АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
__________________________________________________________________
Справа № 10-106в/ 2011 року Головуючий 1 інстанції : Чайка І.В.
Категорія: ст. 236-8 КПК України Доповідач: Колтунова А.І.
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03 березня 2011 року колегія суддів судової палати у кримінальних справах апеляційного суду Харківської області у складі:

головуючого судді Колтунової А.І.,

суддів: Олефір Н.О., Шевченка Ю.П.,

за участю прокурора Кізенка С.Т.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Харкові апеляцію адвоката ОСОБА_1 в інтересах ОСОБА_2 на постанову Балаклійського районного суду Харківської області від 18 січня 2011 року, -

В С Т А Н О В И Л А :

07 грудня 2010 року начальником Балаклійського виправного центру (№ 106) управління Державного департаменту України з питань виконання покарань у Харківській області порушена кримінальна справа у відношенні засудженого ОСОБА_2 за ознаками складу злочину, передбаченого ч.1 ст. 390 КК України (кримінальна справа а.с. 1-2).

Як зазначено в постанові про порушення кримінальної справи, ОСОБА_2, засуджений вироком Фрунзенського районного суду м.Харкова від 30 серпня 2010 року за ч.2 ст. 286, ч.2 ст. 135 КК України до трьох років обмеження волі, 14 жовтня 2010 року прибув до Балаклійського виправного центру (№106), розташованого за адресою: Харківська область, Балаклійський район, смт Червоний Донець, для відбування покарання.

В день прибуття до виправного закладу засуджений ОСОБА_2 був ознайомлений під підпис із межами виправного центру і попереджений про кримінальну відповідальність за ст. 390 КК України за самовільне залишення території виправного центру.

Однак, 04 грудня 2010 року ОСОБА_2 близько 20 год. 00 хв. самовільно залишив виправний центр, не повідомивши про це адміністрацію центру і під час заходів, спрямований на встановлення місця знаходження ОСОБА_2, останній був затриманий 05 грудня 2010 року близько 10 год. 00 хв., після чого був супроводжений до місця відбування покарання.

04 січня 2011 року адвокат ОСОБА_1 в інтересах ОСОБА_2 звернувся до суду зі скаргою на вищевказану постанову органа досудового слідства від 07 грудня 2010 року із посиланням на те, що кримінальна справа порушена за відсутністю достатніх підстав, передбачених ст.94 КПК України. У своїй скарзі заявник просив на час розгляду його скарги зупинити провадження досудового слідства у справі, витребувати матеріали кримінальної справи і скасувати постанову про порушення кримінальної справи від 07 грудня 2010 року як незаконну (судова справа а.с. 1-5).

Постановою Балаклійського районного суду Харківської області від 18 січня 2011 року в задоволенні скарги адвоката ОСОБА_1 в інтересах ОСОБА_2 відмовлено і судом зроблений висновок про наявність достатніх приводів та підстав для порушення зазначеної кримінальної справи (судова справа а.с. 34-35).

В апеляції заявник адвокат ОСОБА_1 оспорює правомірність винесеної постанови і вказує на відсутність підстав для порушення кримінальної справи за ознаками ч.1 ст.390 КК України, а тому просить її скасувати як необґрунтовану, а справу за його скаргою направити на новий судовий розгляд в суд першої інстанції (судова справа а.с. 39-42).

В судове засідання суду апеляційної інстанції ОСОБА_2 та його захисник ОСОБА_1 не зявилися, про місце та час розгляду справи були повідомлені.

Заслухавши доповідь судді, думку прокурора про законність винесеної постанови, перевіривши матеріали справи та обговоривши доводи апеляції, колегія суддів вважає, що апеляція не підлягає задоволенню з наступних підстав.

У відповідності з вимогами ст.236-8 КПК України, суд, розглядаючи скаргу на постанову про порушення кримінальної справи, перевіряє наявність приводів та підстав для винесення вказаної постанови, законність джерел отримання даних, що стали підставою для винесення постанови про порушення кримінальної справи, а за наслідками розгляду скарги своєю мотивованою постановою залишає скаргу без задоволення, або задовольняє скаргу і скасовує постанову.

Згідно із положенням ст. 94 КПК України, кримінальна справа може бути порушена тільки в тому випадку, коли встановлені достатні дані, що вказують на наявність ознак злочину.

При розгляді скарги адвоката ОСОБА_1 судом повно та всебічно досліджені матеріали, що слугували приводом і підставами для порушення кримінальної справи.

Вивченням представленої судової справи за скаргою і матеріалів кримінальної справи № 68100496 встановлено, що приводом для порушення кримінальної справи став рапорт капітана внутрішньої служби ДПНУ ОСОБА_3 про те, що 04 грудня 2010 року о 21 год. 10 хв. при проведенні раптової перевірки наявності засуджених в житловій зоні закладу, черговим нарядом була виявлена відсутність ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, засудженого за ч.2 ст. 286, ч.1 ст. 135 КК України. Під час проведення огляду території закладу і прилеглої території засуджений ОСОБА_2 виявлений не був, про що було доведено до відома начальнику виправного центру і організовано розшукову роботу.

Цей рапорт був зареєстрований в книзі обліку інформації про злочини і пригоди Балаклійського виправного центру № 106 04 грудня 2010 року за № 7 (кримінальна справа а.с. 4).

Підставою до порушення кримінальної справи №68100496 став матеріал перевірки за фактом самовільного залишення ОСОБА_2 виправного центру без дозволу адміністрації закладу як особою, засудженою до обмеження волі. Вказаний матеріал перевірки містить у собі рапорти службових осіб Балаклійського виправного центру №106, пояснення засуджених осіб, що відбувають покарання на території виправного центру щодо обставин виявлення факту відсутності засудженого ОСОБА_2 під час перевірки на території виправного центру, самого ОСОБА_2, який не заперечував проти інкримінованих йому ознак злочину, передбаченого ч. 1 ст. 390 КК України, документи про виїмку розписки ОСОБА_2 про попередження його про межі виправного центру і настання кримінальної відповідальності за самовільне залишення місця відбування покарання від 14 жовтня 2010 року, протоколи допиту в якості свідків службових осіб виправного центру та інші документи.

Судом першої інстанції належним чином була досліджена сукупність документів, що містяться в матеріалах кримінальної справи, перевірена законність джерел відомостей про злочин, що стали приводом і підставами для порушення вказаної кримінальної справи.

З огляду на вказане, колегія суддів вважає, що судом першої інстанції було зроблено обґрунтований висновок про наявність в досліджених матеріалах обєктивних даних, що вказують на ознаки конкретного злочину (місце, час, спосіб та інші обставини).

Доводи захисника в апеляції про те, що на момент винесення постанови про порушення кримінальної справи органом досудового слідства, а також і при розгляді скарги на цю постанову судом, не прийнято до уваги, що дії ОСОБА_2 не містять складу злочину (відсутня субєктивна сторона), не можуть бути розглянуті і перевірені на даній стадії процесу, оскільки підлягають вирішенню судом при розгляді справи по суті.

З огляду на вищевикладене, колегія суддів вважає, що судом першої інстанції прийняте законне та мотивоване рішення про наявність у органа досудового слідства приводів та підстав для порушення кримінальної справи у відношенні засудженого ОСОБА_2 за ч.1 ст. 390 КК України, а тому підстав для скасування постанови суду від 18 січня 2011 року за доводами апеляції адвоката ОСОБА_1 в інтересах ОСОБА_2 не вбачає.

Керуючись ст.ст. 365, 366, 382 КПК України, колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А :

Апеляцію адвоката ОСОБА_1 залишити без задоволення, а постанову Балаклійського районного суду Харківської області від 18 січня 2011 року, якою відмовлено в задоволенні скарги адвоката ОСОБА_1 на постанову начальника Балаклійського виправного центру (№ 106) управління Державного департаменту України з питань виконання покарань у Харківській області про порушення кримінальної справи у відношенні засудженого ОСОБА_2 за ознаками складу злочину, передбаченого ч.1 ст. 390 КК України залишити без зміни.

Головуючий

Судді: