Провадження № 1-в/537/491/2015
Справа № 537/4442/15-к
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
21.10.2015 року Крюківський районний суд м.Кременчука Полтавської області в складі: головуючого судді ОСОБА_1
при секретарі ОСОБА_2
з участю прокурора ОСОБА_3
представника КВК (№69) - ОСОБА_4
засудженого ОСОБА_5
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Кременчуці в режимі відео конференції заяву засудженого ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця: с. Іванівка Синельниковського району, Дніпропетровської області, росіянина, громадянина України, не одруженого, освіта середня, судимого:
17.09.1975 року Лисичанським міським судом Луганської області за ст. 17, 81 ч. 2, 42 КК УРСР до 5 років позбавлення волі. Перегляд вироку 24.10.1975 року ст. 17-81 ч.2 КК України виключено, вважати засудженим за ст. 81 ч.2 КК України до 4 років позбавлення волі. Звільнений 03.07.1979 року по відбуттю строку;
05.06.1981 року Лисичанським міським судом Луганської області за ст.ст. 81ч. 2, 140 ч. 2, 215-3 ч. 2, 42 КК УРСР до 6 років позбавлення волі з конфіскацією майна;
05.06.1984 року Никитівським районним судом м. Горлівка Донецької області за ст.ст. 183-3 ч.2, 43 КК УРСР до 4 років 9 місяців позбавлення волі, звільнений 15.02.1989 року по відбуттю покарання;
01.03.1996 року Рубежанським міським судом Луганської області за ст.17,86-1, 86-1, 42, 26 КК України до 11 років позбавлення волі з конфіскацією майна, ухвалою Луганського обласного суду від 05.04.1996 року вирок скасований, направлений на додаткове розслідування, 24.03.1997 року Лисичанським міським судом Луганської області за ст.ст. 81 ч. З, 140 ч.2, 17, 86-1, 42, 26 КК УРСР до 11 років позбавлення волі;
01.03.2005 року Лисичанським районним судом Луганської області за ст. 185 ч. З КК України до 5 років позбавлення волі. 13.02.2007 року умовно-достроково звільнений на 11 міс. 25 днів,
про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання,
встановив:
ОСОБА_5 засуджений 06.08.2008 року Лисичанським міським судом Луганської області за ч.1 ст.115, ч.2 ст.125, ч.1 ст.70 КК України до 11 років позбавлення волі. Ухвалою Апеляційного суду Луганської області від 24.08.2008 року вирок скасовано, направлено на додаткове розслідування, вироком Лисичанського міського суду Луганської області від 29.01.2009 року засуджено за ст.ст. 115 ч. 1, 125 ч. 2, 70 КК України до 8 років позбавлення років.
Строк покарання рахується з 08.04.2008 року..
Під час перебування в Старобільському слідчому ізоляторі засуджений вимог режиму утримання не допускав стягнень та заохочень не мав.
З 08.06.2009 року відбував покарання в Бердичівській виправній колонії №70 Житомирської області. За час відбування покарання характеризувався негативно, допускав порушення режиму відбування покарання. Мав вісім стягнень та два заохочення.
До Кременчуцької виправної колонії прибув 26.02.2015 року.
За час відбування покарання характеризується добре, порушень вимог режиму утримання не допускає. Має одне заохочення оголошене правами начальника відділення.
По відношенню до представників адміністрації установи ввічливий, виконує їх законні вимоги. Працевлаштований в господарчій обслузі житлової зони установи, на безоплатній основі.
У відношенні до інших засуджених не конфліктний, підтримує стосунки із засудженими позитивної спрямованості. Злодійських традицій не підтримує, до ради колективу засуджених ставиться задовільно. Стан здоров`я засудженого задовільний, за характером мовчазний, спокійний, на контакт іде легко. Підтримує соціальні зв`язки з рідними шляхом листування та побачень. Приймає участь у суспільному житті колективу засуджених відділення, на заходи виховного характеру реагує добре. Вину свою визнає частково.
Комісією Бердичівської виправної колонії (№70), від 14.08.2013 року відмовлено в застосуванні ст. 82 КК України в зв`язку з недоведеністю засудженим свого виправлення.
Комісією Бердичівської виправної колонії (№70), від 10.04.2014 року відмовлено в застосуванні ст. 81 КК України в зв`язку з недоведеністю засудженим свого виправлення.
Комісією Бердичівської виправної колонії (№70), від 16.12.2014 року засудженого ОСОБА_5 , переведено із колонії максимального рівня безпеки, до Кременчуцької виправної колонії (№69) - середнього рівня безпеки.
Комісією Кременчуцької виправної колонії № (69), від 11.04.2015 року відмовлено в застосуванні ст. 81 КК України в зв`язку з тим, що засуджений не досяг необхідного ступеня виправлення.
Засуджений звернувся до суду з заявою про умовно-достроково звільнення від відбування покарання.
Відповідно до ч.2, п.2 ч.3 ст.81 КК України умовно-дострокове звільнення від відбування покарання може бути застосоване, якщо засуджений сумлінною поведінкою і ставленням до праці довів своє виправлення. Умовно-дострокове звільнення від відбування покарання може бути застосоване після фактичного відбуття засудженим не менше двох третин строку покарання у разі, якщо особа раніше відбувала покарання у виді позбавлення волі за умисний злочин і до погашення або зняття судимості знову вчинила умисний злочин, за який вона засуджена до позбавлення волі.
В пункті 2 постанови Пленуму Верховного Суду України N 2 від 26.04.2002 року «Про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання і заміну невідбутої частини покарання більш м`яким», зазначено, що головною умовою прийняття рішення про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання є доведеність того, що засуджений сумлінною поведінкою і ставленням до праці довів своє виправлення.
Із матеріалів справи, пояснень засудженого, представника КВК (№69) вбачається, що засуджений ОСОБА_5 раніше відбував покарання у вигляді позбавлення волі за умисні злочини і до погашення чи зняття судимості знову вчинив умисні злочини, за які засуджений до позбавлення волі, станом на 21.10.2015 року засудженим відбуто 7 років 6 місяців 13 днів, тобто більше двох третин строку призначеного покарання.
Суд, вивчивши матеріали справи, заслухавши засудженого ОСОБА_5 , представника Кременчуцької виправної колонії, який пояснив, що ОСОБА_5 своєю поведінкою і ставленням до праці не довів своє виправлення, а тому прохають в задоволенні заяви про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання засудженому відмовити, думку прокурора про відсутність підстав для умовно-дострокового звільнення засудженого від відбування покарання,, враховуючи відсутність у справі переконливих даних про те, що ОСОБА_5 твердо став на шлях виправлення , вважає за необхідне в задоволенні заяви про умовно-дострокове звільнення засудженому ОСОБА_5 відмовити.
Керуючись ст.ст.537, 539 КПК України, ст.154 КВК України, ст.81 КК України, постановою Пленуму Верховного Суду України N 2 від 26.04.2002 року «Про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання і заміну невідбутої частини покарання більш м`яким»,суд,-
постановив:
В задоволенні заяви про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання засудженому ОСОБА_5 відмовити.
Апеляційна скарга на ухвалу суду може бути подана протягом семи днів з дня її оголошення.
Суддя