Головуючий суддя в суді І інстанції
Справа № 374/223/15-к
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
29 грудня 2015 року Ржищівський міський суд Київської області в складі :

головуючої судді ОСОБА_1 ,

при секретарях ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

з участю: прокурорів ОСОБА_4 , ОСОБА_5 ,

обчинуваченої: ОСОБА_6 ,

захисника: ОСОБА_7 ,

потерпілих: ОСОБА_8 , ОСОБА_9 ,

представника потерпілих: ОСОБА_10 ,

законного представника

неповнолітньої потерпілої,

представника потерпілого

ОСОБА_8 ОСОБА_11 ,

цивільного відповідача ОСОБА_12

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні Ржищівського міського суду Київської області матеріали кримінального провадження № 0000521 від 14 червня 2013 року по обвинуваченню ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженка м. Ржищів Київської області, українка, громадянка України, освіта вища, не одружена, не працююча, зареєстрована та проживаюча за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судима, у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України, -

ВСТАНОВИВ:
Обвинувачена ОСОБА_6 15 вересня 2012 року близько 19 год. рухаючись по вул. Петровського в місті Ржищів Київської області, на автомобілі «DAEWOO LANOS TF69Y», реєстраційний номер НОМЕР_1 , який згідно свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_2 , належить її батьку ОСОБА_12 , не урахувала дорожню обстановку, проявила неуважність та безпечність, з метою здійснення обгону мотоцикла «QINGQI», без державного номерного знаку, що рухався у попутному напрямку, перетнувши вузьку суцільну лінію дорожньої розмітки 1.1 п. 34.1 Правил дорожнього руху (далі ПДР), не переконавшись, що здійснення обгону буде безпечним та не створить перешкод або небезпеки іншим учасникам руху, створивши небезпеку для життя та здоров`я громадян всупереч п. 14.6 ПДР, яким обгін на перехресті заборонено, виїхала на зустрічну смугу руху, де на перехресті вул. Петровського та вул. Дзержинського, напроти домогосподарства № 86-а по вул. Петровського, не вживши при цьому негайних заходів для зменшення швидкості аж до зупинки транспортного засобу або безпечного для інших учасників руху об`їзду перешкоди, допустила зіткнення з мотоциклом «QINGQI», без державного номерного знаку, яким керував ОСОБА_8 та який в цей час, з увімкненим попереджувальним сигналом лівого повороту, здійснював поворот ліворуч на вул. Дзержинського м. Ржищів, Київської області.

В результаті даної ДТП водій мотоцикла «QINGQI» ОСОБА_8 отримав середньої тяжкості тілесні ушкодження, а пасажир мотоцикла «QINGQI» ОСОБА_9 отримала тяжкі тілесні ушкодження.

Згідно висновку судово-медичного експерта № 5 від 28.02.2014 року за даними наданої медичної документації та рентгенограм у ОСОБА_9 мали місце тілесні ушкодження: відкритого характеру дрібно уламковий внутрішньо суглобовий, з утворенням дефекту кістки, перелом лівої великогомілкової кістки в її нижній третині; відкритого характеру дрібно уламковий внутрішньо суглобовий перелом нижнього кінця лівої малогомілкової кістки; закритого характеру косовертикальний перелом лівої малогомілкової кістки в її верхній чверті; численні великих розмірів рани рваного характеру в ділянках верхньої і нижньої третин лівої гомілки та тильної поверхні лівої стопи; садна в ділянках обличчя, лівого плеча, лівого передпліччя, лівої кисті, правого передпліччя, правого колінного суглоба; струс головного мозку з легким клінічним перебігом. Наявний у ОСОБА_9 відкритого характеру перелом лівої великогомілкової кістки відноситься до тяжких тілесних ушкоджень за критерієм небезпеки для життя в момент заподіяння та за звичайного перебігу.

Згідно висновку судово-медичного експерта № 52 від 12.02.2014 року за даними наданої медичної документації та рентгенограм у ОСОБА_8 мали місце два тілесні ушкодження у вигляді закритого характеру переломів великогомілкової і малогомілкової кісток зліва в їх середніх третинах. Наявні у ОСОБА_8 закритого характеру переломи обох кісток лівої гомілки відносяться до тілесних ушкоджень середнього ступеню тяжкості, так як вони не становили небезпеки для життя потерпілого і призвели до тривалого розладу здоров`я на строк понад 21 день.

Таким чином водій ОСОБА_6 своїми діями грубо порушила вимоги Правил дорожнього руху, а саме п.п.: 1.3 «Учасники дорожнього руху зобов`язані знати і неухильно виконувати вимоги Правил дорожнього руху України, а також бути взаємно ввічливими»; 1.5 «Дії або бездіяльність учасників дорожнього руху та інших осіб не повинні створювати небезпеку чи перешкоду для руху, загрожувати життю або здоров`ю громадян, завдавати матеріальних збитків»; 12.3. «У разі виникнення небезпеки для руху або перешкоди, яку водій об`єктивно спроможний виявити, він повинен негайно вжити заходів для зменшення швидкості аж до зупинки транспортного засобу або безпечного для інших учасників руху об`їзду перешкоди»; 34.1 відповідно до якого «лінії 1.1. перетинати забороняється»; 10.1 «Перед початком руху, перестроюванням та іншою зміною напрямку руху водій повинен переконатися, що це буде безпечним і не створить перешкод іншим учасникам руху; 14.6 «Обіг заборонено: а) на перехресті».

Вказані грубі порушення ОСОБА_6 вимог Правил дорожнього руху, затверджених постановою Кабінету Міністрів України № 1306 від 10.10.2001 та введених в дію 01.01.2002 року, знаходяться в прямому причинному зв`язку з дорожньо-транспортною пригодою та наслідками, що настали.

Тобто, своїми протиправними діями, які виразились в порушенні правил безпеки дорожнього руху особою, яка керує транспортним засобом, що спричинило потерпілому ОСОБА_8 середньої тяжкості тілесне ушкодження та заподіяли тяжкі тілесні ушкодження потерпілій ОСОБА_9 , ОСОБА_6 вчинила злочин, передбачений ч. 2 ст. 286 КК України.

Допитана у судовому засіданні обвинувачена ОСОБА_6 визнала себе винною повністю у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України, підтвердила обставини викладені в обвинувальному акті та суду показала, що в червні 2012 року вона отримала посвідчення водія. Після чого батько передав їй технічний паспорт на автомобіль «DAEWOO LANOS TF69Y», реєстраційний номер НОМЕР_1 , який належить йому, в користування. Доручення на керування вони не оформляли, оскільки цього не вимагає законодавство.

15 вересня 2012 року близько 19 год., рухаючись по вул. Петровського в місті Ржищів Київської області, побачила що в попутньому напрямку рухається мотоцикл з водієм та пасажиром, як пізніше вона дізналась, це були: водій ОСОБА_13 та пасажир ОСОБА_14 . Оскільки мотоцикл рухався набагато повільніше, то вона вирішила його обігнати. Ввімкнувши покажчик лівого повороту, перед виконанням маневру, вона почала обгін, але в цей час даний мотоцикл почав здійснювати поворот ліворуч. На сьогоднішній день вона не пам`ятає чи був ввімкнений у мотоцикла покажчик лівого повороту.

Далі все відбулося настільки швидко, що вона не може пригадати достеменно, послідовність подій. Вона визнає, що при здійсненні обгону нею були порушені правила дорожнього руху щодо заборони перетину суцільної лінії та заборони обгону на перехресті.

З приводу відшкодування матеріальних збитків вона готова компенсувати завдану шкоду потерпілим. Вину у вчиненому злочині визнала у повному обсязі, просила суд суворо її не карати.

Захисник ОСОБА_7 просив суворо не карати обвинувачену враховуючи її особу та вирішити пред`явлені позова в рамках чинного законодавства, стягнувши шкоду з страховика та обвинуваченої, оскільки ОСОБА_12 є неналежним відповідачем.

Допитана у судовому засіданні потерпіла ОСОБА_9 підтвердила обставини викладені в обвинувальному акті та суду пояснила, що 15 вересня 2012 року близько 19 години вона разом з ОСОБА_15 їхали по вул. Петровського в м. Ржищів до неї додому на вул. Дзержинського. Доїхавши майже до вулиці, на якій вона проживає, ОСОБА_15 почав приймати крайнє ліве положення на своїй смузі руху, ввімкнув покажчик лівого повороту і почав повертати, в цей час вона озирнулась назад і побачила, що автомобіль червоного кольору, за кермом якого була дівчина, як дізналась вона пізніше це була ОСОБА_16 , почав їх обганяти і відразу сталося зіткнення, вона навіть не встигла нічого сказати ОСОБА_15 . Від удару її викинуло на узбіччя, вона відчула різкий біль в нозі і згодом на машині швидкої допомоги «Борис» її було доставлено в Київську обласну лікарню. Внаслідок ДТП їй було встановлено другу групу інвалідності до 01.11.2016. Також вона впевнена, що обвинувачена не розкаялась щиро в розумінні ст. 66 КК України.

Щодо цивільного позову то вона просила його задовольнити в повному обсязі.

Допитаний у судовому засіданні потерпілий ОСОБА_8 підтвердив обставини викладені в обвинувальному акті та суду пояснив, що 15 вересня 2012 року близько 19 години він, забравши свою дівчину ОСОБА_17 з центру м. Ржищів, рухався по вул. Петровського в м. Ржищів до Анатасії додому на вул. Дзержинського.

В дзеркало заднього виду він помітив автомобіль «DAEWOO LANOS», червоного кольору, який рухався за ним. Десь метрів за 150 від повороту ліворуч на вулицю Дзержинського він ввімкнув покажчик лівого повороту, почав зменшувати швидкість та зміщуватися до розділяючої розмітки. Впевнившись в тому, що на зустрічній смузі руху немає транспортних засобів, почав повертати ліворуч на вулицю Дзержинського. Коли мотоцикл був майже повністю на зустрічній смузі руху, він відчув удар в ліву частину мотоцикла, від чого він відлетів на узбіччя зустрічної смуги руху. Хвилин через 40 приїхала щвидка, яка забрала їх з ОСОБА_17 до Ржищівської міської лікарні, звідки згодом Настю забрав автомобіль швидкої допомоги «Борис» до м.Києва, оскільки в неї були тяжкі травми, а його доправили до Кагарлицької ЦРЛ. Внаслідок ДТП йому було встановлено другу групу інвалідності до 01.02.2016.

Щодо цивільного позову то потерпілий просив його задовольнити в повному обсязі.

Законний представник неповнолітньої потерпілої та представник потерпілого ОСОБА_8 . ОСОБА_11 у судовому засіданні просила задовольнити позовні вимоги потерпілих та врахувати, що не лише потерпілі зазнали моральних страждань, а й їх близькі. Крім того, просила врахувати суд, що вони не мають на меті позбавити волі обвинувачену, а лише хочуть щоб остання допомогла матеріально, оскільки лікування продовжується і не відомо які ще витрати вони понесуть.

Представник потерпілих ОСОБА_10 просив задовольнити позовні вимоги та врахувати довготривалий період протягом якого розслідувалась справа і не знаходила свого вирішення.

Крім повного визнання своєї вини обвинуваченою ОСОБА_6 , її вина у вчиненні злочину підтверджується матеріалами кримінального провадження. Враховуючи те, що учасниками судового провадження не оспорювались обставини провадження і судом встановлено, що учасники судового провадження правильно розуміють зміст цих обставин та відсутні сумніви у добровільності їх позиції (т. 1 а.с. 154-158), заслухавши думку учасників судового провадження та роз`яснивши їм положення ч. 3 ст. 349 КПК України про те, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оспорювати ці обставини провадження у апеляційному порядку, суд визнав недоцільним дослідження доказів стосовно тих обставин провадження, які ніким не оспорюються.

Крім того, суд приймає до уваги документи, які характеризують особу обвинуваченої ОСОБА_6 :

- паспорт громадянина України ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , виданий Ржищівським МВМ ГУ МВС України в Київській області 09.02.2010;

- довідку поліклініки Кагарлицької ЦРЛ від 21.05.2015, з якої встановлено, що ОСОБА_6 на диспансерному обліку в кабінеті нарколога не перебуває, за медичною допомогою не зверталася;

- довідку поліклініки Кагарлицької ЦРЛ від 21.05.2015, з якої встановлено, що ОСОБА_6 на диспансерному обліку в кабінеті психіатра не перебуває та за медичною допомогою не зверталася;

- характеристику, що видана виконавчим комітетом Ржищівської міської ради Київської області 20.05.2015, з якої встановлено, що ОСОБА_6 по місцю реєстрації та проживання характеризується позитивно;

- характеристику з місця навчання в Ржищівському гуманітарному коледжі, з якої встановлено, що ОСОБА_6 по місцю навчання характеризувався позитивно;

- довідку про судимість № 4051 від 13.05.2015 року, з якої встановлено, що ОСОБА_6 раніше не судима.

Зібрані у справі докази, свідчать про те, що дії обвинуваченої вірно кваліфіковані за ч. 2 ст. 286 КК України.

Кваліфікуюча ознака за ч. 2 ст. 286 КК України - порушення правил безпеки дорожнього руху особою, яка керує транспортним засобом, що спричинило тяжке тілесне ушкодження потерпілій.

Суд, призначаючи покарання обвинуваченій ОСОБА_6 , враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, та те, що відповідно до ч. 4 ст. 12 КК України вчинено тяжкий злочин, особу винної, її характеристики.

Обставиною, що згідно ст. 66 КК України пом`якшують вину обвинуваченої ОСОБА_6 є її щире каяття.

Обставин, що згідно ст. 67 КК України обтяжують вину обвинуваченої ОСОБА_6 судом не встановлено.

Суд вважає, оскільки обвинувачена ОСОБА_6 раніше не судима, хоча й вчинила тяжкий злочин, але позитивно характеризується за місцем проживання, за місцем навчання, щиро розкаялася у вчиненому злочині, то її подальше виправлення та перевиховання можливо здійснити в умовах без ізоляції від суспільства, призначивши покарання в межах санкції ч. 2 ст. 286 КК України, з застосуванням положення ст. 75 КК України.

Суд вважає, що відповідно до вимог ч. 2 ст. 65 КК України, дана міра покарання є достатньою для виправлення обвинуваченої та попередження нових злочинів.

Питання щодо речових доказів у кримінальному провадженні суд вирішує відповідно до ст. 100 КПК України.

Відповідно до ч. 2 ст. 124 КПК України з обвинуваченої слід стягнути на користь держави витрати, пов`язані із залученням експертів.

09.06.2015 потерпілими ОСОБА_9 та ОСОБА_8 до початку судового розгляду справи було подано цивільні позови до ОСОБА_6 , ОСОБА_12 , СК «Провідна» про відшкодування матеріальної та моральної шкоди.

В своїй позовній заяві ОСОБА_9 просила стягнути солідарно з ОСОБА_6 , ОСОБА_12 , СК «Провідна» на її користь завдану їй матеріальну шкоду в сумі 56 471,44 грн. та моральну шкоду в сумі 200 000 грн. та стягнути з ОСОБА_6 судові витрати на юридичний супровід та послуги адвоката в сумі 10 000 грн..

В своїй позовній заяві ОСОБА_8 просив стягнути солідарно з ОСОБА_6 , ОСОБА_12 , СК «Провідна» на його користь витрати на лікування в сумі 10 000 грн., завдану матеріальну шкоду за пошкоджене майно з урахуванням інфляції станом на травень 2015 року в сумі 33 415,77 грн. та моральну шкоду в сумі 50 000 грн. та стягнути з ОСОБА_6 судові витрати на юридичний супровід та послуги адвоката в сумі 10 000 грн..

Цивільний відповідач ОСОБА_12 в судовому засіданні вирішення цивільного позову залишив на розсуд суду, але переконаний, що шкода має бути відшкодована саме його донькою, оскільки на час ДТП саме вона на відповідній правовій підставі володіла автомобілем.

Представник СК «Провідна» в судове засідання не з`явився, подавши заяву про розгляд справи у його відсутність та письмові заперечення щодо позовних вимог, відповідно до яких просив відмовити в задоволенні позовів, так як, виплата страхового відшкодування можлива лише після встановлення у судовому порядку вини страхувальника, що може бути підтверджено постановою про притягнення до адміністративної відповідальності або обвинувальним вироком, які набрали законної сили.

Обґрунтовуючи позовні вимоги, позивачі зазначили, що 15 вересня 2012 року близько 19 год. ОСОБА_6 рухаючись по вул. Петровського в місті Ржищів Київської області, на автомобілі «DAEWOO LANOS TF69Y», реєстраційний номер НОМЕР_1 , який згідно свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_2 , належить її батьку ОСОБА_12 , не урахувала дорожню обстановку, проявила неуважність та безпечність, з метою здійснення обгону мотоцикла «QINGQI», без державного номерного знаку, що рухався у попутному напрямку, перетнувши вузьку суцільну лінію дорожньої розмітки 1.1 п. 34.1 Правил дорожнього руху (далі ПДР), не переконавшись, що здійснення обгону буде безпечним та не створить перешкод або небезпеки іншим учасникам руху, створивши небезпеку для життя та здоров`я громадян всупереч п. 14.6 ПДР, яким обгін на перехресті заборонено, виїхала на зустрічну смугу руху, де на перехресті вул. Петровського та вул. Дзержинського, напроти домогосподарства № 86-а по вул. Петровського, не вживши при цьому негайних заходів для зменшення швидкості аж до зупинки транспортного засобу або безпечного для інших учасників руху об`їзду перешкоди, допустила зіткнення з мотоциклом «QINGQI», без державного номерного знаку, яким керував ОСОБА_8 та який в цей час, з увімкненим попереджувальним сигналом лівого повороту, здійснював поворот ліворуч на вул. Дзержинського в м. Ржищів, Київської області.

В результаті даної ДТП згідно висновку судово-медичного експерта № 52 від 12.02.2014 водій мотоцикла «QINGQI» ОСОБА_8 отримав середньої тяжкості тілесні ушкодження, а пасажир мотоцикла «QINGQI» ОСОБА_9 згідно висновку судово-медичного експерта № 5 від 28.02.2014 отримала тяжкі тілесні ушкодження.

Цивільно-правова відповідальність водія автомобіля «DAEWOO LANOS TF69Y», реєстраційний номер НОМЕР_1 , який згідно свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_2 , належить ОСОБА_12 була застрахована в СК «Провідна», що підтверджується полісом обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів № АА 7238473 від 16.11.2011 (т. 3 а.с. 30).

Суд, вислухавши пояснення учасників судового розгляду, всебічно проаналізувавши обставини справи в їх сукупності, оцінивши за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на повному і об`єктивному розгляді справи, дослідивши матеріали справи та зібрані по справі докази, керуючись законом, дійшов до висновку, що позов не підлягає задоволенню в повному обсязі, виходячи з нижченаведеного.

Згідно з ч. 1, 5 ст. 128 КПК України особа, якій кримінальним правопорушенням або іншим суспільно небезпечним діянням завдано майнової та/або моральної шкоди, має право під час кримінального провадження до початку судового розгляду пред`явити цивільний позов до підозрюваного, обвинуваченого або до фізичної чи юридичної особи, яка за законом несе цивільну відповідальність за шкоду, завдану діяннями підозрюваного, обвинуваченого або неосудної особи, яка вчинила суспільно небезпечне діяння. Цивільний позов у кримінальному провадженні розглядається судом за правилами, встановленими цим Кодексом. Якщо процесуальні відносини, що виникли у зв`язку з цивільним позовом, цим Кодексом не врегульовані, до них застосовуються норми Цивільного процесуального кодексу України за умови, що вони не суперечать засадам кримінального судочинства.
Відповідно до ч. 1 ст. 3 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.
Згідно з п. 2.2 Правил дорожнього руху власник транспортного засобу, а також особа, яка використовує такий транспортний засіб на законних підставах, можуть передавати керування транспортним засобом іншій особі, що має при собі посвідчення водія на право керування транспортним засобом відповідної категорії.
Власник транспортного засобу може передавати такий засіб у користування іншій особі, що має посвідчення водія на право керування транспортним засобом відповідної категорії, передавши їй реєстраційний документ на цей транспортний засіб.
Відповідно до п. 6 постанови пленуму Вищого спеціалізованого суду України «Про деякі питання застосування судами законодавства при вирішенні спорів про відшкодування шкоди, завданої джерелом підвищеної небезпеки» якщо особа під час керування транспортним засобом має посвідчення водія на право керування транспортним засобом відповідної категорії і реєстраційний документ на транспортний засіб, переданий їй власником або іншою особою, яка на законній підставі використовує такий транспортний засіб, то саме ця особа буде нести відповідальність за завдання шкоди (пункт 2.2 Правил дорожнього руху України).
Таким чином, позовні вимоги до відповідача ОСОБА_12 не підлягають задоволенню в повному обсязі, оскільки він на відповідній правовій підставі передав автомобіль «DAEWOO LANOS TF69Y», реєстраційний номер НОМЕР_1 , який згідно свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу належить йому, у користування ОСОБА_6 ..

Відповідно до п. 24 постанови Пленуму Верховного Суду України № 13 від 02.07.2004 «Про практику застосування судами законодавства, яким передбачені права потерпілих від злочинів» вбачається, що не підлягають розгляду в кримінальній справі позови про відшкодування шкоди, що не випливають із пред`явленого обвинувачення. При виникненні такої ситуації суд повинен роз`яснити потерпілому можливість вирішення спірних питань у порядку цивільного судочинства.
Об`єктивну сторону злочину, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України, становлять наслідки дій винної особи у виді спричинення потерпілій тяжких тілесних ушкоджень. Вимоги цивільного позову ОСОБА_8 щодо відшкодування вартості пошкодженого мотоциклу не охоплюються складом злочину, а тому позовні вимоги про відшкодування такої шкоди не випливають із пред`явленого обвинувачення.

До такого висновку прийшов Вищий спеціалізований суд з розгляду цивільних і кримінальних справ у своїй ухвалі від 08.08.2013.

Крім того, обов`язок про відшкодування шкоди страховиком випливає не з обвинувачення, яке пред`явлено ОСОБА_6 , а з договірних зобов`язань про відшкодування шкоди за Законом України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів». Цим Законом передбачено порядок звернення з вимогами про відшкодування шкоди і умови такого відшкодування, однією з яких є надання потерпілою стороною обвинувального вироку суду, що набрав законної сили відносно особи, цивільна відповідальність якої застрахована за договором страхування.

Згідно з ч. 4 ст. 61 ЦПК України вирок у кримінальному провадженні, що набрав законної сили, або постанова суду у справі про адміністративне правопорушення обов`язкові для суду, що розглядає справу про цивільно-правові наслідки дій особи, стосовно якої ухвалено вирок або постанову суду, з питань, чи мали місце ці дії та чи вчинені вони цією особою.
Відповідно до ч. 2 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, кожен, кого обвинувачено у вчиненні кримінального правопорушення, вважається невинуватим доти, доки його вину не буде доведено в законному порядку.

Викладені положення закону дають суду стверджувати, що сформулювавши зміст принципу презумпції невинуватості, законодавець визначив єдиний державний орган, якому належить право офіційно визнавати особу винуватою це суд, а також встановив єдиний процесуальний акт, яким констатується вина особи у вчиненому злочині це вирок суду. На це також вказують положення ч. 4 ст. 61 ЦПК України, за якими вирок у кримінальній справі, що набрав законної сили, або постанова суду у справі про адміністративне правопорушення обов`язкові для суду, що розглядає справу про цивільно-правові наслідки дій особи, стосовно якої ухвалено вирок або постанову суду, з питань, чи мали місце ці дії та чи вчинені вони цією особою.

Таким чином, потерпілі, яким відмовлено в задоволенні цивільного позову в кримінальному провадженні, після набрання вироком, ухваленим щодо ОСОБА_6 , законної сили мають право звернутися до страховика з заявою про виплату страхового відшкодування та пред`явити позов в порядку цивільного судочинства, оскільки такий позов не буде тотожним з позовом що розглядався в кримінальному провадженні в розумінні п. 2 ч. 1 ст. 205 ЦПК України.

Така ж правова позиція висловлена і в Постанові Верховного Суду України від 22.04.2015 в справі № 6-79цс15, відповідно до якої за змістом пункту 2 частини першої статті 205 ЦПК України позови вважаються тотожними, якщо в них одночасно збігаються сторони, підстава та предмет спору. Нетотожність хоча б одного з елементів не перешкоджає повторному зверненню до суду заінтересованих осіб за вирішенням спору.

Прийняте з певних підстав судове рішення про відмову в позові за окремими категоріями справ при збереженні існуючих правовідносин, які спричинили звернення до суду, не є перешкодою для повторного звернення до суду заінтересованих осіб з метою вирішення спору.

Керуючись ст. ст. 369- 371, 373 -376 КПК України, суд,-

УХВАЛИВ:
ОСОБА_6 визнати винною у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України та призначити їй покарання у виді 5(п`яти) років позбавлення волі з позбавленням права керування транспортними засобами на 3 (три) роки.

На підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_6 від відбування покарання у виді позбавлення волі з випробуванням з іспитовим строком на 3 (три) роки.

В порядку ст. 76 п. п. 2, 3, 4 КК України покласти на засуджену ОСОБА_6 обов`язок:

- не виїжджати за межі України на постійне проживання без дозволу кримінально-виконавчої інспекції;

- повідомляти органи кримінально-виконавчої інспекції про зміну місця проживання, роботи або навчання;

- періодично з`являтися для реєстрації в органи кримінально-виконавчої інспекції.

Запобіжний захід не обирався.

В задоволенні цивільного позову ОСОБА_9 до ОСОБА_6 , ОСОБА_12 , СК «Провідна» про відшкодування матеріальної та моральної шкоди відмовити в повному обсязі.

В задоволенні цивільного позову ОСОБА_8 до ОСОБА_6 , ОСОБА_12 , СК «Провідна» про відшкодування матеріальної та моральної шкоди відмовити в повному обсязі.

Роз`яснити потерпілим ОСОБА_9 , ОСОБА_8 право на звернення до суду із позовом про відшкодування шкоди, завданої злочином, в порядку цивільного судочинства.

Речові докази:

- автомобіль марки «DAEWOO LANOS TF69Y», реєстраційний номер НОМЕР_1 , - повернути власнику ОСОБА_12 ;

- мотоцикл «QINGQI», без державного номерного знаку, - повернути власнику ОСОБА_8 .

Письмові документи залишити в матеріалах кримінального провадження.

Стягнути з ОСОБА_6 на користь держави в особі науково-дослідного експертно-криміналістичного центру при ГУ МВС України в Київській області на відшкодування витрат, пов`язаних із залученням експерта в сумі 491 (чотириста дев`яносто одна) гривня 40 копійок.

Стягнути з ОСОБА_6 на користь держави в особі науково-дослідного експертно-криміналістичного центру при ГУ МВС України в Київській області на відшкодування витрат, пов`язаних із залученням експерта в сумі 983 (дев`ятсот вісімдесят три) гривні 84 копійки.

Стягнути з ОСОБА_6 на користь держави в особі науково-дослідного експертно-криміналістичного центру при ГУ МВС України в Київській області на відшкодування витрат, пов`язаних із залученням експерта в сумі 983 (дев`ятсот вісімдесят три) гривні 84 копійки.

Стягнути з ОСОБА_6 на користь держави в особі науково-дослідного експертно-криміналістичного центру при ГУ МВС України в Київській області на відшкодування витрат, пов`язаних із залученням експерта в сумі 491 (чотириста дев`яносто одна) гривня 40 копійок.

Стягнути з ОСОБА_6 на користь держави в особі державного науково-дослідного експертно-криміналістичного центру на відшкодування витрат, пов`язаних з проведенням комплексної судової інженерно-транспортно-трасологічної експертизи та судової інженерно-транспортної експертизи № 9-47/49 в сумі 1844 (одна тисяча вісімсот сорок чотири) гривні 70 копійок.

Стягнути з ОСОБА_6 на користь держави в особі науково-дослідного експертно-криміналістичного центру при ГУ МВС України в Київській області на відшкодування витрат, пов`язаних із залученням експерта в сумі 1228 (одна тисяча двісті двадцять вісім) гривень 80 копійок.

На вирок суду може бути подана апеляційна скарга до Апеляційного суду Київської області протягом 30 днів з дня проголошення вироку через Ржищівський міський суд Київської області.

Вирок суду першої інстанції набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого КПК України, якщо таку скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Копію вироку негайно вручити обвинуваченій та прокурору.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку.

Суддя: