Комінтернівський районний суд м.Харкова
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
21 січня 2016 року Комінтернівський районний суд м. Харкова області у складі:

Головуючого судді ОСОБА_1 ,

при секретарі судового засідання ОСОБА_2

з участю прокурора ОСОБА_3

обвинуваченого ОСОБА_4

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду міста Харкова кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0002631 від 13 листопада 2015 року відносно

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , українця, громадянина України, уродженця с. Пам`яті Ілліча Апостолівського району Дніпропетровської області, з середньою освітою, не працюючого, не одруженого, раніше судимого: 1 липня 2015 року Комінтернівським районним судом м. Харкова за ч.1 ст. 190 КК України до 200 годин громадських робіт, станом на 21 січня 2016 року громадські роботи відбув, зареєстрованого та мешкаючого: АДРЕСА_1

обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 389 КК України,
В С Т А Н О В И В:
ОСОБА_4 , 1 липня 2015 року засуджений Комінтернівським районним судом м. Харкова за ст. 190 ч.1 КК України до 200 годин громадських робіт. 18 серпня 2015 року ОСОБА_4 був ознайомлений під підпис із постановою інспектора Комінтернівського МРВ КВІ УДПтСУ в Харківській області про встановлення днів явки на реєстрацію, умовами, терміном і порядком відбування покарання, а також обов`язками, покладеними на нього у відповідності до ст. 37 КВК України і був попереджений про кримінальну відповідальність за ст. 389 ч.2 КК України.

Однак, ОСОБА_4 , діючи навмисно, не реагуючи на письмові попередження від 18 серпня 2015 року, ухилився від відбування громадських робіт, що виразилось в неприбутті до Адміністрації Комінтернівського району Харківської міської ради 9 вересня 2015 року, 10 вересня 2015 року, 21 вересня 2015 року, 22 вересня 2015 року- 25 вересня 2015 року та з 28 вересня 2015 року до 30 вересня 2015 року, а також у жовтні 2015 року, тобто допустив більше двох прогулів протягом місяця та до виконання обов`язків не приступив, тим самим умисно ухилився від відбування призначеного йому покарання у вигляді громадських робіт, не відбувши 120 годин громадських робіт та не приступив до їх відбування після повторного письмового попередження від 3 листопада 2015 року.

ОСОБА_4 у судовому засіданні свою вину у пред`явленому обвинуваченні за ч.2 ст.389 КК України визнав повністю, щиро розкаявся та пояснив суду, що дійсно ухилявся від відбування громадських робіт і поважних причин не мав і виправдувальних документів, що підтверджують поважність причини не відбування ним покарання у нього немає.

Даючи оцінку показанням ОСОБА_4 , суд визнає їх правдивими і достовірними, оскільки вони послідовні, об`єктивно і досить повно відображають обстановку і обставини скоєного обвинуваченим кримінального правопорушення (злочину), пояснюють мотив скоєного, підстав для самообмови судом не встановлено.

Враховуючи, що ОСОБА_4 визнав вину в повному обсязі, суд на підставі ч.3 ст.349 КПК України не досліджував всі докази, оскільки є переконання в тому, що обвинувачений правильно розуміє зміст фактичних обставин, які ним не оспорюються, усвідомлює неможливість у подальшому оскаржити ці обставини в апеляційному порядку, а тому відсутні сумніви відносно добровільності та істинності його позиції.

На підставі викладеного, суд приходить до висновку, що ОСОБА_4 в повній мірі викритий в скоєнні кримінального правопорушення (злочину) і його дії правильно кваліфіковані за ч.2 ст.389 КК України, так як він, будучи особою, засудженою до громадських робіт, вчинив умисне ухилення від відбування громадських робіт.

Обираючи міру покарання, суд враховує ступінь тяжкості скоєного, обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання, дані про особу обвинуваченого.

Так, ОСОБА_4 вчинив злочин невеликої тяжкості, за місцем проживання характеризується посередньо, на обліку у лікаря нарколога та лікаря-психіатра не перебуває, є особою раніше засудженою.

Обставинами, що пом`якшують покарання обвинуваченого, є щире каяття.

За таких обставин, суд вважає за необхідне призначити ОСОБА_4 покарання у вигляді обмеження волі, а враховуючи дані про його особу, відсутність тяжких наслідків від скоєного, ставлення до вчиненого кримінального правопорушення, що виразилося у щирому каятті, суд вважає можливим звільнити його від відбування покарання з випробуванням з застосуванням ст. 75, 76 КК України, оскільки його можливо виправити без реального відбуття покарання.

Громадські роботи у кількості 200 годин, призначені ОСОБА_4 Комінтернівським районним судом м. Харкова за ст. 190 ч.1 КК України відбуті повністю та 15 січня 2016 року він знятий з обліку у Комінтернівський РВ КВІ, що підтверждується довідкою Комінтернівського РВ КВІ м. Харкова УДПтС України в Харківській області, а тому ст. 71 КК України до ОСОБА_4 не підлягає застосуванню.

Цивільний позов по справі не заявлений.

Судові витрати відсутні.

Керуючись ст.ст. 368, 370, 374 КПК України, суд -
У Х В А Л И В:
ОСОБА_4 визнати винним у пред`явленому обвинуваченні за ч.2 ст.389 КК України і призначити йому покарання у вигляді 1 (одного) року обмеження волі.

В силу ст. 75 КК України, звільнити ОСОБА_4 від відбування покарання з випробуванням на іспитовий строк 1 (один) рік, якщо протягом випробувального терміну він не скоїть новий злочин і виконає покладені на неї обов`язки, передбачені ст. 76 КК України:

- не виїжджати за межі України на постійне місце проживання без дозволу органу кримінально-виконавчої інспекції;

Вирок може бути оскаржений до Апеляційного суду Харківської області через Комінтернівський районний суд м. Харкова протягом 30 днів з дня його проголошення.

Судове рішення суду першої інстанції не може бути оскаржене в апеляційному порядку з підстав заперечення обставин, які ніким не оспорювалися під час судового розгляду і дослідження яких було визнано судом недоцільним відповідно до положень ч.3 ст.349 КПК України.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після прийняття рішення судом апеляційної інстанції.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку.

Засудженому та прокурору копія вироку вручається негайно після його проголошення.
Суддя - ОСОБА_1