Справа №621/2476/15-к
Пр. №1-кс/621/212/15
УХВАЛА

Іменем України
21 вересня 2015 року м. Зміїв
Слідчий суддя Зміївського районного суду Харківської області ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , заявника ОСОБА_4 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду скаргу ОСОБА_4 на постанову старшого слідчого СВ Зміївського РВ ГУМВС України в Харківській області ОСОБА_5 від 30 червня 2015 року про закриття кримінального провадження № 0000053 від 11 січня 2013 року за ознаками складу злочину, передбаченого ст. 356 КК України,
в с т а н о в и в:
17 вересня 2015 року ОСОБА_4 звернулася до суду з вищезазначеною скаргою.
На обґрунтування скарги заявник зазначає, що постанова про закриття кримінального провадження винесена старшим слідчим Зміївського РВ ГУМВС України в Харківській області ОСОБА_5 без всебічного, повного та об`єктивного дослідження всіх обставин та оцінки всіх зібраних та перевірених доказів.
Заявник ОСОБА_4 в судовому засіданні наполягала на задоволенні скарги з підстав, викладених у ній. Вказала, що слідчим не вирішено питання про встановлення розміру завданих збитків та наявність складу ст. 191 КК України в діях ОСОБА_6 .
Прокурор ОСОБА_3 проти задоволення скарги заперечувала, мотивуючи тим, що під час досудового розслідування вказаного кримінального провадження були встановлені, передбачені п. 2 ч. 1 ст. 284 КПК України, підстави для закриття кримінального провадження. Постанова є обґрунтованою та законною.
Вислухавши сторони кримінального провадження, ознайомившись з матеріалами кримінального провадження, дійшов наступного:
Постановою старшого слідчого СВ Зміївського РВ ГУМВС України в Харківській області ОСОБА_5 від 30 червня 2015 року закрито кримінальне провадження, яке внесено до ЄРДР за № 0000053 від 11 січня 2013 року, у зв`язку з відсутністю в діях ОСОБА_6 складу кримінального правопорушення.
Главою 26 КПК визначено порядок оскарження рішень, дій чи бездіяльності під час досудового розслідування. Частиною 1 ст. 303 КПК передбачено, які рішення, дії чи бездіяльність слідчого або прокурора підлягають оскарженню під час досудового провадження та ким (заявником, потерпілим, підозрюваним, володільцем майна тощо) такі рішення, дії або бездіяльність можуть бути оскаржені.
Встановлений ч. 1 ст. 303 КПК перелік рішень, дій чи бездіяльності слідчого або прокурора під час досудового розслідування є вичерпним. Так, відповідно до п. 3 ч. 1 статті 303 КПК передбачено порядок оскарження рішення слідчого про закриття кримінального провадження.
Згідно вимог п. 1 ч. 1 ст. 91 КПК України, у кримінальному провадженні підлягають доказуванню подія кримінального правопорушення (час, місце, спосіб та інші обставини вчинення кримінального правопорушення). За загальним правилом, визначеним в ч. 1 ст. 92 КПК України, обов`язок доказування обставин, передбачених ст. 91 КПК України, покладається на слідчого, прокурора.
Відповідно вимог ч. 2 ст. 9 КПК України прокурор, керівник органу досудового розслідування, слідчий зобов`язані всебічно, повно і неупереджено дослідити обставини кримінального провадження, виявити як ті обставини, що викривають, так і ті, що виправдовують підозрюваного, обвинуваченого, а також обставини, що пом`якшують чи обтяжують його покарання, надати їм належну правову оцінку та забезпечити прийняття законних і неупереджених процесуальних рішень.
Закриття кримінального провадження є одним із способів її остаточного вирішення, а тому провадження має закриватися після всебічного, повного та об`єктивного дослідження всіх обставин та оцінки слідчим всіх зібраних та перевірених доказів. Постанова слідчого має бути мотивованою, її зміст повинен відповідати фактичним обставинам, встановленим матеріалами справи, зокрема в ній має бути викладено суть заяви особи, яка звернулась з метою захисту свої прав та відповіді на всі постановлені нею питання, які виключають провадження у справі і обумовлюють її закриття, що є однією з гарантій забезпечення прав та законних інтересів учасників процесу.
Слідчий складає постанову про закриття кримінального провадження з підстав, передбачених пп. 1-2, 4 ч.1 ст. 284 КПК України, якщо в цьому кримінальному провадженні жодній особі не повідомлялося про підозру (ч.3 ст.284 КПК України).
Постанова прокурора та слідчого про закриття провадження у кримінальній справі повинна бути законною, обґрунтованою та вмотивованою.
Законність закриття провадження та відповідного рішення (постанови) буде зумовлюватися тим, що воно: винесене компетентним органом чи особою своєчасно; йому передувало проведення здійснених відповідно до закону процесуальних дій, які призвели до встановлення обставин, за наявності яких може бути винесено це рішення; правильно застосовано кримінальний закон України; рішення має своїм вираженням установлену законом процесуальну форму й містить необхідні реквізити.
Так, відповідно до ч. 5 ст. 110 КПК України постанова про закриття кримінального провадження (будь-яка постанова слідчого та прокурора) складається з: 1) вступної частини, яка повинна містити відомості про: місце і час прийняття постанови; прізвище, ім`я, по батькові, посаду особи, яка прийняла постанову; 2) мотивувальної частини, яка повинна містити відомості про: зміст обставин, які є підставами для прийняття постанови; мотиви прийняття постанови, їх обґрунтування та посилання на положення КПК України; 3) резолютивної частини, яка повинна містити відомості про: зміст прийнятого процесуального рішення; місце та час (строки) його виконання; особу, якій належить виконати постанову;
Постанова про закриття справи може вважатись обґрунтованою, якщо вона відповідає таким вимогам: а) висновки, сформульовані в постанові, підтверджуються наявними доказами; б) слідчим і прокурором враховано й досліджено всі докази; в) ці докази досліджено в сукупності; г) на підставі цих доказів можливим є тільки один висновок; д) висновки, сформульовані в постанові, не суперечать фактичним обставинам; е) резолютивна частина постанови повністю відповідає описово-мотивувальної частини.
За сенсом ч. 5 ст. 110 КПК України обґрунтованість рішення (постанови), яке прийняли прокурор та слідчий, повинна знайти вираження в його мотивуванні.
Мотивування постанови про закриття кримінального провадження виражається в детальному викладенні тих обставин, які є підставами до закриття розслідування та наведення необхідних доказів, що підтверджують наявність таких підстав.
Як вбачається з копії постанови старшого слідчого СВ Зміївського РВ ГУМВС України в Харківській області ОСОБА_5 від 30 червня 2015 року про закриття кримінального провадження, описова її частина містить перелік процесуальних дій у хронологічному порядку, які тривали у період з 14 травня 2004 року до 11 січня 2013 року. Одночасно, як вбачається з мотивувальної частини постанови, слідчий надійшов до висновку про те, що між ОСОБА_4 та ОСОБА_7 вбачаються цивільно правові відносини, у зв`язку з чим, в діях ОСОБА_7 відсутній склад злочину.
Однак, є незрозумілим, на підставі яких всебічно та повно досліджених доказів, слідчий дійшов саме такого висновку.
Крім того, у судовому засіданні були досліджені матеріали кримінального провадження № 0000053 від 11 січня 2013 року за ознаками складу злочину, передбаченого ст.. 356 КК України.
Так, в матеріалах кримінального провадження містяться вказівки начальника СУ ГУМВС України в Харківській області, однак слідчим залишилися поза увагою та не виконані в частині допиту свідків ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 ; не встановлено та не допитано у якості свідка дільничного інспектора міліції Зміївського РВ ГУМВС України в Харківські йобласті, який був присутній 14.05.2004 року під час конфлікту в с. Геніївка Зміївського району Харківської області між ОСОБА_6 та ОСОБА_4 .
Крім того, матеріали кримінального провдження не містять відповідних процесуальних рішень про наявність або відсутність в діях ОСОБА_7 складу злочину, передбаченого ст. 191 КК України.
Таким чином, слідчим у постанові про закриття кримінального провадження від 30 червня 2015 року, на виконання ст. 284 КПК України, не чітко визначені підстави для закриття кримінального провадження.
Постанова про закриття кримінального провадження прийнята передчасно, оскільки слідчим не було в повному обсязі з`ясовано всі обставини, передбачені ст. 91 КПК України, а тому є необхідність проведення досудового розслідування, у тому числі розширення кола свідків, та в достатньому для встановлення об`єктивної істини обсязі провести інші необхідні слідчі дії, за результатом чого необхідно прийняти законне та обґрунтоване рішення.
Зважаючи на викладені вище обставини, дійшов висновку, що постанова старшого слідчого СВ Зміївського РВ УМВС України в Харківській області області ОСОБА_5 від 30 червня 2015 року про закриття кримінального провадження, є передчасною та необґрунтованою, а тому підлягає скасуванню.
Враховуючи, що скасування постанови про закриття кримінального провадження є підставою для направлення справи для продовження досудового розслідування, слідчий суддя не вирішує питання порушене ОСОБА_4 про направлення справи для проведення та закінчення слідчих дій.
Оскільки оскарження недотримання розумних строків в контексті ст. 308 КПК України, передбачає можливість такого оскарження прокурору вищого рівня, слідчий суддя залишає скаргу ОСОБА_4 в цій частині без задоволення.
На підставі викладеного вище, керуючись ст.ст. 303-307, 308, 309, 372 КПК України, слідчий суддя, -
п о с т а н о в и в:
Скаргу ОСОБА_4 - задовольнити частково.
Скасувати постанову старшого слідчого СВ Зміївського РВ ГУМВС України в Харківській області ОСОБА_5 від 30 червня 2015 року про закриття кримінального провадження № 0000053 від 11 січня 2013 року.
В іншій частині в задоволенні скарги відмовити.
Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя: