Провадження № 1-кп/520/587/15
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
04.11.2015 року м.Одеса

Київський районний суд м.Одеси у складі судді ОСОБА_1 , який здійснює кримінальне провадження одноособово,

при секретарі судового засідання ОСОБА_2 ,

розглянувши в приміщені суду у стадії підготовчого судового засідання у відкритому судовому засіданні кримінальне провадження №0001177 внесеному до ЄРДР 28.03.2014р., за обвинуваченням

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м.Ізмаїл, Одеської області, громадянина України, з середньою освітою, не одружений, офіційно не працевлаштований, раніше судимий: 18.02.2014 року Малиновським р/с м. Одеси за ч.1 ст.185 КК України до штрафу 850 гривень, який сплачений 02.11.2015 року, проживає та зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 ,-

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.185 КК України,

за участю сторін кримінального провадження:

прокурора прокуратури Київського району м.Одеси ОСОБА_4 ,

потерпілого ОСОБА_5 ,

обвинуваченого ОСОБА_3 ,

ВСТАНОВИВ:
У підготовчому судовому засіданні потерпілий ОСОБА_5 та обвинувачений ОСОБА_3 звернулися до суду із клопотанням про затвердження угоди про примирення між ними від 21.10.2015 року.

Згідно обвинувального акту і наданої угоди про примирення ОСОБА_3 обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.185 КК України, за наступних обставин.

Так, ОСОБА_3 , будучи раніше судимим, на шлях виправлення не став, належних висновків для себе не зробив та знову скоїв умисне кримінальне правопорушення при наступних обставинах.

Повторно, 28.03.2014 року, приблизно о 13:40 год. ОСОБА_3 , знаходячись в інтернет - кафе «Марсо», за адресою: м.Одеса, вул. Космонавтів 5, з метою особистого збагачення, маючи корисний умисел, направлений на таємне викрадення чужого майна, скориставшись тим, що за його діями ніхто не спостерігає, умисно, таємно викрав майно ОСОБА_5 , а саме ноутбук марки «Lenovo V 560», вартістю 3500 гривень, чим спричинив ОСОБА_5 матеріальний збиток на вищевказану суму. З викраденим майном ОСОБА_3 з місця вчинення кримінального правопорушення зник, розпорядившись ним на власний розсуд.

Наведені умисні дії ОСОБА_3 були кваліфіковані за ч.2 ст.185 КК України за кваліфікуючими ознаками: таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинена повторно.

Як вбачається з обвинувального акту та угоди про примирення ОСОБА_3 беззастережно визнав себе винним у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст.185 КК України, щиро розкаявся та у повному обсязі відшкодував завдану потерпілому шкоду, а потерпілий не має до нього матеріальних претензій.
ОСОБА_3 та потерпілий ОСОБА_5 погодилися між собою на призначення обвинуваченому покарання за цей злочин в виді позбавлення волі на строк 2 роки. На підставі ст.75 КК України звільнити ОСОБА_3 від відбування призначеного покарання з випробуванням, якщо він протягом одного року іспитового строку не вчинить нового злочину і виконає покладені на нього обов`язки, передбачені п.п.2, 3, 4 ст.76 КК України, а саме, не виїжджати за межі України на постійне проживання без дозволу органу кримінально-виконавчої інспекції; повідомляти органи кримінально-виконавчої інспекції про зміну місця проживання, роботи або навчання; періодично з`являтися для реєстрації в органи кримінально-виконавчої інспекції.

Суд, перевіривши умови укладання угоди про примирення, відповідність угоди за змістом вимогам процесуального законодавства, роз`яснивши та з`ясувавши в обвинувачуваного повне порозуміння ним його процесуальних прав, добровільності та відсутності будь-яких обставин, які б примусили ОСОБА_3 погодитися на підписання угоди про примирення, характеру висунутого щодо нього обвинувачення, виду і розміру покарання та наслідки постановлення вироку на підставі угоди про примирення, дійшов висновку про те, що у даному провадженні можливо затвердити надану угоду про примирення. При цьому суд виходить з наступного.

Так, злочин, у вчиненні якого обвинувачується ОСОБА_3 , згідно ст.12 КК України відноситься до злочину середньої тяжкості, оскільки санкція ч.2 ст.185 КК України передбачає покарання у виді позбавлення волі на строк до п`яти років.

Відповідно до ч.ч.1 і 3 ст.469 КПК України може бути укладено угоду про примирення між потерпілим і обвинуваченим за їх ініціативою.

Угода за змістом укладена відповідно до ст.471 КПК України і має усі необхідні реквізити та відомості, у т.ч. стосовно обставин, які пом`якшують покарання, міри та виду узгодженого між сторонами покарання, наслідків невиконання угоди тощо.

Обвинуваченому ОСОБА_3 та потерпілому ОСОБА_5 суд відповідно до ст.474 КПК України роз`яснив процесуальні права, характер обвинувачення, вид покарання та наслідки укладання, затвердження та невиконання угоди, передбачені ст.ст.473, 476 КПК України, роз`яснив вичерпні підстави оскарження вироку суду.

Суд також переконаний в тому, що угоду сторонами підписано добровільно, свідомо, без впливу будь-яких сторонніх обставин чи факторів. Умови укладеної угоди також не суперечать інтересам суспільства, не порушують прав, свобод чи інтересів сторін чи інших осіб. З угоди також не вбачається обставин, які б свідчили про очевидну неможливість виконання обвинуваченим узятих на себе за угодою зобов`язань.

Як видно з реєстру матеріалів досудового розслідування у справі зібрано достатньо доказів для обґрунтованої підозри і обвинувачення ОСОБА_3 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.185 КК України, а тому визнання ним винуватості є цілком виправданим.

Суд також вважає, що істотні обставини, що мають значення для цього провадження, цілком враховані угодою про примирення і знайшли своє відображення в узгодженому остаточному покаранні, визначеному в межах санкції статті.

Захисник і прокурор не заперечували проти затвердження угоди про примирення.

Керуючись ст.ст.373, 374, 474, 475 КПК України, суд -

УХВАЛИВ:
Затвердити угоду про примирення від 21.10.2015р. між потерпілим ОСОБА_5 та обвинуваченим ОСОБА_3 .

Відповідно до затвердженої угоди про примирення визнати ОСОБА_3 винним у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст.185 КК України, на підставі якої призначити йому покарання у виді позбавлення волі на строк два роки.

На підставі ст.75 КК України звільнити ОСОБА_3 від відбування призначеного покарання з випробуванням, якщо він протягом одного року іспитового строку не вчинить нового злочину і виконає покладені на нього обов`язки, передбачені п.п.2, 3, 4 ст.76 КК України, а саме, не виїжджати за межі України на постійне проживання без дозволу органу кримінально-виконавчої інспекції; повідомляти органи кримінально-виконавчої інспекції про зміну місця проживання, роботи або навчання; періодично з`являтися для реєстрації в органи кримінально-виконавчої інспекції.

Запобіжний захід у виді домашнього арешту скасувати.

На вирок сторонами може бути подана апеляційна скарга до апеляційного суду Одеської області через Київський районний суд м.Одеси протягом тридцяти днів з дня проголошення вироку.

Якщо апеляційну скаргу не подано, то вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

Копію вироку після його проголошення негайно вручити засудженому та прокурору.

Суддя ОСОБА_1