Справа № 464/260/15-к
пр.№ 1-кп/464/71/15
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
06.02.2015 року

Сихівський районний суд м.Львова

в складі: головуючого ОСОБА_1

при секретарі ОСОБА_2

розглянувши у підготовчому судовому засіданні в залі суду м.Львові кримінальне провадження № 0003162 відносно:

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженець та житель АДРЕСА_1 , гр-н України, із професійно-технічною освітою, не одружений, військовозобов`язаний, раніше не судимий, по ч.1 ст. 369 КК України, -

за участю: прокурора ОСОБА_4 ,

в с т а н о в и в:

ОСОБА_3 03.12.2014 року, близько 11.40 год., перебуваючи в службовому автомобілі інспекторів ДАЇ Шкода Октавія, д.н.з. НОМЕР_1 по вул. Бондарській, 10 в м. Львові, усвідомлюючи, що порушив правила дороржнього руху, маючи умисел на передачу неправомірної вигоди, з метою уникнення адміністративної відповідальності, надав інспекторам ДАЇ ОСОБА_5 та ОСОБА_6 неправомірну вигоду у розмірі 100 грн., а саме поклав дві купюри номіналом по 50 грн. у бардачок службового автомобіля.

Дії ОСОБА_3 вірно кваліфіковані за ч. 1 ст. 369 КК України, оскільки він вчинив надання неправомірної вигоди за невчинення службовою особою в його інтересах дії з використанням наданої їй влади чи службового становища.

Під час досудового розслідування 12 січня 2015 року між підозрюваним та прокурором укладено угоду про визнання винуватості у відповідності до вимог ст.ст.468, 469, 472 КПК України, згідно з якою вони дійшли згоди щодо правової кваліфікації дій підозрюваного за ст. 369 ч. 1 КК України, а також, що він має понести покарання у виді двох років обмеження волі, та на підставі ст. 75 КК України із звільненням від відбування покарання з іспитовим строком 1 рік, із спеціальною конфіскацією грошових коштів в сумі 100 грн. За умовами угоди підозрюваний ОСОБА_3 засвідчив, що визнає неправомірність вчинення своїх дій і вину у вчиненні кримінального правопорушення, щиро розкаюється, активно сприяв розкриттю злочину. Обираючи вид і міру покарання підозрюваному, прокурор, керуючись ст.470 КПК України, врахував ступінь та характер сприяння підозрюваного у проведенні кримінального провадження щодо нього, характер і тяжкість обвинувачення, наявність суспільного інтересу в забезпеченні швидшого досудового розслідування і судового провадження, дані про особу підозрюваного, його щире каяття у вчиненому, а тому сторони дійшли до вищевказаної згоди.

У підготовчому судовому засіданні обвинувачений свою вину у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення визнав повністю. Ствердив, що розуміє права визначені, п.1 ч.4 ст.474 КПК України, наслідки укладення та затвердження даної угоди, передбачені п. 1 ч. 1 ст.473 КПК України, характер обвинувачення, вид і міру покарання. Просить затвердити угоду про визнання винуватості, яку уклав добровільно.

Розглядаючи питання про затвердження угоди про визнання винуватості, суд виходить з наступного.

Відповідно п.2 ст.468 КПК України у кримінальному провадженні може бути укладена угода про визнання винуватості між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим.

За умовами ч.4 ст.469 КПК України угода про визнання винуватості між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена у провадженні щодо кримінальних проступків, злочинів невеликої чи середньої тяжкості, тяжких злочинів, внаслідок яких шкода завдана лише державним чи суспільним інтересам.

Судом встановлено, що ОСОБА_3 обґрунтовано обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст.369 ч. 1 КК України, який згідно зі ст. 12 КК України, є злочином невеликої тяжкості.

Судом у підготовчому судовому засіданні встановлено, що обвинувачений беззаперечно визнав свою винуватість у вчиненні кримінального правопорушення за вказаних обставин; сторони добровільно уклали угоду про визнання винуватості, зміст якої відповідає вимогам ст.472 КПК України та розуміють наслідки затвердження такої, передбачені ст.473 КПК України. Вид та міра покарання, передбачена санкцією ст. 369 ч. 1 КК України, на яку обвинувачений погоджується, обрана з врахуванням загальних засад призначення покарань, передбачених ст.ст.65-67 КК України. Судом не встановлено підстав для відмови в затвердженні угоди, визначених в ч.7 ст.474 КПК України.

Згідно з п.1 ч.3 ст.314 КПК України, при прийнятті рішення у підготовчому судовому засіданні суд має право, зокрема, затвердити угоду. За умовами ч.1 ст.475 КПК України якщо суд переконається, що угода може бути затверджена, він ухвалює вирок, яким затверджує угоду, і призначає узгоджену сторонами міру покарання.

Виходячи з викладеного, суд дійшов висновку про можливість затвердження угоди про визнання винуватості і призначення узгодженого сторонами виду і міри покарання.

Керуючись ст.ст.314, 373,374,475 КПК України, с у д , -

з а с у д и в :

Затвердити угоду від 12 січня 2015 року між ОСОБА_3 та прокурором прокуратури Сихівського району м.Львова ОСОБА_7 про визнання винуватості.

ОСОБА_3 визнати винуватим по ст. 369 ч. 1 КК України та призначити йому покарання у виді двох років обмеження волі, та на підставі ст. 75 КК України звільнити від відбування покарання із іспитовим строком на один рік із спеціальною конфіскацією грошових коштів в сумі 100 грн. в дохід держави.

Запобіжний захід ОСОБА_3 залишити особисте зобов`язання до вступу вироку в законну силу.

Вирок може бути оскаржений з підстав, передбачених ст.394 КПК України, до апеляційного суду Львівської області через Сихівський районний суд м.Львова протягом 30 днів з дня його проголошення.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення апеляційним судом.

Відповідно до ч.6 ст.376 КПК України копію вироку після його проголошення негайно вручити обвинуваченому та прокурору, інші учасники судового провадження копію вироку мають право отримати в суді.

Головуючий