Дата документу Справа № 311/1555/15-к
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ЗАПОРІЗЬКОЇ ОБЛАСТІ
Єдиний унікальний № 311/1555/15-к Головуючий в 1 інст. ОСОБА_1
Провадження № 11-кп/778/1355/15 Доповідач в 2 інст. ОСОБА_2
Категорія ч. 3 ст. 186 КК України
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
28 липня 2015 року місто Запоріжжя
Судова колегія з кримінальних справ Апеляційного суду Запорізької області у складі:

головуючого ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

при секретарі ОСОБА_5 ,

за участю прокурора ОСОБА_6 ,

обвинуваченого ОСОБА_7

розглянула в апеляційному порядку у відкритому судовому засіданні кримінальне провадження № 0000672 від 31 березня 2015 року за апеляційною скаргою прокурора на вирок Василівського районного суду Запорізької області від 12 травня 2015 року, яким

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця міста Дніпрорудне Василівського району Запорізької області, офіційно не працюючого, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого,

засуджено за ч. 3 ст. 186 КК України, із застосуванням ст. 69 КК України, у вигляді 3-х років позбавлення волі. На підставі ст. 75 КК України звільнено ОСОБА_7 від відбування призначеного покарання з випробуванням. Іспитовий строк встановлено тривалістю 1 рік.

На підставі п. 3, 4 ч. 1 ст. 76 КК України на ОСОБА_7 покладено обов`язки: повідомляти кримінально-виконавчу інспекцію про зміну місця проживання, роботи; періодично з`являтись для реєстрації в органи кримінально-виконавчої інспекції.

Вирішено долю речових доказів.

Встановлені судом першої інстанції обставини.
30 березня 2015 року, близько 12 години 30 хвилин, ОСОБА_7 підійшов до квартири АДРЕСА_2 , після чого, постукавши в двері, дочекався, коли потерпіла ОСОБА_8 їх відчинила, відсунув останню та шляхом вільного доступу через відчинені двері зайшов до вищевказаної квартири, після чого, діючи з прямим умислом, направленим на викрадення чужого майна, з корисливих мотивів, відкрито, не зважаючи на прохання потерпілої припинити протиправні дії, викрав у останньої із спальної кімнати телевізор марки «Самсунг» в корпусі чорного кольору, вартістю 675 гривень, після чого розпорядився вказаним майном на свій розсуд.

В апеляційній скарзі прокурор вважає, що суд неправильно застосував закон України про кримінальну відповідальність та призначив покарання, що не відповідає ступеню тяжкості кримінального правопорушення та особі обвинуваченого внаслідок м`якості. При цьому зазначає, що у вироку не зазначені підстави для призначення покарання із застосуванням ст. 69 КК України. Так, на думку прокурора, щире каяття обвинуваченого матеріалами справи не підтверджено, фактичне відшкодування шкоди потерпілій відбулось завдяки повернення викраденого майна працівниками міліції. Інші обставини, на які послався суд також не дають підстав вважати обвинуваченого менш суспільно небезпечним. Крім того, ОСОБА_7 вчинив тяжкий корисливий злочин, офіційно не працевлаштований, не має сталого джерела доходів, соціальних зв`язків. Вважає, що встановлення мінімального іспитового терміну не є достатнім та необхідним для виправлення обвинуваченого та попередження вчинення ним нових злочинів.

Просить скасувати вирок в часині призначеного покарання та постановити новий, яким призначити ОСОБА_7 покарання у вигляді 4 років позбавлення волі та на підставі ст. 75 КК України звільнити від відбування покарання з іспитовим строком тривалістю 3 роки, з покладенням обов`язків, передбачених п. п. 2, 3, 4 ч. 1 ст. 76 КК України.

Заслухавши доповідь судді, прокурора, який підтримав апеляційну скаргу прокурора частково та просив вирок суду скасувати у звязку істотним порушенням вимог кримінального процесуального закону ст. 412 КПК України , т.я. судове провадження здійснено за відсутності потерпілого, належним чином не повідомленого про дату, час і місце судового засідання, обвинуваченого ОСОБА_7 , який заперечував проти задоволення апеляційної скарги і наполягав на законності та обґрунтованості вироку суду першої інстанції, перевіривши матеріали кримінального провадження та обговоривши доводи, які викладені в апеляційній скарзі, колегія суддів вважає, що остання не підлягає задоволенню, з наступних підстав.

Відповідно до вимог ст. 404 КПК України, суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.

Допитаний в судовому засіданні ОСОБА_7 , винним себе визнав повністю та розкаявся у вчиненому, у зв`язку з чим, судом визнано недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин справи, які ніким не оспорювались. Розгляд справи в суді першої інстанції за обвинуваченням ОСОБА_7 був проведений відповідно до вимог ч. 3 ст. 349 КПК України. Виконання судом цих вимог відображено в технічному засобі фіксування кримінального провадження.

Діям обвинуваченого дана правильна юридична оцінка. Рішення суду в частині доведеності вини та кваліфікації заподіяного в апеляції не оспорюється.

Доводи апеляційної скарги прокурора в частині невідповідності призначеного судом покарання тяжкості кримінального правопорушення та особі винного колегія суддів вважає безпідставними та такими, що не ґрунтуються на законі, оскільки призначене обвинуваченому покарання, на думку колегії суддів, відповідає вимогам ст. 65 КК України.

Як вбачається з вироку, суд врахував ступінь тяжкості вчиненого злочину, дані про особу винного, який раніше не судимий, щиро розкаявся у вчиненому, позитивно характеризується, матеріальна шкода відшкодована. З урахуванням всіх обставин справи, суд першої інстанції обґрунтовано застосував при призначенні покарання положення ст. 69 КК України, призначивши покарання нижче від найнижчої межі, встановленої ч. 3 ст. 186 КК України.

Отже, ОСОБА_7 призначено необхідне й достатнє для його виправлення покарання і його не можна визнати таким, що не відповідає тяжкості вчиненого злочину та особі обвинуваченого, як про це вказує прокурор, а тому підстав для скасування судового рішення не має.

Посилання прокурора в судовому засіданні апеляційної інстанції на те, що судом першої інстанції було порушено ст. 412 КПК України та судове провадження здійснено без участі потерпілого, належним чином не повідомленого про дату, час і місце судового засідання, суд вважеє таким, що не відповідає дійсності.

Так, потерпіла ОСОБА_8 написала до суду заяву в якій просить розглянути справу без її участі, т.я. вона цивільний позов заявляти не буде, претензій матеріального та морального характеру до ОСОБА_7 не має (а.с. 9).

Суд в підготовчому засіданні прийняв рішення не викликати в судове засідання потерпілу, яка таким чином реалізувала своє право, передбачене ст. 56 КПК України. Порушень кримінального процесуального закону, які тягнуть скасування або зміну вироку суду першої інстанції, при апеляційному розгляді не встановлено.

Керуючись ст. ст. 404, 405, 407, 418, 419 КПК України, колегія суддів
УХВАЛИЛА:
апеляційну скаргу прокурора залишити без задоволення, а вирок Василівського районного суду Запорізької області від 12 травня 2015 року щодо ОСОБА_7 - без змін.

Ухвала апеляційного суду може бути оскаржена безпосередньо до суду касаційної інстанції протягом трьох місяців з дня її проголошення.

Судді:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4