Номер провадження: 11-кп/785/457/15
Номер справи місцевого суду: 509/5400/13-к
Головуючий у першій інстанції ОСОБА_1
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
01.12.2015 року м. Одеса

Апеляційний суд Одеської області в складі:

головуючого судді ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

секретаря судового засідання ОСОБА_5

з участю прокурора ОСОБА_6

захисника ОСОБА_7

потерпілого ОСОБА_8

обвинуваченого ОСОБА_9

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Одесі в залі суду апеляційну скаргу прокурора прокуратури Овідіопольського району Одеської області ОСОБА_10 на вирок Овідіопольського районного суду Одеської області від 01.08.2014 року по кримінальному провадженню, внесеному в ЄРДР за №0000085 від 10.01.2013 року, яким

ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с.Конопляне Іванівського району Одеської області, громадянина України, з вищою освітою, одруженого, офіційно не працевлаштованого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , який мешкає за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не судимого,

засуджено за ст.187 ч.4 КК України, із застосуванням ст.69 КК України, до покарання у вигляді 5 років позбавлення волі.

На підставі ст.75 КК України, звільнено від відбування покарання з іспитовим строком 3 роки, з покладенням обов`язків, передбачених ст.76 ч. 1 п.п.2, 3, 4 КК України.
За ст.ст. 15 ч. 1 - 185 ч.3 КК України ОСОБА_9 виправдано через недоведеність його участі у скоєнні злочину.

До набрання вироком законної сили запобіжний захід змінений з тримання під вартою на особисте зобов`язання.

Стягнуто з ОСОБА_9 , солідарно з ОСОБА_11 та ОСОБА_12 , засудженими вироком Овідіопольського районного суду Одеської області від 31.03.2014 року на користь потерпілої ОСОБА_13 матеріальну шкоду у розмірі 402 036,00 гривень.

ВСТАНОВИВ:
Зазначеним вироком суду ОСОБА_9 засуджений за те, що 20.05.2011 року, близько 03.00 год., за попередньою змовою з ОСОБА_12 та ОСОБА_11 , які засуджені за скоєння цього злочину вироком Овідіопольського районного суду Одеської області від 31.03.2014 року, а також з особою, відносно якої матеріали виділені у окреме провадження, з метою розбійного нападу проникли в житловий будинок АДРЕСА_3 .

На першому поверсі будинку засуджений ОСОБА_11 , з метою придушення волі та можливого опору потерпілої ОСОБА_13 , став душити за горло ОСОБА_13 , яка лежала у ліжку, застосувавши насильство, небезпечне для життя та здоров`я потерпілої, а особа, відносно якої матеріали виділені у окреме провадження, зв`язав руки та ноги ОСОБА_13 мотузкою.

В цей час засуджений ОСОБА_12 та ОСОБА_9 увірвалися до кімнати, де спав потерпілий ОСОБА_8 , намагалися зв`язати потерпілого, однак останній став чинити опір, після чого особа, відносно якої матеріали виділені у окреме провадження, забіг у кімнату та монтировкою наніс удари потерпілому ОСОБА_8 в область голови, застосувавши насильство, небезпечне для життя та здоров`я потерпілого, внаслідок чого, згідно висновку судово-медичної експертизи №55 від 04.08.2011 року, ОСОБА_8 були заподіянні легкі тілесні ушкодження, та також зв`язали руки та ноги ОСОБА_8 мотузкою.

Після цього ОСОБА_9 та зазначені особи заволоділи майном ОСОБА_8 та ОСОБА_13 в особливо великих розмірах, заподіяли потерпілому ОСОБА_8 матеріальну шкоду у розмірі 10000 грн., а потерпілій ОСОБА_13 матеріальну шкоду у розмірі 422036,52 грн., з викраденим майном з місця скоєння злочину зникли та розпорядилися ним на свій розсуд.

Крім того, ОСОБА_9 виправданий через недоведеність його участі у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ст.ст. 15 ч. 1 - 185 ч.3 КК України, а саме у тому, що 06.07.2011 року він за попередньою змовою з ОСОБА_14 та ОСОБА_11 вчинив замах на таємне викрадання майна ОСОБА_15 , з проникненням у житло останнього, що розташоване по АДРЕСА_3 .

В апеляційній скарзі прокурор, не оскаржуючи фактичних обставин, встановлених у вироку суду, та кваліфікацію дій обвинуваченого, просить вирок суду скасувати, постановити новий вирок, яким призначити ОСОБА_9 покарання, із застосуванням ст.69 КК України, у вигляді 5 років позбавлення волі, посилаючись на те, що вирок підлягає скасуванню через невідповідність призначеного судом покарання ступеню тяжкості кримінального правопорушення та особі обвинуваченого з врахуванням об`єкту злочинного посягання. Суд, в порушення вимог ст. 75 КК України, при призначенні покарання, не врахував ступінь тяжкості вчиненого злочину та безпідставно дійшов до висновку про можливість виправлення обвинуваченого без відбування покарання (т. 6 а.п. 227-228).

Заслухавши доповідача, прокурора, який підтримав апеляційну скаргу, обвинуваченого, захисника та потерпілого ОСОБА_8 , які заперечували проти задоволення апеляційної скарги, вивчивши матеріали кримінального провадження та доводи апеляційної скарги, апеляційний суд приходить до висновку про те, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Згідно ст. 370 КПК України, судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим.

Законним є рішення, ухвалене компетентним судом згідно з нормами матеріального права з дотриманням вимог щодо кримінального провадження, передбачених цим Кодексом.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені доказами, дослідженими під час судового розгляду та оціненими судом відповідно до статті 94 цього Кодексу.

Вмотивованим є рішення, в якому наведені належні і достатні мотиви та підстави його ухвалення.

Вина обвинуваченого ОСОБА_9 в вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 187 ч. 4 КК України, як напад з метою заволодіння чужим майном, поєднаний із насильством небезпечним для життя та здоров`я осіб, які зазнали нападу (розбій), за попередньою змовою групою осіб, поєднаний з проникненням у житло, спрямований на заволодіння майном у особливо великих розмірах, встановлена судом першої інстанції на підставі досліджених доказів, яким суд дав належну оцінку.

Зокрема, в обґрунтування вироку покладені визнавальні показання обвинуваченого ОСОБА_9 у вчиненні кримінального правопорушення, які повністю узгоджуються та підтверджуються показаннями потерпілого ОСОБА_8 , показаннями засуджених ОСОБА_11 та ОСОБА_12 , а також висновком судово-медичної експертизи №55 від 04.08.2011 року.

В апеляційній скарзі прокурор, як зазначалось, не оспорює фактичні обставини вчиненого кримінального правопорушення, встановлені у вироку суду, зокрема, не оспорює встановлені судом дії обвинуваченого ОСОБА_9 , який приймав участь при розбійному нападі, але потерпілому ОСОБА_8 тілесних ушкоджень не наносив.

Також прокурор не оспорює доведеність вини, кваліфікацію дій обвинуваченого за ст. 187 ч. 4 КК України та призначення у вироку суду покарання ОСОБА_9 з застосуванням ст. 69 КК України, у вигляді 5 років позбавлення волі, просить призначити, при ухваленні нового вироку, аналогічне покарання.

При цьому, прокурор вказав підставою для скасування вироку суду невідповідність призначеного судом покарання ступеню тяжкості кримінального правопорушення та особі обвинуваченого, які передбачені, як підстави для скасування вироку суду ч. 2 ст. 409, ст. 414 КПК України.

Разом з тим, фактично прокурор оскаржує звільнення обвинуваченого від відбування покарання з застосуванням ст. 75 КК України, тобто оскаржує неправильне застосування судом першої інстанції ст. 75 КК України, що передбачено ч. 1 п. 4 ст. 409, 413 КПК України, як підстава для скасування вироку суду, однак, в апеляційній скарзі прокурор зазначених підстав не вказав.

Крім того, прокурор не оспорює обґрунтованість виправдання ОСОБА_9 за обвинуваченням у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст.15, ч. 3 ст. 185 КК України.

Апеляційний суд, при перегляді судового рішення, відповідно до вимог ч. 3 ст. 404 КПК України, дослідив зазначені у вироку обставини та докази, які, зокрема, визнані обставинами, що пом`якшують покарання, а також характеризують особу обвинуваченого, оскільки вони впливають на обґрунтованість судового рішення в частині застосування ст.ст. 69, 75 КК України.

Проаналізувавши досліджені обставини та докази апеляційний суд вважає, що при призначенні обвинуваченому покарання, з застосуванням ст. 69 КК України, а також звільнення обвинуваченого від відбування покарання з випробуванням, суд першої інстанції дотримався вимог ст.ст. 65-67, 69,75 КК України, тобто при ухваленні вироку суд першої інстанції не допустив неправильного застосування закону України про кримінальну відповідальність, та призначив покарання, що відповідає ступеню тяжкості кримінального правопорушення та особі обвинуваченого, а також прийшов до обґрунтованого висновку про можливість виправлення ОСОБА_9 без ізоляції його від суспільства.

Так, у відповідності до вимог ч. 1 п. 3 ст.65 КК України, ст. 374 ч. 2 п. 4, ч. 3 п. 2 КПК України, п. 3 Постанови Пленуму Верховного суду України від 24.10.2003 року №7 «Про практику призначення судами кримінального покарання», на підставі досліджених доказів та документів, наявних в матеріалах кримінального провадження, суд встановив дані про особу обвинуваченого ОСОБА_9 та обставини, що пом`якшують покарання, відсутність обставин, що обтяжують покарання, які обґрунтовують застосування судом ст.ст. 69, 75 КК України.

Зокрема, суд встановив дані про особу обвинуваченого ОСОБА_9 , який має постійне місце проживання, за яким характеризується позитивно, має родину та малолітню дитину 2004 року народження, на обліку у лікарів психіатра або нарколога не перебуває. Крім того, суд встановив на підставі довідок медчастини ОСІ наявність у обвинуваченого ОСОБА_9 хронічних захворювань внаслідок черепно-мозкової травми, яка потребує обстеження в умовах лікувального закладу МОЗ України.

Також суд у вироку встановив обставини, передбачені ст.66 КК України, як такі, що пом`якшують покарання, зокрема, визнання вини та щире каяття, першу судимість, повне відшкодування шкоди потерпілому ОСОБА_8 , відсутність з боку останнього претензій та його прохання до суду не застосовувати відносно обвинуваченого покарання, пов`язане з позбавленням волі.

Наведені обставини, за думкою апеляційного суду, свідчать про дійове каяття обвинуваченого, оскільки останній добровільно, своєю активною поведінкою сприяв розкриттю злочину, виявив готовність нести кримінальну відповідальність за скоєне, так як ОСОБА_9 добровільно з`явився зі знанням, визнав вину послідовно, в ході досудового розслідування та судового слідства, його показання покладенні в обґрунтування вироку.

Крім того, суд у вироку також встановив обставини, що пом`якшують покарання, а саме наявність на утриманні обвинуваченого малолітньої дитини, позитивну характеристику, наявність захворювань відсутність обставин, передбачених ст.67 КК України, які обтяжують покарання.

На підставі наведеного, апеляційний суд приходить до висновку про те, що суд першої інстанції, при призначенні обвинуваченому покарання, згідно вимог ст.65 КК України, врахував ступінь тяжкості скоєного кримінального правопорушення, характер і ступінь його участі в скоєнні злочину, зокрема, другорядну роль, а також те, що ОСОБА_9 безпосередньо не наносив тілесні ушкодження потерпілому ОСОБА_8 , що підтверджується не тільки показаннями обвинуваченого та свідків, а також обставинами, встановленими у вироку Овідіопольського районного суду Одеської області від 31.03.2014 року відносно засуджених ОСОБА_12 та ОСОБА_11 , який набрав чинності. Також зазначені обставини не оспорюються в апеляційній скарзі прокурором.

Крім того, суд врахував зазначені дані щодо особи обвинуваченого ОСОБА_9 та, за наявності кількох зазначених обставин, що пом`якшують покарання, та прийшов до обґрунтованого висновку, що обвинуваченому необхідно призначити покарання із застосуванням ст. 69 КК України, у вигляді 5 років позбавлення волі, яке є необхідним й достатнім для його виправлення та попередження нових злочинів, що також не оспорюється в апеляційній скарзі прокурора.

Апеляційний суд вважає, що, з врахуванням тяжкості злочину, особи обвинуваченого, та наведених вище обставин, що пом`якшують покарання, та істотно знижують ступінь тяжкості вчиненого злочину, суд першої інстанції також прийшов до обґрунтованого висновку про можливість виправлення обвинуваченого ОСОБА_9 без ізоляції від суспільства, в зв`язку з чим звільнив його від відбування покарання з випробуванням, з застосуванням ст. 75 КК України.

При цьому, апеляційний суд враховує положення п. 2 Постанови Пленуму Верховного суду України від 24.10.2003 року №7 «Про практику призначення судами кримінального покарання», згідно якого, відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 65 КК України, суди повинні призначати покарання в межах, установлених санкцією статті (санкцією частини статті) Особливої частини КК, що передбачає відповідальність за вчинений злочин. Із урахуванням ступеня тяжкості, обставин цього злочину, його наслідків і даних про особу судам належить обговорювати питання про призначення передбаченого законом більш суворого покарання особам, які вчинили злочини на грунті пияцтва, алкоголізму, наркоманії, за наявності рецидиву злочину, у складі організованих груп чи за більш складних форм співучасті (якщо ці обставини не є кваліфікуючими ознаками), і менш суворого - особам, які вперше вчинили злочини, неповнолітнім, жінкам, котрі на час вчинення злочину чи розгляду справи перебували у стані вагітності, інвалідам, особам похилого віку і тим, які щиро розкаялись у вчиненому, активно сприяли розкриттю злочину, відшкодували завдані збитки тощо.

Так, встановлені у вироку суду обставини вчиненого злочину, його наслідки та дані про особу ОСОБА_9 не містять підстав для призначення більш суворого покарання, разом з тим вони підтверджують обґрунтованість висновків про можливість виправлення ОСОБА_9 від ізоляції від суспільства.

Крім того, апеляційний суд дослідивши при розгляді апеляційної скарги пояснення обвинуваченого ОСОБА_9 та потерпілого ОСОБА_8 , а також довідки щодо сімейного стану та стану здоров`я обвинуваченого на теперішній час вважає необхідним прийняти до уваги при вирішені питання щодо законності та правильності застосування ст. 75 КК України, наступні обставини.

Так, згідно довідок з місця проживання ОСОБА_9 та з дитячого садка обвинувачений ОСОБА_9 проживає з своїми батьками, які працюють вчителями, а також з ним проживав та виховувався син ОСОБА_16 , 2004 року народження. Згідно висновків ЛКК мати обвинуваченого має похилий вік та страждає на важкі хронічні захворювання.

Згідно медичної документації ООПБ №2, Іванівської ЦРЛ, виписки з медичної карти та довідки Одеської обласної клінічної лікарні, обвинувачений ОСОБА_9 потрапив в ДТП 21.02.2015 року, внаслідок якої отримав тяжку сочетану черепно-мозкову травму, а також закритий перелом лівого стегна, з зміщенням відломків, в зв`язку з чим йому були зроблені операції. Також ОСОБА_9 страждає на міопію високого ступеню обох очей. Внаслідок зазначених захворювань ОСОБА_9 перебував на лікуванні з 21.02.2015 року по 20.07.2015 року.

Згідно довідки ТДВ «Страхова компанія «Кредо» від 28.10.2015 року ОСОБА_9 працює на посаді менеджера з вересня 2015 року, згідно характеристики позитивно себе проявив.

Крім того, на теперішній час ОСОБА_9 призначена чергова операція за наслідками травми, отриманої внаслідок ДТП, в зв`язку з чим апеляційний суд ухвалив закінчити апеляційний розгляд скарги за відсутності обвинуваченого.

Апеляційний суд вважає, що зазначені обставини підтверджують обґрунтованість та правильність застосування судом першої інстанції ст. 75 КК України, звільнення ОСОБА_9 від відбування покарання з випробуванням без ізоляції від суспільства, що також об`єктивно підтверджується тим, що ОСОБА_9 , який був затриманий 08.10.2013 року, після звільнення з під варти за вироком суду від 01.08.2014 року, працевлаштувався, за зазначений термін не вчинив нових злочинів або правопорушень (т. 4 а.п. 16).

Крім того, апеляційний суд враховує думку потерпілого ОСОБА_8 , який при розгляді апеляційної скарги підтвердив, що потерпілі просять в ході судового розгляду та апеляційного розгляду, пом`якшити покарання обвинуваченому та звільнити його від відбування покарання з врахуванням поведінки обвинуваченого.

З урахуванням наведених обставини, в тому числі обставин, що відбулися вже після ухвалення вироку суду першої інстанції та написання прокурором апеляційної скарги, які були досліджені апеляційним судом та враховані, відповідно до вимог ст. 404 КПК України, апеляційний суд вважає, що суд першої інстанції обґрунтовано, у відповідності з вимогами ст.75 КК України, звільнив ОСОБА_9 від відбування покарання з іспитовим строком, так як прийшов до обґрунтованого висновку про можливість його виправлення без відбування покарання, з урахуванням тяжкості вчиненого злочину, а також наведених даних щодо особи обвинуваченого, а саме міцність його соціальних зв`язків, наявність дитини, батьків похилого віку, постійного місця проживання та роботи, за якими він характеризується позитивно, а також з урахуванням стану його здоров`я на теперішній час.
При таких обставинах, апеляційний суд приходить до висновку про те, що доводи апеляційної скарги прокурора підтвердження не знайшли, при розгляді апеляційної скарги не встановлено обставин, які б підтверджували незаконне та неправильне застосування судом закону України про кримінальну відповідальність, а також невідповідність призначеного судом покарання ступеню тяжкості кримінального правопорушення та особі обвинуваченого, в зв`язку з чим підстав, передбачених ст.ст. 413, 414 КПК України для скасування вироку суду, не вбачається, судове рішення ухвалене з врахуванням вимог кримінального та кримінального процесуального закону.

Керуючись ст.ст. 376 ч. 2, 404, 405, 407, 409, 419 КПК України апеляційний суд

УХВАЛИВ:
Апеляційну скаргу прокурора прокуратури Овідіопольського району Одеської області ОСОБА_10 залишити без задоволення.

Вирок Овідіопольського районного суду Одеської області від 01.08.2014 року, яким ОСОБА_9 засуджений, із застосуванням ст.. 69 КК України, за ст. 187 ч. 4 до 5 років обмеження волі, та, на підставі ст. 75 КК України, звільнений від відбування покарання з іспитовим строком 3 роки, з покладенням обов`язків, передбачених ст. 76 ч. 1 п.п.2, 3, 4 КК України залишити без змін.

Ухвала може бути оскаржена до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ протягом 3 місяців з моменту набрання ухвалою законної сили.

Повний текст ухвали суду буде оголошений 04.12.2015 року, о 10:00 год., в залі судового засідання апеляційного суду Одеської області.

Судді:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4