Справа № 454/687/15-к Головуючий у 1 інстанції: ОСОБА_1
Провадження № 11-кп/783/79/16 Доповідач: ОСОБА_2
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 січня 2016 року м. Львів

Колегія суддів Судової палати у кримінальних справах Апеляційного суду Львівської області в складі:

Головуючого ОСОБА_2 ,

Суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

при секретарі ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні кримінальну справу № 454/687/15-к про обвинувачення

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , раніше не судимого, проживаючого у АДРЕСА_1 ,

за ч.2 ст. 286 КК України,

з участю прокурора ОСОБА_7 ,

обвинуваченого ОСОБА_6 , захисника-адвоката ОСОБА_8 ,

потерпілого ОСОБА_9 , представника потерпілого-адвоката ОСОБА_10 ,

за апеляційними скаргами потерпілого ОСОБА_9 , прокурора прокуратури Львівської області ОСОБА_7 на вирок Сокальського районного суду Львівської області від 11 листопада 2015 року,

ВСТАНОВИЛА :

Вироком Сокальського районного суду Львівської області від 11 листопада 2015 року ОСОБА_6 визнано винним та засуджено за ч.2 ст. 286 КК України на чотири роки позбавлення волі з позбавленням права керувати транспортними засобами строком на три роки.

На підставі ст. 75 КК України ОСОБА_6 звільнено від відбування призначеного покарання з випробуванням та з іспитовим строком один рік шість місяців.

Відповідно до ст. 76 КК України покладено на нього обов`язок не виїжджати за межі України на постійне проживання без дозволу кримінально-виконавчої інспекції; повідомляти кримінально-виконавчу інспекцію про зміну місця проживання, роботи або навчання.

Запобіжний захід у вигляді домашнього арешту обвинуваченому ОСОБА_6 до вступу вироку в законну силу залишено без зміни.

Вирішено питання з судовими витратами.

Згідно з вироком суду 07 грудня 2014 року близько 02 год. на автодорозі сполученням Сокаль-Червоноград Львівської області в лісовому масиві поблизу с. Бендюга Сокальського району Львівської області ОСОБА_6 , перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння, керував автомобілем марки «ВАЗ-21099», р.н.з. НОМЕР_1 , рухався в напрямку м. Червонограда, перевищив дозволену максимальну швидкість руху, будучи неуважним до дорожньої обстановки та її змін, не вжив своєчасних заходів до зменшення швидкості руху, не дотримався безпечного інтервалу, внаслідок чого здійснив зіткнення з автомобілем марки «КАМАЗ 5320», р.н.з. НОМЕР_2 , який стояв частково на правому узбіччі дороги та частково на правій смузі руху та який він мав об`єктивну можливість виявити.

Внаслідок даної дорожньо-транспортної пригоди потерпілий ОСОБА_11 , який перебував в даному автомобілі в якості пасажира, отримав тяжкі тілесні ушкодження, небезпечні для життя в момент заподіяння, був доставлений в Червоноградську центральну міську лікарню, де згодом помер.

Своїми злочинно-недбалими діями ОСОБА_6 порушив правила безпеки дорожнього руху, а саме вимоги Правил дорожнього руху України, передбачені п.п. п.п.1.5, 2.3(б), 2.9(а), 12.2, 12.3, 13.1, 13.3 і дані порушення є у прямому причинному зв`язку з наслідками, що настали, зокрема спричинення смерті потерпілого.

На вирок суду потерпілий ОСОБА_9 та прокурор подали апеляційні скарги.

В апеляційній скарзі потерпілий не погоджується із вироком суду в частині призначення обвинуваченому покарання, зокрема застосування до нього ст. 75 КК України та звільнення його від відбування покарання з випробуванням. Вважає, що суд, призначаючи покарання, не врахував ряд обставин, які впливають на призначення покарання. При цьому покликається на те, що обвинувачений вчинив злочин, перебуваючи у стані алкогольного сп`яніння, давав суперечливі покази з метою приховування та зменшення рівня своєї вини, не вибачився перед потерпілими за скоєне.

На підставі наведеного просить вирок суду скасувати та ухвалити новий вирок, яким ОСОБА_6 визнати винним за ч.2 ст. 286 КК України та призначити покарання у вигляді трьох років позбавлення волі з позбавленням права керувати транспортними засобами строком на три роки.

В апеляційній скарзі прокурор вважає вирок суду незаконним у зв`язку із невідповідністю призначеного покарання тяжкості кримінального правопорушення та особі обвинуваченого, невідповідністю висновків суду фактичним обставинам справи, неправильним застосуванням закону України про кримінальну відповідальність, істотним порушенням вимог кримінально-процесуального закону. Покликається на те, що суд безпідставно дійшов висновку та зазначив у вироку про те, що причиною ДТП, окрім неправомірних дій обвинуваченого, є також дії іншого учасника ДТП свідка ОСОБА_12 , які виразилися у тому, що він створив загрозу безпеці дорожнього руху, в той час як ці висновки суду, а саме про наявність вини ОСОБА_12 , спростовуються дослідженими в суді доказами. Крім того, прокурор не погоджується із призначеним судом покаранням, оскільки вважає це покарання занадто м`яким. При цьому звертає увагу, що обвинувачений вчинив тяжкий злочин, перебуваючи у стані алкогольного сп`яніння, внаслідок якого була заподіяна смерть потерпілого, свою вину визнав частково, що вказує на те, що він в повній мірі не усвідомив протиправність своїх дій та їх наслідків. Просить вирок суду скасувати та ухвалити новий вирок, яким ОСОБА_6 визнати винним за ч.2 ст. 286 КК України та призначити покарання у виді чотирьох років шести місяців позбавлення волі, з позбавленням права керувати транспортними засобами строком на три роки. В мотивувальній частині вироку виключити покликання суду на вину ОСОБА_13 у вчиненні ДТП а в решті вирок суду залишити без змін.

На вказані апеляційні скарги захисник ОСОБА_6 адвокат ОСОБА_8 подав заперечення в яких просить ці апеляційні скарги залишити без задоволення а вирок суду без змін. При цьому не погоджується із доводами, які викладені апелянтами у апеляційних скаргах. Вважає, що суд при розгляді справи та дослідженні доказів дотримався вимог, передбачених процесуальним законодавством, правильно врахував обставини ДТП, дані про особу обвинуваченого, обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.

Заслухавши доповідь судді, виступи потерпілого та його представника, котрі підтримали апеляційну скаргу потерпілого та заперечили апеляційну скаргу прокурора в частині непричетності водія ОСОБА_12 до ДТП, прокурора, який підтримав свою апеляційну скаргу, пояснення обвинуваченого та його захисника, які заперечили проти поданих апеляційних скарг, розглянувши матеріали кримінального провадження та доводи апеляційних скарг, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційні скарги підлягають до часткового задоволення, виходячи із наступного.

Відповідно до вимог п.3 ч.1 ст. 409 КПК України підставою для скасування або зміни судового рішення при розгляді справи в суді апеляційної інстанції є істотне порушення вимог кримінально-процесуального закону.

Згідно із ч.1 ст. 412 КПК України істотними порушеннями вимог кримінально- процесуального закону є такі порушення вимог КПК, які перешкодили чи могли перешкодити суду ухвалити законне та обґрунтоване судове рішення.

Відповідно до вимог ст. 367 КПК України під час постановлення вироку ніхто не має права перебувати в нарадчій кімнаті, крім складу суду, який здійснює судовий розгляд. Згідно положень цієї статті перебування в нарадчій кімнаті осіб, які не входять до складу суду, будь-яке їх спілкування із суддями, навіть якщо воно не пов`язане з цим судовим провадженням, незалежно від тривалості їх перебування, є безумовною підставою для скасування судового рішення.

При цьому, як видно із матеріалів справи № 454/687/15-к щодо ОСОБА_6 головуючим суддею був визначений суддя ОСОБА_1 , який і постановив оскаржуваний вирок. Проте, згідно наявного у матеріалах справи оригіналу вироку такий був внесений в автоматизовану систему документообігу Стемковським, який в свою чергу не входив до складу суду, який здійснював судовий розгляд щодо ОСОБА_6 . Судове рішення, яке б давало колегії суддів підстави вважати, що внесений Стемковським в автоматизовану систему документообігу суду вирок є копією, у матеріалах справи відсутнє.

Оскільки допущені судом першої інстанції порушення вимог кримінального процесуального закону є істотними й перешкоджають перевірці апеляційних доводів, вирок відповідно до ст.ст. 412, 415 КПК України підлягає скасуванню, а матеріали кримінального провадження призначенню до нового судового розгляду в суді першої інстанції.
При новому розгляді справи суд першої інстанції повинен повно й всебічно дослідити обставини справи, перевірити доводи прокурора та потерпілого, викладені в апеляційних скаргах та ухвалити в справі законне, обґрунтоване і вмотивоване судове рішення, з дотриманням вимог щодо кримінального провадження, передбачених КПК України, докази необхідно дослідити відповідно до вимог КПК України, та з врахуванням передбачених вимог кримінального закону щодо призначення покарання у разі визнання обвинуваченого винуватим.
Якщо при новому розгляді кримінального провадження суд дійде висновку про доведеність вини ОСОБА_6 у вчиненні кримінального правопорушення, поставленого йому за вину органом досудового розслідування за обставин, вказаних в обвинувальному акті, то призначене судом першої інстанції покарання, із застосуванням ст. 75 КК України, слід вважати м`яким.
Згідно із п.6 ч.1 ст. 407 КПК України за наслідками апеляційного розгляду за скаргою на вирок або ухвалу суду першої інстанції суд апеляційної інстанції має право, зокрема, скасувати вирок або ухвалу і призначити новий розгляд у суді першої інстанції.

З огляду на викладене колегія суддів приходить до висновку, що вирок Сокальського районного суду Львівської області від 11 листопада 2015 року відносно ОСОБА_6 необхідно скасувати і призначити новий розгляд у суді першої інстанції кримінального провадження № 0001332 від 07 грудня 2014 року.

Керуючись ст.ст. 405, 407, 409, 412 КПК України, колегія суддів

ПОСТАНОВИЛА :
Апеляційні скарги потерпілого ОСОБА_9 , прокурора прокуратури Львівської області ОСОБА_7 задовольнити частково.

Вирок Сокальського районного суду Львівської області від 11 листопада 2015 року

відносно ОСОБА_6 скасувати.

Призначити новий судовий розгляд Сокальським районним судом Львівської області кримінального провадження № 0001332 від 07 грудня 2014 року відносно ОСОБА_6

Судді :

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4