Справа № 638/7085/15-к>
Провадження № 1-кс/638/1442/15
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29.04.2015 року Слідчий суддя Дзержинського районного суду м. Харкова ОСОБА_1

При секретарі ОСОБА_2

За участю прокурора ОСОБА_3

Захисника ОСОБА_4 .

Розглянувши клопотання Прокурора військової прокуратури Харківського гарнізону старшого лейтенанта юстиції ОСОБА_3 по матеріалам досудового розслідування, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000231 від 27 квітня 2015 року за ознаками злочину, передбаченого ч. 1 ст. 263 КК України про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під варто стосовно ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Донецьк, українця, громадянина України, раніше не судимого, військовослужбовця резерву військової частини НОМЕР_1 , снайпера 2 взводу 1 роти 1 батальйону оперативного призначення, старшого солдату, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1

ВСТАНОВИВ:
Як вбачається з пред*явленої підозри старший солдат ОСОБА_5 , який перебуває на службі у військовому резерві військової частини НОМЕР_1 Національної гвардії України, наказом командира військової частини НОМЕР_1 від 07.08.2014 №31 о/с призначений на посаду снайпера 2 взводу 1 роти 1 батальйону оперативного призначення.
У квітні 2015 року старший солдат ОСОБА_5 , знаходячи на блокпосту у АДРЕСА_2 отримав бойові припаси та вибухові речовини, а саме: 1 гранату Ф-1, 1 гранату РКГ-ЗЕМ, 5 гранат РГД-5, запали до УЗРГМ-2 у кількості 6 шт, 1 гекфол-5, 3 шашки тротилові по 200 гр, 1 електродетонатор, набої калібру 9 мм у кількості 32 шт, набої калібру 5,45 мм у кількості 31 шт та набої калібру 7,62 мм у кількості 213 шт.

У подальшому, 27 квітня 2015 року старший солдат ОСОБА_5 , діючи умисно, цілком усвідомлюючи, що вищезазначені предмети являються бойовими припасами та вибуховими речовинами, без передбаченого Положенням про дозвільну систему, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 12 жовтня 1992 року №576 та Інструкцією про порядок виготовлення, придбання, зберігання, обліку, перевезення та використання вогнепальної, пневматичної, холодної і охолощеної зброї, пристроїв вітчизняного виробництва для відстрілу патронів, споряджених гумовими чи аналогічними за своїми властивостями метальними снарядами несмертельної дії, та патронів до них, а також боєприпасів до зброї, основних частин зброї та вибухових матеріалів, затвердженою наказом Міністерства внутрішніх справ України від 21 серпня 1998 року №622 дозволу, незаконно зберігав їх при собі у особистих речах та незаконно транспортував бойові припаси та вибухові речовини, а саме: 1 гранату Ф-1, 1 гранату РКГ-ЗЕМ, 5 гранат РГД-5, запали до УЗРГМ-2 у кількості 6 шт, 1 гекфол-5, 3 шашки тротилові по 200 гр, 1 електродетонатор, набої калібру 9 мм у кількості 32 шт, набої калібру 5,45 мм у кількості 31 шт та набої калібру 7,62 мм у кількості 213 шт на військовому транспортному засобі - автомобілі «Газель» в.н. НОМЕР_2 Ф4 від смт. Миронівське Донецької області у напрямку м. Київ.

Цього ж дня, о 18.30 годині на посту ДАІ №3 (ХТЗ), який розташований по пр. Московському, 310 у м. Харків, співробітниками ІНФОРМАЦІЯ_2 було зупинено вказаний транспортний засіб та працівниками міліції у старшого солдата ОСОБА_5 вилучено бойові припаси і вибухові речовини, а саме: 1 гранату Ф-1, 1 гранату РКГ-ЗЕМ, 5 гранат РГД-5, запали до УЗРГМ-2 у кількості 6 шт, 1 гекфол-5, 3 шашки тротилові по 200 гр, 1 електродетонатор, набої калібру 9 мм у кількості 32 шт, набої калібру 5,45 мм у кількості 31 шт та набої калібру 7,62 мм у кількості 213 шт, які останній зберігав при собі і транспортував без передбаченого законом дозволу.

Дії ОСОБА_5 кваліфіковані органом досудового розслідування за ч.1 ст. 263 КК України, а саме носіння, зберігання бойових припасів та вибухових речовин без передбаченого законом дозволу.

27 квітня 2015 року о 18.30 годині старший солдат ОСОБА_5 в порядку ст. 208 КПК України затриманий уповноваженою службовою особою та 28 квітня 2015 року старшому солдату ОСОБА_5 повідомлено про підозру у носінні, зберіганні бойових припасів та вибухових речовин без передбаченого законом дозволу, тобто у вчинені злочину, передбаченого ч. 1 ст. 263 КК України.
В обґрунтування клопотання прокурор вказує на те, що відповідно до положень ст. 183 КПК України, запобіжний захід у вигляді тримання під вартою може бути застосований, до раніше не судимої особи, яка підозрюється у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад п`ять років.

При цьому, ОСОБА_5 відповідно до ч. 4 ст. 12 КК України підозрюється у вчиненні тяжкого кримінального правопорушення, за яке законом згідно санкції ч. 1 ст. 263 КК України передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк від трьох до семи років.

Необхідність обрання стосовно підозрюваного ОСОБА_5 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою обумовлюється наявністю ризиків, передбачених ст. 177 КПК України.

Метою та підставами застосування стосовно підозрюваного ОСОБА_5 запобіжного заходу вигляді тримання під вартою є забезпечення виконання підозрюваним ОСОБА_5 покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: переховуватись від органів досудового розслідування та суду, незаконно впливати на свідків у цьому кримінальному провадженні, перешкоджати проведенню досудового розслідування іншим чином, вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється.
Так, ОСОБА_5 може переховуватись від органів досудового розслідування та суду, у зв`язку з тим, що є військовослужбовцем Національної гвардії України, тобто є представником правоохоронних органів, перебуває у задовільному стані здоров`я, обґрунтовано підозрюється у вчиненні тяжкого злочину, пов`язаного з незаконним поводженням з боєприпасами та вибуховими речовинами, тобто схильний ігнорувати встановлені законодавством України вимоги щодо порядку проходження військовослужбовцем військової служби, військової честі та військової дисципліни, постійного місця проживання та родичів на території Харківської області не має, зареєстрований у АДРЕСА_1 , проте за місцем реєстрації не мешкає та фактично приживає на території військової частини.
Крім того, ОСОБА_5 може незаконно впливати на свідків, перешкоджати проведенню досудового розслідування іншим чином, а також вчинити інше кримінальне правопорушення, у зв`язку з тим що, ОСОБА_5 перебуваючи на посаді снайпера 2 взводу 1 роти 1 батальйону оперативного призначення та, будучи відрядженим у складі команди військової частини НОМЕР_1 для виконання бойового завдання у Донецьку область, цілодобово мешкає у спальному приміщенні разом із свідками у цьому ж кримінальному провадженні, при цьому знаходячись з ними на одній території, яку останні не можуть покинути в силу своїх службових обов`язків, перебуває у задовільному стані здоров`я, володіє озброєнням, свою вину не визнає та з метою уникнення кримінальної відповідальності має можливість та може залякувати свідків, схиляти їх до дачі неправдивих показань, а також з цією метою вчинити щодо них інше кримінальне правопорушення.
Також, враховуючи, що на даний час невідомо скільки ще боєприпасів та вибухових речовин, можливо зброї знаходиться у старшого солдата ОСОБА_5 та де він може їх використати, останній може вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється оскільки останній проходить військову службу у зоні проведення антитерористичної операції, та може безперешкодно до них виїхати, вивозити звідти, зберігати та використовувати іншу зброю, бойові припаси, вибухові речовини чи інше військове майно, яке здобуте у результаті вчинення кримінального правопорушення.

Поряд із цим, вивезення ОСОБА_5 бойових припасів за межі військової частини є передумовою для виходу бойових припасів з розпорядження ОСОБА_5 , передачі їх цивільним особам, які не мають законних підстав на зберігання та носіння бойових припасів, тим самим породжуючи вчинення інших кримінальних правопорушень, у тому числі незаконного обігу бойових припасів.

Крім того, будучи військовослужбовцем ОСОБА_5 зобов`язаний виконувати накази вищестоящих командирів, у тому числі щодо переведення на інше місце служби, зміни місця дислокації, вибуття у відрядження з виконання завдань Антитерористичної операції на території Східних областей України, що є перешкоджанням досудовому розслідуванню.

У зв`язку із наявністю вищевказаних ризиків та враховуючи, що ОСОБА_5 до призову на військову службу проживав у м. Донецьк, та не має постійного місця проживання у м. Харкові, залишив місце служби з боєприпасами, обґрунтовано підозрюється у вчиненні тяжкого кримінального правопорушення, може переховуватись від органів досудового розслідування та суду, незаконно впливати на свідків з метою уникнення кримінальної відповідальності, а також може вчинити інше кримінальне правопорушення, при цьому не можливо запобігти цим ризикам не ізолювавши ОСОБА_5 від суспільства та не обравши останньому менш суворий запобіжний захід, окрім як тримання під вартою.

В судовому засіданні прокурор підтримав клопотання та просив суд його задовольнити.

Підозрюваний ОСОБА_5 не визнав себе винним в інкримінованому йому злочині та пояснив суду, що дійсно він мав при собі боєприпаси та зброю, яка перелічена прокурором, однак мав на це дозвіл командира та мав намір здати її у військовій частини, яка дислокується в АДРЕСА_3 ,тротил знайшов та зберігав при собі .

Захисник підозрюваного заперечував проти обрання стосовно його підзахисного міри запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, оскільки ОСОБА_5 дійсно мав дозвіл на перевезення зброї, що підтверджується показаннями командира частини, окрім того вивіз дану зброю та боєприпаси випадково, оскільки отримав наказ та не встиг її здати у відповідно до вимог статуту. Захисник вважав, що до ОСОБА_5 може бути застосована міра запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту.

Відповідно до ч.1ст.194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про:
1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення;
2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор;
3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.
ч.4 вищезазначеної норми закону передбачено,що якщо при розгляді клопотання про обрання запобіжного заходу прокурор доведе обставини, передбачені пунктами 1 та 2 частини першої цієї статті, але не доведе обставини, передбачені пунктом 3 частини першої цієї статті, слідчий суддя, суд має право застосувати більш м`який запобіжний захід, ніж той, який зазначений у клопотанні, а також покласти на підозрюваного, обвинуваченого обов`язки, передбачені частиною п`ятою цієї статті, необхідність покладення яких встановлена з наведеного прокурором обґрунтування клопотання.
Як вбачається з наданого прокурором клопотання про обрання запобіжного заходу в останньому відсутні посилання на обгрутованість застосування більш м,яких запобіжних заходів для запобігання ризикам,зазначеним у клопотанні.
Як пояснив в судовому засіданні ОСОБА_6 він пішов добровольцем захищати Батьківщину від терористів вже біля року,не має стягнень,має дружину .
З огляду на таке суд приходить до висновку про те,що особистість ОСОБА_6 прокурором не вивчено в достатній мірі й що суд враховує при обранні запобіжного заходу .
Як вказав захисник ОСОБА_6 останньому довірено командуванням частини доставки військової техніки з м.Києва в зону АТО,тобто,все вказує на його гарну характеристику особистості.
Таким чином,оскільки певних обґрунтувань щодо неможливості застосування більш м,яких запобіжних заходів ніж утримання під вартою не наведено в судовому засіданні,суд приходить до висновку про застосування до ОСОБА_6 більш м,якого запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту.
При вирішенні питання щодо обрання запобіжного заходу суд враховує вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваним кримінального правопорушення, тяжкість покарання, що загрожує особі у разі визнання підозрюваного винуватим у кримінальному правопорушенні, у вчиненні якого він підозрюється, вік та стан здоров`я підозрюваного, міцність соціальних зв`язків підозрюваного в місті його постійного проживання у тому числі наявність у нього родини та утриманців, наявність у підозрюваного постійного міста роботи або навчання, репутацію підозрюваного, майновий стан підозрюваного, відсутність судимостей у підозрюваного, вагомість наявних доказів, якими обґрунтовується відповідні обставини.

Беручи до уваги те, що підозрюваний підозрюється у вчиненні злочину за вчинення якого законом передбачено покарання у вигляді позбавлення волі та за його поведінкою потребується певний контроль суд вважає за можливе застосувати до останнього запобіжний захід у вигляді домашнього арешту з застосуванням електронних засобів контролю.

Вказаний висновок ґрунтується на вищевикладених обставинах, що свідчать про не зменшення заявлених ризиків та виправдовують обрання даного виду запобіжного заходу .

Керуючись ст.ст. 177, 178, 182, 183, 193, 194,195, 196, 197, 199, 206, 211,213, 372, 395 КПК України, слідчий суддя,
Ухвалив:

Клопотання Прокурора військової прокуратури Харківського гарнізону старшого лейтенанта юстиції ОСОБА_3 по матеріалам досудового розслідування, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000231 від 27 квітня 2015 року за ознаками злочину, передбаченого ч. 1 ст. 263 КК України про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під варто стосовно ОСОБА_5 , -задовольнити частково .

Застосувати відносно ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 запобіжний захід у вигляді домашнього арешту з покладенням на останнього обов*язків: прибувати до військової прокуратури Харківського гарнізону за першою вимогою, не залишати місце проходження військової служби в/ч НОМЕР_1 цілодобово та носити електронний засіб контролю.
Роз*яснити ОСОБА_5 положення ч.5ст.181 КПК України та ч.6ст.195 КПК України .

Покласти зобов,язання на слідчого або працівника органу внутрішніх справ перед застосуванням електронного засобу контролю під розпис роз*яснити ОСОБА_5 правила користування пристроєм,техніку безпеки поводження з ним та наслідки його зняття або неправомірного втручання в його роботу з метою ухилення від контролю.

Строк дії ухвали 2 місяця до 27 червня 2015року.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до апеляційного суду Харківської області протягом п`яти днів з дня ї проголошення, а ОСОБА_6 в той же строк, але з моменту вручення ухвали суду.

Ухвала підлягає негайному виконанню після її оголошення та підлягає врученню підозрюваному.

Слідчий суддя: ОСОБА_1