В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
31.12.2014 Справа №607/7947/14-к

м. Тернопіль

Тернопільський міськрайонний суд Тернопільської області у складі:
головуючого судді ОСОБА_1

при секретарі судового засідання ОСОБА_2 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Тернополі судове провадження № 607/7947/14-к про обвинувачення:

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця та мешканця АДРЕСА_1 , громадянина України, з середньою освітою, неодруженого, тимчасово не працює , судився:

вироком від 18 вересня 2013 року Тернопільського міськрайонного судом за ч. 3 ст. 15 , ч. 3 ст. 185 КК України на 4 роки позбавлення волі, на підставі ст. 75 КК України звільнений від відбування призначеного покарання з іспитовим строком 2 роки ;

вироком від 02 червня 2014 року Тернопільського міськрайонного суду за за ч. 3 ст. 15, ч. 3 ст. 185 КК України , ч. 4 ст. 70 КК України , на 4 роки позбавлення волі, на підставі ст. 75 КК України, звільнений від відбування покарання з випробуванням ,з іспитовим строком 2 роки, з визначенням обов"язків,передбачених п.п. 2,3,4 ст. 76 КК України,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 15, ч. 2 ст. 263 КК України,

за участю сторін кримінального провадження:

прокурора - ОСОБА_4

обвинуваченого ОСОБА_3 ,

захисника ОСОБА_5 ,

ВСТАНОВИВ :
Наприкінці березня 2013 року ОСОБА_3 проходячи через територію закинутого кар`єру по вулиці Об`їзній у м. Тернополі, знайшов металевий предмет схожий на багнет, і в цей час у нього виник намір, направлений на зберігання та в подальшому його збут без передбаченого законом дозволу.

Зреалізовуючи свій намір 01 квітня 2014 року близько 15 години ОСОБА_3 взяв французький багнет зразка 1886/93/1916 років який являється бойовою холодною зброєю колючої дії, не маючи на це передбаченого законом дозволу, всупереч вимогам Постанови Верховної Ради України № 2471 - XII від 17 червня 1992 року "Про право власності на окремі види майна", "Положення про дозвільну систему", затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України №576 від 12 жовтня 1992 року "Про затвердження інструкції про порядок виготовлення,придбання, зберігання, обліку , перевезення та використання вогнепальної , пневматичної та холодної зброї, пристроїв вітчизняного виробництва для відстрілу патронів, споряджених гумовими чи аналогічними за своїми властивостями метальними снарядами несмертельної дії та зазначених патронів, а також боєприпасів та вибухових матеріалів ", поклав до свого рюкзака чорного кольору, вирішивши продати його на центральному ринку по вулиці Митрополита А. Шептицького у м. Тернополі .

01 квітня 2014 року близько 15 години 30 хвилини перебуваючи на території центрального ринку по АДРЕСА_2 , ОСОБА_3 намагався збути французький багнет зразка 1886/93/1916 років ОСОБА_6 .

Однак ОСОБА_3 виконавши усі дії, які вважав необхідними для доведення злочину до кінця , злочин не закінчив з причин, які не залежали від його волі, оскільки на місці злочину був виявлений працівниками міліції.

Обвинувачений ОСОБА_3 визнавши свою вину у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 15, ч. 2 ст. 263 КК України за обставин, викладених у обвинувальному акті, повністю погодився зі всіма зібраними в процесі досудового розслідування доказами зі сторони обвинувачення, які підтверджують його винність у вчиненні вказаного кримінального правопорушення, відмовившись від їх дослідження під час судового розгляду . При цьому ОСОБА_3 у суді показав, десь наприкінці березня 2013 року у кар"єрі по АДРЕСА_3 , який не маючи на це встановленого законом дозволу, вирішив продати. 01 квітня 2014 року на центральному ринку у м. Тернополі мав намір продати багнет раніше незнайомому ОСОБА_6 , однак, його затримали працівники міліції. Просить суворо не карати.

За вказаних обставин, суд приходить до переконання про повну доведеність винуватості ОСОБА_3 у вчиненні кримінального правопорушення , передбаченого ч.2 ст.15, ч.2 ст.263 КК України, тобто закінченого замаху на збут холодної зброї без передбаченого законом дозволу.

При призначенні покарання ОСОБА_3 відповідно до вимог ст. ст. 50, 65 КК України, суд , враховує:

- ступінь тяжкості вчиненого ОСОБА_3 злочину, який є злочином середньої тяжкості;

- особу винного, який повністю визнав себе винуватим у вчиненому злочині, позитивно характеризується за місцем проживаання, хворіє на тяжкі хвороби (туберкульоз легень ; хронічний гепатит асоційований з вірусом " С " активна фаза з підозрою на трансформацію у цироз печінки) ;

- наявність обставин, що пом`якшують покарання, зокрема щире каяття у вчиненому та активне сприяння розкриттю злочину .

З урахуванням зазначеного суд приходить до висновку, що ОСОБА_3 необхідно призначити покарання у виді штрафу в дохід держави, оскільки саме таке покарання відповідає меті його призначення, є необхідним і достатнім для його виправлення та попередження вчинення ним нових злочинів.

Разом із тим враховуючи ,що ОСОБА_3 вироком від 02 червня 2014 року Тернопільського міськрайонного суду засуджений за ч. 3 ст. 15,ч. 3 ст. 185 КК України на 4 роки позбавлення волі, на підставі ст. 75 КК України, звільнений від відбування покарання з випробуванням ,з іспитовим строком 2 роки, на підставі підставі ч. 4 ст. 70 КК України, з визначенням обов"язків передбачених п. п. 2,3,4 ст. 76 КК України , вважати ОСОБА_3 засудженим за цим вироком до штрафу в розмірі 850 гривень та за вироком від 02 червня 2014 року Тернопільського міськрайонного суду за ч. 3 ст. 15,ч. 3 ст. 185 КК України на 4 роки позбавлення волі, на підставі ст. 75 КК України, звільнений від відбування покарання з випробуванням ,з іспитовим строком 2 роки, з визначенням обов"язків передбачених п. п. 2,3,4 ст. 76 КК України . Вироки виконувати самостійно.

Стягнути із ОСОБА_3 в дохід держави процесуальні витрати за залучення експерта в розмірі 393,12 гривень за проведену судову експертизу холодної зброї № 1-320/14 від 15 квітня 2014 року .

Речовий доказ у справі: французький багнет зразка 18886/93/1916 років, який зберігається в НДЕКЦ при Управлінні МВС України у Тернопільській області - знищити .

Керуючись ст. ст. 368-371, 373-376 КПК України, суд ,

УХВАЛИВ:

ОСОБА_3 визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 15 , ч. 2 ст. 263 КК України та призначити йому покарання у виді штрафу в розмірі 850 гривень в дохід держави.

На підставі ч. 4 ст. 70 КК України вважати ОСОБА_3 засудженим за цим вироком до штрафу в розмірі 850 гривень та за вироком від 02 червня 2014 року Тернопільського міськрайонного суду за ч. 3 ст. 15,ч. 3 ст. 185 КК України на 4 роки позбавлення волі, на підставі ст. 75 КК України, звільнений від відбування покарання з випробуванням ,з іспитовим строком 2 роки, з визначенням обов"язків, передбачених п.п. 2,3,4 ст. 76 КК України . Вироки виконувати самостійно.

Стягнути із ОСОБА_3 в дохід держави процесуальні витрати за залучення експерта в розмірі 393,12 гривень.

Речовий доказ у справі: французький багнет зразка 18886/93/1916 років, який зберігається в НДЕКЦ при Управлінні МВС України у Тернопільській області - знищити .

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після прийняття рішення судом апеляційної інстанції.

Вирок може бути оскаржений до апеляційного суду Тернопільської області через Тернопільський міськрайонний суд шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору.

Учасники судового провадження мають право отримати копію вироку в суді.

Головуючий суддяОСОБА_1