Номер провадження 1-в/201/101/2015
УХВАЛА

27 серпня 2015 року м. Дніпропетровськ
вул. Паторжинського, 18а
Жовтневий районний суд м. Дніпропетровська у складі:
Головуючого судді - ОСОБА_1 ,
при секретарі ОСОБА_2 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні заяву ОСОБА_3 в інтересах ОСОБА_4 про розстрочку виконання вироку Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 18 січня 2013 року в частині цивільного позову, -

ВСТАНОВИВ:
22 липня 2015 року до Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська надійшла заява адвоката ОСОБА_3 в інтересах ОСОБА_4 про розстрочку виконання вироку Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 18 січня 2013 року, в частині цивільного позову, яким стягнуто з ОСОБА_5 на користь ОСОБА_4 в рахунок відшкодування майнової шкоди 109 412 гривень 00 копійок платежами по 1 000 гривень щомісячно до повного погашення заборгованості.
В судове засідання прокурор, державний виконавець Бабушкінського ВДВС Дніпропетровського МУЮ ОСОБА_6 та засуджений ОСОБА_5 не з`явилися, про дату, час та місце проведення розгляду заяви ОСОБА_3 в інтересах ОСОБА_4 були повідомлені належним чином, про поважність причин неприбуття до суду не повідомили, заяви про відкладення розгляду зазначеної заяви до суду від даних осіб не надходили.
Заявник ОСОБА_4 та його представник ОСОБА_3 до судового засідання не з`явилися, про дату та місце проведення судового розгляду заяви були належним чином повідомлені, надали суду заяви про проведення розгляду за їх відсутністю, в яких просили задовольнити подану заяву та розстрочити виконання вироку Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 18 січня 2013 року в частині цивільного позову.
Відповідно до вимог ч. 4 ст. 539 КПК України неприбуття в судове засідання осіб, які були належним чином повідомлені про місце та дату розгляду клопотання (подання), не перешкоджає проведенню судового розгляду, крім випадків, коли їх участь визнана судом обов`язковою або особа повідомила про поважні причини неприбуття.
Враховуючи той факт, що судом явка зазначених вище осіб не визнана обов`язковою, суд вважає за можливе розглянути заяву ОСОБА_3 в інтересах ОСОБА_4 , за їх відсутністю.
Дослідивши заяву та матеріали додані до неї, суд приходить до висновку, що заява ОСОБА_3 в інтересах ОСОБА_4 про розстрочку виконання вироку Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 13 січня 2013 року, в частині цивільного позову в кримінальному провадженні, не ґрунтується на законі і не підлягає задоволенню, з наступних підстав.
Судом встановлено, що вироком Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 18 січня 2013 року ОСОБА_5 визнано винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 190 КК України та призначено покарання у вигляді трьох років позбавлення волі, на підставі ст. 75 КК України звільнено останнього від відбування призначеного йому основного покарання з випробуванням строком на два роки. Стягнуто з ОСОБА_5 на користь ОСОБА_4 109 412 гривень та на користь ОСОБА_7 20 500 гривень матеріальної шкоди.
Із матеріалів наданих до заяви, вбачається, що судом видано виконавчий лист 11 червня 2013 року, який звернуто до виконання 02 березня 2015 року, що підтверджується копією постанови про відкриття виконавчого провадження, яка міститься в матеріалах клопотання.
Як вбачається із заяви ОСОБА_3 в інтересах ОСОБА_4 , представник заявника просить розстрочити виконання вироку Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 13 січня 2013 року, в частині цивільного позову, яким стягнуто з ОСОБА_5 на користь ОСОБА_4 в рахунок відшкодування майнової шкоди 109 412 гривень 00 копійок платежами по 1 000 гривень щомісячно до повного погашення заборгованості, посилаючись при цьому, одночасно на вимоги ст. 36 Закону України «Про виконавче провадження», ст. ст. 373, 368 ЦПК України, і на вимоги п. 14 ч. 1 ст. 537, ст. 539 КПК України.
При надходженні заяви ОСОБА_3 в інтересах ОСОБА_4 до Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська, заява була зареєстрована в рамках кримінального судочинства.
Згідно вимог п. 20 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ № 3 від 1 березня 2013 року «Про деякі питання юрисдикції загальних судів та визначення підсудності цивільних справ», правилами статті 373 ЦПК регулюються питання відстрочки і розстрочки виконання, зміни чи встановлення способу виконання судових рішень у цивільних справах, і на подання державного виконавця про зміну, наприклад, способу виконання вироку суду про конфіскацію майна вони не поширюються. Процесуальні питання, пов`язані з виконанням судових рішень у кримінальному провадженні, вирішуються відповідно до розділу VIII КПК.
Питання, які виникають під час та після виконання вироку у потерпілого, цивільного позивача, цивільного відповідача та інших осіб, що стосуються цивільного позову, розглядаються судом за правилами КПК (стаття 539).
При цьому відповідно до ст. 537 КПК України під час виконання вироків суд, визначений частиною другою статті 539 цього Кодексу, має право вирішувати такі питання: 1) про відстрочку виконання вироку; 2) про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання; 3) про заміну невідбутої частини покарання більш м`яким; 4) про звільнення від відбування покарання вагітних жінок і жінок, які мають дітей віком до трьох років; 5) про направлення для відбування покарання жінок, звільнених від відбування покарання внаслідок їх вагітності або наявності дітей віком до трьох років; 6) про звільнення від покарання за хворобою; 7) про застосування до засуджених примусового лікування та його припинення; 8) про направлення звільненого від покарання з випробуванням для відбування покарання, призначеного вироком; 9) про звільнення від призначеного покарання з випробовуванням після закінчення іспитового строку; 10) про заміну покарання відповідно до частини п`ятої статті 53, частини третьої статті 57, частини першої статті 58, частини першої статті 62 Кримінального кодексу України; 11) про застосування покарання за наявності кількох вироків; 12) про тимчасове залишення засудженого у слідчому ізоляторі або переведення засудженого з арештного дому, виправного центру, дисциплінарного батальйону або колонії до слідчого ізолятора для проведення відповідних процесуальних дій під час досудового розслідування кримінальних правопорушень, вчинених іншою особою або цією самою особою, за які вона не була засуджена, чи у зв`язку з розглядом справи в суді; 13) про звільнення від покарання і пом`якшення покарання у випадках, передбачених частинами 2 і 3 статті 74 Кримінального кодексу України; 14) інші питання про всякого роду сумніви і протиріччя, що виникають при виконанні вироку.
Оскільки питання розстрочки виконання вироку суду в частині цивільного позову до тих, що зазначені у ст. 537 КПК України не належить, порядок вирішення цього питання чітко регламентований ст. 373 ЦПК України, з урахуванням роз`яснень, що містяться в п. 20 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ № 3 від 1 березня 2013 року «Про деякі питання юрисдикції загальних судів та визначення підсудності цивільних справ», зокрема, в тій частині що питання виконання рішення виникло не під час виконання вироку суду про конфіскацію майна, колегія суддів приходить до висновку, що заява державного виконавця повинна була біти розглянутою за правилами цивільного процесуального законодавства.
Тому заява ОСОБА_3 в інтересах ОСОБА_4 , повинна бути подана виключно в порядку ст. 373 ЦПК України та розглядатися судом в рамках цивільного судочинства.
Отже, за таких обставин, розгляд заяви ОСОБА_3 в інтересах ОСОБА_4 про розстрочку виконання вироку Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 18 січня 2013 року, в частині цивільного позову, у рамках кримінального судочинства є недопустимим і суперечить нормам чинного законодавства України.
З огляду на вищевказане, суд приходить до висновку, що заява ОСОБА_3 в інтересах ОСОБА_4 про розстрочку виконання вироку Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 18 січня 2015 року, в частині цивільного позову, не ґрунтується на законі і не підлягає задоволенню.
З урахуванням викладеного, керуючись ст. ст. 537, 539 КПК України, п. 20 Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ «Про деякі питання юрисдикції загальних судів та визначення підсудності цивільних справ», суд -
В задоволенні заяви ОСОБА_3 в інтересах ОСОБА_4 про розстрочку виконання вироку Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 18 січня 2015 року, в частині цивільного позову - відмовити.
Ухвала суду набирає законної сили після спливу семиденного строку, встановленого ст. 395 КПК України для її оскарження. Подання апеляційної скарги на ухвалу суду зупиняє набрання нею законної сили та її виконання.
Ухвала може бути оскаржена в порядку ст. 395 КПК України. Апеляційну скаргу на ухвалу суду може бути подано до Апеляційного суду Дніпропетровської області через Жовтневий районний суд міста Дніпропетровська протягом семи днів з дня її проголошення.
Копію ухвали, в порядку ст. 376 КПК України, учасники судового провадження мають право отримати в суді. Копія ухвали не пізніше наступного дня після ухвалення надсилається учаснику судового провадження, який не був присутнім в судовому засіданні.
Суддя ОСОБА_1