Єдиний унікальний номер справи 185/7373/15-к
Провадження № 1-кп/185/445/15
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

22 жовтня 2015 року. Павлоградський міськрайонний суд Дніпропетровської області

у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участі прокурора ОСОБА_2 ,

неповнолітніх обвинувачених ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

законного представника неповнолітнього обвинуваченого

ОСОБА_3 ОСОБА_5 ,

захисників - ОСОБА_6 , ОСОБА_7 ,

секретаря ОСОБА_8 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Павлограді кримінальне провадження, зареєстроване у Єдиному реєстрі досудових розслідувань за № 0000335 від 07 лютого 2015 року за обвинуваченням:

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ,

уродженцяДніпропетровської області, м. Тернівка,

українця, громадянина України, учня Західно-Донбаського

професійного ліцею № 3, не одруженого,

який зареєстрований за адресою:

АДРЕСА_1 ,

проживає по АДРЕСА_2 , раніше не судимого,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 289 КК України,

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 ,

уродженця Донецької області Пролетарського району

міста Моспіне, українця, громадянина України, учня 10-го классу

Павлоградського навчально-реабілітаційного центру,

не одруженого, який зареєстрований за адресою:

АДРЕСА_3 , раніше не судимого,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 289 КК України,

В С Т А Н О В И В:
06.02.2015 року, приблизно о 15 годині 45 хвилин, неповнолітній ОСОБА_3 , разом з неповнолітнім ОСОБА_4 , знаходились біля магазину «АТБ» по вулиці К.Маркса в м. Павлограді Дніпропетровської області, де з корисливих мотивів, вступивши у злочинну змову між собою, направлену на незаконне заволодіння транспортним засобом. Реалізуючи свій злочинний умисел ОСОБА_3 та ОСОБА_4 побачили біля стіни, вищевказаного магазину, мопед марки «Дельта», червоного кольору, номер рами НОМЕР_1 , який належить на праві приватної власності ОСОБА_9 , та діючи умисно, з корисливих мотивів, вирішили заволодіти вказаним транспортним засобом. ОСОБА_3 , діючи за єдиним умислом з неповнолітнім ОСОБА_4 , направленим на незаконне заволодіння транспортним засобом, підішли до вказаного мопеда, де в подальшому відкотили його від приміщення магазину за приміщення « ІНФОРМАЦІЯ_3 », яке розташоване по АДРЕСА_4 . Таким чином співучасники злочину ОСОБА_3 та ОСОБА_4 , здійснивши спільний злочинний умисел, спрямований на незаконне заволодіння транспортним засобом, вчинене за попередньою змовою групою осіб, незаконно заволоділи мопедом марки "Дельта" червоно кольору, номер рамиНОМЕР_1 , який належить на праві приватної власності ОСОБА_9 , чим спричинили потерпілому матеріальну шкоду на суму 5761 грн.
У судовому засіданні неповнолітній обвинувачений ОСОБА_3 свою вину у пред`явленому обвинуваченні визнав повністю, відмовився від надання пояснень, та на запитання відповів, що з обставинами, що зазначені в обвинувальному акті, від згоден, у вчиненому він щиро розкаюється. Викрадений мопед марки «Дельта» повернуто потерпілому ОСОБА_9 , та останній до нього не має претензій. Причину скоєння злочину назвати не може.

У судовому засіданні неповнолітній обвинувачений ОСОБА_4 свою вину у пред`явленому обвинуваченні визнав повністю, відмовився від надання пояснень, та на запитання відповів, що з обставинами, що зазначені в обвинувальному акті, від згоден, у вчиненому він щиро розкаюється. Викрадений мопед марки «Дельта» повернуто потерпілому ОСОБА_9 , та останній до нього не має претензій. Причину скоєння злочину назвати не може. Він проживає з мамою, та у нього є всі умови для навчання та належного виховання.

Законний представник неповнолітнього обвинуваченого ОСОБА_3 ОСОБА_5 у судовому засіданні показала, що ОСОБА_3 її онук. Батьки ОСОБА_3 померли, та з раннього дитинства вона займається його вихованням. На даний час онук навчається в Західно-Донбаському професійному ліцею № 3, та у нього є всі умови для навчання та належного виховання. Проте що її онук скоїв злочини їй стало відомо від працівників міліції.

На підставі ч. 3 ст. 349 КПК України, за згодою учасників судового провадження, суд вважає недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються.

Допитавши неповнолітніх обвинувачених, кожного окремо, законного представника неповнолітнього обвинуваченого - ОСОБА_5 , суд вважає, що неповнолітні обвинувачені ОСОБА_3 , та ОСОБА_4 , кожен окремо, вині у незаконному заволодінні транспортним засобом за попередньою змовою групою осіб.

Дії неповнолітніх обвинувачених ОСОБА_3 та ОСОБА_4 , кожного окремо, кваліфікуються за ч. 2 ст. 289 КК України.

Під час визначення покарання суд враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винних, обставини, які пом`якшують та обтяжують покарання.

Обвинувачений ОСОБА_3 вчинив злочин, який відносяться до категорії тяжких, раніше не судимий, навчається, за місцем проживання та навчання характеризується задовільно, вину визнав повністю. Має задовільний стан здоров`я, проживає разом з бабусею ОСОБА_5 .

Обвинувачений ОСОБА_4 вчинив злочин, який відносяться до категорії тяжких, раніше не судимий, навчається, за місцем проживання та навчання характеризується задовільно, вину визнав повністю. Перебуває на обліку у лікаря психіатра з діагнозом : «Легка розумова відсталість». Стан здоров`я має задовільний, проживає з матір`ю - ОСОБА_4 .

Згідно ст. 66 КК України, обставинами, які пом`якшують покарання для обвинувачених ОСОБА_3 та ОСОБА_4 є щире каяття у скоєнні злочину, повернення викраденого майна, вчинення злочину неповнолітніми.

Згідно ст. 67 КК України, обставин, які обтяжують покарання, не виявлено.

Як витікає з вимог ст. 65 КК України, суд призначає покарання з урахуванням ступеню тяжкості скоєного злочину, особи винного та обставин, які пом`якшують або обтяжують покарання. Особі, яка вчинила злочин, має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових злочинів.

Відповідно до положень ст. 50 КК України покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засудженого, а також запобігання вчиненню нових злочинів як засудженим, так і іншими особами, а також не має на меті фізичних страждань або принизити людську гідність.

Враховуючи ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винних, суд вважає за необхідне призначити обвинуваченим, кожному окремо, покарання у межах санкції ч. 2 ст.289 КК України у виді позбавлення волі, без конфіскації майна.

Відповідно до ст. 69 КК України суд вважає можливим призначити обвинуваченим ОСОБА_3 та ОСОБА_4 покарання нижче від найнижчої межі, передбаченої санкцією ст. 289 ч. 2 КК України, так як обвинувачені є неповнолітніми, ОСОБА_3 є сиротою, а ОСОБА_4 виховується у неповній сім ї, визнали свою вину повністю, розкаялись, те що в результаті скоєного ними злочину не наступили тяжкі наслідки, майно повернуто потерпілому, та останній не має до обвинувачених претензій.

Враховуючи дані про осіб неповнолітніх обвинувачених ОСОБА_3 та ОСОБА_4 , суд вважає, що їх виправлення можливе без ізолювання від суспільства, та вважає можливим відповідно до ст. 75, 104 КК України звільнити від відбування призначеного покарання з іспитовим строком, протягом якого вони не скоять нового злочину, та виконають покладені на них обов`язки, передбачені п. п. 2, 3, 4 ч. 1 ст. 76 КК України.

Дане покарання, на думку суду, буде необхідним та достатнім для виправлення ОСОБА_3 та ОСОБА_4 , та попередження вчинення ними злочинів.

З обвинувачених ОСОБА_3 та ОСОБА_4 у солідарному порядку слід стягнути на користь держави документально підтверджені процесуальні витрати на залучення експерта у сумі 768 грн. 00 коп.

Цивільний позов не заявлений.

Речові докази слід розподілити відповідно до вимог ст. 100 КПК України.

Керуючись ст.ст. 370, 374 КПК України, суд -

У Х В А Л И В :
ОСОБА_3 визнати винним за ч.2 ст. 289 КК України та призначити йому покарання у виді трьох років позбавлення волі, із застосуванням ст. 69 КК України, без конфіскації майна.

Відповідно до ст. 75, 104 КК України звільнити ОСОБА_3 від відбування призначеного покарання з іспитовим строком на два роки, та зобов`язати його відповідно до п. п. 2, 3, 4 ч.1 ст. 76 КК України не виїжджати за межі України на постійне проживання без дозволу кримінально-виконавчої інспекції; повідомляти кримінально-виконавчу інспекцію про зміну місця проживання, роботи та навчання; періодично з`являтися для реєстрації в кримінально-виконавчій інспекції.

ОСОБА_4 визнати винним за ч. 2 ст. 289 КК України та призначити йому покарання у виді трьох років позбавлення волі, із застосуванням ст. 69 КК України, без конфіскації майна.

Відповідно до ст. 75, 104 КК України звільнити ОСОБА_4 від відбування призначеного покарання з іспитовим строком на два роки, та зобов`язати його відповідно до п. п. 2, 3, 4 ч.1 ст. 76 КК України не виїжджати за межі України на постійне проживання без дозволу кримінально-виконавчої інспекції; повідомляти кримінально-виконавчу інспекцію про зміну місця проживання, роботи та навчання; періодично з`являтися для реєстрації в кримінально-виконавчій інспекції.

Запобіжний захід ОСОБА_3 та ОСОБА_4 не обирався.

Стягнути з неповнолітніх ОСОБА_3 , ОСОБА_4 на користь держави документально підтверджені процесуальні витрати на залучення експерта у сумі 768 /сімсот шістдесят вісім/ гривень 00 коп., солідарно.

Цивільний позов не заявлений.

Речові докази у кримінальному провадженні: мопед марки «Дельта», червоного кольору, номер рами НОМЕР_1 , переданий за розпискою потерпілому ОСОБА_9 залишити останньомуза належністю.

На вирок може бути подана апеляційна скарга з підстав, передбачених ст. 394 КПК України до апеляційного суду Дніпропетровської області через Павлоградський міськрайонний суд Дніпропетровської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Вирок суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок суду, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Суддя ОСОБА_1 .