Драбівський районний суд Черкаської області
ВИРОК

ІМ «Я М УКРАЇНИ

27 січня 2010 року Драбівський районний суд Черкаської області

в складі:

головуючого Задорожнього В.П.

при секретарі -Савенко О.В.

з участю прокурора -Чергова С.І.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в смт.Драбів справу про обвинувачення

ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженця ІНФОРМАЦІЯ_2 та мешканця ІНФОРМАЦІЯ_3, українця, громадянина України, неодруженого, ІНФОРМАЦІЯ_4, не працюючого, згідно ст.89 КК України, не судимого,-

у вчиненні злочину, передбаченого ч.1 ст. 164 КК України. -

а с т а н о в и в :

Підсудний ОСОБА_1 з 01.08.2008 року о 01.11.2009 року, будучи батьком неповнолітніх дітей : ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_5 та ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_6, знаючи про обов»язок утримання неповнолітніх дітей, будучи фізично здоровим та працездатним, не звертаючись до Драбівського районного центра зайнятості в пошуках роботи, отримував кошти працюючи по найму в жителів Драбівського району, виконуючи ремонтні роботи, будучи неодноразово попередженим про необхідність сплати аліментів, умисно не докладав ніяких зусиль для виконання рішення Драбівського районного суду Черкаської області по справі № 2-106 від 21 березня 2007 року, яким з нього стягуються аліменти в розмірі 1/3 частини всіх видів заробітку (доходів) щомісячно, але не менше 30 % прожиткового

мінімуму для дитини відповідного віку на кожну дитину щомісячно, проявивши злісне ухилення від сплати встановлених рішенням суду коштів на утримання дітей в сумі 9842 грн.

Допитаний в судовому засіданні підсудний ОСОБА_1 свою вину в пред»явленому йому обвинуваченні за ч.1 ст.164 КК України визнав повністю і показав, що в нього є двоє неповнолітніх дітей від шлюбу із ОСОБА_4, на яких присуджено аліменти в 2007 році. Проживає за рахунок тимчасових заробітків по найму. Аліменти він не сплачував, а зароблені кошти використовував на свої потреби, дітям та дружині матеріально не допомагав та з ними не спілкувався. Пояснив, що аліменти не платив по причині неприязних стосунків з дружиною, а також тому, що дітей вона налаштовувала проти нього. У вчиненому розкаюється, запевнив, що буде погашати борг. (а.с.29).

Допитана як потерпіла ОСОБА_4 дала покази про те, що з 1 серпня 2008 року чоловік аліменти не сплачував, хоч про рішення суду знав, їй розповідали, що ОСОБА_1 в даний час неофіційно працює, має заробітки, але сплачувати кошти на утримання доньок відмовився ще тоді, коли вони розірвали шлюб. До дітей він не приїздив, хоч вона і не перешкоджала цьому, нічим не допомагав і не спілкувався з ними.(а.с.23).

Крім повного власного визнання вини та показань потерпілої ОСОБА_4. винуватість підсудного ОСОБА_1 у вчиненні злочину, передбаченого ч.1 ст.164 КК України підтверджується доказами, перевіреними в порядку ч.3 ст.299 КПК України.

Оцінюючи зібрані і перевірені по справі докази в результаті об»єктивного їх розгляду в судовому засіданні, суд вважає, що пред»явлене обвинувачення підсудному ОСОБА_1 доведено.

Дії підсудного ОСОБА_1 суд кваліфікує за ч.1 ст.І64 КК України як злісне ухилення від сплати встановлених рішенням суду коштів на утримання неповнолітніх або непрацездатних дітей (аліментів).

При призначенні покарання підсудному ОСОБА_1 суд враховує характер і ступінь суспільної небезпечності вчиненого ним злочину, особу підсудного, який по місцю проживання характеризується позитивно.

Обставинами, які пом»якшують покарання підсудного ОСОБА_1, суд вважає щире каяття та активне сприяння розкриттю злочину.

Обставин, які обтяжують покарання підсудного ОСОБА_1 суд не вбачає.

Враховуючи наведені обставини по справі, суд вважає за необхідне призначити покарання підсудному ОСОБА_1 у вигляді обмеження волі.

При цьому суд вважає за необхідне врахувати те. що підсудний ОСОБА_1 має постійне місце проживання, має на утриманні ще одну дитину - неповнолітнього ОСОБА_5 ІНФОРМАЦІЯ_7, як особа не представляє собою підвищеної суспільної небезпеки, тому його виправлення можливе без відбування покарання, призначивши йому покарання із застосуванням ст.75 КК України, звільнивши його від відбування покарання з випробуванням та призначенням іспитового строку. Керуючись ст.ст.323, 324 КПК України, с у д. -

засудив:

Визнати ОСОБА_1 винним у вчиненні злочину, передбаченого ч.1 ст. 164 КК України та призначити йому покарання - 2 (два) роки обмеження волі.

На підставі ст.75 КК України засудженого ОСОБА_1 звільнити від відбуття покарання з випробуванням та іспитовим строком на 2 (два) роки.

На підставі ст.76 КК України покласти на засудженого ОСОБА_1 обов»язок періодично з»являтись для реєстрації в органи кримінально-виконавчої системи.

Міру запобіжного заходу засудженому ОСОБА_1 до вступу вироку в законну силу залишити попередню - підписку про невиїзд.

Вирок може бути оскаржено в апеляційному порядку до судової палати в кримінальних справах апеляційного суду Черкаської області протягом 15 діб з часу його проголошення.

Головуючий