Новгород-Сіверський районний суд Чернігівської області
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30 березня 2011 року Н-Сіверський районний суд Чернігівської області в складі:

головуючого судці Іващенка А.І.

секретаря Шевкун О. Є.

за участю:

приватних обвинувачів, потерпілих ОСОБА_1, ОСОБА_2 представника потерпілих ОСОБА_3

підсудних ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_7 захисника ОСОБА_8

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Н-Сіверський кримінальну справу приватного обвинувачення про обвинувачення

ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, мешканця ІНФОРМАЦІЯ_2, українця, громадянина України, не працюючого, одруженого, по місцю проживання характеризується позитивно, раніше в силу ст..89 КК України не судимого,

у скоєнні злочину, передбаченого ч.2 ст.125 КК України,-

ОСОБА_5, 11.03.1960 року народження, мешканця ІНФОРМАЦІЯ_3, Коропського району Чернігівської області, українця, громадянина України, не працюючого, одруженого, по місцю проживання характеризується позитивно, раніше не судимого,

у скоєнні злочину, передбаченого ч.2 ст.125 КК України,-

ОСОБА_6 , 20.11.1975 року народження, мешканця ІНФОРМАЦІЯ_2, українця, громадянина України, не працюючого, одруженого, по місцю проживання характеризується позитивно, раніше не судимого,

у скоєнні злочину, передбаченого ч.2 ст. 125 КК України,-

ОСОБА_7, ІНФОРМАЦІЯ_4, мешканця ІНФОРМАЦІЯ_2, українця, громадянина України, не працюючого, одруженого, маючого на утриманні неповно літню дитину ІНФОРМАЦІЯ_5, по місцю проживання характеризується позитивно, раніше не судимого,

у скоєнні злочину, передбаченого ч.2 ст. 125 КК України,-

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 та ОСОБА_2 в порядку приватного обвинувачення звинувачуючи ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6 Володимировича та ОСОБА_7 за ст.125 ч.2 КК України вказали, що 26 вересня 2009 року близько 13 години вони приїхали в с. Радичів Коропського району Чернігівської області, щоб забрати куплений ними в колишнього директора ТОВ «Хотинь» ОСОБА_9 металеву трубу, документи на придбання якої вони мали. Коли вони приїхали в урочище «Мажчин» с.Радичів і мали забрати металеву трубу, то до них підїхала група місцевих мешканців с.Радичів, серед яких були ОСОБА_4, ОСОБА_5 B.L, ОСОБА_7 M B. та ОСОБА_7, які затіяли сварку з ними а потім накинулись на них і почали бити руками і ногами по різних частинах тіла, а коли ОСОБА_1 впав то його зазначені особи продовжували бити ногами по тулубу та голові. ОСОБА_2 також били в основному по різних частинах тіла кулаками і ногами, але в основному більшість ударів наносилась по обличчю і голові. У результаті конфліктної ситуації ОСОБА_10 отримав тілесні ушкодження у вигляді закритої черепно- мозкової травми, струсу головного мозку, ссадна волосяної ділянки голови, які згідно з висновком акту судово-медичного обстеження №327 від 07.10.2009 року відносяться до категорії легких тілесних ушкоджень з короткочасним розладом здоровя, ОСОБА_2 отримав тілесні ушкодження у вигляді закритої черепно-мозкової травми, струсу головного мозку, синця на повіках лівого ока, та ссадна правої скроневої ділянки, які згідно з висновком акту судово-медичного обстеження №328 від

07.10.2009року відносяться до категорії легких тілесних ушкоджень з короткочасним розладом здоровя. Після побиття потерпілі вимушені були пройти лікування в ОСОБА_11 ЦРЛ.

Підсудний ОСОБА_4 в судовому засіданні свою вину у скоєнні злочину передбаченого ч.2 ст. 125 КК України не визнав, також не визнав цивільний позов заявлений до нього потерпілими та дав показання, що він дійсно разом із місцевими мешканцями, серед яких були і підсудні ОСОБА_5 B.L, ОСОБА_6 та ОСОБА_7 26 вересня 2009 року він знаходився в селі біля магазину, щоб купити хліба. Біля магазину знаходилось багато місцевих мешканців. Житель села ОСОБА_12 повідомив всім, що йому стало відомо від лісника, що мешканці смт.Короп Я кубов и поїхали на ставок урочище «Мажчин» різати металеві труби, які були встановлені за кошти сільської громади, та призначені для забезпечення водою худобу. Також дана дамба виконувала роль гідротехнічної споруди , для прогону худоби. Після чого більше десяти чоловік, серед яких були члени громадських формувань та депутат сільської ради ОСОБА_12 сіли в причеп його трактора та поїхати на ставок урочище «Мажчин» щоб дізнатися на яких підставах ОСОБА_10 та його син беруть металобрухт підїхавши до них метрів за двісті, вони зупинились, оскільки, дороги вже не було. ОСОБА_2 побачивши них почали викидати з причепу трубу та намагались втекти, при цьому ОСОБА_2 сівши за керма свого автомобіля намагався виїхати з яру про-те в нього нічого не виходило. Машину кидало в різні сторони. Коли ОСОБА_2 після невдалих намагань виїхати з яру вийшов з машини він рукою тримався за голову. Коли він разом із ОСОБА_12 підійшов до ОСОБА_2 щоб вияснити на якій підставі вони порізали трубу і хто йому на це дав дозвіл, ОСОБА_2 став кричати на них та говорити, що у нього є накладна і вони заплатили за це гроші, а дозвіл був наданий бувшим головою товариства ОСОБА_9. Він особисто нікого не бив, також не бачив, щоб хтось бив ОСОБА_1, можливо під час бесіди ОСОБА_12 і вдарив ОСОБА_2 по го-~ лові, оскільки, спочатку розмова між ними проходила на повиїдених тонах. Коли всі заспокоїлись ОСОБА_2 зателефонував по мобільному телефону ОСОБА_9 та став говорити, щоб той повернув їм гроші. Після розмови всі розійшлись. На поставлені судом питання пояснив, що тілесні ушкодження потерпілі могли собі спричинити самі, щоб помститися йому за те, що він разом з мешканцями села завадили їх забрати трубу.

На поставлені судом питання пояснив, що дійсно раніше був знайомий з ОСОБА_1, останній, приїзджав в село та різав металобрухт, який йому продавав ОСОБА_9, відносини були нормальні.

Підсудний ОСОБА_5І в судовому засіданні свою вину у скоєнні злочину передбаченого ч.2 ст. 125 КК України не визнав, також не визнав цивільний позов заявлений до нього потерпілими та дав показання, аналогічні показанням підсудного ОСОБА_4 а О.Г., зазначивши, що коли він разом з іншими мешканцями села Радичів, підїхали за 200 метрів до того місця де ОСОБА_1 різали труби на металобрухт, останні, побачивши їх повикидали з причепа металобрухт та стали від них тікати, він на дамбі побачив ОСОБА_1 якого знав більше 20 років, він підійшов до нього та сказав, щоб він положив палку, яку той тримав в руці, оскільки вони хочуть тільки знати на яких підставах вони ріжуть трубу. Під час розмови з ОСОБА_1 він почув біля машини свист газу, який виходив з балону, підійшовши до машини він побачив ОСОБА_13 який телефонував по побільному телефону та вимагав повернення їм гроші. Після того, як все зясувалось вони залишили ОСОБА_13 та поїхали до села. Розмова проходила в мирному руслі, після її закінчення, двоє з місцевих громадян, які приїхали на тракторі допомогли ОСОБА_13 виїхати з яру. Він особисто нікого з ОСОБА_13 не бив та не бачив, щоб їх бив хтось інший. Ввечері до нього приїзжали ОСОБА_13 та погрожували фізичною розправою та всякими неприємностями йому то його сину. Вимагали, щоб він назвав прізвища тих хто їх побив.

На поставлені судом питання пояснив, що дійсно раніше знав ОСОБА_1, останній зі своїм сином приїздив в село та різав металобрухт, який йому продавав ОСОБА_9, відносини були нормальні.

Підсудний ОСОБА_6 в судовому засіданні свою вину у скоєнні злочину передбаченого ч,2 ст. 125 КК України не визнав, також не визнав цивільний позов заявлений до нього потерпілими та пояснив, що він дійсно перебував разом із місцевими мешканцями біля ставка де ОСОБА_1 намагались порізати на металобрухт трубу, з метою припинення їх протиправних дій, щодо знищення труби, про те він нікого не бив та не бачив, щоб ОСОБА_1 хтось спричинив тілесні ушкодження.

Підсудний ОСОБА_7 в судовому засіданні також свою вину у скоєнні злочину передбаченого ст. 125 ч. 2 КК України не визнав, також не визнав цивільний позов заявлений до нього потерпілими та пояснив, що він дійсно перебував разом із місцевими мешканцями біля ставка де ОСОБА_1 намагались порізати на металобрухт трубу, з метою припинення їх протиправних дій, щодо знищення труби, про те він нікого не бив та не бачив, щоб ОСОБА_1 хтось з місцевих жителів спричинив тілесні ушкодження, останні його оговорюють.

Допитаний в судовому засіданні потерпілий ОСОБА_1 показав, що 26.09.2009 року він разом із своїм сином ОСОБА_2 на його автомобілі приїхали в с. Радичів, щоб забрати металеву трубу, яка необхідна була ним для будівництва, гроші за яку він особисто передавав ОСОБА_9 Дана труба була його власністю та він на неї виписав накладну. Приїхавши на місце вказане Рябком В.П. вони відрізали різаком частину труби, завантажили її та намагались виїхати. В цей час вони побачили, що до них наближається група осіб, більше десяти чоловік. Оскільки, вони не змогли виїхати на верх то трубу викинули із причепу та знову намагались виїхати. В цей час його підсудні ОСОБА_4, ОСОБА_5І, ОСОБА_6 та ОСОБА_7 стали бити його руками та ногами по різним частинам тіла, а коли він впав стали бити ще й ногами по тулубу, він закривав руками обличчя та бачив, як його сина ОСОБА_14 тримали за руки, а ОСОБА_4 брав за горло та били. Він став кричати, щоб припинили бійку та сказав, що у них є дозвіл та документи на трубу, після чого його син став телефонувати ОСОБА_9, щоб той підтвердив правомірність їх дій, обвинувачення підтримує в повному обсязі та просив задовольнити свій позов в повному обсязі та підсудним призначити найсуворіше покарання.

Допитаний в судовому засіданні потерпілий ОСОБА_2 показав, що

26.09.2009

26.09.2010

26.09.2011 року він разом із своїм батьком ОСОБА_1 на його автомобілі приїхали в с. Радичів, щоб забрати металеву трубу, яка необхідна була ним для будівництва, гроші за яку він особисто через водія автобуса передавав ОСОБА_9 Дана труба була його власністю та він на неї виписав накладну. Приїхавши на місце вказане ОСОБА_9 вони взяли із собою обладнання для різки металу та відрізали різаком частину труби, завантажили її та намагались виїхати. В цей час вони побачили, що до них наближається група осіб, більше десяти чоловік. Оскільки, вони не змогли виїхати то трубу викинули із причепу та знову намагались виїхати. Вийшовши з машини підсудний ОСОБА_4, вдарив його по обличчю рукою, він закрившись руками став захищатись, в цей час його почали били руками та ногами по різним частинам тіла. Після того як він повідомив, що в них є документи на метал він зателефонував з мобільного телефону ОСОБА_9, щоб той підтвердив правомірність їх дій. Після того як він і передав свій мобільний телефон ОСОБА_4 для того щоб він особисто почув від ОСОБА_9 що в них є дозвіл, після їх розмови всі розійшлися, він про конфліктну ситуацію повідомив до чергової частини ОСОБА_11 та поїхав до села Іванівка за працівником міліції, обвинувачення підтримує в повному обсязі та просив задовольнити свій позов в повному обсязі та підсудним призначити найсуворіше покарання.

В судовому засіданні свідок ОСОБА_9 дав показання, що він тривалий час очолював ТОВ «Хотинь» та після його ліквідації був головою майнової комісії товариства, він розрахувався з усіма боргами та засновниками товариства, більше девяносто відсотків майна товариства належить йому. Труби, які 26.09.2009 року на прохання ОСОБА_1 він продав, та на які він виписав накладну, це все його частка. ОСОБА_1 купили в нього труби за 700 гривень він виписав їм накладну, про те вона не мала ніякої юридичної сили, тільки підтверджувала той факт, що він дозволив їх забрати ці труби. В цей день ОСОБА_2 до нього телефонував, з тієї причини що в них з місцевими мешканцями із-за труби виникла конфліктна ситуація. Через деякий час до нього додому на автомобілі підїхали ОСОБА_2 та стали цікавитись хто міг їх побити. У ОСОБА_2 на обличчі біля ока був синець на обличчі і голові були сліди крові. З характеру розмови він сказав, що в конфлікті міг приймати участь ОСОБА_12 на що останні погодились. Потім він сів до їх машини і вони поїхали по селу шукати місцевих жителів, які могли бути причетні до конфліктної ситуації, про те з машини він не виходив та про зміст розмови ОСОБА_2 з місцевими мешканцями нічого не знає. На поставлені судом питання повідомив, що по мобільному телефону він розмовляв тільки з ОСОБА_2 більш ні з ким він не розмовляв та спростував той факт, що по мобільному телефону з приводу труб розмовляв з ОСОБА_4. Також, йому невідомо чи виділялось в натурі майно, а саме, продані ним труби, але вважає що все майно товариства це його власність по даному факту проводились перевірки та будь яких порушень в його діях не встановлено..

В судовому засіданні свідок ОСОБА_15 дала показання, що 26.09.2009 року їй стало відомо від чоловіка та сина, що в с.Радичів підсудний ОСОБА_4 разом з іншими підсудними побили її чоловіка та сина. Вона бачила як в ЇЇ чоловіка було безліч тілесних ушкоджень на голові , обличчі, на спині та кровяні полоси на лопатках та кінцівках рук і ніг. Вся одежа була порвана та в крові. Чоловік та ЇЇ син вимушені були лікуватись в лікарні.

В судовому засіданні свідок ОСОБА_16 дав показання, що він є співробітником органів внутрішніх справ ОСОБА_11 26.09.2009 року в групі з іншими працівниками міліції він знаходився

в селі Іванівка Корейського району на службовому автомобілі. До них на власному автомобілі підїхали ОСОБА_2 та ОСОБА_1 та повідомили, що група осіб в складі 15 чоловік їх побила в селі Радичів. Разом з ними на перевірку поїхав інспектор Хоменко 0.1 Він памятає, що у ОСОБА_2 біля ока був синець а в ОСОБА_1 був порваний свитер чи рубашка точніше він не памятає. Прізвищ хто їх побив вони не називали.

В судовому засіданні свідок ОСОБА_17І дав показання, що він є співробітником органів внутрішніх справ ОСОБА_11 Та в період зазначених подій він в с. Радичів був дільничим інспектором. 26.09.2009 року в групі з іншими працівниками міліції він знаходився в селі Іванівка Коропського району на службовому автомобілі. По телефону з чергової частини ОСОБА_11 йому стало відомо, що ОСОБА_1 було побито. До них в цей час на власному7 автомобілі підїхали ОСОБА_2П, та ОСОБА_1 та повідомили, що груша осіб в складі 15 чоловік їх побила в селі Радичів. Разом з ними він поїхав до села для перевірки. Під час опитування місцевих громадян ним не було встановлено осіб, хто спричинив тілесні ушкодження. Під час розмови з ОСОБА_4 щодо даної конфліктної ситуації, останній заперечував свою причасність до цього. На поставлені судом питання, пояснив, що ознаків вживання алкогольних напоїв громадянином ОСОБА_18 не наблюдалось. Проведеною ним перевіркою осіб причасних до конфліктної ситуації, встановлено не було. Він памятає, що у ОСОБА_2 біля ока дійсно був синець а в ОСОБА_1 був розірваний верхній одяг. Прізвищ хто їх побив ОСОБА_1 не називали. Також зазначив, що дійсно в селі були випадки крадіжок різного майна з металу, про те осіб, які їх крали не встановлено.

В судовому засіданні свідок ОСОБА_19 дав показання, що він обіймає посаду сільського голови с.Радичів Коропського району з 2006 року, знає всіх мешканців села. Був засновником товариства «Хотинь», яке було на той час прибутковим. Після того як його очолив ОСОБА_9 він довів його до банкрутства та через збори засновників зумів впевнити всіх засновників, щодо передачі йому більше 90% майна товариства, як він пояснював для отримання кредитів. ОСОБА_9 крутив товариством як хотів, він з допомогою ОСОБА_1 вивіз весь металолом та продав його, труби, які начебто продав ОСОБА_9 ОСОБА_1 йому не належать, будь які правовстановлюючі документи на труби відсутні. Товариство «Хотинь» припинило своє існування в 2008 році та печатка даного товариства повинна бути здана, на яких підставах ОСОБА_9 видавав накладну ОСОБА_1 йому7 не відомо. Підсудних знає як порядних людей.

Представник потерпілих ОСОБА_1 та ОСОБА_2, ОСОБА_3 в судовому засіданні зазначила, що в підсудних ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6 та ОСОБА_7 були всі підстави заподіяти потерпілим ОСОБА_1 та ОСОБА_2, тілесні ушкодження, оскільки, потерпілі прямо вказали на осіб, що їх побили, підтверджується факт заподіяння тілесних ушкоджень висновками судово-медичних експертиз, показів свідків, окрім того підсудні своєї вини не визнають та не хочуть іти на примирення та вважає, що їх вина у скоєнні злочину передбаченого ч.2 от. 125 КК України в повній мірі доказана тому їх необхідно визнати винними, призначити якнайсуворіше покарання у виді обмеження волі та стягнути з них в солідарному порядку на користь потерпілих матеріальні та моральні збитки.

З висновку судово-медичної експертизи № 448 від 08.11.2010 року встановлено, що:

-у громадянина ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_6 встановлені тілесні ушкодження у вигляді: закритої черепно-мозкової травми, струсу головного мозку, ссадна волосяної ділянки голови, що могли утворитись від дії тупого предмету в тому числі падіння на такий в час та при обставинах указаних в постанові та відноситься до категорії легких тілесних ушкоджень з короткочасним розладом здоровя.

З висновку судово-медичної експертизи № 449 від 08.11.2010 року встановлено, що:

-у громадянина ОСОБА_2П,, ІНФОРМАЦІЯ_7 встановлені тілесні ушкодження у вигляді: закритої черепно-мозкової травми, струсу головного мозку,синця на повіках лівого ока, та ссадна правої скроневої ділянки, що могли утворитись від дії тупого предмету в тому числі падіння на такий в час та при обставинах указаних в постанові та відноситься до категорії легких тілесних ушкоджень з короткочасним розладом здоровя.

Виявлені тілесні ушкодження могли утворитись в наслідок нанесення ударів руками, ногами.

Тілесні ушкодження, що виявлені в потерпілого не могли в комплексі утворитись при падінні потерпілого з висоти власного зросту та удару об тверду поверхню в тому числі падінні з прискоренням. Не виключена можливість утворення садна правої скроневої ділянки в наслідок падіння потерпілого з висоти власного зросту на тверду поверхню.

За наслідками проведеної перевірки було винесено постанову про відмову в порушенні кримінальної з приводу заподіяння тілесних ушкоджень ОСОБА_1 та ОСОБА_2 було відмовлено в порушенні кримінальної справи в постанові про відмову в порушенні кримінальної справи від

25.01.2010року, яка є чинною, вказано, що в ході додаткової перевірки встановити осіб та обставини отримання тілесних ушкоджень не встановлено. В діях невстановлених осіб, вбачаються ознаки злочину передбаченого ч.2 ст. 125 КК України. З даної постанови не слідує, що тілесні ушкодження були

завдані потерпілим саме підсудними.

Аналізуючи докази в їх сукупності, суд приходить до такого висновку.

По кримінальних справах про злочини, порушені судом відповідно до вимог ст. 27 КГЖ України, тягар доведення і функції обвинувачення покладаються на потерпілу сторону.

Потерпілі ОСОБА_1 та ОСОБА_2 та їх представник доказами винуватості підсудних пропонують суду вважати покази свідків ОСОБА_15, ОСОБА_9, ОСОБА_16 та ОСОБА_17, які бачили в потерпілих тілесні ушкодження, висновок судово-медичної експертизи, яка встановила наявність у них легких тілесних ушкоджень, та матеріал про відмову в порушенні кримінальної справи.

Судово-медична експертиза за № 448 від 08.11.2010 р., проведена за постановою суду, встановила, що у потерпілого ОСОБА_1 знайдені наступні ушкодження: закрита черепно-мозкова травма, струс головного мозку, ссадна волосяної ділянки голови. Вказані тілесні ушкодженні відносяться до категорії легких тілесних ушкоджень (а.с.68-69).

Будь-яких тілесних ушкоджень в області тулуба, кінцівок рук та ніг потерпілого судово- медична експертиза не виявила.

Судово-медична експертиза за № 449 від 08.11.2010 р., проведена за постановою суду, встановила, що у потерпшого ОСОБА_2 знайдені наступні ушкодження: закрита черепно-мозкова травма, струс головного мозку, синця на повіках лівого ока та ссадна правої скроневої ділянки .

Вказані тілесні ушкодженні відносяться до категорії легких тілесних ушкоджень (а.с.70-72).

Будь-яких тілесних ушкоджень в області тулуба, кінцівок рук та ніг потерпілого судово-медична експертиза не виявила.

Висновки судово-медичної експертизи не можуть з достовірністю стверджувати факт заподіяння тілесних ушкоджень потерпілим саме з боку підсудних і за відсутності інших доказів, не може свідчити про винність підсудних.

Потерпілі ОСОБА_1 та ОСОБА_2 дають непослідовні покази та пояснення. Так, в своїй заяві до суду вони вказали, що ОСОБА_4, ОСОБА_5І, ОСОБА_6 та ОСОБА_7 наносила їм удари руками та ногами по тулубу та голові, били вчотирьох по черзі, В суді потерпілі показали, що удари їм ОСОБА_4, ОСОБА_5І, ОСОБА_6 та ОСОБА_7 наносила лише руками та ногами в різні частини тіла. ОСОБА_1 був збитий з ніг та його забивали руками та ногами під автомобіль потім він скотився від ударів вниз. В своїх заявах до міліції та прокуратури від 28.09.2009 року та від 29.09.2009 року, що міститься в матеріалах про відмову в порушенні кримінальної справи потерпілі вказували, що їх били місцеві мешканці, яких було близько 15 чоловік із застосуванням (палок, кастетів і т.д), зазначають, що окрім підсудних били, ще й Недобойко, ОСОБА_12 та інші. В своїх поясненнях потерпілі зазначали, що їх побила груба осіб із десяти чоловік, які наближались до них тримаючи в руках палки. При цьому потерпілі не зазначали, хто, в які частини тіла та чим їм було нанесені тілесні ушкодження.

З протоколу огляду місця події, за участю понятих, будь яких слідів злочину не встановлено, (пятна крові, наявність палок, металевих труб, слідів пошкодження травянистої місцевості і таке інше. Відмовний матеріал №462 а.с.19).

Свідок ОСОБА_15 в судовому засіданні показала, що бачила, як в її чоловіка, було безліч тілесних ушкоджень на голові, обличчі, на спині та кровяні полоси на лопатках та кінцівках рук і ніг в день події їй було відомі прізвища осіб, які побили її чоловіка та сина, дані показання частково протирічать показанням самих підсудних, які зазначають, що тілесні ушкодження були тільки в області голови, а потім доповнюють, що на інші не звертали уваги.

В судовому засіданні потерпілий ОСОБА_1 підтвердив, що даний свідок говорить правду, але не зміг пояснити, чому при його огляді експертом, не було встановлено тілесних ушкоджень на тулубі, руках та ногах та чому при їх наявності він не вказав експерту.

В своїх поясненнях потерпілий ОСОБА_2 також зазначав,,що його били по тулубу та різним частинах тіла ногами та руками, але тілесні ушкодження на даних частинах тіла в нього відсутні та при огляді експертом, окрім голови, більш ніде не встановлено.

Тому до показів потерпілих та свідка ОСОБА_15 наданих під час судового розгляду справи, суд ставиться критично та вважає їх недостовірними та не підтвердженими обєктивними та достовірними доказами по справі.

Наявність у потерпілих тілесних ушкоджень легкого ступеню, виявлених 07 жовтня 2009 року при судово-медичному обстеженні (акти №327 та №328 відмовний матеріал № 462 а.с. 44-47) самі по собі також не свідчать про те, що тілесні ушкодження заподіяні саме, ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6 та ОСОБА_7 До лікарні ОСОБА_1 та ОСОБА_2 звернулися 27 вересня 2009 року, тобто на наступний день після події, від госпіталізації відмовились, що дає суду підстави вважати, та не виключає, що вони могли отримати тілесні ушкодження за інших обставин.

Під час проведення перевірки, жодний свідок прямо не вказав, що ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6 та ОСОБА_7 нанесли тілесні ушкодження потерпілим.

Обвинувальний вирок суду не може ґрунтуватися на припущеннях, в основу вироку суд може покласти лише обєктивні та достовірні докази, які не викликають сумнівів у винуватості особи, яка притягується до кримінальної відповідальності.

Враховуючи, що зібрані по справі докази не підтверджують обвинувачення і всі можливості збирання доказів вичерпані, а також те, що потерпілими більше ніяких доказів не надано, підсудні повинні бути виправдані, оскільки згідно ст. 62 Конституції України, усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Таким чином, Суд приходить до висновку, що доказів, наданих стороною обвинувачення, тобто потерпілими по справі, недостатньо для постановлення обвинувального вироку щодо ОСОБА_4, ОСОБА_5І, ОСОБА_6 та ОСОБА_7 і вважає, що вони підлягають виправданню.

В задоволенні цивільного позову потерпілим слід відмовити, у звязку з недоведеністю вини підсудних у вчиненні інкримінованого їм злочину.

На підставі викладеного, керуючись ст. 321-324 КПК України, суд

З А С У Д И В:

ОСОБА_4 в предявленому йому обвинуваченні у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 125 КК України - виправдати за недоведеністю його участі у вчиненні злочину.

ОСОБА_5 в предявленому йому обвинуваченні у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 125 КК України - виправдати за недоведеністю його участі у вчиненні злочину.

ОСОБА_6 в предявленому йому обвинуваченні у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 125 КК України - виправдати за недоведеністю його участі у вчиненні злочину.

ОСОБА_7 в предявленому йому обвинуваченні у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 125 КК України виправдати за недоведеністю його участі у вчиненні злочину.

В задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 та ОСОБА_2 до ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6 та ОСОБА_7 про відшкодування матеріальної та моральної шкоди -відмовити.

Вирок протягом 15 діб з дня проголошення може бути оскаржений до апеляційного суду Чернігівської області через Н-Сіверський районний суд.

Головуючий: А.І. Іващенко