490/9281/15-к 30.09.2015
н/п 1-кп/490/618/2015
Справа № 490/9281/15-к
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
30 вересня 2015 року м. Миколаїв
Центральний районний суд м. Миколаєва
у складі: головуючого судді ОСОБА_1 ,
за участю секретаря: ОСОБА_2 ,
обвинувачений: ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , місце народження місто Бендери, Молдова, громадянин України, освіта вища, працює електромонтером ТОВ "Нікотера", місце проживання: АДРЕСА_1 , раніше не судимого,
обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч.1 ст. 190 КК України,
Учасники судового провадження:
сторона обвинувачення: прокурор ОСОБА_4
обвинувачений: ОСОБА_3
Умисні дії ОСОБА_3 кваліфіковані за ч.1 ст. 190 КК України, як заволодіння чужим майном, шляхом зловживання довірою.
Під час досудового розслідування між потерпілим ОСОБА_5 та підозрюваним ОСОБА_3 , зокрема, 31.08.2015 року укладено угоду про примирення. Згідно з угодою сторони погоджуються про відсутність, на час її складання, матеріальних і моральних претензій з боку потерпілого, оскільки збитки повністю відшкодовані, та на об`єм визнання вини обвинуваченим, який повністю визнав винність у скоєнні інкримінованого злочину. Сторонами узгоджено, що при затвердженні угоди ОСОБА_3 буде призначене покарання за ч.1 ст. 190 КК України - у виді штрафу в розмірі 50 неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 850 грн.
Розглядаючи питання про затвердження угоди, суд виходить з наступного.
Відповідно до ст. 468 КПК України у кримінальному провадженні може бути укладена угода про примирення між потерпілим та підозрюваним чи обвинуваченим.
Згідно ч.3 ст.469 КПК України угода про примирення між потерпілим та підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена у провадженні щодо кримінальних проступків, злочинів невеликої чи середньої тяжкості та у кримінальному провадженні у формі приватного обвинувачення.
Кримінальне правопорушення, у вчиненні якого обвинувачений визнав себе винуватим, згідно ст.12 КК України, віднесене до категорії злочинів невеликої тяжкості.
Судом встановлено, що обвинувачений ОСОБА_3 цілком розуміє положення ч.5 ст. 474 КПК України, усвідомлює свої права, наслідки укладення та затвердження угоди, а потерпілий ОСОБА_5 розуміє наслідки укладення та затвердження угоди, передбачені п.2 ч.1 ст.473 КПК України, укладення угоди сторонами є добровільним, тобто не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дії будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді.
Судом встановлено, що умови угоди не суперечать вимогам Кримінального процесуального Кодексу та Кримінального Кодексу України, зокрема, вимогам ст.ст.65, 53 КК України, інтересам суспільства, а кримінальне провадження свідчить про наявність фактичних підстав для визнання винуватості.
Обвинувачений ОСОБА_3 погоджується на призначення узгодженого покарання.
Суд, на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, підтверджених доказами, зважаючи, що узгоджене сторонами покарання, відповідає загальним правилам призначення покарань, дійшов висновку про наявність підстав для затвердження угоди про примирення між потерпілим ОСОБА_5 та підозрюваним ОСОБА_3 .
Керуючись ст.ст. 314, 373, 374, 474, 475 КПК України, суд,
Визнати винним ОСОБА_3 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.190 КК України призначивши покарання у виді штрафу в розмірі 50 неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 850 (вісімсот п`ятдесят) грн.
На вирок суду може бути подана апеляція до апеляційного суду Миколаївської області протягом 30 днів з дня його проголошення.
Вирок набирає законної сили після спливу строку на апеляційне оскарження.
Суддя ОСОБА_1