Провадження №1-кс/712/3/15
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
м. Черкаси 02 лютого 2015 року

Слідчий суддя Соснівського районного суду м. Черкаси ОСОБА_1 , за участю прокурора ОСОБА_2 , адвоката ОСОБА_3 , розглянувши скаргу ОСОБА_4 на бездіяльність слідчого та прокурора, щодо невнесення відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань.-

ВСТАНОВИВ:
До Соснівського районного суду м. Черкаси надійшла скарга ОСОБА_4 на бездіяльність слідчого та прокурора, щодо невнесення відомостей до ЄРДР за фактом вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.382 КК України.

В обґрунтування скарги, ОСОБА_4 вказує, що 15.08.2014 року нею на адресу УМВС України в Черкаській області була направлена заява про злочин, передбачений ч.1 ст.382 КК України, вчинений ОСОБА_5 .

В заяві про злочин вказала, що рішенням Придніпровського районного суду м. Черкаси від 23 лютого 2012 року та залишеним без змін ухвалою Апеляційного суду Черкаської області від 03 травня 2012 року, позов ОСОБА_4 до ОСОБА_5 про стягнення заборгованості за договором позики, задоволено.

03 травня 2012 року рішення Придніпровського районного суду м. Черкаси від 23 лютого 2012 року про стягнення заборгованості із ОСОБА_5 вступило в законну силу.

На підставі вказаного рішення Придніпровського районного суду м. Черкаси від 23 лютого 2012 року ОСОБА_4 отримала виконавчий лист, який пред`явила для виконання до відділу державної виконавчої служби Придніпровського районного управління юстиції.

На даний час вказане рішення не виконано, а ОСОБА_5 умисно ухиляється від його виконання.

Відповідно до положень ч.1 ст.382 КК України умисне невиконання вироку, рішення, ухвали, постанови суду, що набрали законної сили, або перешкоджання їх виконанню карається штрафом від п`ятисот до однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або позбавленням волі на строк до трьох років.

Таким чином, на думку ОСОБА_4 , в діях ОСОБА_5 вбачаються ознаки кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.382 КК України, у зв`язку з чим вона просила в порядку ст.214 КПК України внести відомості до Єдиного реєстру досудових розслідувань відносно ОСОБА_5 , 1962 року народження, за фактом невиконання рішення суду та розпочати досудове розслідування.

Заяву ОСОБА_4 про злочин, було передано для перевірки ДІМ СДІМ Придніпровського РВ в м. Черкаси ОСОБА_6 .. В результаті даної перевірки складено висновок, про відсутність в діях ОСОБА_5 складу кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.382 КК України.

11.11.2014 року даний висновок ОСОБА_4 оскаржила до прокурора м. Черкаси.

26.11.2014 року отримала відповідь від заступника прокурора м. Черкаси ОСОБА_7 , в якій було вказано, що підстав вжиття заходів реагування не встановлено.

Скаржниця, не погоджується з висновками ДІМ СДІМ Придніпровського РВ в м. Черкаси ОСОБА_6 та заступника прокурора м. Черкаси ОСОБА_7 , оскільки в діях ОСОБА_5 вбачаються ознаки кримінального правопорушення передбаченого ч. 1 ст.382 КК України, а саме невиконання рішення Придніпровського районного суду м. Черкаси від 23 лютого 2012 року.

Зазначила, що основним безпосереднім об`єктом даного кримінального правопорушення є інтереси правосуддя в частині забезпечення повного і своєчасного виконання судового рішення.

Предметом кримінального правопорушення є судові рішення, які набрали законної сили і постановляються з будь-якої категорії судових справ (кримінальних, цивільних, господарських, адміністративних), будь-яким судом (загальним чи спеціалізованим) та будь-якою інстанцією (першою, апеляційною чи касаційною).

Суб`єкт вказаного кримінального правопорушення є загальний.

Суб`єктивна сторона кримінального правопорушення характеризується прямим умислом.

Склад кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.382 КК України є формальним, а його об`єктивна сторона вичерпується діянням, з моменту вчинення якого кримінальне правопорушення визнається закінченим і яке полягає у невиконанні судового рішення або в перешкоджанні його виконання. З моменту невиконання судового рішення кримінальне правопорушення набуває триваючого характеру.

Невиконання судового рішення полягає у невжитті особою, до якої звернуто виконання вироку, рішення, ухвали або постанови суду, що набрали законної сили, передбачених законом заходів щодо їх виконання. Невиконання може виражатися у прямій відмові виконати судове рішення або в ухиленні від його виконання. Відмова означає явне, відкрите, висловлене усно або письмово небажання особи виконати судове рішення. Ухилення це та сама відмова, яка має завуальований характер: особа відкрито не заявляє про відмову виконати судове рішення, але діє таким чином, що фактично унеможливлює його виконання.

Для наявності складу кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.382 КК України не потрібно, щоб невиконання судового рішення було злісним. Кримінальне правопорушення є закінченим з моменту відмови виконати судове рішення (з початку ухилення від виконання судового рішення), або з моменту перешкоджання його виконання. Для визначення моменту закінчення цього кримінального правопорушення важливим є встановлення моменту надходження судового рішення до особи, яка повинна його виконувати, і строку виконання судового рішення, який встановлено законом або судом.

ОСОБА_4 , вважає дії слідчого та прокурора, щодо відсутності підстав внесення відомостей до ЄРДР відносно ОСОБА_5 , за фактом вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.382 КК України, незаконними.

Відповідно до п.1 ч.1 ст.303 КПК України на досудовому провадженні можуть бути оскаржені бездіяльність слідчого, прокурора, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань після отримання заяви чи повідомлення про кримінальне правопорушення.

Тому, скаржниця просить слідчого суддю зобов`язати прокурора м. Черкаси внести відомості до Єдиного реєстру досудових розслідувань відносно ОСОБА_5 , за фактом вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.382 КК України та розпочати досудове розслідування.

Дослідивши матеріали скарги, заслухавши думку учасників процесу, вважаю, що скарга ОСОБА_4 підлягає до задоволення, виходячи з наступного. Як встановлено в процесі розгляду скарги, рішенням Придніпровського районного суду м. Черкаси від 23 лютого 2012 року, яке залишене без змін ухвалою Апеляційного суду Черкаської області від 03 травня 2012 року, позов ОСОБА_4 до ОСОБА_5 про стягнення заборгованості за договором позики, задоволено. Таким чином, 03 травня 2012 року рішення Придніпровського районного суду м. Черкаси від 23 лютого 2012 року вступило в законну силу.

Станом на час розгляду скарги рішення Придніпровського районного суду м. Черкаси від 23 лютого 2012 року не виконане, а ОСОБА_5 , згідно показів державного виконавця, не вчинила будь-яких дій, спрямованих на його виконання. Тому в діях ОСОБА_5 вбачаються ознаки кримінального правопорушення, передбаченого КК України.

Згідно ч.1 ст.214 КПК України слідчий, прокурор невідкладно, але не пізніше 24 годин після подання заяви, повідомлення про вчинене кримінальне правопорушення або після самостійного виявлення ним з будь-якого джерела обставин, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення, зобов`язаний внести відповідні відомості до Єдиного реєстру досудових розслідувань та розпочати розслідування.

Таким чином, висновки слідчого та прокурора про відсутність підстав для внесення відомостей до ЄРДР за заявою ОСОБА_4 є необгрунтованими та передчасними.

На підставі вищевикладеного та керуючись ст.ст. 214, 303, 306, 307 КПК України, -

УХВАЛИВ:
Скаргу ОСОБА_4 на бездіяльність слідчого та прокурора, щодо невнесення відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань - задовольнити.

Зобов`язати прокурора м. Черкаси внести відомості до Єдиного реєстру досудових розслідувань за заявою ОСОБА_4 від 15.08.2014 року та розпочати досудове розслідування.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя : ОСОБА_1