Справа № 591/6672/15-к
Провадження № 1-кс/591/1652/15
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

18 вересня 2015 рокум. Суми

Слідчий суддя Зарічного районного суду м. Суми ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 , за участю скаржника ОСОБА_3 , прокурора ОСОБА_4 , розглянувши матеріали скарги ОСОБА_3 на бездіяльність службової особи Прокуратури Сумської області щодо невнесення відомостей до Єдиного реєстру досудових розслідувань, -
ВСТАНОВИВ:
04.09.2015 року до суду надійшла скарга ОСОБА_3 від 25.08.2015 року на бездіяльність службової особи прокуратури Сумської області, уповноваженої на прийняття та реєстрацію заяв та повідомлень про кримінальні правопорушення, яка полягає у невнесенні відомостей до Єдиного реєстру досудових розслідувань по його заяві.

Свою скаргу ОСОБА_3 мотивує тим, що ним подано до Прокуратури Сумської області заяву про вчинення злочину передбаченого ч.2 ст.375 КК України за фактом винесення 03.08.2015 року суддею Ковпаківського районного суду м. Суми ОСОБА_5 завідомо неправосудного рішення Постанови про його притягнення до адміністративної відповідальності на підставі ст.185-3 КУпАП за прояв неповаги до суду. Однак, відомості до ЄРДР не внесено, тому просив зобов`язати прокурора вчинити відповідну процесуальну дію.

ОСОБА_3 в судовому засіданні скаргу підтримав, просив її задовольнити.

Прокурор проти задоволення скарги заперечував.

Дослідивши подану скаргу та матеріали до неї, судом встановлено, що Прокуратурою Сумської області отримано та зареєстровано заяву ОСОБА_3 від 26.08.2015р. щодо винесення завідомо неправосудного рішення суддею Ковпаківського районного суду м. Суми ОСОБА_5

27.08.2015 року скаржнику надано відповідь про відсутність підстав для внесення відомостей викладених в заяві до ЄРДР.
Отже, в контексті ч.4 ст.214 КПК України, суд вважає, що дії прокурора відповідали вимогам закону.
Ст. 214 КПК України передбачає, що після подання заяви або повідомлення про вчинене кримінальне правопорушення або після самостійного виявлення відповідною посадовою особою (слідчим чи прокурором) обставин, що можуть свідчити про вчинення особою кримінального правопорушення, слідчий чи прокурор зобов`язаний внести відповідні відомості до ЄРДР та розпочати розслідування. Досудове розслідування розпочинається з моменту внесення відомостей до ЄРДР, порядок формування та ведення якого затверджується Генеральною Прокуратурою України.
Тому, аналізуючи наведену норму, суд приходить висновку про обов`язок внесення до ЄРДР лише тих відомостей про кримінальне правопорушення, що можуть свідчити про вчинення злочину або кримінального проступку.
Судом встановлено, що 03.08.2015р. суддею Ковпаківського районного суду м. Суми ОСОБА_5 винесено постанову про притягнення скаржника до адміністративної відповідальності на підставі ст.185-3 КУпАП за прояв неповаги до суду та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу на користь держави в сумі 340,00грн.
Аналізуючи доводи скарги суд доходить висновку, подача скарги є способом переглянути судове рішення, яке не підлягає оскарженню та не влаштовує заявника.
Зокрема, ОСОБА_3 посилається на порушення порядку його виклику в судове засідання, притягнення до відповідальності зі спливом тривалого проміжку часу, порушення порядку автоматичного розподілу справи, накладення штрафу у більшому розмірі ніж передбачено у випадку розгляду справи за відсутності особи, не складання протоколу про адміністративне правопорушення.
Однак, положеннями ст.258 КУпАП передбачено, що протокол не складається в разі вчинення адміністративних правопорушень, передбачених:
?статтями 70, 77, частиною третьою статті 85, статтею 153, якщо розмір штрафу не перевищує трьох неоподатковуваних мінімумів доходів громадян,
?частиною першою статті 85, якщо розмір штрафу не перевищує семи неоподатковуваних мінімумів доходів громадян,
?статтею 107 (у випадках вчинення правопорушень, перелічених в частині третій статті 238), частиною третьою статті 109, статтями 110, 115, частинами першою, третьою і п`ятою статті 116, частиною третьою статті 116 2, частинами першою і третьою статті 117 (при накладенні адміністративного стягнення у вигляді попередження на місці вчинення правопорушення),
?статтями 118, 119, статтями 134, 135, 185-3 цього Кодексу, якщо особа не оспорює допущене порушення і адміністративне стягнення, що на неї накладається.
Протоколи не складаються і в інших випадках, коли відповідно до закону штраф накладається і стягується, а попередження оформлюється на місці вчинення правопорушення.
Таким чином, застосування ст.185-3 КУпАП без складання протоколу про адміністративне правопорушення не обмежується розміром штрафу, оскільки таке обмеження визначено виключно відносно ст.ст.70, 77, ч.1 ст.85, ч.3 ст.85, ст.153 КУпАП.
В силу ч.4 ст.258 КУпАП, якщо під час складання постанови у справі про адміністративне правопорушення особа оспорить допущене порушення і адміністративне стягнення, що на неї накладається, то уповноважена посадова особа зобов`язана скласти протокол про адміністративне правопорушення відповідно до вимог статті 256 цього Кодексу, крім випадків притягнення особи до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого статтею 185-3 цього Кодексу.
Таким чином, при вирішенні питання про притягнення ОСОБА_3 до адміністративної відповідальності складення протоколу про адміністративне правопорушення не носило обов`язкового характеру.
Крім того, за неповагу до суду винні особи притягуються до відповідальності, встановленої законом. Питання про притягнення особи до відповідальності за прояв неповаги до суду вирішується судом негайно після вчинення порушення, для чого в судовому засіданні оголошується перерва (ч.4 ст.330 КПК України).
Таким чином, положеннями ч.4 ст.330 КПК України вирішення питання про притягнення особи до адміністративної відповідальності за неповагу до суду віднесено до виключної компетенції судді, який встановив наявність зазначених обставин, здійснення автоматичного розподілу справи в даному випадку не передбачено.
Отже, частина доводів ОСОБА_3 , якими він обґрунтовує не правосудність винесеного рішення, суперечить вимогам КУпАП та КПК України.
Чинне законодавство України не визначає тлумачення терміну «неправосудне рішення».
Слідчий суддя виходить з того, що до такої категорії можна відносини рішення винесенні суддею після спливу терміну повноважень, на який суддю було призначено, з грубим порушень правил підсудності та підвідомчості, шляхом привласнення компетенції іншого владного органу чи установи, тощо.
На даний час питання про надання офіційного тлумачення правової категорії «завідомо неправосудне рішення» перебуває на розгляді у Конституційному Суді України.
Порушення виклику в судове засідання, вирішення питання про притягнення особи до відповідальності з порушенням строків розгляду справи, процесуальні недоліки стосовно визначення дати винесення судового рішення, переліку присутніх осіб можуть бути визнані порушенням норм процесуального права, тобто перебувають поза межами об`єктивної сторони злочину, передбаченого ст.375 КК України.
Доводи скарги щодо визначення у постанові від 03.08.2015 року присутніх осіб, опису їх пояснень, які фактично надавались 31.07.2015 року ґрунтуються не помилковому уявленні скаржника про порядок ведення судового процесу.
В силу ч.2 ст.283 КУпАП, постанова повинна містити: найменування органу (посадової особи), який виніс постанову, дату розгляду справи; відомості про особу, щодо якої розглядається справа; опис обставин, установлених при розгляді справи; зазначення нормативного акта, який передбачає відповідальність за дане адміністративне правопорушення; прийняте по справі рішення.
Розгляд справи про притягнення ОСОБА_3 до адміністративної відповідальності завершено 03.08.2015 року шляхом проголошення рішення, опис обставин, установлених при розгляді справи наведено виходячи із засідань в яких їх було встановлено (17.07.2015 року, 31.07.2015 року).
Нормами чинного законодавства визначено особливий порядок для притягнення судді до відповідальності. Підстави дисциплінарної відповідальності суддів визначені у пункті 5 частини 4 статті 125 Конституції України, згідно якої суддя звільняється з посади органом, що його обрав (Верховна Рада України), або призначив (Президент України), у разі порушення суддею присяги

Відповідно до ст.92 Закону України Про судоустрій і статус суддів, Суддю може бути притягнуто до дисциплінарної відповідальності в порядку дисциплінарного провадження з таких підстав: умисне або внаслідок недбалості: незаконна відмова в доступі до правосуддя (у тому числі незаконна відмова в розгляді по суті позовної заяви, апеляційної, касаційної скарги тощо) або інше істотне порушення норм процесуального права під час здійснення правосуддя, що унеможливило учасниками судового процесу реалізацію наданих їм процесуальних прав та виконання процесуальних обов`язків або призвело до порушення правил підсудності чи підвідомчості; незазначення в судовому рішенні мотивів прийняття або відхилення аргументів сторін щодо суті спору; порушення засад гласності і відкритості судового процесу; порушення засад рівності всіх учасників судового процесу перед законом і судом, змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості; порушення правил щодо відводу (самовідводу); систематичне або грубе одноразове порушення правил суддівської етики, що підриває авторитет правосуддя, у тому числі прояв неповаги під час здійснення судочинства до інших суддів, адвокатів, експертів, свідків чи інших учасників судового процесу та ін.

Однак, слідчий суддя у даній справі не може замінювати повноваження Вищої кваліфікаційної комісії суддів України, саме до данго органу ОСОБА_3 має змогу звернутися та довести викладені скарзі доводи.
Суддя у своїй діяльності щодо здійснення правосуддя є незалежним від будь-якого незаконного впливу, тиску або втручання. Втручання у здійснення правосуддя, вплив на суд або суддів у будь-який спосіб, забороняється. Незалежність судді забезпечується забороною втручання у здійснення правосуддя.

Слідчий суддя не має право втручатися у здійснення правосуддя в інших справах, не може переоцінювати докази, констатувати факти порушення норм процесуального права, оскільки такі дії порушуватимуть визначений процесуальний порядок розгляду справ.

Враховуючи вищевикладене, суд доходить висновку, що скарга ОСОБА_3 не підлягає задоволенню.
На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 303 - 307 КПК України, слідчий суддя, -
У Х В А Л И В:
В задоволенні скарги ОСОБА_3 на бездіяльність службової особи Прокуратури Сумської області щодо невнесення відомостей до Єдиного реєстру досудових розслідувань викладених у його заяві від 26.08.2015 року за фактом винесення 03.08.2015 року суддею Ковпаківського районного суду м. Суми ОСОБА_5 завідомо неправосудного рішення відмовити.
Ухвала набирає чинності в момент її проголошення, є остаточною та оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя ОСОБА_1