Справа № 490/6556/15-к 24.09.2015 14.09.2015 24.09.2015
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МИКОЛАЇВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
ВИРОК
24 вересня 2015 року м. Миколаїв
Апеляційний суд Миколаївської області у складі:
головуючого судді ОСОБА_1 ,
суддів: ОСОБА_2 , ОСОБА_3
за участю секретаря ОСОБА_4
ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Новошахтинськ, Ростовської області, Росія, громадянина України, не працюючого, не одруженого, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимого
- визнано винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.187 КК України,
Учасники судового провадження:
прокурори ОСОБА_7 , ОСОБА_8
обвинувачений ОСОБА_6
захисник ОСОБА_9 .
Короткий зміст вимог апеляційної скарги.
В апеляційній скарзі прокурор просить скасувати вирок в частині звільнення обвинуваченого ОСОБА_6 від відбування покарання з випробуванням на підставі ст.75 КК України та ухвалити новий вирок, яким вважати його засудженим за ч.1 ст.187 КК України до 4 років позбавлення волі.
Короткий зміст судового рішення суду першої інстанції.
Вироком суду ОСОБА_6 визнано винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.187 КК України та призначено покарання у виді 4 років позбавлення волі.

_________________________________________________________________
Провадження № 11-кп/784/663/15 Головуючий у 1-й інстанції: ОСОБА_10

Категорія: ч.1 ст.187 КК України Доповідач апеляційної інстанції: ОСОБА_1 .

На підставі ст.75 КК України ОСОБА_6 звільнено від відбування покарання з випробуванням з іспитовим строком на 2 роки з покладенням обов`язків, передбачених ст. 76 КК України.

Постановлено стягнути з ОСОБА_6 на користь:

-потерпілої ОСОБА_11 на відшкодування матеріальної шкоди - 1391 грн. 70 коп., моральної шкоди 5000 грн.;

- Департаменту фінансів Миколаївської міської ради витрати на лікування потерпілої 4575 грн. 56 коп.

Узагальнені доводи апелянта.
В апеляційній скарзі прокурор не оспорюючи висновки суду щодо кваліфікації дій обвинуваченого та доведеності його вини вважає, що суд безпідставно застосував у відношенні обвинуваченого ОСОБА_6 ст.75 КК України.

Вказує, що звільняючи обвинуваченого від відбування покарання з випробуванням, суд своє рішення належним чином не вмотивував.

Зазначає, що обвинувачений за весь час досудового розслідування та судового провадження не відшкодував потерпілій матеріальну шкоду, заходів для працевлаштування не приймав, тобто не вжив заходів до усунення шкоди завданої злочином

Вважає, що суд не дав повної оцінки даним про особу обвинуваченого, який раніше судимий за скоєння корисливого злочину, що свідчить про те, що він належних висновків для себе не зробив і не бажає стати на шлях виправлення.

Встановлені судом першої інстанції обставини.
Судом першої інстанції встановлено, що 09 квітня 2015 року о 20 годині 50 хвилин, обвинувачений ОСОБА_6 , знаходячись навпроти будинку №116 по вул. Чкалова в м. Миколаєві, помітив потерпілу ОСОБА_11 , яка рухалась в сторону свого будинку із сумкою в руках. Реалізуючи виниклий умисел, спрямований на відкрите викрадення чужого майна, обвинувачений ОСОБА_6 підбіг до ОСОБА_11 ззаду і смикнув за ручки сумки потерпілої, на що остання не відпустила свою сумку.

Потім, обвинувачений ОСОБА_6 , застосувавши фізичне насилля до потерпілої ОСОБА_11 , що виразилося в нанесенні їй, в область кисті правої руки двічі металевим ключем від замку тілесних ушкоджень, які відносяться до категорії легких тілесних ушкоджень та середнього ступеню тяжкості, за ознаками тривалості розладу здоров`я на строк більше ніж 21 день, заволодів жіночою сумкою потерпілої, в якій знаходилось майно останньої, чим завдав їй матеріальну шкоду на суму 1391 грн. 70 коп.

Після вчинення злочину, обвинувачений ОСОБА_6 з місця злочину зник, розпорядившись викраденим майном на власний розсуд.

Дії ОСОБА_6 судом кваліфіковані за ч.1 ст.187 КК України, як напад з метою заволодіння чужим майном, поєднаний із насильством, небезпечним для життя чи здоров`я особи.

Встановлені судом апеляційної інстанції обставини та мотиви, з яких суд виходив при постановленні ухвали.
Заслухавши доповідь судді, думку прокурора, який підтримав доводи апеляційної скарги, пояснення обвинуваченого та його захисника які вважали вирок суду законним і обґрунтованим, просили залишити його без змін, а апеляційну скаргу без задоволення, перевіривши матеріали кримінального провадження та обговоривши доводи апеляційної скарги в її межах, апеляційний суд дійшов до наступного.

Висновки суду про наявність вини обвинуваченого ОСОБА_6 у вчиненні кримінального правопорушення, за вказаними у вироку обставинами, підтверджені дослідженими в судовому засіданні доказами, яким надана належна правова оцінка.

Фактичні обставини справи, кваліфікація дій обвинуваченого ОСОБА_6 за ч.1 ст.187 КК України та правильність вирішення цивільних позовів прокурора і потерпілої в апеляційній скарзі не оспорюються, а тому виходячи зі змісту ст.404 КПК України, дане питання не перевіряється.

Призначаючи ОСОБА_6 покарання, суд першої інстанції у відповідності до вимог ст.ст.65-67 КК України правильно визначив його вид і розмір.

Разом з тим, рішення про звільнення обвинуваченого від відбування призначеного покарання з випробуванням з іспитовим строком, на підставі ст.75 КК України, з покладенням на нього певних обов`язків, суд належним чином не мотивував та не вказав, з якими обставинами він пов`язав можливість виправлення обвинуваченого без ізоляції від суспільства.

Відповідно до положень ст.75 КК України суд може звільнити обвинуваченого від відбування покарання з випробуванням, якщо враховуючи тяжкість злочину, особу винного та інші обставини справи, дійде висновку про можливість виправлення засудженого без відбування покарання.

Як видно з вироку, вирішуючи питання про призначення ОСОБА_6 покарання із застосуванням ст.75 КК України, суд першої інстанції врахував характер та ступінь суспільної небезпечності кримінального правопорушення, обставини його вчинення, особу обвинуваченого, який характеризується за місцем проживання посередньо, пом`якшуючу покарання обставину щире каяття, а також послався на можливість при звільнені від відбування покарання обвинуваченого відшкодувати останнім шкоду завдану потерпілій.

Однак, звільняючи обвинуваченого від відбування покарання з випробуванням з цих підстав, суд у вироку не навів переконливих доводів на доцільність такого звільнення.

Суд першої інстанції залишив поза увагою тяжкість вчиненого ОСОБА_6 злочину, який відноситься до категорії тяжких, дані про особу обвинуваченого, який не працює, характеризується за місцем проживання посередньо, завдану потерпілій матеріальну шкоду не відшкодував, раніше притягувався до кримінальної відповідальності за вчинення злочину проти власності, однак належних висновків для себе не зробив та вчинив новий злочин менш ніж через чотири місяці після ухвалення попереднього вироку.

Зазначені обставини в своїй сукупності, на думку апеляційного суду, свідчать про те, що виправлення обвинуваченого ОСОБА_6 без ізоляції від суспільства, є неможливим.

За таких обставин, доводи прокурора про неправильне звільнення судом першої інстанції обвинуваченого від відбування покарання, на підставі ст.75 КК України, є обґрунтованими.

Враховуючи викладене, вирок суду про застосування щодо ОСОБА_6 положень ст.75 КК України, з покладенням певних обов`язків, передбачених ст.76 КК України, підлягає скасуванню на підставі п.3 ч.1 ст.407 КПК України, у зв`язку з неправильним застосуванням закону України про кримінальну відповідальність, а саме застосування закону якій не підлягає застосуванню та необхідності ухвалення в цій частині свого вироку у відповідності до вимог п.4 ч.1 ст. 420 КПК України.

Керуючись ст.ст. 405, 407, 420, 532 КПК України, апеляційний суд

У Х В А Л И В:
Апеляційну скаргу прокурора прокуратури Центрального району м.Миколаєва - задовольнити.

Вирок Центрального районного суду м. Миколаєва від 17 липня 2015 року відносно ОСОБА_6 в частині звільнення від відбування покарання з випробуванням, на підставі ст.75 КК України, з покладенням обов`язків, передбачених ст.76 КК України скасувати.

Ухвалити в цій частині свій вирок, яким вважати ОСОБА_6 засудженим за ч.1 ст.187 КК України до 4 років позбавлення волі.

Початок строку відбування покарання обвинуваченому ОСОБА_6 обчислювати з моменту приведення вироку до виконання.

В іншій частині вирок суду першої інстанції залишити без зміни.

Вирок набирає законної сили з дня його проголошення та може бути оскаржений в касаційному порядку до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ протягом трьох місяців з дня його проголошення.

Головуючий

Судді: