У Х В А Л А
Іменем України

22 січня 2016 року м.Житомир

Корольовський районний суд м. Житомира в складі:

головуючого судді: ОСОБА_1 ,

при секретарі: ОСОБА_2 ,

за участю прокурора: ОСОБА_3 ,

представника КВІ: ОСОБА_4 ,

засудженого: ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Житомирі подання Житомирського МРВ КВІ про скасування звільнення від покарання з випробовуванням та направлення засудженого ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Житомира, не працюючий, проживає за адресою: АДРЕСА_1 , для відбування покарання, призначеного вироком Корольовського районного суду м. Житомира від 01.04.2015 року,

ВСТАНОВИВ :

Вироком Корольовського районного суду м. Житомира від 01.04.2015 р. ОСОБА_5 засуджений за ч. 2 ст. 190 КК України на 2 роки обмеження волі. На підставі ст. ст.75, 76 КК України засуджений ОСОБА_5 звільнений від відбування призначеного покарання з іспитовим строком на 1 рік та на нього покладені обов`язки: не виїжджати за межі України без дозволу КВІ, повідомляти органи кримінально-виконавчої інспекції про зміну місця проживання та періодично з`являтися в ці органи на реєстрацію.

Контроль за поведінкою засудженого покладено на органи кримінально-виконавчої системи за місцем проживання ОСОБА_5

27.10.2015 року Житомирське МРВ КВІ відповідно до ст. 166 КВК України звернулись до суду з поданням про скасування засудженому звільнення від відбування покарання з випробуванням і направлення його для відбування призначеного покарання, мотивуючи його тим, що ОСОБА_5 порушує покладені на нього судом обов`язки, а саме не з`являється на реєстрацію до КВІ без поважних причин.

В судовому засіданні представник КВІ подання підтримала та пояснила, починаючи з 12 січня 2016 року ОСОБА_5 з`являється у визначені дні на реєстрацію до КВІ.

Засуджений ОСОБА_5 в судовому засіданні пояснив, що не з`являвся на реєстрацію до КВІ, оскільки змушений був доглядати за малолітніми дітьми, 2006 р.н. та 2012 р.н., так як цивільна дружина ОСОБА_6 перебувала тривалий час на лікуванні в протитуберкульозному диспансері.

Допитана в судому засіданні цивільна дружина ОСОБА_7 свідок ОСОБА_6 пояснила, що дійсно перебуває в цивільному шлюбі з ОСОБА_5 та мають дітей - сина ОСОБА_8 , 2006 р.н. та сина ОСОБА_9 , 2012 р.н. Починаючи з 10 червня 2015 року протягом трьох місяців вона перебувала на лікуванні в протитуберкульозному диспансері, а чоловік знаходився вдома та доглядав дітей. Також охарактеризувала його з позитивної сторони та прохала не направляти його в місця позбавлення волі.

Суд, заслухавши пояснення засудженого та представника КВІ, свідка, думку прокурора, який підтримав подання, вивчивши матеріали особової справи засудженого, вважає за необхідне відмовити у задоволенні подання з наступних підстав.

Судом встановлено, що вироком Корольовського районного суду м. Житомира від 01.04.2015 р. ОСОБА_5 засуджений за ч. 2 ст. 190 КК України на 2 роки обмеження волі. На підставі ст. ст.75, 76 КК України засуджений ОСОБА_5 звільнений від відбування призначеного покарання з іспитовим строком на 1 рік та на нього покладені обов`язки: не виїжджати за межі України без дозволу КВІ, повідомляти органи кримінально-виконавчої інспекції про зміну місця проживання та періодично з`являтися в ці органи на реєстрацію.

19.05.2015 р. вирок суду надійшов на виконання до КВІ Корольовського району м. Житомира, після чого засудженому були направлені виклики на 25.05.2015 р.

25.05.2015 року засуджений ОСОБА_5 прибув до КВІ, де йому були роз`яснені права та обов`язки, пов`язані з відбуванням покарання та винесено постанову про встановлення днів явки на реєстрацію в 1-й, 2-й, 3-й та 4-й вівторки кожного місяця. Однак, 21.07.2015 р. ОСОБА_5 не з`явився для реєстрації до КВІ Корольовського підрозділу, у зв`язку з цим на адресу останнього було направлено виклик для явки до КВІ на 28.07.2015 року. 28.07.2015 року гр. ОСОБА_5 з`явився до інспекції, однак причину своєї неявки до КВІ документально не підтвердив, в зв`язку з чим у нього було відібрано письмове пояснення та винесено застереження у вигляді письмового попередження.

Незважаючи на письмове попередження та додатково проведену профілактичну роботу засуджений ОСОБА_5 не з`явився на реєстрацію до КВІ 04.08.2015 р., 11.08.2015 р., 18.08.2015 р., 01.09.2015 р., 08.09.2015 р., 22.09.2015 р., 06.10.2015 р., 13.10.2015 р., 20.10.2015 р.

У відповідності до ч.2 ст.78 КК України якщо засуджений не виконує покладені на нього обов`язки або систематично вчиняє правопорушення, що потягли за собою адміністративні стягнення і свідчать про його небажання стати на шлях виправлення, суд направляє засудженого для відбування покарання.

Згідно з ч.2 ст.166 КВК України з цією метою кримінально-виконавча інспекція вносить до суду подання про скасування звільнення від відбування покарання з випробуванням і направлення засудженого для відбування призначеного покарання.

Разом з тим, засуджений ОСОБА_5 виконав інші обов`язки, передбачені ст.76 КК України, а саме до адміністративної та кримінальної відповідальності він не притягувався, що підтверджується вимогою ВІТ УМВС України в Житомирській області (а.с. 18). Також суд враховує те, що за місцем проживання ОСОБА_5 характеризується позитивно, перебуває в цивільному шлюбі з ОСОБА_6 та має на утриманні двох дітей, 2006 р.н. та 2012 р.н.

Отже судом не встановлено достатніх даних для висновку про небажання засудженого стати на шлях виправлення.

Крім того, у разі відмови у задоволенні подання про скасування звільнення від покарання з випробуванням, таке подання може бути направлено повторно, якщо засуджений знову притягується до адміністративної відповідальності або продовжує не виконувати покладених на нього судом обов`язків, і указані обставини є достатніми для повторного подання.

Керуючись ч.2 ст. 78 КК України, ч.2 ст.166 КВК України, ст.ст.537, 539, ч.2 ст.369, ст.370, ч.3 ст.371, ст.ст.372, 376 КПК України, суд,

постановив:

Подання Житомирського МРВ КВІ про скасування звільнення від відбування покарання з випробовуванням засудженому ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та направлення його в місця позбавлення волі для відбування покарання, призначеного за вироком Корольовського районного суду м. Житомира від 01.04.2015 року за ч.2 ст. 190 КК України у виді 2-х років обмеження волі - залишити без задоволення.

Ухвала може бути оскаржена шляхом подачі апеляції через Корольовський районний суд м. Житомира до Апеляційного суду Житомирської області протягом семи днів з дня її оголошення.

Ухвала суду першої інстанції набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після прийняття рішення судом апеляційної інстанції.

Суддя ОСОБА_1

.