Справа № 1-2/11
Провадження №
В И Р О К

іменем України

20.06.2011 року м. Київ

Києво-Святошинський районний суд Київської області у складі:

головуючого судді Бурбели Ю.С.,

за участю секретарів Шереметьєвої Т.В., Євтушок Ю.О.,

прокурорів Балійчука Р.І., Дядюк Ю.О., Тучика А.А., Юркової Ю.В.,

ОСОБА_1,

захисників ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5,

потерпілого ОСОБА_6,

представника потерпілого ОСОБА_7,

розглянувши у відкритому судовому засіданні кримінальну справу за обвинуваченням:

ОСОБА_8, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженця ІНФОРМАЦІЯ_2, який має середню освіту, одруженого, непрацюючого, зареєстрованого за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_3, проживаючого за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_4, раніше засудженого 03.09.996 року Ленінградським районним судом м. Києва за ч. 3 ст. 142 КК України до 3-х років позбавлення волі з відстрочкою виконання вироку на 2 роки, 17.01.1997 року постановою Київського міського суду вирок відмінений та справа направлена на новий судовий розгляд; 31.10.1997 року Ленінградським районним судом м. Києва за ч. 3 ст. 142 КК України до 6 років з конфіскацією майна, звільненого 19.05.200 року умовно-достроково з не відбутим строком 1 рік 3 місяці 14 днів; 31.07.2002 року Дніпровським районним судом м. Києва ч. 2 за ст. 289 КК України до 5 років позбавлення волі, звільненого 16.08.2005 року умовно-достроково з не відбутим строком 1 рік 5 місяців 24 дня, у вчиненні злочинів, передбачених ч. 4 ст. 187, ч. 3 ст. 357 КК України,

ОСОБА_9, ІНФОРМАЦІЯ_5, уродженця ІНФОРМАЦІЯ_2, який має середню освіту, неодруженого, непрацюючого, зареєстрованого за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_6,бАДРЕСА_1, фактично проживаючого за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_7, раніше засудженого 14.03.2000 року Дніпровським районним судом м. Києва за ч. 2 ст. 141 КК України до 2 років позбавлення волі з конфіскацією майна, звільненого 03.08.2001 року на підставі ст. 5 ЗУ «Про амністію»; 18.03.2002 року Дніпровським районним судом м. Києва за ч. 5 ст. 185 КК України до 7 років позбавлення волі з конфіскацією майна, 15.11.2006 року умовно-достроково з не відбутим строком 1 рік 10 місяців 12 днів, у вчиненні злочину, передбаченого ч. 4 ст. 187 КК України, -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_8, будучи раніше судимим за вчинення розбійного нападу та незаконне заволодіння транспортним засобом, та ОСОБА_9, будучи раніше судимим за вчинення пограбування та крадіжку в особливо великому розмірі, звільнившись з місць позбавлення волі належних висновків для себе не зробили, на шлях виправлення не стали і знову вчинили напад з метою заволодіння чужим майном, поєднаний із насильством, небезпечним для життя чи здоровя особи, яка зазнала нападу (розбій), вчинений за попередньою змовою групою осіб, спрямований на заволодіння майном у великих розмірах.

Крім того ОСОБА_8 вчинив незаконне заволодіння паспортом та іншим важливим особистим документом громадянина.

Так, 16 березня 2008 р., близько 07-ї години, ОСОБА_8 за попередньою змовою з ОСОБА_9 та двома невстановленими особами, на автомобілі НОМЕР_1, яким керував ОСОБА_9, з метою вчинення розбійного нападу, прибули на вул. Індустріальну в с. Петрівське Києво-Святошинського району Київської області, де ОСОБА_8 підійшов до ОСОБА_6, наніс тому удар кулаком в обличчя, заподіявши фізичний біль, після чого, ОСОБА_8 з невстановленими слідством особами та ОСОБА_9 нанесли потерпілому ще кілька ударів кулаками по різним частинам тіла, при цьому, один з двох невстановлених осіб застосував до потерпілого насильство, небезпечне для його життя та здоров»я - став душити ОСОБА_6 мотузкою, створивши реальну загрозу життю та здоров»ю останнього. Після цього, ОСОБА_8 разом з ОСОБА_9 та невстановленими особами відкрито заволоділи сумкою ОСОБА_6, яка матеріальної цінності не представляє, в якій знаходились 16000 доларів США, що згідно курсу Національного банку України, станом на 16 березня 2008 р. становило 80800 грн. та гаманцем, що матеріальної цінності не представляє, в якому знаходились 200 грн. та 200 доларів США, що згідно курсу Національного банку України, станом на 16 березня 2008 р. становило 1010 грн, а також поліетиленовим пакетом в якому знаходилась пляшка з гальмівною рідиною, що матеріальної цінності не представляють, після чого з місця вчинення злочину зникли, заподіявши ОСОБА_6 матеріальну шкоду на загальну суму 82010 грн., у великих розмірах.

Крім цього, 16 березня 2008 р., близько 7-ї години, ОСОБА_8, знаходячись поблизу будинку № 25 по вул. Індустріальній в с. Петрівське Києво-Святошинського району Київської області, під час вчинення розбійного нападу на ОСОБА_6, незаконно заволодів особистими документами останнього, а саме: паспортом громадянина України СО № 450894, виданим 26 вересня 2000 р. Соломянським РУ ГУ МВС України в м. Києві, посвідченням водія на право керування транспортними засобами категорії «ВС» серії КХА 122339, виданим Києво-Святошинським РЕВ ДАІ 23 червня 1999 р. та талоном КХА № 442339 до цього посвідчення водія, після чого з викраденими документами з місця вчинення злочину зник.

Підсудний ОСОБА_8 винним себе у вчиненні інкримінованих йому злочинів не визнав, та показав суду, що дані злочини не вчиняв, під час їх вчинення перебував за місцем свого проживання разом із дружиною; що потерпілого ОСОБА_6 знав наглядно ще до вчинення даного злочину, оскільки в них є спільні знайомі, тому цього злочину вчиняти не став би, тим більше без маски. Аналогічний злочин, за вчинення якого він був засуджений раніше, він вчиняв в масці. Наприкінці березня 2008 року він від знайомих дізнався, що на ОСОБА_6 здійснено розбійний напад, у звязку з чим розшукують його знайомого ОСОБА_9 З ОСОБА_9 він раніше відбував покарання і з ним у нього приятельські стосунки. З ним зустрічався приблизно раз на 2 місяці. В квітні 2008 року він зустрічався з ОСОБА_9, але про те, що того розшукує міліція не сказав, пояснити цього не може. Підчас досудового слідства про це не розповідав. Знає, що його звинувачують у вчиненні цього злочину тільки тому, що він раніше судимий. Цивільного позову заявленого до нього потерпілим не визнає.

В судовому засіданні також були досліджені показання ОСОБА_8., які він давав під час проведення досудового слідства по справі, згідно яких він стверджував, що під час вчинення інкримінованих йому злочинів перебував разом з дружиною в квартирі за місцем їх проживання, з приводу інкримінованого йому злочину ніяких відомостей не має (т.1, а.с. 41-43, т.3, а.с. 190-193).

Підсудний ОСОБА_9 винним себе у вчиненні інкримінованого йому злочину не визнав, показав суду, що був тільки очевидцем даного злочину, оскільки, 16 березня 2008 р., близько 7-ї години, на автомобілі НОМЕР_1, який тієї ночі взяв не повідомивши власника - свого батька, з метою заробітку привіз 4-х незнайомих йому чоловіків на їх замовлення на вул. Індустріальну в с. Петрівське Києво-Святошинського району, де бачив, як його пасажири підійшли до потерпілого ОСОБА_6, після чого, не застосовуючи до потерпілого насильства, відкрито, шляхом ривка, заволоділи сумкою ОСОБА_6, після чого повернулись в машину і там перераховували гроші - долари США, що були в сумці, пояснивши йому, що потерпілий винний їм гроші, після чого він їх довіз у вказане ними місце, де вони вийшли і він їх більше не бачив. За те, що він їх підвіз йому дали 100 доларів США. Під час досудового слідства про це не розповідав слідчому, оскільки намагався уникнути відповідальності за те, що не повідомив міліцію про цей злочин. Цивільного позову заявленого до нього потерпілим не визнає.

В судовому засіданні також були досліджені показання ОСОБА_9, які він давав під час проведення досудового слідства по справі, згідно яких він від дачі показань відмовлявся, у подальшому стверджував, що під час вчинення інкримінованих йому злочинів перебував разом з дружиною в квартирі за місцем їх проживання, з приводу інкримінованого йому злочину ніяких відомостей не має (.т.3, а.с. 119, 140-151)

Не зважаючи на заперечення підсудних, суд вважає, що їх винність в обємі предявленого обвинувачення встановлена сукупністю доказів зібраних у справі і досліджених в судовому засіданні.

Перевірка показань підсудних на досудовому слідстві і в суді, їх аналіз і співставлення з іншими доказами, в тому числі з показаннями потерпілого, свідків, протоколами слідчих дій, проведених по справі, свідчить про недостовірність їх тверджень про непричетність до розбійного нападу та заволодіння майном потерпілого, в тому числі його документами.

Винність підсудних у вчиненні зазначених злочинів підтверджується наступними доказами, дослідженими в судовому засіданні.

Так, потерпілий ОСОБА_6, показав суду, що займається купівлею та перепродажем автомобілів з ОСОБА_10 та ОСОБА_11 з якими домовився зустрітись 16 березня 2008 р. та разом їхати на авторинок, оскільки мав намір придбати в той день автомобіль. 16 березня 2008 р. о 6-й годині 45 хвилин він взяв 16000 доларів США, які поклав до сумки, що носить на плечі, і вийшов з дому вигуляти собаку. Звернув увагу на те, що неподалік його будинку, на узбіччі дороги вул. Індустріальної стояв автомобіль ВАЗ-21099 темного кольору. Після того, як залишив собаку він пішов на маршрутне таксі. Коли пройшов місце де стояв автомобіль ВАЗ-21099 на відстань 10м, підсудний ОСОБА_8 вийшов з цього автомобіля і запитав у нього, де роблять металопластикові вікна. Він відповів, що не знає і пішов далі. Помітив, що ОСОБА_8В пішов за ним. В цей час автомобіль ВАЗ-21099 проїхав вперед нього та зупинився. З машини вискочили троє чоловіків, одягнутих в чорний одяг. У двох з них були на головах жіночі колготи. Він зрозумів, що його будуть грабувати і став бігти. ОСОБА_12 з трьох крикнув ОСОБА_8 «Встречай!». ОСОБА_8 наніс йому удар кулаком в ніс, від чого пішла кров. Він хотів перестринути паркан, біля якого все це відбувалось, але ті четверо притиснули його до паркану та розвернули спиною до паркану. Накинули йому на шию удавку і почали душити. Він встиг між удавкою і шиєю засунути ліву руку і нахилився вперед, щоб зняти з себе удавку. При цьому йому нанесли кілька ударів по тулубу. Коли він нахилився, з нього стягнули куртку, з плеча зірвали сумку з грошима і з руки вихопили поліетиленовий пакет, в якому була пляшка з гальмівною рідиною та почали тікати. Він побіг за ними. Він помітив і запам»ятав номер автомобіля: АА 2932С. Підсудних ОСОБА_8 та ОСОБА_9 запамятав в обличчя, раніше їх не знав і ніколи не бачив. Після побиття у нього від удару болів ніс та на мізинці на лівій руці була борозда від удавки. За медичною допомогою не звертався. Коли йому йому накинули удавку на шию та почали душити, він сприйняв це як реальну погрозу своєму життю. Якщо б він не утримував удавку, його могли б задушити. Крім цього, нападників було четверо і по кількості вони були значно сильніші від нього. В зв»язку з пограбуванням йому заподіяна матеріальна шкода на суму 81200 грн., оскільки в сумці, знаходились 16000 доларів США, гаманець з грошима в сумі 200 доларів США та 200 грн, а також паспорт громадянина України, посвідчення водія, талон попередження. На цю суму він заявляє позов до підсудних у відшкодування матеріальної шкоди заподіяної злочином та в сумі 20 тис. гривень у відшкодування моральної шкоди, спричиненої йому злочином. У подальшому частину документів йому було повернуто, але він про це міліцію не повідомляв.

Із досліджених в порядку ст. 306 КПК України показань свідка ОСОБА_13 встановлено, що 16 березня 2008 р. її чоловік ОСОБА_6 мав намір їхати на ринок придбати автомобіль для подальшого перепродажу. Біля 7-ї години ранку він пішов на маршрутне таксі. Ввечері розповів, що його неподалік від їх будинку пограбували та викрали гроші в сумі 16000 доларів США, гаманець, документи. Ніс у нього був припухлий, на мизинці була горизонтальна рана. Вранці 16 березня 2008р. він в її присутності перераховував гроші 16000 доларів США, які поклав в сумку (т.1 а.с.71-72).

Із досліджених в порядку ст. 306 КПК України показань свідка ОСОБА_14 встановлено, що 16 березня 2008 р. біля 7 години 23 хв. він телефонував ОСОБА_6, щоб підвезти того на авторинок разом з ОСОБА_11, оскільки знав, що ОСОБА_6 в цей день хотів придбати автомобіль. ОСОБА_6 повідомив, що його пограбували. Він та ОСОБА_11 приїхали до нього в с. Петровське. Обличчя у ОСОБА_6 було в крові. Він їм повідомив, що коли йшов на маршрутку, то на нього напали четверо чоловіків, двоє з яких були в масках, які були на автомобілі ВАЗ-21099, д/н АА 29-32 ОСОБА_12 з тих хлопців спочатку запитав ОСОБА_6, де продаються пластикові вікна, на що той відповів, що не знає. Після цього автомобіль ВАЗ-21099 перегородив йому дорогу. З автомобіля вибігли ще троє невідомих та почали його бити, вирвали сумку в якій знаходились гроші в сумі 16000 доларів США (т.1, а.с. 22).

В судовому засіданні досліджені в порядку ст. 306 КПК України показання свідка ОСОБА_11, які він давав під час проведення досудового слідства у справі, які за змістом аналогічні показання свідка ОСОБА_14 (т.1, а.с. 20).

Крім того, із досліджених в порядку ст. 306 КПК України показань свідка ОСОБА_15, встановлено, що 17 квітня 2008 р. він був запрошений працівниками міліції в понятим для участі в проведенні впізнання особи до кабінету № 13 Вишневого МВМ. Потерпілий ОСОБА_6 після попередження про кримінальну відповідальність за дачу неправдивих показів, оглянув осіб, яких йому представили для впізнання, після чого вказав на чоловіка, який назвався ОСОБА_8 і показав, що саме цей чоловік 16 березня 2008 р. в с. Петрівське разом з іншими особами здійснив на нього напад та заволодів його майном, саме цей чоловік першим заговорив до нього, запитав, де роблять пластикові вікна, після чого разом з іншими наносив йому удари. Впізнає тому, що запамятав його обличчя. Впізнаний пояснив, що 16 березня 2008 р. в с. Петрівське не був (т. 1, а.с. 73-75, т.4, а.с. 185).

Із досліджених в порядку ст. 306 КПК України показань свідка ОСОБА_16, встановлено, що 18 серпня 2008 р. він був запрошений працівниками міліції понятим для участі в проведенні впізнання особи до кабінету № 9 Вишневого МВМ. Потерпілий ОСОБА_6 після попередження про кримінальну відповідальність за дачу неправдивих показань, вказав на чоловіка, який назвався ОСОБА_9 та показав, що саме цей чоловік 16 березня 2008р. в с.Петрівське разом з іншими особами здійснив на нього напад та заволодів його майном. Впізнає тому, що запам'ятав його обличчя. Впізнаний пояснив, що 16 березня 2008р. в с.Петрівське не був (т.2, а.с. 125).

Крім того, винність підсудних у вчиненні інкримінованого їм злочину також підтверджується іншими дослідженими в судовому засіданні доказами, а саме:

- даними із заяви ОСОБА_6 від 16.03.2008 року, згідно якої він просить прийняти міри до 4-х невідомих осіб, які 16.03.2008 року на вул. Індустріальній біля будинку № 25 в с. Петрівське Києво-Святошинського району Київської області відкрито заволоділи його грошима в сумі 16 000 тис. доларів, паспортом, посвідченням водія ( т.1, а.с.6);

- даними з протоколу предявлення особи для впізнання від 17.04.2008 року, згідно якого потерпілий ОСОБА_6 вказав на ОСОБА_8 і показав, що саме ОСОБА_8 16 березня 2008р. в с.Петрівське разом з іншими особами здійснив на нього напад та заволодів його майном, що саме ОСОБА_8 першим заговорив до нього, запитав де роблять пластикові вікна, після чого разом з іншими наносив йому удари, що впізнає його тому, що запамятав обличчя (т.1, а.с.45);

- даними протоколу очної ставки між потерпілим ОСОБА_6 та ОСОБА_8 від 17.04.2008 року, згідно якого потерпілий підтвердив, що під час вчинення нападу саме ОСОБА_8 першим заговорив з ним, потім наніс йому удар кулаком в ніс, від чого пішла кров, і разом з іншими нападниками заволодів його майном, в тому числі партійним квитком партії «Батьківщина»; ОСОБА_8 під час даної слідчої дії заявив, що потерпілого не знає і бачить його вперше (т.1, а.с.47);

- даними з протоколу предявлення особи для впізнання від 18.08.2008 року, згідно якого потерпілий ОСОБА_6 впізнав ОСОБА_9 і показав, що впізнає того по обличчю (т.3, а.с.124);

- даними з протоколу очної ставки між потерпілим ОСОБА_6 та ОСОБА_9 від 18.08.2008 року, згідно якого потерпілий підтвердив, що під час вчинення нападу ОСОБА_9 разом з іншими нападниками заволодів його майном 16.03.2008 року на вул. Індустріальній в с. Петрівське; ОСОБА_9 під час даної слідчої дії від дачі показань відмовився на підставі ст. 63 Конституції України (т.3, а.с.128-129);

- даними з протоколу огляду місця події від 16.03.2008 року з фототаблицею, згідно якого оглянуто ділянку проїжджої частини вул. Індустріальній в с. Петровське Києво-Святошинського району Київської області напроти будинків №№ 21-25, під час якого на грунті, виявлені сліди протекторів шин, які сфотографовані цифровим фотоапаратом ( т.1, а.с. 7-11);

- даними з протоколу огляду місця події від 18.08.2009 року з фото таблицею до нього, згідно якого оглянуто автомобіль марки «ВАЗ-210994» з державним номерним знаком АА 29-32 СХ, за участі його власника ОСОБА_17, під час проведення якого зафіксовано, що на автомобілі встановлені автошини марки КАМА-205 та вилучено слід протектора цих шин ( т.4, а.с. 38-32);

- даними з протоколу допиту свідка ОСОБА_18, оголошеному в порядку ст. 306 КПК України, згідно якого він працює в експертній установі. 16.03.2008 року в с. Петрівське Києво-Святошинського району на вулиці Індустріальний було скоєно розбійний напад на. ОСОБА_6 Фотрографування на місці пригоди проводилось працівниками МВМ м. Вишневе на цифровий фотоапарат. Відбитки слідів протектора шини авто на місці події були відображені на піску, що унеможливлювало їх вилучення, тому вони були лише сфотографовані. Провести трасологічну експертизу по фотографічному знімку слідів протектора шини авто та відбитку протектора шини, що надається на дослідження неможливо, але при візуальному огляді фото відбитку протектору шини, яке зроблено під час ОМП в с. Петрівське по вулиці Індустріальній 16.03.2009 року та відбитка протектору шини авто марки: ВАЗ 210994 д/н НОМЕР_2, який вилучений 18.08.2009 року видно, що сліди протекторів шини схожі за зовнішніми ознаками контуру протектора (т. 4 , а.с. 63);

- даними з протоколу обшуку від 22.04.2008, згідно якого за місцем проживання батьків ОСОБА_8 ОСОБА_19 та ОСОБА_20 виявлено та вилучено талон КХА № 442339 до посвідчення водія потерпілого ОСОБА_6 серії КХА № 122339, виданий ДАЇ м. Боярка 23.06.1999 (т.1, а.с. 165), що підтверджує вчинення ОСОБА_8 незаконого заволодіння важливим особистим документом потерпілого ОСОБА_6, тобто злочину, передбаченого ч. 3 ст. 357 КК України;

- даними з протоколу особистого обшуку затриманого ОСОБА_8 від 17.04.2008 року, згідно якого у підсудного виявлено та вилучено мобільні телефони «Соні Еріксон» ІМЕІ 97396 та «Нокіа 1110і» ІМЕІ 21172 (т.1., а.с. 54);

- даними з протоколів огляду речових доказів (т. 1, а.с. 87-92, 151-156, 170-171; т.4, а.с.38-42);

- даними з вибірки дзвінків по телефонному номеру 675372464 (ІМЕІ телефону 97396), вилученому у ОСОБА_8 і який, згідно показань його дружини ОСОБА_20 оформлений на неї ще як на ОСОБА_21, але самим телефоном та сім-картою користується виключно ОСОБА_8 (т.1, а.с. 82) та інформації щодо території обслуговування базових станцій, згідно яких в ніч з 15 на 16.03.2008 абонент даного номеру, тобто ОСОБА_8, знаходився в 00 год. 43 хв. в м. Київ, вул. Семеренка, 10; з 00 год. 55 хв. до 01 год. 58 хв. пр-т Перемоги, 97, в м. Київ; 02 год.10 хв. м. Київ, вул. Чаадова; з 02 год. 18 хв. до 03 год. 46 хв. вул. Велика Кільцева, 4. За цей період ним здійснено три вхідні дзвінки. Наступний дзвінок абонентом був здійснений лише о 07 год. 40 хв. З цього часу і до 08 год. 24 хв. абонент знаходився поблизу вежі, розташованої в м. Києві. вул. Григоровича Барського, 2, з невеликими відхиленнями від цього місця. О 08 год. 35 хв. та о 08 год. 42 хв. абонент перебував на вул. Якуба Коласа, 10, в м. Київ. З 08 год. 44 хв. до 11 год.28 хв. абонент знаходився в м. Київ, вул. Гната Юри, 9 (т.1, а.с.133-149).

Аналіз цих даних свідчить про активне пересування підсудного ОСОБА_8 як до вчинення злочину так і після його вчинення в місті Києві з перебуванням поблизу місць проживання підсудного ОСОБА_9 вул. Якуба Колоса, 23, та місця проживання його батьків - вул. Гната Юри, 14в, і про відсутність підсудного ОСОБА_8 в цей час за місцем його проживання з дружиною по вул. Литвиненко-Вольгемут, 4; його перебування о 07 год. 40 хв. поблизу вежі, розташованої в м. Києві. вул. Григоровича Барського, 2, з невеликими відхиленнями від цього місця, свідчить про перебування підсудного на тій відстані від місця вчинення злочину (вул. Індустріальна, 25 в с. Петрівське Києво-Святошинського району) яку можна подолати на автомобілі за час, який пройшов з моменту вчинення злочину (близько 7-ї години).

Оцінюючи та аналізуючи докази, які були досліджені в судовому засіданні, суд визнає, що показання, які потерпілий ОСОБА_6 та свідки ОСОБА_13, В. Ю. ОСОБА_14, ОСОБА_11, ОСОБА_15М, ОСОБА_16, ОСОБА_18 давали під час проведення досудового слідства у справі та суду, відповідають фактичним обставинам справи і свідчать про скоєння підсудними ОСОБА_8 та ОСОБА_9 інкримінованих їм злочинів.

Показання потерпілого ОСОБА_6, які він послідовно та незмінно дав під час проведення досудового слідства у справі, під час проведення впізнання ОСОБА_8, ОСОБА_9 та при проведенні очних ставок з ними, а також його показання в суді спростовують твердження підсудних про їх непричетність до вказаних злочинів; спростовують показання підсудного ОСОБА_8, про те, що вони з ОСОБА_6 були наглядно знайомі і спростовують показання підсудного ОСОБА_9 про те, що він нібито тільки знаходився за кермом автомобіля під час здійснення нападу на потерпілого; ці ж показання потерпілого, а також свідка ОСОБА_13, яка бачила безпосередньо перед вчиненням злочину як потерпілий перераховував гроші і знала про їх суму, бачила його після вчинення злочину зі слідами тілесних ушкоджень, показання свідків ОСОБА_14 і ОСОБА_11, які разом з потерпілим займаються купівлею-перепродажем машин, знали про наміри останнього придбати в цей день автомобіль, бачили його безпосередньо після вчинення злочину зі слідами тілесних ушкоджень, спростовують показання підсудних про недоведеність тих обставин, що заволодіння майном потерпілого відбувалось без застосування фізичного насильства, небезпечного для його життя та здоровя, а також про недоведеність розміру матеріальної шкоди, яка була заподіяна потерпілому злочином; показання свідків ОСОБА_15 і ОСОБА_16 спростовують твердження підсудних, що їх впізнання проводилось органом досудового слідства без дотримання вимог кримінально-процесуального закону.

Доводи підсудного ОСОБА_8 про те, що цього злочину він не став би вчиняти без маски, суд вважає безпідставними, оскільки його перебування в масці зробило б неможливим вчинення злочину згідно розробленого плану, у відповідності з яким перед безпосереднім здійсненням нападу він підійшов до потерпілого та став з ним розмовляти, що виключало застосування ним маски. ОСОБА_9 також не міг застосувати маску, оскільки виконував роль водія і наявність маски могла привернути увагу сторонніх осіб.

Показання про місце перебування підсудних під час вчинення злочину, які давали близькі родичі підсудних та зацікавлені особи під час проведення досудового слідства по справі і в судовому засіданні, а саме - свідки ОСОБА_22, ОСОБА_23, ОСОБА_19, ОСОБА_20 дружина, її батько, батько та матір підсудного ОСОБА_8, ОСОБА_9, ОСОБА_17, ОСОБА_24 і ОСОБА_25 мати, батько, цивільна дружина підсудного ОСОБА_9 та її матір, свідка ОСОБА_26 знайомого дружини підсудного ОСОБА_8, які змінювались під час проведення досудового слідства у справі і в суді, які суперечать встановленим обставинам справи і зазначеним вище дослідженим в судовому засіданні доказам, які є показаннями, суд оцінює критично і визнає такими, що спрямовані на уникнення підсудними відповідальності. Показання свідків ОСОБА_27 та ОСОБА_28, допитаних за клопотанням сторони захисту, суд визнає такими, що не мають значення для правильного вирішення справи.

Досліджені в судовому засіданні показання свідка ОСОБА_29 (т.4, а.с. 49), допитаного за клопотанням сторони захисту про обставини знаходження ним документів потерпілого ОСОБА_6 та обставини їх передачі потерпілому, зважаючи на їх неконкретність, непослідовність і повне заперечення з боку потерпілого ОСОБА_6 цих показань, суд не приймає до уваги.

Заяви підсудних про неправомірні дії працівників міліції щодо них під час їх затримання та проведення досудового слідства у справі спростовуються матеріалами перевірок, проведених прокуратурою Києво-Святошинського району Київської області, за результатами яких винесені постанови про відмову в порушенні кримінальної справи від 14.05.2009, 03.04.2009 (т. 4, а.с. 13-19).

Таким чином аналіз досліджених та оцінених доказів по справі в їх сукупності свідчить про те, що винність підсудних ОСОБА_8 та ОСОБА_9 у вчиненні злочинів при зазначених обставинах доведена повністю.

Доводи підсудного ОСОБА_8 про те, що під час вчинення інкримінованих йому злочинів він перебував разом з дружиною в квартирі за місцем їх спільного проживання, та доводи підсудного ОСОБА_9 про те, що він був тільки очевидцем даного злочину суд розцінює як систему їх захисту, намаганням уникнути відповідальності за вчинення особливо тяжкого злочину.

Суд визнає, що дії підсудного ОСОБА_8 вірно кваліфіковані органом досудового слідства за ч. 4 ст. 187 КК України, як напад з метою заволодіння чужим майном, поєднаний із насильством, небезпечним для життя чи здоровя особи, яка зазнала нападу (розбій), вчинений за попередньою змовою групою осіб, особою, яка раніше вчинила розбій, спрямований на заволодіння майном у великих розмірах та за ч. 3 ст. 357 КК України, як незаконне заволодіння будь-яким способом паспортом, іншим важливим особистим документом.

Суд визнає, що під час кваліфікації органом досудового слідства дій підсудного ОСОБА_9 за ч. 4 ст. 187 КК України, як нападу з метою заволодіння чужим майном, поєднаного із насильством, небезпечним для життя чи здоровя особи, яка зазнала нападу (розбій), вчиненого за попередньою змовою групою осіб, особою, яка раніше вчинила розбій, спрямованого на заволодіння майном у великих розмірах, допущена помилка, оскільки в досліджених в судовому засіданні доказах відсутні відомості про скоєння ОСОБА_9 розбійного нападу до вчинення даного злочину, тому суд виключає з обвинувачення, яке було предявлено ОСОБА_9 кваліфікуючу ознаку « розбій, вчинений особою, яка раніше вчинила розбій» і кваліфікує його дії як напад з метою заволодіння чужим майном, поєднаний із насильством, небезпечним для життя чи здоровя особи, яка зазнала нападу (розбій), вчинений за попередньою змовою групою осіб, спрямований на заволодіння майном у великих розмірах.

Призначаючи покарання підсудним ОСОБА_8 та ОСОБА_9 суд враховує ступінь тяжкості вчинених злочинів, дані про особи винних та обставини справи, що помякшують і обтяжують покарання, а також те що особі, яка вчинила злочин, має бути призначене покарання необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових злочинів.

Обставин, що помякшують відповідальність підсудних ОСОБА_8 та ОСОБА_9 судом не встановлено.

Обставиною, що обтяжує відповідальність кожного з підсудних ОСОБА_8 та ОСОБА_9 суд визнає рецидив злочинів.

Призначаючи покарання підсудному ОСОБА_8 суд враховує, що вчинений ним злочин, передбачений ч. 3 ст. 357 КК України, відповідно до ст. 12 КК України є злочином невеликої тяжкості, злочин передбачений ч. 4 ст. 187 КК України є особливо тяжким злочином, враховує особливості даного злочину, який є зухвалим, чітко спланованим та ретельно підготовленим, враховує особу підсудного ОСОБА_8 який за на обліку нарколога та психіатра не перебував, будучи раніше неодноразово судимим за вчинення розбійного нападу та незаконне заволодіння транспортним засобом, після звільнення з місць позбавлення волі належних для себе висновків не зробив, на шлях виправлення не став і знову вчинив умисний особливо тяжкий злочин; суд також враховує поведінку підсудного ОСОБА_8, який після вчинення злочину у скоєному не розкаявся, намагався уникнути відповідальності та ввести в оману слідчого та суд, умисно затягував проведення по справі досудового слідства та судового розгляду справи зловживаючи процесуальними правами, затягування часу ознайомлення з матеріалами справи, неодноразово відмовлявся не тільки від виконання слідчих дій, але й ігнорував законні вимоги працівників ІТТ Києво-Святошинського РВ та слідчого, неодноразово (11.06.2008 та 19.06.2008) відмовлявся виходити з камери до слідчої ОСОБА_27 для проведення слідчих дій (т. 2, а.с.3, 20); згідно постанови начальника ІТТ Києво-Святошинського РВ про поміщення особи, що утримується в ІТТ до карцеру від 19.05.2010 допустив порушення режиму утримання, а саме 18.05.2010 на ранковій перевірці відмовився виходити з приміщення камери без будь-яких пояснень при цьому в образливій формі висловлювався брутальною лайкою в сторону працівників міліції,адміністрації ІТТ, на зауваження не реагував та при спробі вивести увязнених до прогулянкового дворику став погрожувати спричиненням собі тілесних ушкоджень та почав перешкоджати виходу з камери іншим увязненим, при цьому від надання пояснень в категоричній формі відмовився (т.4, а.с.227); за час перебування в Київському СІЗО зарекомендував себе негативно, за час утримання заохочень не мав, має два стягнення, одне з яких поміщення до карцеру, на заходи соціального та режимного характеру реагує слабо.

Враховуючи ступінь тяжкості вчинених злочинів, наведені вище дані про особу винного, які свідчать про його підвищену суспільну небезпеку, обставину, що обтяжує йому покарання, відсутність обставини, що помякшують йому покарання, суд вважає необхідним призначити ОСОБА_8 за вчинення злочину, передбаченого ч. 3 ст. 357 КК Україниу виді обмеження волі на максимальний строк, передбачений санкцією ч. 3 ст. 357 КК Україниза вчинення злочину, передбаченого ч. 4 ст. 187 КК України- покарання у виді позбавлення волі в межах санкції ч. 4 ст. 187 КК України із конфіскацією майна;остаточне покарання призначити відповідно до ст. 70 КК України за сукупністю злочинів, шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим.

Призначаючи покарання підсудному ОСОБА_9, суд враховує, що вчинений ним злочин, передбачений ч. 4 ст. 187 КК України, відповідно до ст. 12 КК України є особливо тяжким злочином, враховує особу підсудного, який за місцем проживання характеризується посередньо, на обліку нарколога та психіатра не перебуває, будучи раніше неодноразово судимим за вчинення корисливих злочинів проти власності, належних для себе висновків не зробив, на шлях виправлення не став і знову вчинив умисний злочин; порушував режим утримання увязнених, намагаючись пронести в камеру мобільний телефон шляхом обману (т.5, а.с. 61-62); за час перебування в Київському СІЗО зарекомендував себе негативно, за час утримання заохочень не мав, має три стягнення, одне з яких поміщення до карцеру, на заходи соціального та режимного характеру реагує слабо.

Враховуючи ступінь тяжкості вчиненого злочину, наведені вище дані про особу винного, обставину, що обтяжує йому покарання, відсутність обставини, що помякшують йому покарання, суд вважає необхідним призначити ОСОБА_9, за злочин, передбачений ч. 4 ст. 187 КК Українипокарання у виді позбавлення волі в межах ч. 4 ст. 187 КК України із конфіскацією майна.

Визначаючи розмір відшкодування шкоди, завданої злочином, суд дійшов до висновку, що цивільний позов потерпілого ОСОБА_6 про відшкодування матеріальної шкоди завданої злочином в сумі 82 010 гривень, у відповідності до ст. 28 КПК України, зважаючи на спричинення цієї шкоди внаслідок неправомірних дій підсудних ОСОБА_8 та ОСОБА_9, підлягає підлягає до задоволення повністю і стягненню з підсудних солідарно.

Цивільний позов потерпілого ОСОБА_6 про відшкодування моральної шкоди завданої злочином в сумі 20 000 тис. грн., що полягала у його душевних стражданнях, яких він зазнав внаслідок неправомірних дій підсудних щодо нього, у відповідності до ст. 1167 ЦК України, зважаючи на обсяг страждань потерпілого, який відчував фізичний біль, страх за своє життя та здоровя, відчував моральні страждання, почував себе приниженим, як особистість, втратив своє майно в особливо великому розмірі, змушений був тривалий час витрачати на проведення слідчих та судових дій, що відобразилося на його самопочутті, впливало на його відносини з оточуючими, створювало нервозність, змушувало прикладати додаткові зусилля по організації і нормалізації свого життя, підлягає до задоволення повністю і стягненню з підсудних солідарно.

Судові витрати по справі відсутні.

Доля речових доказів вирішується у відповідності зі ст. 81 КПК України.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 323-324 КПК України, суд,-

ЗАСУДИВ:

ОСОБА_8 визнати винним у вчиненні злочинів, передбачених ч. 4 ст. 187, ч. 3 ст. 357 КК України та призначити йому покарання:

- за ч. 4 ст. 187 КК України у виді позбавлення волі на строк 12 (дванадцять) років з конфіскацією майна;

- за ч. 3 ст. 357 КК України у виді обмеження волі на строк 2 (два) роки.

У відповідності до ст. 70 КК України, шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим, призначити ОСОБА_8 остаточне покарання у виді позбавлення волі на строк 12 (дванадцять) років з конфіскацією майна.

Строк відбування покарання ОСОБА_8 обчислювати з 17.04.2008 року, зарахувавши в строк відбуття покарання час його перебування в ІТТ Києво-Святошинського РВ ГУМВС України в Київській області, Житомирській УВП № 8 та в СІЗО № 13 ДДУ з ПВП в м. Києві та Київській області.

Запобіжний захід ОСОБА_8 до вступу вироку в законну силу залишити тримання під вартою в СІЗО № 13 ДДУ з ПВП в м. Києві та Київській області.

ОСОБА_9 визнати винним у вчиненні злочину, передбаченого ч. 4 ст. 187 КК України та призначити йому покарання - за цим законом у виді позбавлення волі на строк 9 (девять) років з конфіскацією майна.

Строк відбування покарання ОСОБА_9 обчислювати з 17.08.2008 року, зарахувавши в строк відбуття покарання час його перебування в ІТТ Києво-Святошинського РВ ГУМВС України в Київській області, Житомирській УВП № 8 та в СІЗО № 13 ДДУ з ПВП в м. Києві та Київській області.

Запобіжний захід ОСОБА_9 до вступу вироку в законну силу залишити тримання під вартою в в СІЗО № 13 ДДУ з ПВП в м. Києві та Київській області.

Цивільний позов потерпілого ОСОБА_6 задовольнити повністю. Стягнути солідарно зі ОСОБА_8 та ОСОБА_9 на користь ОСОБА_6 Святославина 82 010 (вісімдесят дві тисячі десять) гривень у відшкодування матеріальної шкоди, завданої злочином та 20000 (двадцять тисяч) гривень у відшкодування моральної шкоди, завданої злочином, всього стягнути солідарно зі ОСОБА_8 та ОСОБА_9 на користь ОСОБА_6 Святославина 102 010 (сто дві тисячі десять) гривень.

Речові докази по справі: мобільні телефони «Соні Еріксон» ІМЕІ 97396 та «Нокіа 1110і» ІМЕІ 21172, які зберігаються в камері речових доказів Києво-Святошинського РВ ГУ МВС України в Київській області (т. 1, а.с. 86), передати ОСОБА_22; вибірки дзвінків по телефонному номеру 675372464 (ІМЕІ телефону 97396) на 9 аркушах з супровідним листом на 1 аркуші та інформацією щодо території обслуговування базових станцій на 2 аркушах та по номеру 8- (ІМЕІ телефону 21172) на 17 аркушах з супровідним листом на 1 аркуші знаходяться в матеріалах кримінальної справи № 13-2721 (т.1, а.с.150), зберігати з матеріалами кримінальної справи; талон КХА № 442339 до посвідчення водія на імя ОСОБА_6 (т.1, а.с. 169, 172), залишити у користуванні власника ОСОБА_6; гроші в сумі 100 доларів США та 815 грн., які вилучені під час особистого обшуку ОСОБА_8 та передані на депозитний рахунок Києво-Святошинського РВ (т.1, а.с.181-185), конфіскувати в дохід держави; гроші в сумі 200 доларів США, які вилучені за місцем проживання підсудного ОСОБА_8 та передані на депозитний рахунок Києво-Святошинського РВ ( т.1, а.с.181-182), передати ОСОБА_22; автомобіль марки:ВАЗ 210994 д/н. АА 2932 СХ, (т.4, а.с.43), залишити у користуванні власника ОСОБА_17.

Вирок може бути оскаржений до Апеляційного суду Київської області через Києво-Святошинський районний суд Київської області протягом пятнадцяти діб з дня його проголошення, а засудженими в той же термін з дня вручення копії вироку.

Суддя Ю.С. Бурбела