Справа № 209/4111/15-к
Провадження № 1-кп/209/378/15
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
22 грудня 2015 року Дніпровський районний суд м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області у складі: головуючого судді - ОСОБА_1 ,
за участю секретаря - ОСОБА_2 ,
прокурора - ОСОБА_3 ,
захисника - ОСОБА_4 ,
потерпілого - ОСОБА_5 ,
обвинуваченого - ОСОБА_6 ,
ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Чигирин, Чигиринського району Черкаської області, громадянина України, з середньою освітою, не працюючого, одруженого, який проживає за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого,
у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.122 КК України, -
ОСОБА_6 , 20.06.2015 р. близько о 13-00 годин, знаходячись у дворі домоволодіння АДРЕСА_2 , де на ґрунті раптово виниклих особистих неприязних стосунків у нього виникла сварка з ОСОБА_5 .
Під час сварки, ОСОБА_6 , знаходячись навпроти ОСОБА_5 , навмисно наніс два удари кулаком правої руки, перший удар в область голови, а другий удар по лівій руці ОСОБА_5 , яка знаходилась на голові у ОСОБА_5 . В результаті злочинних дій ОСОБА_6 потерпілому ОСОБА_5 , згідно висновку судово-медичної експертизи № 811-Е від 29.07.2015 р., було спричинено тілесне ушкодження у вигляді закритого осколкового перелому основної фаланги 4-го пальця лівої кісті, яке викликало тривалий розлад здоров`я більш 21 дня, тобто умисне середньої тяжкості тілесне ушкодження (п.п. 2.2.2 Наказ № 6, МОЗ України від 17.01.1995 року).
Вищезазначені умисні дії ОСОБА_6 , що виразилися у умисному середньої тяжкості тілесному ушкодженні, тобто умисне тілесне ушкодження, яке не є небезпечним для життя і не потягло за собою наслідків, передбачених у статті 121 цього Кодексу, але таке, що спричинило тривалий розлад здоров`я, органом досудового розслідування кваліфікуються за ч.1 ст.122 КК України.
Допитаний у судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_6 вину у вчиненні інкримінованого кримінального правопорушення не визнав і надав пояснення про те, що 20 червня 2015 року в денний час він повертався додому на велосипеді, і в районі домоволодіння АДРЕСА_2 на нього напала собака породи «Різеншнауцер», яка належить потерпілому ОСОБА_5 . Після цього, він поїхав до будинку АДРЕСА_2 , де він залишив велосипед та підійшов до потерпілого ОСОБА_5 . Між ними виникла словесна сварка, але бійки між ними не сталося. Того ж дня, близько 15.00 години до нього приїздив наряд міліції, щоб відібрати від нього покази. 24 червня 2015 року він дізнався від своєї дружини, що до нього повторно додому приходили працівники міліції, але його вдома не було. Наголошував на тому, що тілесних ушкоджень потерпілому ОСОБА_7 він не завдавав. В міліції та лікарню з приводу нападу на нього собаки потерпілого, обвинувачений ОСОБА_6 не звертався.
Не зважаючи на повне не визнання ОСОБА_6 своєї вини, його вина в інкримінованому йому кримінальному правопорушенні при зазначених вище обставинах повністю підтверджується показаннями потерпілого, свідків, дослідженими судом доказами.
Допитаний в судовому засіданні потерпілий ОСОБА_5 пояснив, що 20 червня 2015 року він знаходився у дворі домоволодіння АДРЕСА_2 , а близько 13-00 години до нього у двір увійшов його сусід ОСОБА_8 , в руках якого були тягачі від його човна, які він кинув в його сторону. В цей час за його спиною знаходилась його дружина ОСОБА_9 та сусідка ОСОБА_10 . Далі обвинувачений влаштував бійку, обґрунтовуючи її тим, що йому не подобається його (потерпілого) собака. Він відштовхнув обвинуваченого за огорожу, де останній зломив йому четвертий палець на лівій руці. Після цього на вулицю вийшли сусіди, а обвинувачений сів на свій велосипед та уїхав. В поліклініку він звернувся в той самий день, де йому наклали гіпс, проходив лікування приблизно один місяць. Наголосив в судовому засіданні, що обвинувачений не вибачився перед ним, не відшкодував йому здійснені ним витрати на лікування. Покарання обвинуваченого залишає на розсуд суду.
Показання потерпілого в частині початку конфлікту між ним та обвинуваченим, а також обставин при яких йому були нанесені тілесні ушкодження, підтверджується протоколом слідчого експерименту за участю потерпілого (т.2 а.п.29-31), в ході якого останній вказав як обвинувачений завдав йому удари по голові, як він захищався від ударів, підставивши до обличчя ліву руку, яка і була травмована обвинуваченим внаслідок завданих ним ударів кулаком.
Потерпілий ОСОБА_5 підтвердив обставини заподіяння йому тілесних ушкоджень ОСОБА_6 20.06.2015 р., в ході одночасного допиту із ОСОБА_6 , який в свою чергу вказав на те, що 20.06.2015 р. дійсно між ним та потерпілим виник конфлікт, оскільки собака потерпілого ОСОБА_5 по кличці «Фішер» того дня кинулася на нього, тому можливо вони під час конфлікту шторхнули декілька разів друг друга, але бійки не було, що зафіксовано у протоколі одночасного допиту осіб від 31.08.2015 року (т.2 а.п. 57-58).
Свідок ОСОБА_10 допитана в судовому засіданні пояснила, що 20.06.2015 року приблизно о 13-00 годині вона зайшла до своїх сусідів по дачі, яка розташована на СТ «Дніпро», щоб подивитися на новий надувний човен для рибної ловлі, який купив ОСОБА_5 . У той же час до них на садову ділянку № НОМЕР_1 в СТ «Дніпро» увірвався сусід ОСОБА_6 , почав кидати в сторону ОСОБА_5 металеві грузи від човна, після чого підійшов до потерпілого та наніс йому один удар кулаком правої руки в голову. Після чого, ОСОБА_5 підніс до своєї голови ліву руку щоб захиститися, і в цей момент ОСОБА_6 наніс ще один удар кулаком правої руки по голові ОСОБА_5 та удар прийшовся по лівій руці. Потерпілий почав кричати від болю, а вона почала казати обвинуваченому щоб він припинив бійку. Після цього ОСОБА_6 перестав наносити удари потерпілому, сів на свій велосипед та уїхав. Потім потерпілий сказав їй, що не може рухати лівою рукою, і вони звернулись до міліції та викликали швидку допомогу.
Показання свідка ОСОБА_10 в частині обставин, при яких потерпілому ОСОБА_5 були нанесені обвинуваченим ОСОБА_6 тілесні ушкодження, підтверджується протоколом слідчого експерименту за участю свідка ОСОБА_10 (т.2 а.п.26-28), в ході якого остання вказала на те, як, хто і де знаходився на присадибній ділянці № 24 СТ «Дніпро» під час отримання потерпілим тілесних ушкоджень 20.06.2015 року.
Допитана в судовому засіданні свідок ОСОБА_11 пояснила, що 20.06.2015 року вона знаходилась на своїй дачній дільниці в СТ «Дніпро», а коли вийшла на вулицю, почула жіночій крик. Це кричала жінка потерпілого, що йому зламали палець. Потім вона бачила, що обвинувачений сів на велосипед та уїхав.
Свідок ОСОБА_12 допитана в судовому засіданні пояснила, що вона є сусідкою потерпілого ОСОБА_5 20.06.2015 року вона знаходилась на своїй дачній ділянці в СТ «Дніпро», почула крики, вийшла на вулицю і побачила, що обвинувачений виходить з двору потерпілого. При цьому жінка потерпілого кричала, що ОСОБА_13 зламав йому палець, і вона бачила, що ОСОБА_14 держав свій палець. Крім того пояснила, що ОСОБА_6 був у стані алкогольного сп`яніння і вона чула від нього запах алкоголю.
Допитана в судовому засіданні свідок ОСОБА_9 пояснила, що вона є дружиною потерпілого ОСОБА_5 . В червні 2015 року до них прийшла сусідка ОСОБА_10 , оскільки чоловік попросив її допомогти винести з хати речі. Виходячи на вулицю вона побачила, що до них у двір зайшов обвинувачений ОСОБА_6 , і, висловлюючись нецензурною лайкою, почав кидати в її сторону металеві грузи. При цьому він скаржився на їх собаку, яка, начебто його покусала. Металеві грузи упали їй на ноги, обвинувачений накинувся на її чоловіка, став наносити йому удари та зламав йому палець лівої руки. З приводу завданої її чоловіку травми обвинуваченим ОСОБА_6 вони звернулися до лікарні, а також із заявою в міліцію.
За клопотанням сторони захисту судом була допитана в судовому засіданні свідок ОСОБА_15 , яка показала, що обвинувачений є її чоловіком. 20 червня 2015 року ОСОБА_6 повертався на велосипеді на дільницю в СТ «Дніпро», на нього накинулась сусідська собака, внаслідок чого у них з потерпілим виник конфлікт. У чоловіка були укуси на правій руці, нозі та пошкрябана шия. Але до лікарні вони не зверталися. Того ж дня, близько 15-00 години до них приїхали працівники міліції, але чоловіка вдома не було, так як він знаходився на роботі. Повторно працівники міліції приїжджали 24 червня 2015 року та опитували чоловіка з приводу побиття потерпілого.
Крім того, винуватість обвинуваченого ОСОБА_6 також підтверджується дослідженими в судовому засіданні письмовими доказами, які містяться в матеріалах кримінального провадження, а саме:
- протоколом прийняття заяви про вчинене кримінальне правопорушення від 24.06.2015 року (т.2 а.п. 6);
- висновком спеціаліста судово-медичного експерта № 621 від 24.06.2015 року, згідно якого виявлене у ОСОБА_5 пошкодження у вигляді закритого осколкового перелому основної фаланги 4-го пальця лівої кісті відноситься до середнього ступеня тілесних пошкоджень, як викликавши тривалий розлад здоров`я більше 21 дня (п.п.2.2.2. Наказ № 6, МОЗ України від 17.01.1995 року). Це пошкодження виникло внаслідок дії тупого твердого предмета, можливо у термін указаний обстеженим та в медичних документах (т.2 а.п.12);
- висновком експерта № 811-Е від 31.07.2015 року, згідно якого у ОСОБА_5 виявлене пошкодження у вигляді закритого осколкового перелому основної фаланги 4-го пальця лівої кісті. Давність утворення пошкодження можливо у термін указаний обстеженим та в медичних документах. Пошкодження виникло внаслідок дії тупого предмета. Вищезазначене пошкодження відноситься до середнього ступеня тілесних пошкоджень, як викликавши тривалий розлад здоров`я більш 21 дня (п.п.2.2.2. Наказ № 6, МОЗ України від 17.01.1995 року) (т.2 а.п.16);
- висновком експерта № 906-Е від 20.08.2015 року, згідно якого виявлене у ОСОБА_5 пошкодження у вигляді закритого осколкового перелому основної фаланги 4-го пальця лівої кісті, виникло внаслідок дії тупого твердого предмета, предметів в ділянку лівої кісті, можливо при механізмі як указано в протоколі слідчого експерименту за участю потерпілого ОСОБА_5 (т.2 а.п.34);
- висновком експерта № 907 від 20.08.2015 року, згідно якого виявлене у ОСОБА_5 пошкодження у вигляді закритого осколкового перелому основної фаланги 4-го пальця лівої кісті, виникло внаслідок дії тупого твердого предмета, предметів в ділянку лівої кісті, можливо при механізмі як указано в протоколі слідчого експерименту за участю свідка ОСОБА_10 (т.2 а.п. 35);
- довідкою Центру первинної медико-санітарної допомоги № 1 ДМР КЗОЗ від 04.11.2015 р. № 01-18/1465 та випискою з амбулаторного журналу прийому травмпункту КЗОЗ «Центр ПМСД № 1», в якій зафіксовано, що ОСОБА_5 звернувся до травмпункту 20.06.2015 р. о 15.35 год. зі скаргами на біль у 4 пальці лівої кісті виниклої після побутової травми отриманої 20.06.2015 р. о 13.35 год. (зі слів ОСОБА_5 впав на дачі на ліву руку), якому було встановлено діагноз: закритий осколковий перелом основної фаланги 4 пальця лівої кісті зі зміщенням (т.1 а.п.48-49).
Сторона захисту неодноразово звертала увагу суду, що матеріали провадження містять медичні довідки, в яких зазначено, що потерпілий ОСОБА_5 отримав побутову травму, саме тому захисником ставився під сумнів факт спричинення 20.06.2015 року обвинуваченим ОСОБА_6 потерпілому ОСОБА_5 тілесних ушкоджень за вказаних обставин.
З даного приводу потерпілий ОСОБА_5 дав пояснення про те, що у лікарні він зазначив, що отримана ним травма є побутовою, оскільки на час звернення за медичною допомогою він не хотів звертатися в міліцію з заявою з приводу завданих йому травм обвинуваченим ОСОБА_6 . Враховуючи вищезазначені пояснення потерпілого, суд бере до уваги, що лікарями травмпункту КЗОЗ «Центр ПМСД № 1» зафіксовано саме факт наявності у ОСОБА_5 на час звернення за медичною допомогою 20.06.2015 р. тілесного ушкодження у виді закритого осколкового перелому основної фаланги 4 пальця лівої кісті зі зміщенням, оскільки саме наявність «перелому» вплинула на ступінь визначення тяжкості тілесних ушкоджень, а в подальшому і на кваліфікацію дій обвинуваченого ОСОБА_6 . Тому вищезазначені документи сприймаються судом як доказ наявності у потерпілого ОСОБА_5 після вчинення відносно нього злочину тілесних ушкоджень, які згідно висновку експерта визначені як середньої тяжкості тілесні ушкодження (за критерієм тривалості розладу здоров`я).
Аналізуючи досліджені по справі докази в їх сукупності, суд приходить до висновку, що умисні дії ОСОБА_6 , які виразилися в умисному спричиненні потерпілому ОСОБА_5 середньої тяжкості тілесного ушкодження, тобто умисне ушкодження, яке не є небезпечним для життя і не потягло за собою наслідків, передбачених у статті 121 КК України, але таке, що спричинило тривалий розлад здоров`я або значну стійку втрату працездатності менш як на одну третину, правильно кваліфіковані за ч. 1 ст. 122 КК України.
Невизнання своєї вини ОСОБА_6 у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 122 КК України, суд розцінює, як спосіб захисту, з метою ухилитися від кримінальної відповідальності за вчинене кримінальне правопорушення, оскільки його вина повністю підтверджується дослідженими в ході судового розгляду доказами.
Вирішуючи питання про призначення обвинуваченому ОСОБА_6 покарання, суд згідно з вимогами ст. 65 КК України враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, яке відноситься до категорії кримінальних правопорушень середньої тяжкості, дані про особу обвинуваченого, те, що він не працює, раніше не судимий (т.2 а.п.51), не перебуває на обліку у лікарів нарколога та психіатра (т.2 а.п.47), за місцем мешкання характеризується посередньо (т.2 а.п.48), має на утриманні малолітню дитину (т.1 а.п.42).
Обставин, які пом`якшують покарання обвинуваченого, передбачених ст. 66 КК України, судом не встановлено.
Обставин, які обтяжують покарання обвинуваченого, передбачених ст. 67 КК України, судом не встановлено.
З урахуванням обставин і тяжкості скоєного кримінального правопорушення, особи обвинуваченого, суд вважає, що виправлення обвинуваченого ОСОБА_6 можливе без відбування призначеного судом покарання у виді обмеження волі, і він може бути звільнений від відбування покарання на підставі ст. 75 КК України, з випробуванням та покладенням на нього обов`язків, передбачених ст. 76 КК України.
Керуючись статтями 368, 370, 374-376 КПК України,суд,
ЗАСУДИВ:
Визнати винним ОСОБА_6 у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 122 КК України, та призначити йому покарання у виді обмеження волі строком на 1 (один) рік.
На підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_6 від відбування покарання з випробуванням строком на 1 (один) рік.
Згідно п.2, 3 ст. 76 КК України покласти на обвинуваченого ОСОБА_6 в період іспитового строку обов`язки: не виїжджати за межі України на постійне проживання без дозволу кримінально-виконавчої інспекції; повідомляти кримінально-виконавчу інспекцію про зміну місця проживання, роботи або навчання.
Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, яка може бути подана учасниками кримінального провадження до апеляційного суду Дніпропетровської області через Дніпровський районний суд м. Дніпродзержинська протягом 30 днів з дня його проголошення.
Копія вироку підлягає негайному врученню обвинуваченому та прокурору.
Суддя ОСОБА_1