Номер справи: 164/582/13-к
Провадження по справі: 1-в/164/414/2013
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

20 грудня 2013 року Маневицький районний суд Волинської області в складі:

головуючого - судді Покидюка М.В.

при секретарі Каращук В.С.

розглянувши у відкритому судовому засіданні у смт. Маневичі подання виконуючого обов'язки начальника Ковельського МВ УМВС ОСОБА_1 про оголошення в розшук засудженого ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженця та мешканця ІНФОРМАЦІЯ_2, 2-й провулок Симоненка, буд. 19 Волинської області, українця, громадянина України, ІНФОРМАЦІЯ_3, одруженого, має на утриманні одну неповнолітню дитину, не працюючого, інваліда третьої групи загального захворювання, раніше згідно ст. 89 КК України не судимого,

В С Т А Н О В И В :

11 грудня 2013 року до Маневицького районного суду Волинської області надійшло подання про оголошення в розшук засудженого ОСОБА_2

Свої вимоги обґрунтував тим, що вироком Маневицького районного суду від 20.05.2013 року ОСОБА_2 визнано винним у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 307 КК України та засуджено до покарання у вигляді 4 (чотирьох) років позбавлення волі з конфіскацією всього майна, належного йому на праві приватної власності. ОСОБА_2 ухиляється від виконання вироку суду. Він відсутній за місцем свого постійного проживання, його місцезнаходження невідоме. Посилаючись на зазначенні обставини просив суд оголосити розшук засудженого.

Представник Ковельського МВ УМВС України в судове засідання не з'явився, будучи завчасно, у встановлено законом порядку повідомленим про час та місце розгляду справи, на думку суду, є можливим слухати справу у його відсутності.

Проаналізувавши матеріали справи, суд вважає, що в задоволенні подання слід відмовити з наступних міркувань.

Відповідно до ст. 6 Конституції України органи законодавчої, виконавчої та судової влади здійснюють свої повноваження у встановлених цією Конституцією межах і відповідно до законів України.

Згідно ч. 1 ст. 537 КПК України під час виконання вироків суд, вирішує наступні питання:

1)про відстрочку виконання вироку;

2)про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання;

3)про заміну невідбутої частини покарання більш м'яким;

4)про звільнення від відбування покарання вагітних жінок і жінок, які мають дітей віком до трьох років;

5)про направлення для відбування покарання жінок, звільнених від відбування покарання внаслідок їх вагітності або наявності дітей віком до трьох років;

6)про звільнення від покарання за хворобою;

7)про застосування до засуджених примусового лікування та його припинення;

8)про направлення звільненого від покарання з випробуванням для відбування покарання, призначеного вироком;

9)про звільнення від призначеного покарання з випробовуванням після закінчення іспитового строку;

10)про заміну покарання відповідно до частини п'ятої статті 53, частини третьої статті 57, частини першої статті 58, частини першої статті 62 Кримінального кодексу України;

11)про застосування покарання за наявності кількох вироків;

12)про тимчасове залишення засудженого у слідчому ізоляторі або переведення засудженого з арештного дому, виправного центру, дисциплінарного батальйону або колонії до слідчого ізолятора для проведення відповідних процесуальних дій під час досудового розслідування кримінальних правопорушень, вчинених іншою особою або цією самою особою, за які вона не була засуджена, чи у зв'язку з розглядом справи в суді;

13)про звільнення від покарання і пом'якшення покарання у випадках, передбачених частинами 2 і 3 статті 74 Кримінального кодексу України;

14)інші питання про всякого роду сумніви і протиріччя, що виникають при виконань?; вироку.

Таким чином, оголошення в розшук засуджено, не входить до переліку питань, які вирішуються судом в порядку статті 537 КПК України під час виконання вироків.

Водночас суд зазначає, що чинний КГІК України не містить визначення поняття засуджений в контекстному порівнянні з нормами КПК України в редакції 1960 року. Так, особа, яка засуджена вироком суду, відповідно до діючого КПК України має процесуальний статус обвинуваченого. В свою чергу питання оголошення в розшук підозрюваного та обвинуваченого регулюється статтями 281, 335 КПК України. Згідно зазначених норм процесуального закону, якщо місцезнаходження підозрюваного під час досудового розслідування та обвинуваченого під час судового розгляду невідоме, то слідчий, прокурор, суд оголошує його в розшук.

Разом із тим, стадія судового розгляду справи завершилася винесенням обвинувального вироку суду, що унеможливлює застосування ст. 335 КПК України.

Таким чином, системний аналіз норм КГІК України дозволяє зробити висновок про те, що суд після винесення вироку у справі позбавлений права оголошувати в розшук засудженого, а тому в задоволенні подання слід відмовити.

Керуючись ст. ст. 281, 535, 537 КПК України, суд, -

У Х В А Л И В:

В задоволенні подання виконуючого обов'язки начальника Ковельського МВ УМВС ОСОБА_1 про оголошення в розшук засудженого ОСОБА_2 відмовити.

На ухвалу може бути подана апеляція до апеляційного суду Волинської області через Маневицький районний суд протягом семи днів з дня її оголошення.

Суддя: М.В. Покидюк