Ухвала
іменем україни
18 січня 2016 року м. Київ

Колегія суддів судової палати у кримінальних справах
Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ у складі:
головуючого ОСОБА_1 ,
суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

розглянувши у судовому засіданні в м. Києві касаційну скаргу захисника ОСОБА_4 на вирок Шевченківського районного суду м. Києва від 16 червня 2015 року та ухвалу Апеляційного суду м. Києва від 13 жовтня 2015 року щодо ОСОБА_5 ,

В С Т А Н О В И Л А:

Вироком Шевченківського районного суду м. Києва від 16 червня 2015 року
ОСОБА_5 ,
ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Києва, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 громадянина України, не судимого,

засуджено за ч. 2 ст. 286 КК України до покарання у виді позбавлення волі на строк 3 роки з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 3 роки.

Стягнуто з ОСОБА_5 :
- на користь потерпілого ОСОБА_6 15000 грн матеріальної шкоди та 300000 грн моральної шкоди;
- на користь держави 6096 грн 80 коп судових витрат.
Ухвалою Апеляційного суду м. Києва від від 13 жовтня 2015 року вирок місцевого суду щодо ОСОБА_5 залишено без зміни.
Згідно з вироком суду ОСОБА_5 визнано винуватим та засуджено за те, що 17 січня 2014 року, приблизно о 22 год. 10 хв., керуючи технічно несправним автомобілем «BMW 535», т.н.з НОМЕР_1 , у темну пору доби, рухаючись по проїзній частині вул. Краснодарської в м. Києві, допустив порушення вимог пунктів 1.5, 2.3 підпункт «б», 11.3, 12.2, 12.4 та 31.4.5 підпункт «1а» та «г» Правил дорожнього руху та при виникненні небезпеки для руху, чим для нього був скейтбордист ОСОБА_7 , не вжив заходів для зменшення швидкості керованого ним автомобіля аж до зупинки, проявивши неуважність до дорожньої обстановки, скоїв наїзд на потерпілого, який внаслідок даної дорожньо-транспортної пригоди від отриманих тілесних ушкоджень помер на місці пригоди.

Ухвалою Апеляційного суду Київської області від 13 жовтня 2015 року зазначений вирок місцевого суду щодо ОСОБА_5 залишено без зміни.

У касаційній скарзі захисник ОСОБА_4 , не заперечуючи доведеності вини та кваліфікацію дій засудженого, посилається на невідповідність призначеного судом покарання тяжкості злочину та особі засудженого, порушує питання про зміну оскаржуваних судових рішень, пом`якшення призначеного покарання із застосуванням ст. 75 КК України.
Зазначає, що, на його думку, суд не в повній мірі врахував такі обставини, що пом`якшують його покарання, як відсутність судимості, щире каяття, сприяння в розкритті злочину, намагання добровільного відшкодування шкоди та часткової її сплати, позитивні характеристики.
Розглянувши доводи касаційної скарги, дослідивши долучені до касаційної скарги копії судових рішень, колегія суддів вважає, що у відкритті касаційного провадження необхідно відмовити на таких підставах.
Згідно з п. 2 ч. 2 ст. 428 КПК України суд касаційної інстанції постановляє ухвалу про відмову у відкритті касаційного провадження, якщо з касаційної скарги, наданих до неї судових рішень та інших документів вбачається, що підстав для задоволення скарги немає.
Як убачається з наданих суду касаційної інстанції копій судових рішень, призначаючи покарання ОСОБА_5 , суд з достатньою повнотою врахував ступінь тяжкості вчиненого злочину, який є тяжким, обставини, що пом`якшують покарання відсутність судимості, щире каяття та активне сприяння в розкритті злочину, наміри частково відшкодувати потерпілому матеріальні збитки, дані про особу винного, який вперше притягується до кримінальної відповідальності, характеризується позитивно, відсутність обтяжуючих обставин та дійшов обґрунтованого висновку про необхідність призначення ОСОБА_5 покарання у виді позбавлення волі в мінімальній межі санкції ч. 2 ст. 286 КК України з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 3 роки.
Таке покарання на думку колегії суддів, є необхідним і достатнім для його виправлення та попередження вчинення ним нових злочинів.
Апеляційний суд переглянув дане кримінальне провадження та виніс мотивовану ухвалу, якою визнав вирок суду першої інстанції щодо ОСОБА_5 законним і обґрунтованим, призначене йому покарання таким, що в повній мірі відповідає вимогам ст. ст. 50, 65 КК України, а розмір стягнення моральної шкоди таким, що відповідає принципам розумності, виваженості та справедливості, врахувавши глибину страждань, яку зазнав потерпілий у зв`язку зі смертю своєї дитини. При цьому, доводи апеляційної скарги захисника належним чином перевірялись апеляційним судом та були мотивовано відхилені.
Ухвала апеляційного суду відповідає вимогам ст. 419 КПК України.
Оскільки в касаційній скарзі захисника ОСОБА_4 не наведено переконливих доводів на обґрунтування невиправданої суворості призначеного засудженому покарання, вона задоволенню не підлягає, а тому у відкритті касаційного провадження необхідно відмовити.

Керуючись п. 2 ч. 2 ст. 428 КПК України, колегія суддів

ПОСТАНОВИЛА

У відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою захисника ОСОБА_4 на вирок Шевченківського районного суду м. Києва від 16 червня 2015 року та ухвалу Апеляційного суду м. Києва від 13 жовтня 2015 року щодо ОСОБА_5 відмовити.
Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді:

__________________ _____________ _________________
ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3