АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Провадння № 11-кп/774/1416/15 Справа 185/4751/15-к Головуючий у 1 й інстанції:суддя - ОСОБА_1 Доповідач:суддя апеляційного суду - ОСОБА_2
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

30 вересня 2015 року м. Дніпропетровськ

Колегія суддів судової палати з кримінальних справ апеляційного суду Дніпропетровської області в складі:
головуючого: судді ОСОБА_2
суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4
при секретарі ОСОБА_5
розглянула у відкритому судовому засіданні, кримінальне провадження, внесене до ЄРДР №0000259 за апеляційною скаргою прокурора ОСОБА_6 на вирок Павлоградського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 28 травня 2015 року щодо
ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який народився в м. Дніпропетровську, проживає за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого, -
обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 307 КК України.
Кримінальне провадження розглянуто за участю: прокурора ОСОБА_8
захисника ОСОБА_9
обвинуваченого ОСОБА_10
В с т а н о в и л а:
Вироком суду обвинуваченого ОСОБА_10 визнано винним за ч. 2 ст. 307 КК України та призначено покарання, із застосуванням ст. 69 КК України, у виді позбавлення волі строком на 4 роки, з конфіскацією ? частини належного йому майна.
Згідно вироку суду ОСОБА_10 визнано винним та йому призначено покарання за те, що він, маючи злочинний умисел на незаконне придбання та зберігання наркотичних засобів з метоюзбуту, у невстановлений час, місціта у невстановленої слідством особи незаконно придбав рідину мутно-жовтого кольору, яка у своєму складі містить наркотичний засіб дезоморфін у кількості 6,7761 гр. та особливо небезпечний наркотичний засіб каннабіс у кількості 15,785 гр., які переніс за місцем свого проживання де розфасував в одноразові шприці та в поліетиленові стік-пакунки однакової форми та незаконно зберігав з метою подальшого незаконного збуту.

Реалізуючи свій злочинний умисел, ОСОБА_10 01 квітня 2015 року, близько 13.40 год., із корисної зацікавленості та з метою отримання прибутку, знаходячись в районі буд. АДРЕСА_2 , в ході проведення оперативної закупівлі, незаконно збув - продав ОСОБА_11 за 90 грн., одноразовий шприц об`ємом 5 мл. з особливо небезпечним наркотичним засобом дезоморфін у кількості 1,7728 гр.

Згідно висновку хімічної експертизи за № 70/10-867 від 17.04.2015 року надана на експертизу рідина масою 1,7728 гр., добровільно видана ОСОБА_11 містить особливо небезпечний наркотичний засіб, обіг якого заборонений дезоморфін, масою 0,0004 гр.

Решту придбаного раніше особливо небезпечного наркотичного засобу дезоморфін у кількості 5,0033 гр. та особливо небезпечний наркотичний засіб каннабіс у кількості 15,785 гр, ОСОБА_10 незаконно, повторно, зберігав за місцем свого проживання з метою збуту, які в цей же день, 01 квітня 2015 року, з 16.08 годин до 16.50 годин, в ході проведення санкціонованого обшуку, були виявлені та вилучені співробітниками міліції, а саме: 6 одноразових шприців ємкістю по 2,0 мл., частково заповнені рідиною мутно-жовтого кольору та 6 поліетиленових стік-пакунків однакової форми з подрібненою речовиною рослинного походження зеленого кольору, а також одноразовий шприц об`ємом 2 мл. частково заповнений прозорою рідиною та здобуті ОСОБА_10 злочинним шляхом гроші в сумі 90 грн.

Згідно висновку хімічної експертизи за № 70/10-867 від 17.04.2015 року рідини, вилучені в ході проведення обшуку за місцем проживання ОСОБА_10 01.04.2015 року містять особливо небезпечний наркотичний засіб, обіг якого заборонений дезоморфін, загальною масою 0,0008 гр. Речовина, вилучена в стік-пакунках є канабісом, який відноситься до особливо небезпечних наркотичних засобів, обіг якого заборонено, в перерахунку на висушену речовину загальною масою становить 14,236 гр.
Рідини, надані на експертизу 03.04.2015 року масами 0,7465гр., 0,7481гт. 0,6506гр., 0,6759гр., вилучені в ході проведення санкціонованого обшуку за місцем проживання ОСОБА_10 01.04.2015 року, схожі з рідиною масою 1,7728 гр. добровільно виданою 01.04.2015 року ОСОБА_11 , за кількістю, співвідношенням хроматографічних піків, часом виходу відповідних піків.
В апеляційній скарзі прокурор просить вирок суду скасувати у зв`язку з неправильним застосуванням закону України про кримінальну відповідальність та невідповідністю призначеного судом покарання тяжкості кримінального правопорушення та особі обвинуваченого внаслідок м`якості і призначити обвинуваченому покарання у виді позбавлення волі строком на 6 років з конфіскацією всього належного йому майна.
В обґрунтування апеляційної скарги посилається на те, що суд не врахував належним чином, що обвинувачений визнав вину тільки в ході судового розгляду і з метою уникнення суворого покарання, а також тяжкість кримінального правопорушення та той факт, що обвинувачений зберігав і розповсюджував речовини, які відносяться до особливо небезпечних наркотичних засобів, обіг яких заборонений. Зазначає, що суд при призначенні покарання із застосуванням ст. 69 КК України необґрунтовано визнав, що обвинувачений працює на ПП «Горобец», оскільки офіційного підтвердження цього факту у суду не було. Вважає висновки суду, що обвинувачений має на утриманні двох неповнолітніх дітей, такими що не відповідають матеріалам кримінального провадження, оскільки згідно матеріалів він не є батьком даних дітей.
В судовому засіданні прокурор підтримав апеляційну скаргу прокурора, який приймав участь в розгляді кримінального провадження в суді першої інстанції, просив її задовольнити в повному обсязі, вирок суду скасувати та ухвалити новий вирок, яким призначити обвинуваченому більш сувору міру покарання з конфіскацією всього особистого майна.
В судовому засіданні обвинувачений та його захисник заперечували проти задоволення апеляційної скарг прокурора, а вирок суду вважали законним та обґрунтованим і просили залишити його без змін, а скаргу без задоволення.
Відповідно до ст. 404 КПК України суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.
Так, як висновки суду про доведеність вини обвинуваченого, кваліфікація його дій та інші фактичні обставини кримінального провадження ніким з учасників судового розгляду не оскаржуються, визнавались самим обвинуваченим в суді першої інстанції у зв`язку з чим судовий розгляд був проведений в порядку ч. 3 ст. 349 КПК України, а тому вони не можуть бути оскаржені в апеляційному порядку, то апеляційний суд не входить в перевірку вказаних обставин.
Перевіряючи доводи прокурора щодо невідповідності призначеного покарання тяжкості кримінального правопорушення та особі обвинуваченого через свою м`якість, колегія суддів приходить до наступних висновків.
Відповідно до ст.ст. 50, 65 КК України покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових злочинів як засудженими, так і іншими особами. Суд, при призначенні покарання, враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання. Особі, яка вчинила злочин, має бути призначено покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових злочинів.
Як вбачається із вироку, суд першої інстанції при обранні виду і міри покарання, належним чином врахував тяжкість вчиненого кримінального правопорушення яке, відповідно до ст. 12 КК України, відноситься до тяжких злочинів у сфері незаконного обігу наркотичних засобів, дані про особу обвинуваченого, який раніше, відповідно до ст. 89 КК України, не судимий, позитивно характеризується за місцем проживання, а також обставини, що пом`якшують покарання, до яких суд правильно відніс повне визнання вини, щире каяття, наявність на утриманні двох неповнолітніх дітей, а також тяжке хронічне захворювання та відсутність обставин, що обтяжують покарання.
Таким чином, колегія суддів погоджується з встановленими судом першої інстанції обставинами, які впливають на вид і міру покарання і вважає, що призначене судом основне та додаткове покарання відповідає вимогам ст.ст. 50, 59, 65, 69 КК України, з урахуванням всіх обставини кримінального провадження, в тому числі й тих, на які прокурор посилається в своїй апеляційній скарзі.
Що стосується доводів прокурора про необґрунтованість висновків суду щодо визнання факту, що обвинувачений має двох неповнолітніх дітей, то колегія суддів вважає їх безпідставними і такими, що спростовуються матеріалами провадження.
Як вбачається із журналу судового засідання та його звукозапису, свідок ОСОБА_12 суду пояснила, що 11 років перебуває з ОСОБА_10 в цивільному шлюбі, від якого у них двоє дітей. В свідоцтвах про народження дітей в графі «Батько» вказано ім`я та по батькові обвинуваченого, але прізвище вона зазначила своє - « ОСОБА_13 », як мати одиначка.
Доводи прокурора що суд, при призначенні покарання із застосуванням ст. 69 КК України, необґрунтовано врахував, що обвинувачений працює на ПП «Горобец», колегія суддів вважає безпідставними, оскільки згідно вироку, суд не враховував дану обставину при призначенні покарання.
Враховуючи наведене, а також характер вчиненого злочину, дані про особу обвинуваченого, повне визнання вини, щире каяття, його сімейний стан та позицію обвинуваченого до скоєного, колегія суддів вважає, що виправлення обвинуваченого, запобігання вчиненню нових злочинів як обвинуваченим так і іншими особами, можливе лише за умови ізоляції його від суспільства із призначенням йому покарання у виді позбавлення волі та із призначенням додаткового покарання у виді конфіскації його майна, в розмірах, визначених судом.
Таке покарання, на думку колегії суддів, є вмотивованим і достатнім, а також таким, що відповідає принципам законності, обґрунтованості та індивідуалізації покарання, у зв`язку з чим відповідні доводи прокурора не підлягають задоволенню.
Крім того, із апеляційної скарги прокурора вбачається, що вона не містить апеляційної вимоги щодо ухвалення апеляційним судом нового вироку, а тому, відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 407 та ст. 421 КПК України, відсутні і процесуальні підстави для прийняття такого рішення.
Істотних порушень вимог кримінального процесуального закону, в розумінні ст.ст. 87, 412 КПК України, які були б підставою для визнання деяких доказів недопустимими або для зміни чи скасування вироку, в ході апеляційного розгляду не встановлено.
На підставі вищевикладеного та керуючись ст.ст. 404, 405, 407 КПК України, колегія суддів, -
П О С Т А Н О В И Л А :

Апеляційну скаргу прокурора ОСОБА_6 залишити без задоволення.
Вирок Павлоградського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 28 травня 2015 року щодо ОСОБА_7 , залишити без змін.
Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення.
Ухвалу може бути оскаржено і на неї може бути подана касаційна скарга у Вищий спеціалізований суд України з розгляду цивільних та кримінальних справ протягом трьох місяців з моменту проголошення, а засудженим, який перебуває під вартою, - в той же строк з дня вручення йому копії ухвали безпосередньо до суду касаційної інстанції.
Судді:
___________________ _____________________ _____________________
ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4