Справа №505/2733/15 к
пр. №1-кп-505/255/15 р.
ВИРОК
14.12.2015 р. Котовський міськрайсуд Одеської області у складі:
головуючої судді ОСОБА_1
при секретарі ОСОБА_2
за участю прокурора ОСОБА_3
захисника ОСОБА_4
обвинуваченого ОСОБА_5
ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Подрицове, Котовського району, Одеської області, українця, громадянина України, з неповною середньою освітою, не військовозобов`язаного, не одруженого, до арешту проживаючого та зареєстрованого АДРЕСА_1 , в силу ст. 89 КК України не маючого судимості,
-обвинуваченого у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 121 КК України,
06.10.2014 року близько 22 години 00 хвилин, між обвинуваченим ОСОБА_5 та його співмешканкою ОСОБА_7 , які знаходились в своєму будинку, розташованому за адресою: АДРЕСА_1 , виник конфлікт, в ході якого ОСОБА_5 під час сварки, на підставі раптово виниклих неприязних відносин вирішив спричинити останній тілесні ушкодження.
Так, реалізуючи свій злочинний намір, направлений на спричинення тяжких тілесних ушкоджень, ОСОБА_5 в той же день та час, перебуваючи в кімнаті будинку, розташованого за адресою: АДРЕСА_1 , умисно наніс кулаками рук та ногами множинні удари в область обличчя та тулуба ОСОБА_7 , в результаті чого, відповідно до висновку судово-медичної експертизи № 157 від 03.11.2014 року заподіяв ОСОБА_7 тілесні ушкодження у вигляді: закритої травми грудей: синця задньої лівої половини грудної клітки по середньо-лопатковій лінії, перелому 8 лівого ребра зліва, крововиливу в міжреберні м`язи в місці перелому, які відносяться до тілесних ушкоджень середньої тяжкості, за критерієм тривалості розладу здоров`я; закритої внутрішньочерепної травми: забитої рани верхньої губи зліва і справа, синця правого ока, лівої і правої щоки; садно правої скроневої області голови; множинні вогнищеві крововиливи, що зливаються в м`які тканини голови; масивного субдурального крововиливу (під твердою мозковою оболонкою) правої скроневої частки; масивної субдуральної гематоми лівої тім`яно-скроневої області з розповсюдженням на середню черепну ямку; масивні вогнищеві субарахноїдальні крововиливи (під м`якою мозковою оболонкою) лівої лобової і скроневої долі, які складають єдиний нерозривний морфологічний комплекс, є небезпечними для життя і згідно з п. 2.1.2 та 2.1.3 «г» «Правил ...» відносяться до тяжких тілесних ушкоджень. В результаті чого від отриманих тілесних ушкоджень настала смерть потерпілої ОСОБА_7 .
В судовому засіданні ОСОБА_5 свою вину у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч. 2 ст. 121 КК України визнав частково. Суду показав, що з ОСОБА_7 проживав без реєстрації шлюбу з 2010 року і у них є двоє малолітніх дітей. Вона зловживала спиртними напоями, неодноразово залишала його з дітьми та уходила з дому на декілька днів. Він ревнував її до других чоловіків і через це у них часто були сварки. 06.10.2014 року він о 21 годині прийшов з роботи додому та побачив, що співмешканка вживала спиртні напої з сусідом ОСОБА_8 . Між ним та його співмешканкою виникла сварка, в ході якої вони один одного ображали нецензурною лайкою, після чого він з дітьми пішов спати. Через деякий час в дверях кімнати він побачив ОСОБА_7 , яка тримала в руках ніж. Остання стала погрожувати, що вб`є його і дітей, а сама піде гуляти. Він підійшов до потерпілої, забрав у неї ніж і у нього раптово виникло неприязне відношення до співмешканки, після чого він наніс їй 2-3 удари кулаком по обличчю, від чого та впала. Побачивши кров на обличчі, він допоміг їй піднятися і пішов у кімнату до дітей спати. Серед ночі проснувся, щоб випити води і побачив, що ОСОБА_7 мертва. Після цього він викликав працівників міліції. Винним себе визнає частково, так як не мав наміру заподіяти потерпілій тяжкі тілесні ушкодження, а завдав останній удари, так як захищав себе і дітей, крім того ревнув її до інших чоловіків. Ріст у потерпілої 1 м. 55 см., вона була маленька на зріст. Раніше вона також говорила, що заріже його.
Вина обвинуваченого ОСОБА_5 у вчиненні вище вказаного кримінального правопорушення підтверджується, крім власне його показань, в яких не заперечуються окремі обставини з фактичного боку, усією сукупністю досліджених у судовому засіданні доказів, які узгоджуються в деталях між собою і не викликають жодних сумнівів у своїй достовірності та допустимості.
Свідок ОСОБА_9 суду показала, що обвинуваченого знає з дитинства, а проживає по сусідству з ним біля двох років. Не одноразово була свідком того, як ОСОБА_5 бив ОСОБА_7 , так як ревнував останню. Потерпіла зловживала спиртними напоями. Обвинувачений алкогольні напої вживав рідше. 07.10.2014 року о 05 годині ранку, працівники міліції запросили її бути в якості понятої при огляді будинку обвинуваченого. У веранді будинку двері були в крові, сліди крові також були в кімнаті на доріжках і постелі. Потерпіла в кімнаті лежала на ліжку мертва, гола без одежі і була дуже побита, особливо обличчя, верхня губа розбита навпіл. Після проведення слідчої дії вона розписалась в протоколі.
Свідок ОСОБА_10 суду показала, що знає ОСОБА_5 з дитинства, він та ОСОБА_7 часто випивали, сварились. ОСОБА_7 доглядала за своїми малолітніми дітьми. Осінню 2014 року вона узнала від працівників міліції, що ОСОБА_5 побив ОСОБА_7 .
Свідок ОСОБА_11 суду показав, що 07.10.2014 року, був присутній в якості понятого при проведенні слідчого експерименту з ОСОБА_5 , який розказував та показував, як і де наносив удари потерпілій. При цьому обвинувачений вказав, що між ним та потерпілою відбулася сварка, в ході якої він в коридорі наніс 1-2 удари ОСОБА_7 по обличчю, і вона впала. Сварка відбулася через те, що ОСОБА_5 ревнував потерпілу. Обвинуваченого знає біля року, так як проживали по сусідству. ОСОБА_5 спиртними напоями не зловживав, а ОСОБА_7 зловживала алкогольними напоями.
Свідок ОСОБА_8 суду показав, що потерпілу та обвинуваченого знає біля двох років, так як останні проживали по сусідству. ОСОБА_7 іноді просила його допомогти їй по господарству. 07.10.2014 року до нього прийшли працівники міліції та запросили у якості понятого, при огляді будинку обвинуваченого ОСОБА_5 . В одній із кімнат на ліжку лежала мертва ОСОБА_7 , яка була повністю роздягнута, побита, на обличчі було видно тілесні ушкодження, гематоми. ОСОБА_5 пояснив, що це він побив потерпілу.
Судово-медичний експерт ОСОБА_12 суду показав, що в 2014 році він біля 3-4 годин ночі разом з оперативною групою виїжджав у с. Станіславку, Котовського району, Одеської області на огляд місця події, де був виявлений труп жінки, яка лежала на ліжку з численними саднами, рваною раною в області верхньої губи. Тілесні ушкодження в області голови, а саме закрита внутрішньочерепна травма у вигляді масивних субдуральних гематом, відноситься до тяжких тілесних ушкоджень і від них настала смерть ОСОБА_7 . Від моменту нанесення вказаних ушкоджень до настання смерті потерпілої пройшло приблизно 5-6 годин. Вказані тілесні ушкодження могли бути нанесені руками, або ногами, взутими у черевики і не могли бути отримані потерпілою при падінні з висоти власного росту. Удари були множинні. Тілесні ушкодження, а саме перелом 8 ребра були свіжі, так як були наружні і внутрішні крововиливи. У потерпілої було виявлено два проміля алкоголю в крові.
Начальник служби у справах дітей Котовської районної державної адміністрації ОСОБА_13 , суду показала, що сім`я обвинуваченого перебувала на обліку з 2012 року, так як ОСОБА_5 і ОСОБА_7 зловживали спиртними напоями, неналежно виконували свої батьківські обов`язки. В 2013-2014 роках із батьками проводили бесіди. ОСОБА_7 скаржилась, що ОСОБА_5 скоює над нею насильство. Коли ОСОБА_7 не вживала алкоголь, то діти були доглянуті. ОСОБА_7 завжди з`являлася до служби на виклики, належним чином реагувала на зауваження. На даний час їх неповнолітні діти передані під опіку родичці у Кіровоградську область.
Суд, заслухавши показання обвинуваченого, свідків, дослідивши надані прокурором докази, приходить до висновку, що вина ОСОБА_5 у нанесені умисного тяжкого тілесного ушкодження знайшла своє підтвердження в судовому засіданні і підтверджується слідуючими доказами.
Протоколом огляду місця події з фото таблицею від 07.10.2014 року, з якого вбачається, що в будинку АДРЕСА_1 , де проживали обвинувачений та потерпіла, було виявлено труп ОСОБА_7 з ознаками насильницької смерті (а.с. 133-149).
Згідно висновку судово-медичної експертизи трупа ОСОБА_7 №157 від 03.11.2014 року, при огляді трупа ОСОБА_7 були виявлені тілесні ушкодження у вигляді закритої внутрішньочерепної травми: забиті рани верхньої губи зліва і справа; синці правого ока, лівої і правої щоки; садно правої скроневої області голови; множинні вогнищеві крововиливи, що зливаються в м`які тканини голови; масивні субдуральні крововиливи (під твердою мозковою оболонки) правої скроневої частки; масивна субдуральна гематома лівої тім`яно-скроневої області з поширенням на середню черепну ямку; масивні вогнищеві субарахноїдальні крововиливи (під м`якою мозковою оболонкою) лівої лобової і скроневої частки, які являються небезпечними для життя і за критерієм небезпеки для життя відносяться до тяжких тілесних ушкоджень.
Смерть ОСОБА_7 перебуває в прямому причинному зв`язку з закритою внутрішньочерепною травмою, у вигляді масивних субдуральних гематом, очагів субарахноїдальних крововиливів м`яких мозкових оболонок великих півкуль. Безпосередньою причиною смерті являється ускладнення внутрішньочерепної травми набряк, набухання головного мозку.
При судово-токсикологічному дослідженні в крові трупа виявлено 2%о етилового алкоголю, а в сечі 3%о. Вказана концентрація алкоголю в крові за життя, згідно даних офіційних таблиць, могла б відповідати середнього ступеня сп`яніння (а.с. 151-155).
Згідно висновку судово-медичної експертизи речових доказів №854 від 07.11.2014 року на спортивних штанах ОСОБА_5 виявлена кров людини групи В з ізогемагглютініном анти-А по системі АВО, що не виключає її походження від потерпілої (а.с. 161-163).
Згідно висновку комплексної амбулаторної судово-психолого психіатричної експертизи №585 від 11.11.2014 року, ОСОБА_5 якими-небудь хронічними психічними захворюваннями не страждає. Міг усвідомлювати свої дії і керувати ними при вчиненні інкримінованого йому діяння.
В момент скоєння злочину ОСОБА_5 в тимчасово хворобливому стані психіки не перебував, міг усвідомлювати свої дії і керувати ними; в стані афекту не перебував; в будь-якому емоційному стані, який міг суттєво вплинути на його свідомість і психічну діяльність, не перебував; індивідуально-психологічні особливості істотно не могли вплинути на поведінку ОСОБА_5 ..
Враховуючи емоційний стан ОСОБА_5 його індивідуально-психологічні особливості та зміст конкретної ситуації, він міг адекватно співвідносити свої дії з об`єктивними обставинами ситуації, та не потребує застосування примусових заходів медичного характеру.
Твердження ОСОБА_5 про те, що він був змушений захищати себе і дітей від потерпілої, а тому наніс останній тілесні ушкодження, суд вважає безпідставним.
Так, в судових засіданнях ОСОБА_5 давав покази відносно причини нанесення тілесних ушкоджень потерпілій ОСОБА_7 , а саме стверджував, що це було через вживання нею спиртних напоїв, а також, що він її ревнував та у зв`язку з тим, що захищав себе і дітей, так як ОСОБА_7 погрожувала в цей вечір йому ножем.
Як вбачається з показів обвинуваченого, потерпіла лише тримала ніж у руці і ніяких дій відносно нього та дітей не вчиняла, а лише висловлювала словесну погрожу. Також він вказував, що потерпіла знаходилась в стані сильного алкогольного сп`яніння після вживання спиртного в цей вечір з ОСОБА_8 і невпевнено трималась на ногах. Він побачивши в її руках ніж, зразу ж вибив його, і після цього почав наносити їй удари по обличчю. Тому ці обставини вказують на те, що реального посягання зі сторони ОСОБА_7 на життя її дітей та обвинуваченого не було, а локалізація тілесних ушкоджень та їх кількість у потерпілої підтверджують те, що обвинувачений навмисно наніс потерпілій тяжкі тілесні ушкодження.
Під час проведення слідчого експерименту 08.10.2014 року ОСОБА_5 на місці скоєння злочину показав, що тілесні ушкодження ОСОБА_7 наносив у веранді будинку, розташованого в АДРЕСА_1 і побив потерпілу за те, що вона зловживала спиртними напоями та через те, що ревнував її до інших чоловіків. Сам в той день теж був в стані алкогольного сп`яніння, так як зранку вживав спиртні напої (а.с. 169-174).
Судом також досліджені: акт судово-медичного дослідження крові та сечі трупа ОСОБА_7 №5801/157 від 13.10.2014 року (а.с. 156); акт судово-медичного дослідження шматочків органів трупа ОСОБА_7 №2777/157 від 20.10.2014 року (а.с. 157); акт судово-медичного дослідження крові трупа ОСОБА_7 №1130/157 від 10.10.2014 року (а.с. 158); висновок судово-медичної експертизи ОСОБА_5 №340 від 07.10.2014 року, у якого виявлені пошкодження - садни обличчя (а.с. 159).
Сторони захисту та обвинувачення не оспорювали вказані і встановлені висновками експертів фактичні обставини кримінального провадження.
За таких обставин суд визнає показання свідків, дані, які містять протокол огляду місця події від 07.10.2014 р. та додатки до нього, всі наведені вище висновки експертів, а також показання обвинуваченого, в частині, що їм не суперечать, належними, допустимими та достовірними доказами, а їх сукупність - такою, що з усією достатністю доводить спрямованість умислу ОСОБА_5 на спричинення потерпілій тяжкого тілесного ушкодження, що спричинило її смерть.
При цьому суд виходить із сукупності всіх встановлених обставин події, яка відбулася на фоні конфліктних стосунків між обвинуваченим і загиблою, і які мали тенденцію до загострення, умов, за яких виникла відповідна сварка, обстановку, в якій вона відбувалася (взаємні образи), ці дані вказують на наявність у ОСОБА_5 умислу на нанесення ОСОБА_7 тяжких тілесних ушкоджень. Суд також враховує заподіяння обвинуваченим кількість, характер і локалізацію тілесних ушкоджень ОСОБА_7 , причини припинення ним своїх дій (безпорадність стану загиблої, яка впала на підлогу, та побачив, що з губи і носа пішла кров).
Вказані обставини у своїй сукупності з усією очевидністю вказують на те, що ОСОБА_5 усвідомлював суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачав їх суспільно небезпечні наслідки і бажав їх настання, а тому суд вважає доведеним, що ОСОБА_5 за вказаних вище обставин мав прямий умисел на нанесення ОСОБА_7 , тяжких тілесних ушкоджень і реалізував свій намір.
Проаналізувавши встановлені фактичні обставини кримінального провадження, зокрема умови, за яких ОСОБА_5 наніс удари ОСОБА_7 , обстановку, в якій це відбувалось, співвідношення сил та характер дій обвинуваченого і потерпілої, стан, в якому знаходилась ОСОБА_7 , а саме в стані алкогольного сп`яніння, спрямованість та множинність ударів обвинуваченого, локалізацію та характер заподіяних ним ушкоджень, суд дійшов висновку про відсутність у таких умовах ознак посягання на життя ОСОБА_5 з боку ОСОБА_7 , яка насильство не застосувала, а можливо висловлені нею погрози його застосувати в таких умовах не мали реального характеру.
У судовому засіданні були допитані всі особи, свідчення яких мали значення для правильного вирішення кримінального провадження, досліджено всі зібрані під час досудового розслідування та судового розгляду докази, всім їм дана оцінка.
За таких обставин суд вважає доведеним те, що дії обвинуваченого ОСОБА_5 , слід кваліфікувати по за ч.2 ст. 121 КК України, як умисне тяжке тілесне ушкодження, небезпечне для життя в момент заподіяння, що спричинило смерть потерпілої.
При призначенні обвинуваченому ОСОБА_5 покарання суд згідно з вимогами ст. 65 КК України враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, дані про особу винного, який в силу ст. 89 КК України не маючий судимості, однак за місцем проживання характеризується посередньо, на обліку у лікаря психіатра та нарколога не перебуває. Обставинами, що пом`якшують покарання ОСОБА_5 суд визнає знаходження на утримані двох неповнолітніх дітей: сина ОСОБА_14 ІНФОРМАЦІЯ_2 та сина ОСОБА_15 ІНФОРМАЦІЯ_3 .
Обставин, що обтяжують покарання ОСОБА_5 судом не встановлено. ОСОБА_5 хоч і стверджував, що в день скоєння кримінального правопорушення вживав алкогольні напої в незначній кількості, однак об`єктивних даних, які б свідчили, що ОСОБА_5 в момент скоєння злочину знаходився в стані сп`яніння немає. Згідно медичного огляду від 07.10.2014 року, у ОСОБА_5 ознак сп`яніння не виявлено.
Беручи до уваги вказані обставини у їх сукупності, суд вважає за можливе виправлення ОСОБА_5 тільки в умовах ізоляції від суспільства, призначивши йому пов`язаний з такою ізоляцією вид покарання за вчинений ним злочин у межах санкції ч. 2 ст. 121 КК України, яке за розміром наближене до мінімального покарання передбаченого законом, оскільки саме таке покарання, на думку суду, є справедливим, а також необхідним і достатнім для виправлення обвинуваченого.
Питання про долю речових доказів суд вирішує відповідно до ст. 100 КПК України.
Питання про процесуальні витрати суд вирішує відповідно до ст.ст. 118, 124 КПК України.
На підставі викладеного, керуючись статтями 5 та 6 Європейської конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, статтями 370, 371, 373, 374 КПК України, суд -
ОСОБА_5 визнати винним у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 121 КК України, та призначити покарання у виді 8 (восьми) років позбавлення волі.
Строк відбування покарання ОСОБА_5 рахувати з 07.10.2014 року з урахуванням строку його фактичного затримання та тримання під вартою у зв`язку з даною справою.
Запобіжний захід відносно ОСОБА_5 у виді тримання під вартою залишити без змін до набрання вироку законної сили.
Стягнути з ОСОБА_5 на користь держави витрати за проведення дактилоскопічної експертизи у розмірі 1229 (одна тисяча двісті двадцять дев`ять) грн. 80коп.
Речові докази після набрання вироком законної сили, які згідно квитанції знаходяться в камері зберігання речових доказів Котовського ВП ГУНП в Одеській області спортивні штани, відрізок килима, наволочка знищити.
Носій інформації (СD диск) слідчого експерименту за участі ОСОБА_5 , який знаходиться в матеріалах кримінального провадження - зберігати там же.
Вирок може бути оскаржений в апеляційний суд Одеської області протягом 30 днів з дня його проголошення, а обвинуваченим в той самий строк з моменту отримання копії вироку.

Суддя ОСОБА_1