Виноградівський районний суд Закарпатської області
____________________________________________________________________________
Справа № 703/4460/12
П О С Т А Н О В А

16.11.2012 м.Виноградів

Виноградівський районний суд Закарпатської області у складі:

Головуючого судді Дворніченка В.І.,

При секретарі Турок Б.Б.,

За участі прокурора Ракущинця С.П.,

Обвинуваченої ОСОБА_1,

Розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м.Виноградів питання, порушене старшим слідчим з особливо важливих справ СВ ДПС у Закарпатській області ОСОБА_2, про звільнення ОСОБА_1 від кримінальної відповідальності за вчинення злочину, передбаченого ч.1 ст.212 КК України на підставі ч.4 ст.212 КК України,

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 обвинувачується органом досудового слідства у тому, що, працюючи згідно наказу № 02-к від 01.03.2011 року на посаді головного бухгалтера ТОВ „Інтеравтоком" (код за ), зареєстрованого 09.06.2008 року Виноградівською районною державною адміністрацією (свідоцтво серія А 01 № 471124, взятого на податковий облік ДПІ у Виноградівському районі (довідка №1289 від 10.06.2008 року), платника податку на додану вартість (свідоцтво № НОМЕР_1 від 19.06.2008 р.), зареєстрованого за юридичною адресою - м. Виноградів, вул. Рєпіна, 53, розташованого за адресою - м. Виноградів, вул. Миру, 24, та будучи службовою особою підприємства, відповідальною за фінансово-господарську діяльність підприємства та дотримання вимог податкового законодавства, ОСОБА_1 шляхом заниження об'єкту оподаткування при реалізації транспортних засобів ТОВ „Інтеравтоком", в період з березня по грудень 2011 року, умисно ухилилась від сплати податків на загальну суму 628 759 грн.

Так, ОСОБА_1 пред"явлено обвинувачення в тому, що , переслідуючи мету ухилення від сплати податків у значних розмірах, визначила дату виникнення податкових зобов'язань з податку на додану вартість та доходу від операційної діяльності на момент отримання оплати за реалізовані транспортні засоби, що суперечить положенням п.187.1 ст. 187, п.135.1 ст.135, ст. 137 Податкового кодексу України. Крім того, ОСОБА_1 відобразила у бухгалтерському обліку вартість автомобілів реалізованих ТОВ „Інтеравтоком" фізичним особам по відпускних (договірних) цінах, хоча при визначенні доходу від вищевказаних операцій відповідно до пп. 7.4.1 п.7.4 ст.7 Закону України «Про оподаткування прибутку підприємств» повинна була враховувати рівень звичайних цін, що відповідають рівню справедливих ринкових цін, а також, в порушення вимог пп. 153.1.3 п. 153.1 ст.153 Податкового кодексу України по кредиторській заборгованості, що виникла перед нерезидентами за отримані та не оплачені в попередніх та звітних податкових періодах товари (транспортні засоби) ОСОБА_1 не визначала курсову різницю.

В подальшому ОСОБА_1, бажаючи довести свій злочинний намір до кінця, задекларувала податкове зобов'язання ТОВ „Інтеравтоком" з податку на прибуток, занизивши його на суму 82 521 грн., а також з податку на додану вартість, зменшивши розмір суми, належної до сплати за відповідні звітні податкові періоди з березня по грудень 2011 року на суму 546 238 грн.

У період з 10.07.2012 року по 16.07.2012 року ревізорами-інспекторами ДШ у Виноградівському районі проведено позапланову документальну перевірку ТОВ „Інтеравтоком" з питань дотримання вимог податкового, валютного та іншого законодавства за період з 01.01.2010 р. по 31.03.2012 р. За результатами перевірки, ТОВ „Інтеравтоком" збільшено розмір оподаткованого прибутку та донараховано податок на прибуток за період ІІ-ІУ кв. 2011 року на суму 82521 грн., а також донараховано податкове зобов'язання підприємства з податку на додану вартість за березень-грудень 2011 року на суму 546 238 грн. Зазначені порушення зафіксовані в акті № 656/22-0112/35936241 від 31.08.2012 року, а також податковому повідомленні-рішенні № НОМЕР_2 від 12.09.2012 року з податку на додану вартість та податковому повідомленні-рішенні № НОМЕР_3 від 12.09.2012 року з податку на прибуток.

Отже ОСОБА_1, будучи головним бухгалтером ТОВ „Інтеравтоком", відповідальною за фінансово-господарську діяльність підприємства та за дотримання нею вимог податкового законодавства, діючи умисно, усвідомлюючи протиправність своїх дій та бажання настання суспільно небезпечних наслідків, в порушення пп.4.1.1., 4.1.6, 4.1.2 п.4.1 ст.4, пп.11.3.1 п.11.3 ст.11,пп.7.4.1 п.7.4ст.7, п.5.9 ст.5, п.5.1 ст.5, пп.135.5.4 п.135.5 ст.135, п.137.1 ст.137, п.153.2 ст.153, пп.153.1.3 п.153.1 ст.153, п.138.8, ст.138 Податкового кодексу України, умисно ухилилась від сплати податку на прибуток у сумі 82 521 грн., а також п.4.1 ст. 4, пп. 7.3.1 п. 7.3 ст. 7 Закону України „Про податок на додану вартість" та п. 188.1 ст.188, п. 187.1, ст..187, п.198.2 ст.198, п.198.1 ст.198 Податкового кодексу України в результаті чого умисно ухилилась від сплати податку на додану вартість на суму 546 238 грн., на загальну суму 628 759 грн.

Таким чином ОСОБА_1 своїми діями, які полягають в умисному ухиленні від сплати податку, що входить в систему оподаткування, введеного у встановленому законом порядку, вчинене нею як службовою особою підприємства, що призвело до фактичного ненадходження до бюджету коштів у значних розмірах, вчинила злочин, передбачений ч.1 ст.212 КК України.

Старший слідчий СВ ДПС у Закарпатській області Карабін В.В постановою, погодженою прокурором Закарпатської області, направив до Виноградівського районного суду кримінальну справу про обвинувачення ОСОБА_1 за ч.1 ст.212 КК України для вирішення питання про її закриття та звільнення ОСОБА_1 від кримінальної відповідальності на підставі ч.4 ст.212 КК України, мотивуючи постанову тим, що «ОСОБА_1 проти направлення кримінальної справи до суду для вирішення питання про її звільнення від кримінальної відповідальності не заперечує, а також до притягнення ОСОБА_1 до кримінальної відповідальності, шкода, завдана державі, в тому числі фінансові санкції, відшкодовані нею у повному обсязі».

ОСОБА_1 в судовому засіданні підтвердила обставини пред"явленого їй обвинувачення та не заперечила вину у вчиненні діяння, за яке передбачено кримінальну відповідальність ч.1 ст.212 КК України. Пояснила, що така ситуація виникла за рахунок, того, що фактична вартість транспортних засобів, які ТОВ „Інтеравтоком" реалізовувало фізичним особам, визначалась підприємством самостійно, виходячи з їхньої собівартості та договірної ціни. Податковий орган визначив вартість реалізованих транспортних засобів, застосовуючи поняття «звичайна ціна», беручи за основу експертні висновки, що проводяться при реєстрації в органах МРЕВ. Крім того, по кредиторській заборгованості, що виникла перед нерезидентами за отримані та не оплачені в попередніх та звітних податкових періодах товари (транспортні засоби) нею не було визначено курсову різницю, а також, вона невірно визначила дату виникнення податкових зобов'язань з податку на додану вартість та доходу від операційної діяльності на момент отримання оплати за реалізовані транспортні засоби, тобто застосувала касовий метод, що суперечить вимогам Податкового кодексу України. Запевнила, що усі донараховані податки сплачено. Тому просить суд звільнити її від кримінальної відповідальності за ч.1 ст.212 КК України на підставі ч.4 ст.212 КК України та закрити кримінальну справу.

Заслухавши доводи прокурора, пояснення ОСОБА_1, перевіривши матеріали справи, суд прийшов до висновку, що клопотання задоволенню не підлягає.

Відповідно до ч.4 ст.212 КК України КК України, особа, яка вперше вчинила діяння передбачені ч.1 - ч.2 або ч.3 (якщо вони призвели до фактичного ненадходження до бюджетів чи державних цільових фондів коштів в особливо великих розмірах) цієї статті, звільняється від кримінальної відповідальності, якщо вона до притягнення до кримінальної відповідальності, сплатила податки, збори ( обов»язкові платежі), а також відшкодувала шкоду, завдану державі їх несвоєчасною сплатою.

Тобто, особа може бути звільнена від кримінальної відповідальності за ухилення від сплати податків лише при наявності трьох обовязкових умов:

1. особа вперше вчинила діяння, передбачене ч.1 чи 2 ст.212 КК України;

2. до притягнення до кримінальної відповідальності сплатила податки, збори (обовязкові платежі)

3. до притягнення до кримінальної відповідальності повністю відшкодувала шкоду, завдану державі їх несвоєчасною сплатою(фінансові санкції, пеня).

На підтвердження обставин, що покладені в основу обґрунтування рішення про направлення кримінальної справи до суду для вирішення питання про звільнення обвинуваченої від кримінальної відповідальності на підставі ч.4 ст.212 КК України, слідчим подано письмові докази платіжні доручення №382 від 31.08.2012 року, №388 від 12.09.2012 року , №117 від 31.08.2012 року (Т.2 а.с.16-18), та лист ДПІ у Виноградівському районі №2194/7/22-00 від 24.09.2012 року (Т.12 а.с.3).

Зі змісту платіжних доручень (а.с.16-18 Т.2), вбачається, що такими підтверджено сплату ТзОВ «Інтеравтоком» до Державного бюджету України донарахованого податку на прибуток (із зазначенням коду призначення платежу) на загальну суму 199900 грн (сто девяносто девять тисяч девятсот гривень), що не узгоджується із інформацією про погашену підприємством суму донарахованого податку на прибуток, даною Начальником ДПІ у Виноградівському районі від 24.09.2012 року ( 183376,75 грн, на а.с.3 Т.12), та не відповідає сумі несплаченого податку на прибуток відповідно до предявленого ОСОБА_1 обвинувачення (82524 грн). Неузгодженість суми сплаченого податку на прибуток "за актом перевірки", суми податку, сплата якого підтверджена органом податкової інспекції, та суми податку на прибуток, за ухилення від сплати якої особі пред"явлено обвинувачення невмотивована у постанові слідчого, не пояснюється і матеріалами справи.

Листом ДПІ у Виноградівському районі від 24.09.2012 року (а.с.3 Т.2) підтверджено факт погашення підприємством донарахованих сум по податковому повідомленні-рішенні по податку на додану вартість на суму 445382,25 грн. Однак, ОСОБА_1 предявлено обвинувачення в ухиленні від сплати податку на додану вартість на суму 546 238 грн, тому суд на підставі наведеного робить висновок про те, що податок на додану вартість погашено не повністю.

Крім того, при ухиленні від сплати податків (обовязкових платежів) підлягають обовязковому нарахуванню фінансові санкції та/або пеня.

Проте, хоча слідчий і посилається у постанові на погашення підприємством фінансових санкцій, проте не зазначив доказів на підтвердження цих обставин, та у матеріалах справи відсутні як відомості про нарахування фінансових санкцій та/або пені за ухилення від сплати податків, так і платіжні документи або інші документальні докази на підтвердження сплати підприємством фінансових санкцій та/або пені, якщо такі нараховувались.

Тому рішення органу досудового слідства про наявність передбачених ч.4 ст.212 КК України підстав до звільнення особи від кримінальної відповідальності належно не обґрунтоване, а постанова всупереч вимогам ст.130 КПК України не є мотивованою.

Крім того, зі змісту клопотання ОСОБА_1, поданого органу досудового слідства про звільнення її від кримінальної відповідальності на підставі ч.4 ст.212 КК України, вбачається, що таке клопотання обґрунтовано лише «повною сплатою донарахованих податкових зобовязань по акту перевірки № 656/22-0112/35936241 від 31.08.2012 року», без посилання на відшкодування підприємством шкоди, завданої державі несвоєчасною сплатою податків (а.с.165 Т.12).

Звільнення особи від кримінальної відповідальності можливе лише за наявності усіх визначених законом умов до звільнення, а в даному випадку умов, визначених ч.4 ст.212 КК України, та підтвердження таких обставин належними та допустимими доказами.

Відтак, без документального підтвердження сплати податків у повному обсязі відповідно до предявленого особі обвинувачення, а також підтвердження факту відшкодування шкоди, завданої державі їх несвоєчасною сплатою (сплати фінансових санкцій, пені), не можна стверджувати про наявність законної підстави для застосування ч.4 ст.212 КК України.

Отже, розглянувши питання про звільнення ОСОБА_1 від кримінальної відповідальності на підставі ч.4 ст.212 КК України суд приходить до висновку про відсутність сукупності передбачених ч.4 ст.212 КК України підстав до звільнення, у звязку із чим зобовязаний відмовити у звільненні ОСОБА_1 від кримінальної відповідальності за вчинення злочину, передбаченого ч.1 ст.212 КК України, на підставі ч.4 ст.212 КК України, а кримінальну справу повернути прокурору для продовження досудового слідства.

Керуючись ст.212 ч.4 КК України, ст. 244 КПК України, -

П О С Т А Н О В И В

Відмовити у звільненні ОСОБА_1 від кримінальної відповідальності за ч.1 ст.212 КК України та закритті кримінальної справи.

Кримінальну справу про обвинувачення ОСОБА_1 у вчиненні злочину, передбаченого ст.212 ч.1 КК України, - повернути Прокурору Закарпатської області для продовження провадження досудового слідства.

.

Постанова може бути оскаржена в апеляційному порядку протягом семи діб.

Головуючий ОСОБА_3