09 грудня 2015 року
Справа № 203/6644/15-к
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
09 грудня 2015 року Кіровський районний суд міста Дніпропетровська у складі:
слідчого судді ОСОБА_1 ,
при секретарі ОСОБА_2 ,
за участю прокурора ОСОБА_3
розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання прокурора прокуратури Кіровського району м. Дніпропетровська ОСОБА_3 про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно:
ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Дніпропетровськ, громадянина України, не одруженого,дітей на утриманні не має, не працюючого, освіта неповна середня, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , раніше судимого. 02.12.2014 року Бабушкінським районним судом м. Дніпропетровськ по ст. 15 ч.2, ст. 185 ч.2, ст.70 ч.4 КК України до виду покарання у вигляді 1 року позбавлення волі, на підставі ст. 75 КК України від відбування покарання звільнений з випробувальним терміном 1 рік, покарання відбув.
підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 186 Кримінального кодексу України (далі КК), заявлене у рамках кримінального провадження №0003637,
в с т а н о в и в:
09 грудня 2015 року прокурор прокуратури Кіровського району м. Дніпропетровська ОСОБА_3 звернувся до суду із клопотанням та зазначив в ньому, що 03.12.2015 року о 15 годині 35 хвилин, ОСОБА_4 , знаходячись біля будинку АДРЕСА_3 , керуючись раптово виниклим злочинним умислом направленим на таємне викрадення чужого майна, діючи за попередньою змовою групою осіб разом з ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 та ОСОБА_5 , зайшли до приміщення аптеки «Мед-Сервіс №20» викрали по 2 пляшки дитячої косметики фірми «Bubchen», загальною вартістю 239,05 гривень, та були помічені працівниками аптеки. Утримуючи при собі викрадене майно, яке належить ФОП ОСОБА_6 , втекли з місця кримінального правопорушення.
Умисні дії ОСОБА_4 які виразилися у відкритому викрадені чужого майна (грабіж), вчинений за попередньою змовою групою осіб, поєднаного з проникненням в інше приміщення, кваліфікуються за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 186 КК України.
У клопотанні прокурор просив застосувати до ОСОБА_4 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.
Необхідність застосування до підозрюваного запобіжного заходу прокурор мотивував наявністю ризику її переховування від органів досудового розслідування та суду, ризику вчинення іншого кримінального правопорушення.
У судовому засіданні прокурор клопотання підтримав.
Підозрюваний проти задоволення клопотання прокурора заперечував, просив обрати більш м`який запобіжний захід.
Заслухавши пояснення підозрюваного, думку прокурора, вивчивши матеріали кримінального провадження, слідчий суддя вважає клопотання не обґрунтованим та таким, що не підлягає задоволенню.
За змістом статей 131, 132, 176, частини 2 статті 177, частини 1 статті 194 Кримінального процесуального кодексу України (далі КПК) запобіжний захід, різновидом якого є тримання під вартою, застосовується під час досудового розслідування до особи на підставі ухвали слідчого судді за клопотанням слідчого, погодженого з прокурором, за наявності обґрунтованої підозри у вчиненні такою особою кримінального правопорушення, а також за наявності хоча б одного з ризиків вчинення особою дій, передбачених частиною 1 статті 177 КПК.
Відповідно до частини 1 статті 177 КПК метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється.
Згідно з частиною 1 статті 183 КПК тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього кодексу.
Між тим, прокурором у клопотанні необґрунтовано необхідність обрання запобіжного заходу саме у вигляді тримання під вартою, а єдиною підставою для цього зазначено тяжкість правопорушення.
Суд вважає за необхідне при обранні запобіжного заходу взяти до уваги те, що підозрюваний має постійне місце проживання, від органів слідства не переховувався, вину визнає повністю.
Відтак, суд вважає за необхідне у задоволенні клопотання відмовити, застосувавши до підозрюваного запобіжний захід у вигляді домашнього арешту.
Згідно з частиною 1 статті 181 КПК домашній арешт полягає у забороні підозрюваному залишати житло цілодобово або у певний період доби.
Керуючись ст. ст. 181, 193, 194, 196 Кримінального процесуального кодексу України, слідчий суддя
у х в а л и в :
Клопотання прокурора прокуратури Кіровського району м. Дніпропетровська юриста 3 класу ОСОБА_3 про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою залишити без задоволення.
Застосувати до ОСОБА_4 запобіжний захід у вигляді домашнього арешту за адресою: АДРЕСА_2 , строком на 60 днів, тобто до 06 лютого 2016 року 18 годин 00 хвилин.
Заборонити ОСОБА_4 залишати житло з 22:00 до 06:00.
Копію ухвали направити до Кіровського ВП ГУНП України в Дніпропетровській області для контролю за поведінкою ОСОБА_4 .
Ухвала може бути оскаржена до апеляційного суду Дніпропетровської області протягом п`яти днів.

Слідчий суддя ОСОБА_1
Копію ухвали про застосування запобіжного заходу отримав_________________________