Справа № 1-715/12
Провадження № 1/1015/457/2012
В И Р О К

іменем України

20.11.2012 року м. Київ

Києво-Святошинський районний суд Київської області в складі:

головуючого судді Гришка О.М.

при секретарі Губко Ю.М.

за участю прокурора Юркової Ю.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Києві кримінальну справу за обвинуваченням ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженця ІНФОРМАЦІЯ_2, українця, громадянина України, маючого середню спеціальну освіту, не працюючого, зареєстрованого та проживаючого за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_3, раніше не судимого,

у вчиненні злочину, передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України, -

встановив:

08.03.21012 року близько 03 години ОСОБА_1 перебуваючи в приміщенні автомийки за адресою: вул. Лесі Українки, 88, м. Вишневе, Києво-Святошинського району Київської області, усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер свого діяння, передбачаючи суспільно-небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, маючи прямий умисел направлений на таємне викрадення чужого майна та власне збагачення, скориставшись відсутністю власника та сторонніх осіб поблизу, таємно викрав з кишені куртки ОСОБА_2 ключі від сейфу, який знаходиться в кімнаті відпочинку вказаного приміщення та відкривши його таємно викрав грошові кошти в сумі 6500 гривень, які належали ОСОБА_3 З викраденими грошовими коштами ОСОБА_1 з місця вчинення злочину зник та розпорядився в подальшому за власним розсудом, чим заподіяв потерпілому ОСОБА_3 матеріальної шкоди на суму 6500 гривень.

Допитаний у судовому засіданні підсудний ОСОБА_1 винним себе у вчиненні інкримінованого йому злочину визнав повністю та суду пояснив, що 07.03.2012 року перебуваючи на робочому місці на автомийці, що знаходиться за адресою: вул. Лесі Українки, 88, м. Вишневе, Києво-Святошинського району Київської області він побачив, як адміністратор автомийки поклав в металевий сейф гроші, а наприкінці робочого дня він побачив, що ключ від даного сейфу адміністратор передав його напарнику на імя ОСОБА_2, який поклав ключ в кишеню його куртки. Оскільки він та ОСОБА_2 проживали у приміщенні вказаної автомийки у кімнаті відпочинку, то близько 03 години він підійшов до ОСОБА_2, який міцно спав та викрав з кишені його куртки ключ від сейфу. Після чого пішов до сейфу та відчинив замок ключем та викрав з сейфу грошові кошти у сумі 6500 гривень, які поклав до кишені. Потім він вийшов з приміщення автомийки, дочекався першого маршрутного таксі та поїхав до метро «Житомирська» у м. Києві, звідки сів на маршрутне таксі та поїхав додому у Житомирську область. Викрадені грошові кошти він витратив на власні потреби. Через деякий час, в телефонній розмові з адміністратором автомийки він зізнався останньому, що це він викрав грошові кошти з сейфу. У вчиненому щиро розкаявся.

Окрім визнання підсудним вини у предявленому йому обвинуваченні, вина ОСОБА_1 у вчиненні злочину, передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України, підтверджується сукупністю доказів, які були зібрані у справі та досліджені під час судового слідства, а саме:

- показами потерпілого ОСОБА_3, який будучи допитаним у судовому засіданні, пояснив, що працює адміністратором на автомийці за адресою: вул. Лесі Українки, 88, м. Вишневе, Києво-Святошиський район Київської області. 07.03.2012 року перебуваючи на роботі він поклав у сейф, що знаходиться у приміщенні автомийки грошові кошти у сумі 6500 гривень. Після чого, ключ від сейфу він передав ОСОБА_2, який також працював на автомийці та якого він вважав відповідальним працівником. 08.03.2012 року близько 08 години йому зателефонував ОСОБА_2 та повідомив, що ОСОБА_1 на робочому місці не має, а гроші, які знаходились у сейфі зникли. Прийшовши на роботу він побачив, що сейф відчинений і в ньому відсутні належні йому грошові кошти. Після чого він почав телефонувати ОСОБА_1 В телефонній розмові ОСОБА_1 зізнався йому, про те, що він викрав з сейфу грошові кошти у сумі 6500 гривень. Претензій до підсудного не має, при призначенні покарання поклався на розсуд суду;

- заявою ОСОБА_3 від 04.10.2012 року про викрадення з сейфу, який знаходиться в приміщенні автомийки за адресою: вул. Лесі Українки, 88, м. Вишневе, Києво-Святошинського району Київської області грошових коштів у сумі 6500 гривень (а.с. 6); протоколом огляду місця події від 04.10.2012 року, згідно якого оглянуто приміщення автомийки за адресою: вул. Лесі Українки, 88, м. Вишневе, Києво-Святошинського району Київської області (а.с. 7); протоколом додаткового огляду місця події від 09.10.2012 року, згідно якого оглянуто кімнату гаражного приміщення автомийки за адресою: вул. Лесі Українки, 88, м. Вишневе, Києво-Святошинського району Київської області (а.с. 8); протоколом відтворення обстановки та обставин події від 18.10.2012 року, згідно якого ОСОБА_1 відтворив обставини викрадення з сейфу грошових коштів у сумі 6500 гривень (а.с. 28-29).

Оцінюючи зібрані по справі докази в їх сукупності суд визнає, що підсудний ОСОБА_1, потерпілий ОСОБА_3 під час розгляду справи в суді давали правдиві послідовні покази, які відповідають встановленим судом обставинам справи.

Суд визнає, що вина підсудного у вчиненні злочину доведена повністю, дії ОСОБА_1 кваліфікуються судом за ч. 3 ст. 185 КК України, як крадіжка, поєднана з проникненням у сховище.

Призначаючи покарання підсудному суд враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, а також особу підсудного.

Призначаючи покарання підсудному ОСОБА_1 суд враховує, що злочин за ч. 3 ст. 185 КК України відноситься до тяжких злочинів, ОСОБА_1 раніше не судимий, за місцем проживання негативних характеристик не має, на обліку у лікаря-нарколога та лікаря-психіатра не перебуває, обставиною, що помякшує покарання, відповідно до ст. 66 КК України, суд визнає щире каяття, що полягає у критичній оцінці підсудним своєї протиправної поведінки, що характеризується щирим осудом цієї поведінки, повним визнанням своєї вини, висловленні жалю з приводу вчиненого та готовності нести покарання за вчинений злочин, обставин, що обтяжують покарання, відповідно до ст. 67 КК України судом не встановлено. Тому, з урахуванням всіх обставин злочину, вважає доцільним призначити покарання за ч. 3 ст. 185 КК України у виді позбавлення волі в межах санкції відповідної статті з випробуванням, оскільки, з урахуванням ставлення підсудного до вчиненого, його щирого каяття, думки потерпілого, який претензій до підсудного не має, приходить до переконання про можливість виправлення підсудного ОСОБА_1 без ізоляції від суспільства.

Цивільний позов у справі не заявлявся

Речові докази по справі відсутні.

Судові витрати по справі відсутні.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 323-324 КПК України, суд -

засудив:

ОСОБА_1, визнати винним у вчиненні злочину, передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України та призначити йому покарання у виді позбавлення волі строком на 3 (три) роки.

На підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_1 від відбування покарання з випробуванням, встановивши йому іспитовий строк 2 (два) роки.

На підставі ст. 76 КК України покласти на ОСОБА_1 обовязки повідомляти кримінально-виконавчу інспекцію про зміну місця проживання, роботи, періодично зявлятись до кримінально-виконавчої інспекції для реєстрації.

Запобіжний захід відносно ОСОБА_1 до набрання вироком законної сили залишити підписку про невиїзд.

Вирок може бути оскаржений до Апеляційного суду Київської області через Києво-Святошинський районний суд Київської області протягом 15 діб з часу його проголошення.

Суддя О.М.Гришко