Справа № 159/4799/14-к Провадження №11-кп/773/253/15 Головуючий у 1 інстанції: ОСОБА_1
Категорія:ч.2 ст.185 КК України. Доповідач: ОСОБА_2
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ВОЛИНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
03 вересня 2015 року місто Луцьк
Апеляційний суд Волинської області в складі:

головуючого судді ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

при секретарі ОСОБА_5 ,

з участю прокурора ОСОБА_6 ,

обвинуваченого ОСОБА_7 ,

захисника ОСОБА_8 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні суду матеріали кримінального провадження за апеляційною скаргою обвинуваченого ОСОБА_7 на вирок Ковельського міськрайонного суду Волинської області від 03 вересня 2014 року, яким

ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженець м. Ковеля Волинської області, громадянин України, житель АДРЕСА_1 , неодружений, непрацюючий, з загальною середньою освітою, має на утриманні двох дітей, раніше судимий вироком Ковельського міськрайонного суду Волинської області від 19 серпня 2011 року за ч.ч.1, 3 ст.185 КК України із застосуванням ст.70 КК України на 5 років позбавлення волі з іспитовим строком 3 роки,

засуджений за ч.2 ст.185 КК України на 2 (два) роки позбавлення волі.

На підставі ст.71 КК України до призначеного за даним вироком покарання частково приєднано покарання, призначене за вироком Ковельського міськрайонного суду від 19 серпня 2011 року та остаточно визначено ОСОБА_7 покарання у виді позбавлення волі на строк 4 (чотири) роки.

До вступу вироку в законну силу запобіжний захід ОСОБА_7 залишено попередній особисте зобов`язання.

Розглядаючи справу в апеляційному порядку, апеляційний суд, -
ВСТАНОВИВ:
Згідно вироку суду ОСОБА_7 визнаний винним і засуджений за те, що він в жовтні 2012 року о 24 годині, будучи особою, яка раніше судима за вчинення кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ст.185 КК України, маючи не зняту та непогашену у встановленому законом порядку судимість, під час відбування покарання, не пов`язаного з позбавленням волі, переслідуючи злочинний намір на таємне викрадення чужого майна, з корисливих спонукань, знаходячись на подвір`ї будинку АДРЕСА_2 , повторно, таємно викрав електрозварювальний апарат вартістю 1200 гривень, радіатор охолодження двигуна автомобіля марки «УАЗ 452» вартістю 250 гривень належні потерпілому ОСОБА_10 , чим завдав потерпілому майнову шкоду на загальну суму 1450 гривень.

В поданій апеляційній скарзі обвинувачений ОСОБА_7 , не оспорюючи фактичних обставин справи та кваліфікації своїх дій, вважає вирок суду незаконним в частині неправильного застосування судом закону про кримінальну відповідальність. Посилається на те, що судом першої інстанції безпідставно відмовлено в застосуванні щодо нього «Закону України про амністію в 2014 році», оскільки він має на утриманні двох малолітніх дітей і є особою, яка підпадає під дію цього Закону. Просить вирок суду змінити та звільнити його від відбування призначеного покарання на підставі п.«в» ст.1 ЗУ «Про амністію у 2014 році».

Заслухавши доповідача який виклав суть вироку суду першої інстанції, доводи апеляційної скарги, обвинуваченого ОСОБА_7 та його захисника ОСОБА_11 , які подану апеляційну скаргу підтримали, міркування прокурора, який проти апеляційної скарги заперечив, перевіривши матеріали кримінального провадження, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга не підлягає до задоволення з наступних підстав.

Суд першої інстанції правильно встановив фактичні обставини справи і його висновок про доведеність винуватості ОСОБА_7 у вчиненні ним кримінального правопорушення, за яке його засуджено, ґрунтується на об`єктивно досліджених доказах, які всебічно і повно перевірені судом з дотриманням вимог кримінально процесуального законодавства, яким суд дав належну оцінку, і які в апеляційній скарзі не оспорюються.

Прохання обвинуваченого ОСОБА_7 в апеляційній скарзі про звільнення його від кримінальної відповідальності за ч.2 ст.185 КК України на підставі Закону України «Про амністію у 2014 році» є необґрунтованим.

Так, відповідно до Закону України «Про амністію у 2014 році» від 08.04.2014 року №1185-VII амністія застосовується на підставі ст.92 Конституції України, положень Кримінального кодексу України і Закону України «Про застосування амністії в Україні».

Як вбачається із матеріалів кримінального провадження, обвинувачений ОСОБА_12 раніше був засуджений вироком Ковельського міськрайонного суду Волинської області від 19 серпня 2011 року за ч.ч.1, 3 ст.185 КК України із застосуванням ст.70 КК України на 5 років позбавлення волі з іспитовим строком 3 роки.

Як вбачається з вироку Ковельського міськрайонного суду від 03 вересня 2014 року, кримінальне правопорушення, передбачене ч.2 ст.185 КК України, вчинив у жовтні 2012 року, тобто в період іспитового строку.

Відповідно до вимог ч.1 ст.71 КК України якщо засуджений після постановлення вироку, але до повного його відбуття вчинив новий злочин суд до покарання, призначеного за новим вироком, повністю або частково приєднує невідбуту частину покарання за попереднім вироком.

Крім того, згідно ч.4 ст.71 КК України остаточне покарання за сукупністю вироків, крім випадків, коли воно визначається шляхом поглинення одного покарання іншим, призначеним у максимальному розмірі, має бути більшим від покарання, призначеного за новий злочин, а також від невідбутої частини покарання за попереднім вироком.

Оскільки обвинувачений ОСОБА_7 вчинив новий злочин в період іспитового строку, тому суд першої інстанції у відповідності до ч.3 ст. 78 КК України обґрунтовано призначив йому покарання за правилами ст. 71 КК України.

Враховуючи вищенаведене, застосування амністії до засудженого ОСОБА_7 з підстав, передбачених Законом України «Про амністію у 2014 році», суд не знаходить.

Керуючись ст.ст. 404, 407 КПК України, Апеляційний суд Волинської області, -

УХВАЛИВ:
Апеляційну скаргу обвинуваченого ОСОБА_13 залишити без задоволення, а вирок Ковельського міськрайонного суду Волинської області від 03 вересня 2014 року щодо нього - без зміни.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення і може бути оскаржена в касаційному порядку до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом трьох місяців з дня набрання нею законної сили.

Головуючий:
Судді: