УХВАЛА

Справа № 569/16553/15-к

11 грудня 2015 року Рівненський міський суд Рівненської області

у складі:
слідчого судді ОСОБА_1 ,
при секретарі ОСОБА_2 ,
з участю прокурора ОСОБА_3 ,

слідчого військової прокуратури Рівненського гарнізону ОСОБА_4 ,

підозрюваного ОСОБА_5 ,

захисника підозрюваного адвоката ОСОБА_6 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Рівне клопотання слідчого військової прокуратури Рівненського гарнізону ОСОБА_4 про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою щодо

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Антопіль Томашпільського району Вінницької області, громадянина України, українця, із середньою технічною освітою, одруженого, раніше не судимого, проживаючого в АДРЕСА_1 , підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч.3 ст.408 КК України,

ВСТАНОВИВ:

Слідчий військової прокуратури Рівненського гарнізону ОСОБА_4 за погодженням із прокурором військової прокуратури Рівненського гарнізону ОСОБА_3 , звернувся до суду з клопотанням про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою щодо ОСОБА_5 , підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч.3 ст.408 КК України,

В обґрунтування клопотання вказав, що до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000187 від 09 грудня 2015 року внесено відомості за ознаками кримінального правопорушення передбаченого ч.3 ст.408 КК України.

Із матеріалів клопотання убачається, що відповідно до ст. 4 ч. 8, ст. 5 ч. 1, ст. 10, 11, ст. 22 ч. 3 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію», Указу Президента України від 14 січня 2015 року №15/2015 «Про часткову мобілізацію», затвердженого Верховною Радою України Законом України, ст. 39 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу», 29 липня 2015 року громадянина ОСОБА_5 призвано на військову службу у зв`язку з мобілізацією ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Згідно наказу командира військової частини польова пошта НОМЕР_1 від 30 липня 2015 року № 177, солдат ОСОБА_5 зарахований до списків особового складу військової частини, поставлений на всі види забезпечення та призначений на посаду курсанта з підготовки військовослужбовців за призовом під час мобілізації на особливий період 4 навчального батальйону.

Вимоги ст.ст. 17, 65 Конституції України, ст. 17 Закону України «Про оборону України», ч. 1 ст. 1 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» зобов`язують кожного захищати Вітчизну, суверенітет і територіальну цілісність України.

Будучи військовослужбовцем Збройних Сил України, солдат ОСОБА_5 , відповідно до вимог ст. ст. 11, 16, 127, 128 129, 130, 199, 216 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України та ст. ст. 3, 4, 6 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України, ст. 2 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу», зобов`язаний свято і непорушно додержуватись Конституції України та законів України, Військової присяги, віддано служити Українському народові, сумлінно і чесно виконувати військовий обов`язок, постійно підвищувати рівень військових професійних знань, вдосконалювати свою виучку і майстерність, а також твердо знати та зразково виконувати свої службові обов`язки, бути дисциплінованим, поводитися з гідністю й честю, не допускати самому і стримувати інших від негідних вчинків, дотримуватись правил забезпечення у військовій частині постійної бойової готовності, внутрішнього порядку, у службовий час постійно знаходитись у розташуванні військової частини або місця служби і не залишати їх без дозволу командира (начальника).

Відповідно до ст. 1 Закону України «Про оборону України», ч. 8 ст. 4 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію» особливий період - період, що настає з моменту оголошення рішення про мобілізацію (крім цільової) або доведення його до виконавців стосовно прихованої мобілізації чи з моменту введення воєнного стану в Україні або в окремих її місцевостях та охоплює час мобілізації, воєнний час і частково відбудовний період після закінчення воєнних дій.
Згідно Указу Президента України №15/2015 від 14 січня 2015 року в Україні оголошена часткова мобілізація.

Про те, солдат ОСОБА_5 , діючи з прямим умислом, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, діючи у порушення вимог вище згаданого законодавства, передбачаючи суспільно небезпечні наслідки, став на злочинний шлях.

Так, 31 липня 2015 року на території військової частини польова пошта НОМЕР_1 (дислокована у АДРЕСА_2 ) солдату ОСОБА_5 безпосередній командир (досудовим розслідуванням особу не встановлено) надав короткострокову відпустку з розташування даної військової частини, у період із 31 липня 2015 року по 24 год. 00 хв. 03 серпня 2015 року, без оформлення відпускного квитка.

З метою надати візуальної законності перебування солдата ОСОБА_5 поза межами розташування військової частини польова пошта НОМЕР_1 , останньому було безпідставно видано 3 (три) записки про звільнення із розташування військової частини польова пошта НОМЕР_1 (по даному факту скеровано інформування у військову частину польова пошта НОМЕР_1 для притягнення винних осіб до встановленої законом відповідальності).

У подальшому, 31 липня 2015 року солдат ОСОБА_5 залишивши розташування військової частини польова пошта НОМЕР_1 ( АДРЕСА_2 ), вибув до свого місця постійного проживання: АДРЕСА_1 .

Перебуваючи у вище згаданому місці у солдата ОСОБА_5 раптово виник злочинний умисел, а саме не повернутись у розташування військової частини польова пошта НОМЕР_1 ( АДРЕСА_2 ) з метою ухилитись від військової служби.

Реалізовуючи свій злочинний намір солдат ОСОБА_5 , 03 серпня 2015 року у розташування військової частини польова пошта НОМЕР_1 ( АДРЕСА_2 ) не повернувся, а 04 серпня 2015 року близько 07 год. 30 хв. на ранковому шикуванні у військовій частині польова пошта НОМЕР_1 ( АДРЕСА_2 ) був виявлений факт відсутності солдата ОСОБА_5 , здійсненими заходами щодо пошуку останнього на території даної частини було встановлено, що солдат ОСОБА_5 відсутній у розташуванні військової частини польова пошта НОМЕР_1 та місце перебування останнього не відоме.

У подальшому, у період із 04 серпня 2015 року по 08 грудня 2015 року солдат ОСОБА_5 , перебував за місцем свого проживання: АДРЕСА_1 , де проводив час не пов`язаний з військовою службою на власний розсуд, а 08 грудня 2015 року солдат ОСОБА_5 був виявлений у вище згаданому населеному пункті військовослужбовцями ІНФОРМАЦІЯ_3 та доставлений у військову прокуратуру Рівненського гарнізону 09 грудня 2015 року.

09 грудня 2015 року мною, солдату ОСОБА_5 оголошено підозру у вчиненні злочину, передбаченого ч.3 ст. 408 КК України.

Тоді ж, мною затримано підозрюваного солдата ОСОБА_5 у зв`язку із вчиненням злочину, передбаченого ч.3 ст. 408 КК України.

Таким чином, у вчиненні дезертирства, тобто нез`явлення з метою ухилитися від військової служби на службу у разі відпустки, вчиненого в умовах особливого періоду, крім воєнного стану, тобто злочину, передбаченого ч. 3 ст. 408 КК України.

Винна солдата ОСОБА_5 доводиться показами свідка ОСОБА_7 , показами підозрюваного ОСОБА_5 , які пояснили, що 04 серпня 2015 року останній не зявився у військову частину польова пошта НОМЕР_1 ( АДРЕСА_2 , рівненської області) з метою ухилитись від військової служби, та не вчинив будь яких дій для припинення правопорушення.

Необхідність обрання стосовно підозрюваного ОСОБА_5 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою обумовлюється наявністю наступних ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, які можуть настати, якщо підозрюваний буде залишатись на волі.
Так, підозрюваний ОСОБА_5 у період із 03 серпня 2015 року по даний час переховувався від органів досудового розслідування, після отримання відповідних повісток не з`являвся до військової прокуратури Рівненського гарнізону.
Отже, є достатні підстави вважити, що підозрюваний ОСОБА_5 може в подальшому переховуватися від органів досудового розслідування та суду.
Санкцією статті злочину в якому підозрюється ОСОБА_5 (ч.3 ст.408 КК України) передбачено покарання у вигляді позбавлення волі на строк від 5 до 10 років, що відповідно ст. 12 КК України відноситься до тяжких злочинів.
Оскільки ОСОБА_5 підозрюється у вчиненні тяжкого злочину, за який передбачено максимальне покарання у вигляді 10 років позбавлення волі останній може переховатися від органів досудового розслідування та суду, не прибувати на виклики, посилаючись на різні нібито форс-мажорні чи поважні обставини, таким чином, затягуючи хід досудового розслідування.

Також, ОСОБА_5 , перебуваючи на волі буде продовжувати вчиняти злочин, оскільки він на даний час вчиняє дезертирство та продовжує ухилятися від військової служби.

Отже наявні ризики передбачені п.1 та п.5 ч.1 ст. 177 КПК України.

Уникнути вказаним ризикам при застосуванні більш м`якого запобіжного заходу не можливо.

Приймаючи до уваги, що ОСОБА_5 підозрюється у вчиненні тяжкого злочину, а також те, що існують ризики, передбачені ст. 177 КПК України, викладені в описовій частині цього клопотання, застосування більш м`якого запобіжного заходу не дозволить запобігти цим ризикам.

В судовому засіданні слідчий та прокурор клопотання підтримали, посилаючись на викладені у ньому обставини. Просили обрати щодо ОСОБА_5 запобіжний захід - тримання під вартою.

Підозрюваний ОСОБА_5 та його захисник у судовому засіданні просили застосувати більш м`який запобіжний захід.

Заслухавши думку прокурора, пояснення слідчого, підозрюваного, адвоката, дослідивши надані матеріали кримінального провадження, суд прийшов до висновку, що у задоволенні клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою слід відмовити.

Судом установлено, що відповідно до ст. 4 ч. 8, ст. 5 ч. 1, ст. 10, 11, ст. 22 ч. 3 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію», Указу Президента України від 14 січня 2015 року №15/2015 «Про часткову мобілізацію», затвердженого Верховною Радою України Законом України, ст. 39 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу», 29 липня 2015 року громадянина ОСОБА_5 призвано на військову службу у зв`язку з мобілізацією ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Згідно наказу командира військової частини польова пошта НОМЕР_1 від 30 липня 2015 року № 177, солдат ОСОБА_5 зарахований до списків особового складу військової частини, поставлений на всі види забезпечення та призначений на посаду курсанта з підготовки військовослужбовців за призовом під час мобілізації на особливий період 4 навчального батальйону.

Про те, солдат ОСОБА_5 , діючи з прямим умислом, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, діючи у порушення вимог вище згаданого законодавства, передбачаючи суспільно небезпечні наслідки, став на злочинний шлях.

Так, 31 липня 2015 року на території військової частини польова пошта НОМЕР_1 (дислокована у АДРЕСА_2 ) солдату ОСОБА_5 безпосередній командир (досудовим розслідуванням особу не встановлено) надав короткострокову відпустку з розташування даної військової частини, у період із 31 липня 2015 року по 24 год. 00 хв. 03 серпня 2015 року, без оформлення відпускного квитка.

З метою надати візуальної законності перебування солдата ОСОБА_5 поза межами розташування військової частини польова пошта НОМЕР_1 , останньому було безпідставно видано 3 (три) записки про звільнення із розташування військової частини польова пошта НОМЕР_1 (по даному факту скеровано інформування у військову частину польова пошта НОМЕР_1 для притягнення винних осіб до встановленої законом відповідальності).

У подальшому, 31 липня 2015 року солдат ОСОБА_5 залишивши розташування військової частини польова пошта НОМЕР_1 ( АДРЕСА_2 ), вибув до свого місця постійного проживання: АДРЕСА_1 .

Перебуваючи у вище згаданому місці у солдата ОСОБА_5 раптово виник злочинний умисел, а саме не повернутись у розташування військової частини польова пошта НОМЕР_1 ( АДРЕСА_2 ) з метою ухилитись від військової служби.

Реалізовуючи свій злочинний намір солдат ОСОБА_5 , 03 серпня 2015 року у розташування військової частини польова пошта НОМЕР_1 ( АДРЕСА_2 ) не повернувся, а 04 серпня 2015 року близько 07 год. 30 хв. на ранковому шикуванні у військовій частині польова пошта НОМЕР_1 ( АДРЕСА_2 ) був виявлений факт відсутності солдата ОСОБА_5 , здійсненими заходами щодо пошуку останнього на території даної частини було встановлено, що солдат ОСОБА_5 відсутній у розташуванні військової частини польова пошта НОМЕР_1 та місце перебування останнього не відоме.

У подальшому, у період із 04 серпня 2015 року по 08 грудня 2015 року солдат ОСОБА_5 , перебував за місцем свого проживання: АДРЕСА_1 , де проводив час не пов`язаний з військовою службою на власний розсуд, а 08 грудня 2015 року солдат ОСОБА_5 був виявлений у вище згаданому населеному пункті військовослужбовцями ІНФОРМАЦІЯ_3 та доставлений у військову прокуратуру Рівненського гарнізону 09 грудня 2015 року.

09 грудня 2015 року мною, солдату ОСОБА_5 оголошено підозру у вчиненні злочину, передбаченого ч.3 ст. 408 КК України.

Відповідно до ч.1 ст.183 КПК України, тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу.

Слідчий, звертаючись з клопотанням про застосування щодо підозрюваного ОСОБА_5 запобіжного заходу у виді тримання під вартою, а прокурор при розгляді клопотання довели про наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_5 кримінального правопорушення, наявність достатніх підстав вважати, що існують ризики, передбачені ч.1 ст.177 КПК України, а саме те, що підозрюваний може переховатися від органів досудового розслідування та суду, не прибувати на виклики та затягуючи хід досудового розслідування.

Однак, при цьому слідчий суддя вважає, що слідчим та прокурором не доведено обставини, які свідчать про недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання вказаним ним ризикам.

Враховуючи вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваним ОСОБА_5 кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.408 КК України, тяжкість покарання, що загрожує йому у разі визнання його винним у кримінальному правопорушенні, у вчиненні якого він підозрюється, а саме позбавлення волі на строк від п`яти до десяти років, стан здоров`я, репутацію, майновий стан, відсутність судимостей, суд вважає, що у відповідності до ч.4 ст.194 КПК України, щодо підозрюваного слід обрати запобіжний захід у виді домашнього арешту із застосуванням електронного засобу контролю. Саме цей запобіжний захід забезпечить виконання підозрюваним процесуальних обов`язків та попередить вчинення ним дій, передбачених ч.1 ст.177 КПК України.

Відповідно до ч.1 ст.181 КПК України, домашній арешт полягає в забороні підозрюваному, залишати житло цілодобово або у певний період доби.

З урахуванням обставин справи, суд вважає за необхідне застосувати щодо ОСОБА_5 домашній арешт із забороною підозрюваному, обвинуваченому залишати житло у період доби з 18 години 00 хвилин до 08 години 00 хвилин.

Окрім цього, застосовуючи, щодо підозрюваного ОСОБА_5 запобіжний захід у виді домашнього арешту, слідчий суддя вважає за необхідне відповідно до ч.5 ст.194 КПК України покласти на нього на строк не більше двох місяців такі обов`язки: прибувати за кожною вимогою до суду, слідчого, прокурора; не відлучатись із м. Рівне без дозволу слідчого, прокурора або суду; повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місяця проживання; здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт для виїзду за кордон.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.131-132, 176-178, 181, 193-194, 195, 202, 205, 395 КПК України
УХВАЛИВ:

У задоволенні клопотання слідчого військової прокуратури Рівненського гарнізону ОСОБА_4 про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою щодо ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.408 КК України, відмовити.

Застосувати щодо ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.408 КК України, запобіжний захід у виді домашнього арешту із застосуванням електронного засобу контролю.

Заборонити ОСОБА_5 , залишати житло в АДРЕСА_1 в період доби з 18 години 00 хвилин до 08 години 00 хвилин.

Ухвалу про обрання запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту передати на виконання до Томашпільського відділення поліції Тульчинського відділу ГУНП України у Вінницькій області.

Покласти на підозрюваного ОСОБА_5 , наступні обов`язки:

- прибувати за кожною вимогою до суду, слідчого, прокурора;

- не відлучатись із села Антопіль, Вінницької області, Томашпільського району без дозволу слідчого, прокурора або суду

- повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місяця проживання;

- здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт для виїзду за кордон.

Встановити строк дії ухвали терміном на два місяці з моменту затримання, а саме до 06 лютого 2016 року

Термін дії обов`язків, покладених судом, визначити у два місяці, до 06 лютого 2016 року.

Ухвала щодо застосування запобіжного заходу підлягає негайному виконанню після її оголошення.

Зобов`язати підозрюваного ОСОБА_5 невідкладно прибути до місця свого проживання до 18 години 00 хвилин 11 грудня 2015 року.

Роз`яснити підозрюваному ОСОБА_5 , що відмова від носіння засобу електронного контролю, умисне зняття, пошкодження або інше втручання в його роботу з метою ухилення від контролю, а рівно намагання вчинити зазначені дії, згідно ч.6 ст.195 КПК України є невиконанням обов`язків, покладених судом на підозрюваного, обвинуваченого при обранні запобіжного заходу, не пов`язаного з позбавленням волі або у вигляді домашнього арешту.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Апеляційного суду Рівненської області протягом п`яти днів з дня її проголошення.

Слідчий суддя підпис

З оригіналом згідно:

Слідчий суддя Рівненського міського суду ОСОБА_1