Провадження № 1-кп/161/542/15
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
м. Луцьк 26 серпня 2015 року Луцький міськрайонний суд Волинської області під головуванням:

Судді: ОСОБА_1 ,

за участю секретаря: ОСОБА_2 ,

прокурора: ОСОБА_3 ,

обвинуваченого: ОСОБА_4 ,

захисника-адвоката: ОСОБА_5 ,

потерпілого: ОСОБА_6 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі в місті Луцьку кримінальне провадження, що внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000367, від 26.05.2015 року, по обвинуваченню:

ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, уродженця м. Тернівка, Дніпропетровської області, жителя АДРЕСА_1 , із середньою освітою, непрацюючого, раніше судимого:

1) 21.09.2000 року, вироком Тернівського міського суду Дніпропетровської області за ч.2 і ч.3 ст.140; ч.3 ст.81; ч.3 ст.42 КК України, до покарання у виді позбавлення волі на строк 4 роки;

2) 14.03.2005 року, вироком Тернівського міського суду Дніпропетровської області за ч.3 ст.185 КК України, до покарання у виді позбавлення волі на строк 3 роки 6 місяців;

3) 21.12.2006 року, вироком Тернівського міського суду Дніпропетровської області за ч.3 ст.185; ч.4 ст.70 КК України, до покарання у виді позбавлення волі на строк 3 роки 6 місяців;

4) 29.01.2008 року, вироком Тернівського міського суду Дніпропетровської області за ч.2 ст.185; ст.ст.75,76 КК України, до покарання у виді позбавлення волі на строк 2 роки із іспитовим строком на 2 роки;

5) 18.11.2008 року, вироком Тернівського міського суду Дніпропетровської області за ч.3 ст.15, ч.3 ст.185; ч.3 ст.185; ч.2 ст.186; ч.1, ч.4 ст.70 КК України, до покарання у виді позбавлення волі на строк 4 роки 4 місяці;

6) 04.12.2008 року, вироком Тернівського міського суду Дніпропетровської області за ч.2 ст.186; ч.4 ст.70 КК України, до покарання у виді позбавлення волі на строк 4 роки 6 місяців;

7) 15.04.2009 року, вироком Тернівського міського суду Дніпропетровської області за ч.2, ч.3 ст.185; ч.2 ст.186; ч.1, ч.4 ст.70 КК України, до покарання у виді позбавлення волі на строк 4 роки 8 місяців;

8) 24.10.2013 року, вироком Луцького міськрайонного суду Волинської області за ч.2 ст.185 КК України, до покарання у виді позбавлення волі на строк 2 роки;

Ухвалою Маневицького районного суду Волинськлої області, від 25.03.2015 року, звільненого 02.04.2015 року, умовно-достроково на невідбутий строк 6 місяців 29 днів;

- за ч.3 ст.185 КК України, -

В С Т А Н О В И В :
Обвинувачений ОСОБА_4 , в період часу із 20.05. по 22.05.2015 року, близько 11.00 год., знаходячись у с. Крупа, Луцького району, Волинської області, повторно, діючи з прямим умислом, з корисливих мотивів, керуючись метою таємного викрадення чужого майна, шляхом пошкодження металевої скоби в`їзних воріт, незаконно проник на територію складу, що по АДРЕСА_2 , звідки таємно викрав металеву раму кузова до вантажного автомобіля, марки «Рено Преміум 385», вартістю 10 000 грн., чим завдав потерпілому ОСОБА_6 матеріальну шкоду на вищевказану суму.

Своїми умисними діями, які виразились у таємному викраденні чужого майна (крадіжка), вчиненими повторно, поєднаними з проникненням у сховище, обвинувачений ОСОБА_4 вчинив злочин, передбачений ч.3 ст.185 КК України.

Допитаний в судовому засіданні, з приводу інкримінованого йому даним вироком злочину, обвинувачений ОСОБА_4 свою винуватість визнав повністю.

Дав показання про те, що він, дійсно у вказаний в обвинуваченні час та обставинах, знаходячись у с. Крупа, Луцького району, Волинської області, проник через паркан на територію складу, що по АДРЕСА_2 , звідки, пошкодивши металеву скобу в`їзних воріт, викрав металеву раму кузова до вантажного автомобіля, марки «Рено Преміум 385».

Обвинувачений ОСОБА_4 , не заперечує вартість викраденого ним майна.

Крім повного визнання своєї вини обвинуваченим ОСОБА_4 , у інкримінованому йому даним вироком злочині, його винуватість, стверджується показаннями потерпілого ОСОБА_6 , про те, що в період часу із 20.05 по 22.05.2015 року, із приміщення складу, що знаходиться на огородженій території у АДРЕСА_2 , шляхом пошкодження металевої скоби в`їзних воріт, було викрадено належну йому металеву раму кузова до вантажного автомобіля, марки «Рено Преміум 385», вартістю 10 000 грн..

Показання обвинуваченого ОСОБА_4 та потерпілого ОСОБА_6 , відповідають фактичним обставинам справи, та не оспорюються учасниками судового розгляду, а тому, за погодженням із учасниками розгляду, визнано недоцільним дослідження інших доказів.

Обговорюючи питання про вид та міру покарання стосовно обвинуваченого ОСОБА_4 , суд враховує ступінь тяжкості вчиненого ним злочину, який відноситься до категорії тяжких, дані про його особу, обставини, що пом`якшують та обтяжують його покарання.

До обставин, які пом`якшують покарання обвинуваченого ОСОБА_4 , суд відносить те, що він щиро розкаявся у вчиненому злочині.

До обставин, які обтяжують покарання обвинуваченого ОСОБА_4 , суд відносить рецидив злочину.

При таких обставинах, враховуючи наведену у вироку обставину, яка обтяжує покарання, дані про особу обвинуваченого ОСОБА_4 , який неодноразово притягувався до кримінальної відповідальності, судимість за які, у законному порядку не зняті та непогашені, не займається суспільно-корисною працею, як особа характеризується з негативної сторони, уникав суду, те, що злочин вчинив під час умовно-дострокового звільнення з місць позбавлення волі, а тому, суд вважає, що виправлення та перевиховання його неможливе без ізоляції від суспільства, і покарання йому слід призначити у виді позбавлення волі в межах санкції Закону, за яким він притягується до кримінальної відповідальності, за правилами ч.1 ст.71 КК України.

Разом з тим, суд враховує характер і обставини вчиненого злочину, об`єктом якого була металева рама кузова автомобіля, яка потерпілому повернута, обставину, яка пом`якшує покарання обвинуваченому, а тому покарання у виді позбавлення волі за ч.3 ст.185 КК України, йому слід призначити мінімальне, в межах санкції Закону, за яким він притягується до кримінальної відповідальності.

Приймаючи рішення про призначення покарання ОСОБА_4 , за вчинений злочин, у виді позбавлення волі, суд обирає йому запобіжний захід у виді тримання під вартою, а тому не розглядає клопотання прокурора про зміну запобіжного заходу, з огляду на те, що запобіжний захід у виді домашнього арешту закінчився.

Керуючись ст.ст. 368; 369; 370; 371; 373; 374 КПК України / в редакції 2012 року/, суд, -

З А С У Д И В :
Визнати ОСОБА_4 винним у вчиненні злочину, передбаченого ч.3 ст.185 КК України, та призначити йому покарання у виді позбавлення волі на строк 3 (три) роки.

На підставі ч.1 ст.71 КК України, за сукупністю вироків, до покарання, призначеного за новим вироком, ОСОБА_4 частково приєднати невідбуту частину покарання за вироком Луцького міськрайонного суду, від 24.10.2013 року у виді 1 (одного) місяця позбавлення волі, та остаточно призначити йому покарання у виді 3 (три) роки 1 (один) місяць позбавлення волі.

Міру запобіжного заходу, відносно ОСОБА_4 , до вступу вироку в законну силу, обрати у виді тримання під вартою, взявши його під варту з залу суду негайно;

Строк відбуття покарання ОСОБА_4 , у даному кримінальному провадженні, рахувати із часу взяття його під варту - 26.08.2015 року;

Металеву раму кузова до вантажного автомобіля, марки «Рено Преміум 385», залишити за належністю її власнику, потерпілому ОСОБА_6 .

На вирок суду може бути подана апеляція до Апеляційного суду Волинської області, шляхом її подачі через Луцький міськрайонний суд, протягом тридцяти днів з дня його проголошення, а ОСОБА_4 , у той же строк, з моменту вручення йому копії вироку.

ГОЛОВУЮЧИЙ: ОСОБА_1