печерський районний суд міста києва
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

24 грудня 2015 року

Слідчий суддя Печерського районного суду м. Києва ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 , за участю заявника ОСОБА_3 , представника заявника адвоката ОСОБА_4 , прокурора ОСОБА_5 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Києві клопотання ОСОБА_3 про скасування арешту майна, -

В С Т А Н О В И В :
ОСОБА_3 звернулася до слідчого судді в порядку ст. 174 КПК України з клопотанням про скасування арешту майна, накладеного ухвалою слідчого судді Печерського районного суду м. Києва від 05.10.2015р., а саме на грошові кошти в розмірі 6100 (шість тисяч сто) доларів США, 106600 (сто шість тисяч шістсот) грн.

Посилаючись на те, що арешт слідчим суддею було накладено без достатньої правової підстави, без її виклику, з порушенням норм процесуального права, оскільки арешт було накладено на її особисте майно, яке не є майном підозрюваної особи, просила клопотання задовольнити.

У судовому засіданні заявник та її представник подане клопотання підтримали та просили задовольнити, на підтвердження законності походження грошових коштів та належності їх заявнику письмові докази.

Крім того, в судовому засіданні заявник ОСОБА_3 пояснила, що зазначені грошові кошти вона зберігала в робочій сумці з механічними інструментами в багажному відділенні належного їй на праві приватної власності автомобілю Mercedes-Benz МL, державний реєстраційний номер НОМЕР_1 , упродовж приблизно двох днів до здійснення обшуку в цьому автомобілі та вони призначалися для подальшої оплати за придбане житло для їх сина ОСОБА_6 . Безпосередньо 01.10.2015р. зранку на зазначеному автомобілі вона приїхала на свою роботу та передала автомобіль своєму чоловіку в користування, який він припаркував біля свого місця роботи, при цьому про наявність в багажному відділенні зазначених грошових коштів її чоловік не знав, оскільки про їх наявність вона ОСОБА_7 не повідомляла, оскільки між ними останнім часом ускладнилися відносини, але вважала, що залишаючись в багажному відділенні автомобілю грошові кошти перебуватимуть у схоронності.

Прокурор проти задоволення клопотання заперечував, у задоволенні клопотання просив відмовити, зазначивши в судовому засіданні, що при направленні клопотання про накладення арешту на зазначені грошові кошти до слідчого судді, ним зазначалось необхідність застосування такого заходу забезпечення кримінального провадження, як накладення арешту на грошові кошти, які відповідають критеріям зазначеним у ч. 2 ст. 167 КПК України, а також з метою забезпечення можливої конфіскації майна, спеціальної конфіскації або цивільного позову відповідно до вимог ч. 3 ст. 170 КПК України, оскільки існує обґрунтована підозра ОСОБА_7 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 368 КК України.

Заслухавши пояснення учасників судового розгляду, вивчивши клопотання та дослідивши додані до нього документи, слідчий суддя дійшов наступного висновку.

Як встановлено в ході розгляду клопотання, Генеральною прокуратурою України здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0000420 від 18.03.2015 за підозрою першого заступника начальника Головного управління начальника управління у справах іноземців та осіб без громадянства Головного управління ДМС в Одеській області ОСОБА_7 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 368 КК України.

Досудовим розслідуванням встановлено, що наказом Голови Державної міграційної служби (далі ДМС) України від 28 серпня 2014 року №600-к ОСОБА_7 призначено на посаду першого заступника начальника Головного управління начальника управління у справах іноземців та осіб без громадянства Головного управління ДМС в Одеській області.

01.10.2015 о 18 годині 30 хв. ОСОБА_7 затримано в порядку ст. 208 КПК України за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 368 КК України. 02.10.2015 ОСОБА_7 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 368 КК України.

Під час проведення слідчих дій 01.10.2015 із службового кабінету ОСОБА_7 вилучено: грошові кошти в сумі 10500 грн; грошові кошти в сумі 14850 доларів США; грошові кошти в сумі 58441 грн; у квартирі, де проживає ОСОБА_7 , вилучені грошові кошти у сумі 4650 доларів США; грошові кошти у сумі 77700 грн; в автомобілі, яким користується ОСОБА_7 , вилучені грошові кошти у сумі 6100 доларів США; грошові кошти у сумі 106600 грн.

Ухвалою слідчого судді Печерського районного суду м. Києва від 05.10.2015р. задоволено клопотання прокурора другого відділу процесуального керівництва управління процесуального керівництва у кримінальних провадженнях слідчих Генеральної прокуратури України ОСОБА_5 та накладено арешт на вилучені 01.10.2015 у ОСОБА_7 грошові кошти, а саме: грошові кошти в сумі 10500 грн; грошові кошти в сумі 14850 доларів США; грошові кошти в сумі 58441 грн; грошові кошти у сумі 4650 доларів США; грошові кошти у сумі 77700 грн; грошові кошти у сумі 6100 доларів США; грошові кошти у сумі 106600 грн.

Відповідно до ст. 174 КПК України, арешт майна також може бути скасовано повністю або частково ухвалою слідчого судді під час досудового розслідування чи суду під час судового провадження за клопотанням підозрюваного, обвинуваченого, їх захисника чи законного представника, іншого власника або володільця майна, якщо вони доведуть, що у застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано.

Відповідно до ч. 2 ст. 170 КПК України слідчий суддя накладає арешт на майно у вигляді речей, якщо є достатні підстави вважати, що вони відповідають критеріям, визначеним у ч. 2 ст. 167 КПК України.

Відповідно до п. п. 2, 3, 4 ч. 2 ст. 167 КПК України, тимчасово вилученим може бути майно у вигляді речей, документів, грошей тощо, щодо яких є достатні підстави вважати, що вони: призначалися (використовувалися) для схиляння особи до вчинення кримінального правопорушення, фінансування та/або матеріального забезпечення кримінального правопорушення або винагороди за його вчинення; є предметом кримінального правопорушення; одержані внаслідок вчинення кримінального правопорушення та/або є доходами від них, а також майно, в яке їх було повністю або частково перетворено.

Обґрунтовуючи клопотання про скасування арешту заявник посилається на те, що арешт накладено з порушенням вимог КПК України та за відсутності для цього правових підстав. Також представник заявника посилається на те, що слідчий суддя, арештовуючи грошові кошти, не послався на будь-які докази, які підтверджують той факт, що майно відповідає критеріям зазначеним в ч. 2 ст. 167 КПК України, не досліджено слідчим суддею факту того, що грошові кошти належать ОСОБА_3 , яка не має жодного відношення до кримінального провадження і проходить у кримінальному провадженні лише як свідок.

Згідно ст. 171 КПК України слідчий має право за погодженням з прокурором, в межах кримінального провадження звернутися до слідчого судді з клопотанням про арешт майна у виді речей, документів або грошей, в якому повинно зазначатись підстави, у зв`язку з якими потрібно здійснити арешт майна; перелік і види майна, що належить арештувати; документи, що підтверджують право власності на майно, що належить арештувати.

Як підтверджено в судовому засіданні прокурором за матеріалами розслідування кримінального провадження №0000420 від 18.03.2015 за підозрою першого заступника начальника Головного управління начальника управління у справах іноземців та осіб без громадянства Головного управління ДМС в Одеській області ОСОБА_7 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 368 КК України, на момент розгляду зазначеного клопотання документально підтверджених даних про належність вилучених в ході обшуку в автомобілі марки Mercedes-Benz МL, державний реєстраційний номер НОМЕР_1 ,який належить на праві приватної власності заявнику ОСОБА_3 , яким користується її чоловік ОСОБА_7 , грошових коштів в сумі 6100 доларів США; грошових кошти у сумі 106600 грн, відповідним особам не встановлено, з приводу чого грошові кошти продовжують відповідати критеріям ч. 2 ст. 167 КПК України.

За протоколом обшуку автомобілю марки Mercedes-Benz МL, державний реєстраційний номер НОМЕР_1 , який проведений й01.10.2015р. в період з 18.20 год до 19.00 год за присутності власника автомобілю ОСОБА_3 , при виявленні та вилученні грошових коштів із сумки багажного відділення автомобілю у розмірі 6100 доларів США, 106600 грн ОСОБА_3 будь-яких заяв та зауважень не заявляла, також учасникам слідчої дії при належність цих грошових коштів особисто їй також не повідомляла (а.с.6-9).

Крім того, як вбачається із наданих органом досудового розслідування матеріалів, якими обґрунтовувались клопотання прокурора про арешт вказаного майна, прокурором при зверненні до суду із зазначеними клопотаннями було надано достатньо доказів, які в своїй сукупності свідчать про наявність підстав для вчинення такої процесуальної дії як накладення арешту на грошові кошти.

Посилання заявника та її представника на те, що арешт було накладено на грошові кошти які є її особистою власністю не є підставою для скасування накладеного арешту, оскільки досудове розслідування по вказаному кримінальному провадженню триває, підстав та доказів про те, що зазначені грошові кошти не мають відношення до кримінального провадження слідчому судді надано не було.

Незважаючи на те, що арешт на зазначені грошові кошти ухвалою слідчого судді від 05.10.2015р. накладений як на майно, яке відповідає критеріям ч. 2 ст. 167 КПК України, слідчий суддя вважає, що також існує необхідність для залишення арешту на зазначені грошові кошти також і з тих підстав, що ОСОБА_7 підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 368 КК України, та з метою забезпечення можливої конфіскації майна, яке перебуває у власності підозрюваного, відповідно до вимог ч. 3 ст. 170 КК України, оскільки в судовому засіданні заявником та її представником не спростовано, що зазначені грошові кошти підозрюваному ОСОБА_7 не належать.

Між тим, в судовому засіданні з достовірністю встановлено, що ОСОБА_7 особисто постійно користувався зазначеним автомобілем, незважаючи на те, що титульним власником зазначеного автомобілю є його дружина заявник у справі ОСОБА_3 . Безпосередньо 01.10.2015р. у ОСОБА_7 зранку зазначений автомобіль знаходився у користуванні, обшук автомобілю було здійснено починаючи з 18.20 год, в ході обшуку власник автомобілю ОСОБА_3 не заявляла при виявленні грошових коштів про їх належність безпосередньо їй, інші особи, за твердженням заявника в судовому засіданні, до зазначеного автомобілю відношення та доступу не мали, тому підстав вважати, що зазначені грошові кошти належать ОСОБА_3 на даній стадії досудового розслідування не має.

Оскільки досудове розслідування триває, відповідно до вимог ч. 3 ст. 170 КПК України існують передбачені кримінально-процесуальним законом підстави для продовження арешту зазначених грошових коштів з метою забезпечення можливого судового рішення в частині ймовірної конфіскації майна.

Даних, які б свідчили про те, що в застосуванні такого заходу як арешт майна відпала потреба, суду також не надано, а відтак клопотання заявника слідчий суддя вважає необґрунтованим та таким, що не підлягає задоволенню.

Керуючись ст.ст. 170, 174, 309 КПК України, слідчий суддя

У Х В А Л И В :
У задоволенні клопотання ОСОБА_3 про скасування накладеного ухвалою слідчого судді Печерського районного суду м. Києва від 05.10.2015р. у справі № 727/36479/15-к арешту на грошові кошти у розмірі 6100 (шість тисяч сто) доларів США, 106600 (сто шість тисяч шістсот) грн відмовити.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Апеляційного суду м. Києва протягом 5 днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_1