Справа № 752/8399/15-к
Провадження № 1-кп/752/94/16
В И Р О К
Іменем України
19.02.2016 року м. Київ

Голосіївський районний суд м. Києва в складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду в м. Києві кримінальне провадження № 0013407 по обвинуваченню ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки м. Бровари Київської обл., українки, громадянки України, із середньою освітою, незаміжньою, маючої на утриманні неповнолітню дитину ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , працюючої прибиральницею у ФОП " ОСОБА_4 ", зареєстрованою за адресою: АДРЕСА_1 , проживавючої за адресою: АДРЕСА_2 , раніше судимої, а саме:

- за вироком Жашківського районного суду Черкаської обл. від 11.12.2009 р. за ч. 2 ст. 121 КК України до позбавлення волі на строк 7 років,

- 14.09.2012 р. за постановою Збаражського районного суду Тернопільської обл. на підставі ст. 81 КК України звільненої від відбування покарання умовно-достроково на строк 7 місяців 14 днів,

у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 27, ч. 3 ст. 358, ч. 4 ст. 358, ч. 1 ст. 222 КК України,

з участю сторін кримінального провадження:

секретаря судових засідань ОСОБА_5 ,

прокурорів ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 ,

обвинуваченої ОСОБА_2 , суд

в с т а н о в и в :
Обвинувачена ОСОБА_2 у жовтні 2013 р. вирішила отримати споживчий кредит, оскільки для цього необхідно було подати довідку про доходи, а обвинувачена не була офіційно працевлаштована, у неї виник умисел на підроблення офіційного документу, який видається та посвідчується підприємством, яке має право видавати та посвідчувати документи, і який надає права з метою його використання.

Реалізуючи свій умисел, ОСОБА_2 , у жовтні 2013 р. домовилась щодо виготовлення довідки про доходи із невстановленою судом особою на ім`я « ОСОБА_11 », якій надала для цього усі необхідні документи та відомості щодо себе.

Після чого, у жовтні 2013 р., у невстановлених судом місці, час та спосіб, особа на ім`я « ОСОБА_11 », використовуючи надану ОСОБА_2 інформацію підробив довідку про доходи № 27/1 від 29.10.2013 р. на ім`я ОСОБА_2 .

Таким чином, ОСОБА_2 визнається винуватою у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 27, ч. 3 ст. 358 КК України, а саме у пособництві в підроблені офіційного документу, який видається підприємством, яке має право видавати чи посвідчувати такі документи, і який надає права з метою використання його підроблювачем чи іншою особою за попередньою змовою групою осіб.
Крім того, ОСОБА_2 , у невстановлені судом час, місці та обставинах отримавши від невстановленої судом особи на ім`я « ОСОБА_11 » підроблену довідку про доходи на своє ім`я, вирішила її використати.

Так, 29.10.2013 р., близько 15-30 год., ОСОБА_2 , перебуваючи у приміщенні відділення ПАТ «ВТБ Банк», що розташований за адресою: м. Київ, пр.-кт. Науки, 9-а, знаючи, що довідка про доходи містить неправдиву інформацію про її доходи за 6 місяців, оскільки вона ніде не була працевлаштованою, використала підроблений документ, надавши його працівнику банку.

Таким чином, ОСОБА_2 визнається винуватою у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 358 КК України, а саме, у використанні завідомо підробленого документу.
Крім того, ОСОБА_2 , у невстановлені судом час, місці та обставинах отримавши від невстановленої судом особи на ім`я « ОСОБА_11 » підроблену довідку про доходи на своє ім`я, вирішила вчинити шахрайство із фінансовими ресурсами.

Для цього, 29.10.2013 р., близько 15-30 год., ОСОБА_2 , перебуваючи у приміщенні відділення ПАТ «ВТБ Банк», що розташований за адресою: м. Київ, пр.-кт. Науки, 9-а, достовірно знаючи, що довідка про доходи на ім`я ОСОБА_2 , за вихідним № 27/1 від 29.10.2013 р. за підписом директора ОСОБА_12 , бухгалтера ОСОБА_13 , із відтиском печатки ПП «Мегаполіс-Інфо», із інформацією про те, що ОСОБА_2 працює на посаді диспетчера та у період з квітня 2013 р. по вересень 2013 р. отримала дохід у сумі 41 393 грн. 35 коп., підроблена, - надала її працівнику банку з метою отримання кредиту.

Після чого, ОСОБА_2 надавши таким чином завідомо неправдиву інформацію банку з метою отримання кредиту, поставила свій підпис у анкеті-заявці на отримання споживчого кредиту у розмірі 10000 грн.

Таким чином, ОСОБА_2 , визнається винуватою у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 222 КК України, а саме у наданні завідомо неправдивої інформації банкам з метою одержання кредитів, у разі відсутності ознак злочину проти власності.
Допитана в ході судового розгляду обвинувачена ОСОБА_2 свою вину в інкримінованих їй кримінальних правопорушеннях визнала повністю, підтвердивши обставини викладені в обвинувальному акті, та показала суду про те, що вона познайомилась із брокером на ім`я « ОСОБА_11 » та дала йому документи (оригінал свідоцтва про смерть батька, оригінал довіреності на її ім`я від її матері, своє свідоцтво про народження, ксерокопії паспорту матері та ідентифікаційних кодів її та матері). Потім, отримала недостовірну довідку про доходи від особи на ім"я ОСОБА_11 та понесла її у банк і почала оформлювати кредит. Через три дні вона прийшла до банку, де їй сказали, що довідка фальшива та викликали міліцію. Щиро розкаялась у вчиненому та просила суд суворо не карати.

За згодою сторін згідно ст. 349 ч. 3 КПК України судом було визнано недоцільним дослідження таких доказів, як показання свідків та інших доказів, що були зібрані в ході досудового розслідування стосовно фактичних обставин, оскільки обвинувачена та інші учасники судового розгляду правильно розуміють зміст цих обставин, немає сумнівів у добровільності та істинності їх позиції, а також фактичні обставини ніким не оспорюються.

Тому суд обмежив дослідження фактичних обставин вчинення кримінальних правопорушень допитом обвинуваченої та дослідженням таких матеріалів кримінального провадження, що характеризують її особу.

При обранні міри покарання ОСОБА_2 суд враховує наступні обставини справи: ступінь тяжкості вчинених обвинуваченою кримінальних правопорушень; особу обвинуваченої, яка за місцем проживання характеризується посередньо, офіційфно працює, на обліку у лікарів психіатра та нарколога не перебуває, має на утриманні неповнолітню дитину, раніше судима.

Обставиною, що пом`якшують покарання обвинуваченої, у відповідності зі ст. 66 КК України є щире каяття у вчиненому.

Обставиною, що обтяжує покарання обвинуваченої, згідно ст. 67 КК України є рецидив злочину.

На підставі викладеного, суд надходить до висновку про те, що перевиховання та виправлення ОСОБА_2 можливо без ізоляції від суспільства, а тому необхідно призначити їй покарання в межах санкції ч. 5 ст. 27, ч. 3 ст. 358 КК України у виді позбавлення волі, за ч. 4 ст. 358 КК України у виді штрафу, за ч. 1 ст. 222 КК України у виді штрафу з позбавленням права обіймати посади пов`язані з виконанням організаційно-розпорядчих та адміністративно-господарських функцій, відповідно до ч. 1 ст. 70 КК України, шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим, визначити остаточне покарання у виді позбавлення волі із позбавленням права обіймати посади пов`язані з виконанням організаційно-розпорядчих та адміністративно-господарських функцій.

Застосувати ст. 75 КК України та звільнити ОСОБА_2 від відбування покарання з випробуванням та покласти на неї обов`язки, передбачені п. 2, 3, 4 ч. 1 ст. 76 КК України, вважаючи таке покарання необхідним та достатнім для виправлення винної та попередження вчинення нею нових кримінальних правопорушень.

Долю речових доказів слід вирішити відповідно до вимог ст. 100 КПК України.
Питання щодо процесуальних витрат вирішити відповідно до вимог ст. 124 КПК України.

На підставі вищевикладеного, керуючись ст.ст. 368, 374 КПК України, -

у х в а л и в:
ОСОБА_2 визнати винуватою у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 5 ст. 27, ч. 3 ст. 358, ч. 4 ст. 358, ч. 1 ст. 222 КК України, та призначити їй покарання:

- за ч. 5 ст. 27, ч. 3 ст. 358 КК України у виді позбавлення волі на строк 3 (три) роки;

- за ч. 4 ст. 358 КК України у виді штрафу в розмірі 50 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 850 (вісімсот п"ятдесят) грн.

- за ч. 1 ст. 222 КК України у виді однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів громадян, що становить 17000 (сімнадцять тисяч) грн. з позбавленням права обіймати посади пов`язані з виконанням організаційно-розпорядчих та адміністративно-господарських функцій на строк 1 (один) рік.
Відповідно до ч. 1 ст. 70 КК України, шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим, визначити остаточне покарання у виді позбавлення волі на строк 3 (три) роки з позбавленням права обіймати посади пов`язані з виконанням організаційно-розпорядчих та адміністративно-господарських функцій на строк 1 (один) рік.
На підставі ст. 75 КК України звільнити засуджену ОСОБА_2 від відбування призначеного покарання з випробуванням з іспитовим строком 2 (два) роки.

Згідно ст. 76 КК України покласти на засуджену ОСОБА_2 обов`язки протягом іспитового строку не виїжджати за межі України на постійне проживання без дозволу органу кримінально-виконавчої інспекції, повідомляти кримінально-виконавчу інспекцію про зміну місця проживання та періодично з`являтись для реєстрації в кримінально-виконавчій інспекції.

Речовий доказ, довідка про доходи № 27/1 від 29.10.2013 р., що знаходиться в матеріалах кримінального провадження, - залишити зберігати в матеріалах кримінального провадження.

Стягнути з засудженої ОСОБА_2 на користь держави документально підтверджені витрати на залучення експертів відповідно до висновку експерта № 274 від 09.04.2014 р. у розмірі 393 (триста дев`яносто три) грн. 12 коп.

Вирок може бути оскаржений до Апеляційного суду м. Києва через Голосіївський районний суд м. Києва протягом 30 діб з дня проголошення.

Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченій та прокурору.

Суддя ОСОБА_1