АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ХЕРСОНСЬКОЇ ОБЛАСТІ

Єдиний унікальний номер справи: 666/6108/15-к
Номер провадження: 11-кп/791/1100/15 Головуючий в І інстанції: ОСОБА_1
Категорія: ч.1 ст.263,ч.4 ст.296 КК України Доповідач : ОСОБА_2
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
2015 року грудня місяця 21 дня року колегія суддів судової палати в кримінальних справах Апеляційного суду Херсонської області у складі:

Головуючого :ОСОБА_2
Суддів: При секретарі З участю прокурора: Обвинуваченого: Захисника: ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ОСОБА_5 ОСОБА_6 ОСОБА_7 ОСОБА_8

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду у м. Херсоні кримінальне провадження № 0003912 за апеляційною скаргою з доповненнями прокурора військової прокуратури Херсонського гарнізону південного регіону України на ухвалу Дніпровського районного суду м. Херсона від 24 листопада 2015 року щодо :
ОСОБА_9 ,
ІНФОРМАЦІЯ_1 ,
уродженця с. Костогризово, Цюрупинського району,

Херсонської області,

зареєстрованого за адресою:

АДРЕСА_1 ,-

В С Т А Н О В И Л А:
Цією ухвалою обвинувальний акт у кримінальному провадженні по обвинуваченню ОСОБА_9 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст.263, ч.4 ст.296 КК України повернуто військовому прокурору Херсонського гарнізону південного регіону України.

В апеляційній скарзі з доповненнями прокурор військової прокуратури Херсонського гарнізону південного регіону України просить ухвалу суду першої інстанції від 24.11.2015 року скасувати, обвинувальний акт у кримінальному провадженні по обвинуваченню ОСОБА_9 направити до Дніпровського районного суду м. Херсона для призначення нового розгляду у суді першої інстанції в іншому складі суду. Вважає, що обвинувальний акт відповідає п.5 ст.291 КПК України. Відсутність кваліфікуючої ознаки « зберігання гранати» вважає можливим вирішити під час судового розгляду, так як прокурор має право змінити чи доповнити обвинувачення. Судом першої інстанції не вказано з якою метою повернутий обвинувальний акт прокурору, та вийшов за межі ст.314 КПК України. Крім того, суд першої інстанції не розглянув клопотання захисника про зміну запобіжного заходу обвинуваченому ОСОБА_9 . Також в журналі судового засідання вказано про присутність на проголошенні оскаржуваної ухвали суду прокурора ОСОБА_10 , обвинуваченого ОСОБА_9 та захисника ОСОБА_8 , що не відповідає дійсності. Таким чином, суд першої інстанції порушив вимоги ст.376 КПК України. На думку прокурора, судом першої інстанції порушено право прокурора та сторони захисту на доступ до правосуддя.

Заслухавши суддю-доповідача, думку прокурора військової прокуратури Херсонського гарнізону, який просив апеляційну скаргу задовольнити, думку захисника, обвинуваченого ОСОБА_9 , які просили апеляційну скаргу прокурора задовольнити, ухвалу суду скасувати, в судових дебатах сторони залишились на своїх позиціях, перевіривши матеріали кримінального провадження та доводи апеляційної скарги, колегія суддів дійшла таких висновків.

Згідно зі ст.110 КПК України обвинувальний акт є процесуальним рішенням, яким прокурор висуває обвинувачення у вчиненні кримінального правопорушення і яким завершується досудове розслідування.

Відомості, які має містити обвинувальний акт, передбачені ст.291 КПК України.

Відповідно до п.3 ч.3 ст.314 КПК України, у підготовчому судовому засіданні суд має право повернути обвинувальний акт, якщо він не відповідає вимогам цього Кодексу.

Згідно із роз`ясненнями, які містяться у п.10 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про застосування законодавства, яке забезпечує право на захист у кримінальному судочинстві» від 24.10.2003 року №8, суди повинні вимагати від органів досудового слідства, щоб пред`явлене особі обвинувачення було конкретним за змістом. Зокрема, воно повинно містити дані про злочин, у вчиненні якого обвинувачується особа, час, місце та інші обставини його вчинення, наскільки вони відомі слідчому.

Даний принцип закріплений у ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, де зазначено, що кожний обвинувачений у вчиненні кримінального правопорушення має бути негайно і детально поінформованим зрозумілою для нього мовою про характер і причини обвинувачення, висунутого проти нього.

Зазначених вимог закону при складанні обвинувального акта ні слідчим, ні прокурором не дотримано.

За змістом судового рішення, у підготовчому судовому засіданні суд першої інстанції встановив, що у даному обвинувальному акті органи досудового слідства кваліфікують дії обвинуваченого за ч.1 ст.263 КК України носіння, придбання, « вибухових пристроїв» без передбаченого закону дозволу, але при цьому, в обвинувальному акті зазначено, що згідно експертизи ручна граната РГД-5, яка знаходилася у обвинуваченого є «бойовим припасом».

Крім того, в мотивувальній частині обвинувального акту органи досудового слідства зазначають, що ОСОБА_9 сховав ручну гранату РГД 5 на території парку, але при кваліфікації дій обвинуваченого за ч.1 ст.263 КК України не зазначено кваліфікуючу ознаку як «зберігання».

Згідно із чинним кримінальним процесуальним законом обвинувачений має право знати в чому він обвинувачується, а обвинувальний акт має бути конкретним за своїм змістом.

Така неконкретність та суперечливість пред`явленого обвинувачення порушує право обвинуваченого на захист, що є істотним порушенням вимог кримінального процесуального закону.

З таким висновком суду першої інстанції погоджується і колегія суддів.

Доводи прокурора про те, що суд у підготовчому судовому засіданні вийшов за межі своїх повноважень, колегія суддів вважає безпідставним, оскільки суд не вирішував питання про формулювання обвинувачення та кваліфікацію дій обвинуваченого, а лише перевірив - чи відповідає викладене в обвинувальному акті формулювання обвинувачення вимогам кримінального закону, зокрема, чи містить це обвинувачення виклад фактичних обставин кримінального правопорушення.

Доводи прокурора про те, що суд першої інстанції не проголосив оскаржувану ухвалу прилюдно, чим порушив ст.376 КПК України спростовуються матеріалами провадження. Відповідно ч.7 ст.376 КПК України копія судового рішення не пізніше наступного дня після ухвалення надсилається учаснику судового провадження, який не був присутній в судовому засідання. Як убачається з матеріалів кримінального провадження прокурор ОСОБА_10 отримав копію ухвали суду першої інстанції - 25.11.2015 року, що підтверджується розпискою (а.п. 21), а відсутність при проголошенні ухвали захисника не перешкоджає суду першої інстанції оголосити ухвалу суду. Обвинувачений ОСОБА_9 апеляційну скаргу на ухвалу суду першої інстанції не подавав, про будь які порушення судом першої інстанції кримінального процесуального закону не заявляв, тому доводи в апеляційній скарзі з доповненнями прокурора про порушення права прокурора та сторони захисту на доступ до правосуддя не знайшли свого підтвердження. Крім того, прокурором в апеляційній скарзі з доповненнями не надано доказів про порушення права сторін судового провадження.

Доводи прокурора про те, що суд першої інстанції не розглянув клопотання про зміну запобіжного заходу не є підставою для скасування ухвали суду першої інстанції. Відповідно до ст.186 КПК України клопотання про застосування або зміну запобіжного заходу розглядається слідчим суддею, судом невідкладно, але не пізніше сімдесяти двох годин з моменту фактичного затримання підозрюваного, обвинуваченого або з моменту надходження до суду клопотання, якщо підозрюваний, обвинувачений перебуває на свободі, чи з моменту подання підозрюваним, обвинуваченим, його захисником до суду відповідного клопотання. Таким чином, захисник має право звернутися з аналогічним клопотанням до слідчого судді для вирішення клопотання по суті.

Таким чином, суд першої інстанції обґрунтовано повернув обвинувальний акт військовому прокурору Херсонського гарнізону південного регіону України, оскільки він не відповідає вимогам п.5 ч.2 ст. 291 КПК України.

Колегія суддів вважає, що суд першої інстанції повернув обвинувальний акт, відповідно до п.3 ч.3 ст.314 КПК України.

Враховуючи вищенаведене, колегія суддів дійшла висновку, що суд першої інстанції в ухвалі навів обґрунтовані мотиви повернення обвинувального акта військовому прокурору Херсонського гарнізону південного регіону України, тому підстав для її скасування та задоволення апеляційної скарги з доповненнями прокурора військової прокуратури Херсонського гарнізону південного регіону України, не знаходить.

Враховуючи вищенаведене, колегія суддів приходить до висновку, що ухвала суду є законною та обґрунтованою.

Керуючись ст.ст. 404; 405; 407; 418 КПК України, колегія суддів, -

ПОСТАНОВИЛА:
Апеляційну скаргу з доповненнями прокурора військової прокуратури Херсонського гарнізону південного регіону України залишити без задоволення.

Ухвалу Дніпровського районного суду м. Херсона від 24 листопада 2015 року, якою обвинувальний акт у кримінальному провадженні внесеного до Єдиного державного реєстру досудових розслідувань по обвинуваченню ОСОБА_9 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст.263, ч.4 ст.296 КК України, повернуто військовому прокурору Херсонського гарнізону південного регіону України без змін.

Ухвала набирає законної сили негайно, оскарженню не підлягає.

Головуючий: ОСОБА_2
Судді: ОСОБА_3
ОСОБА_4