Справа №:705/3890/14-к
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

25 січня 2016 року Уманський міськрайонний суд
Черкаської області
в складі: головуючого-судді ОСОБА_1
при секретарі ОСОБА_2
з участю прокурорів ОСОБА_3 , ОСОБА_4
захисника ОСОБА_5
обвинуваченого ОСОБА_6
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Умань кримінальне провадження по обвинуваченню:
ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Умань Черкаської області, українця, громадянина України, з середньою освітою, одруженого, не працюючого, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого,
у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст.307 КК України, -
Органом досудового слідства, у відповідності до обвинувального акту, ОСОБА_6 обвинувачується в тому, що він 27 березня 2014 року, близько 13 год. 45 хв., перебуваючи в невстановленому місці придбав у невідомої особи одноразовий медичний шприц ємністю 6 мл., який був заповнений по позначку близько 2,4 мл. рідиною коричневого кольору та впевнившись в тому, що дана речовина являється наркотичним засобом, став її незаконно зберігати при собі, з метою подальшого збуту.
Він же, 27 березня 2014 року, близько 14 год. 00 хв., перебуваючи в автомобілі «Renault Logan» д.н.з. НОМЕР_1 , який рухався по вул. Радянській, м. Умань, поблизу центрального ринку м. Умань, діючи умисно та цілеспрямовано, з корисливих спонукань, незаконно збув за 120 гривень ОСОБА_7 одноразовий шприц ємністю 6 мл., який був заповнений по позначку близько 2,4 мл. рідиною коричневого кольору, який ОСОБА_7 залишив при собі та в подальшому добровільно видав працівникам міліції. Дана речовина згідно висновку судово-хімічної експертизи № 2/438 від 18.04.2014 року - містить у своєму складі особливо небезпечний наркотичний засіб, обіг якого заборонено героїн та наркотичний засіб, обіг якого обмежено метадон. Маса героїну складає 0,0030 г, маса метадону складає 0,0031 г.
Обвинуваченому ОСОБА_6 інкримінується вчинене кримінальне правопорушення, яке передбачене ч.2 ст. 307 КК України та кваліфікується як незаконне придбання, зберігання з метою збуту, а також незаконний збут особливо небезпечного наркотичного засобу.
Дане обвинувачення підтримано прокурором в суді, який вважає, що кваліфікація дій обвинуваченого за ч.2 ст. 307 КК України є правильною, а факт вчинення злочину доведеним доказами дослідженими під час судового слідства.
Допитаний під час судового розгляду обвинувачений ОСОБА_6 свою вину у вчиненні злочину заперечив, посилаючись на недоведеність вчинення ним тих дій, які вказані у формулюванні обвинувачення та показав, що він 27.03.2014 року проснувшись рано з дружиною їздив в поліклініку, так як вони обоє є наркозалежними особами та проходять замісну терапію, де відмічаються. Дружина після відвідування наркодиспансера, пішла додому раніше. Він з наркодиспансера йшов додому пішки разом з ОСОБА_8 , який також знаходиться на замісній терапії. В цей час йому зателефонував ОСОБА_9 та повідомив, що він знаходиться біля його дому і наполягав на зустрічі з ним, на що він не погодився, оскільки знаходиться на програмі замісної терапії та знав що ОСОБА_10 вживає наркотичні засоби. ОСОБА_11 ще декілька разів телефонував і наполягав на зустрічі, морально тиснув на нього, він боявся за свою дитину та дружину, оскільки ОСОБА_12 знаходився біля його дому. Коли він ішов додому по вул. Тищика м. Умані, біля магазину «Зоряний», на таксі під`їхав ОСОБА_13 та вмовив його купити йому наркотики в особи на ім`я « ОСОБА_14 », яка проживає в районі «Лисої гори» та здійснює торгівлю наркотичними засобами. ОСОБА_10 казав, що ОСОБА_14 йому не продасть наркотик, бо він їй винен гроші та обіцяв поділитися з ним купленим наркотичним засобом. Вони разом на автомобілі «Таксі» поїхали на вул. Сєрова, 6, м. Умань, до ОСОБА_15 , яка займається збутом наркотичних засобів, про що він знав оскільки до лікування теж купував в неї наркотичні засоби. Приїхавши до ОСОБА_16 дав йому 5 кубовий шприц та гроші в сумі 120 гривень, він пішов та зайшовши в будинок передав гроші ОСОБА_17 , близько 120 грн. та шприц отримані від ОСОБА_18 . Люба достала з кармана банку і набрала в шприц 2,5 мл. наркотичного засобу «Ширка». Він взяв шприц, вийшов з будинку та сів у автомобіль таксі. ОСОБА_10 одразу вирвав з рук шприц і запитав його «Ти будеш ?» він відповів «Да» і ОСОБА_11 відлив частину наркотику в інший шприц і дав йому. В цей час водій автомобіля поїхав назад додому. По дорозі додому, на базарі біля церкви їх зупинили працівники міліції, при цьому він вміст шприца вилив на килимок на полу автомобіля, а ОСОБА_11 викинув свій шприц йому під ноги на задньому сидінні, після чого відкрив машину і втік. Після цього приїхав слідчий ОСОБА_19 з двома понятими, одного з яких він знає - це ОСОБА_20 , теж наркозалежний. В машині ще знаходилась його коробка, в якій був димедрол, сонат та близько 10 шприців. Коли йому просвічували руки то вони не світилися. Оскільки він придбаний наркотичний засіб, не мав мети збувати, вчинив це під тиском, тому вважає, що не винен у вчиненні злочину, відповідно до обвинувачення за ч.2 ст.307 КК України.
Дослідивши матеріали кримінального провадження, як докази надані прокурором в судовому засіданні, заслухавши покази обвинуваченого, свідків, суд прийшов до висновку, що зібрані по справі докази не підтверджують обвинувачення у вчиненні злочину ОСОБА_6 , передбаченого ч.2 ст.307 КК України, а сумніви щодо доведеності обвинувачення суд тлумачить на користь обвинуваченого реалізуючи принцип презумпції невинуватості та вважає за необхідне виправдати обвинуваченого ОСОБА_6 , виходячи з наступного.
Визнання особи винуватою у вчиненні злочину може мати місце лише за умови доведення її вини, а обвинувальний вирок може ґрунтуватися тільки на переконливих та безспірних доказах.
Згідно ст. 9 Конституції України чинні міжнародні договори, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, є частиною національного законодавства України. За ст.. 6 Конвенції про захист прав та основних свобод людини 1950 року, ратифікованою Верховною Радою України Законом від 17.07.1997 року №457/97/ВР, при визначенні кримінального обвинувачення кожному гарантовано право на справедливий розгляд справи щодо нього незалежним і безстороннім судом, створеним відповідно до закону, та застосування презумпції невинуватості. Тобто відповідно до ч. 2 ст. 6 Конвенції про захист прав та основних свобод людини 1950 року, кожна людина, обвинувачена у вчиненні кримінального злочину, вважається невинуватою доти, доки її вину не буде доведено згідно з законом. Аналогічні гарантії містить і Міжнародний пакт про громадянські і політичні права 1966 року, ратифікований Указом Президії Верховної Ради Української РСР від 19.10.1973 року.
У відповідності до положень ст. 62 Конституції України, винність особи повинна бути доведена у встановленому законом порядку. Обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.
Зазначені конституційні положення та положення чинних міжнародних договорів відображені в кримінально-процесуальному законодавстві України.
В статті 7 КПК України закріплені найважливіші засади кримінального провадження, серед яких є верховенство права, презумпція невинуватості та забезпечення доведеності вини.
Статтею 8 КПК України встановлено, що кримінальне провадження здійснюється з додержанням принципів верховенства права, відповідно до якого людина, її права та свободи визнаються найвищими цінностями та визначають зміст і спрямованість діяльності держави.
Відповідно до ст.17 КПК України, ніхто не зобов`язаний доводити свою невинуватість у вчиненні кримінального правопорушення і має бути виправданим, якщо сторона обвинувачення не доведе винуватість особи поза розумним сумнівом. При цьому, згідно ст.22 ч.6 КПК України , суд, зберігаючи об`єктивність та неупередженість, створює необхідні умови для реалізації сторонами їх процесуальних прав та виконання процесуальних обов`язків.
Відповідно до вимог ст.91 КПК України у кримінальному провадженні наряду з іншим підлягають доказуванню: подія кримінального правопорушення (час, місце, спосіб та інші обставини вчинення кримінального правопорушення), винуватість обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, форма вини, мотив і мета вчинення кримінального правопорушення.
Згідно ст. 94 КПК України слідчий, прокурор, слідчий суддя, суд за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження, керуючись законом, оцінюють кожний доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів - з точки зору достатності та взаємозв`язку для прийняття відповідного процесуального рішення.
Суд обґрунтовує свої висновки лише на показаннях, які він безпосередньо сприймав під час судового засідання, а також на інших матеріалах кримінального провадження, які були надані прокурором на підтвердження пред`явленої підозри, та іншими учасниками судового розгляду.
Відповідно до рішення Конституційного Суду України № 12рп/2011 від 20 жовтня 2011 року визнаватися допустимими і використовуватися як докази в кримінальній справі можуть тільки фактичні дані, одержані відповідно до вимог кримінально-процесуального законодавства. Перевірка доказів на їх допустимість є найважливішою гарантією забезпечення прав і свобод людини і громадянина в кримінальному процесі та ухвалення законного і справедливого рішення у справі.
Згідно ч. 3 ст. 373 КПК України обвинувальний вирок не може ґрунтуватися на припущеннях і ухвалюється лише за умови доведення у ході судового розгляду винуватості особи у вчиненні кримінального правопорушення, а в разі якщо не доведено, що кримінальне правопорушення вчинене обвинуваченим, згідно з п 2 ч. 1 ст. 373 КПК України ухвалюється виправдовувальний вирок.
Згідно ст. 370 КПК України судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим.
Законним є рішення, ухвалене компетентним судом згідно з нормами матеріального права з дотриманням вимог щодо кримінального провадження, передбачених цим Кодексом.
Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені доказами, дослідженими під час судового розгляду та оціненими судом відповідно до статті 94 КПК України.
Вмотивованим є рішення, в якому наведені належні і достатні мотиви та підстави його ухвалення.
Під час розгляду кримінального провадження судом були досліджені наступні докази, які надані як прокурором так і обвинуваченим на підтвердження чи спростування пред`явленого обвинувачення ОСОБА_6 за ч.2 ст.307 КК України, які суд за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження, керуючись законом, оцінив кожний доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, а в сукупності зібраних доказів з точки зору достатності та взаємозв`язку, прийшов до висновку про недоведеність вини ОСОБА_6 у вчиненні злочину. Деякі докази, що конкретно вказані судом, взагалі є неналежними доказами у цьому провадженні.
- Покази свідка обвинувачення ОСОБА_21 , який під час допиту в судовому засіданні показав, що з обвинуваченим стосунків він не має, він був запрошений знайомим працівником міліції в якості понятого разом з ОСОБА_22 під час затримання ОСОБА_6 . Працівники міліції затримали в таксі в центрі міста Умані де знаходилися тільки водій таксі та ОСОБА_6 . При собі останній мав лікарські засоби, димедрол та шприци, які знаходились на задньому сидінні автомобіля, один з яких був розпечатаний та використаний. Працівники міліції складали документи вони все підписували. Коли ОСОБА_23 водили світити руки, то він не пам`ятає, щоб вони світилися, а документи він всі підписував на місці затримання вони відповідають дійсності. Крім того, за 2-3 години до події підписував документи при помітці грошей, призначення яких було для контрольної закупки, які при них з ОСОБА_22 вручили хлопцю. Він сам залежним не являється, але вживав наркотичні засоби.
- Покази свідка обвинувачення ОСОБА_22 , який під час допиту в судовому засіданні показав, що працівники міліції запросили його з ОСОБА_21 в кабінет як понятих, помітили гроші, поклали в конверт та зателефонували коли потрібно було приїхати на затримання. При цьому нікому гроші не вручали. Під час затримання працівниками міліції було обшукано машину, а потім спочатку на вулиці, а пізніше в магазині просвічували ОСОБА_6 руки, які не світилися. При цьому наркотики не вилучалися, був вилучений лише один шприц з коврика машини спереду, але без наркотичного засобу.
- Покази свідка обвинувачення ОСОБА_7 (особи зі зміненими анкетними даними), який під час допиту в судовому засіданні в режимі відеоконференції показав, що дійсно він на кінець весни початок літа 2014 року, був добровільно залучений працівниками міліції до закупки наркотичних засобів, розписувався, що отримував кошти та писав розписку про добровільну співпрацю. Після цього він подзвонив до ОСОБА_6 і запитав чи не знає він де купити наркотики, останній сказав, що знає. Після цього вони зустрілися по вул.Леніна та поїхали на автомобілі таксі білого кольору в район Лисої Гори, м. Умані, зупинилися в провулку де торгують наркотиками, він сидів на передньому сидінні. Ян вийшов і купив 5 мл. наркотиків за гроші, які він йому передав та які дали працівники міліції, точної суми він не пам`ятає, але не менше ніж 160 грн. Від ОСОБА_24 він отримав 2 куба ширки. Після цього вони поїхали назад та автомобіль був зупинений працівниками міліції. Він на обліку в наркодиспансері не стоїть, в той час на момент закупки був наркозалежним;
- Покази свідка захисту ОСОБА_25 яка під час допиту в судовому засіданні показала, що обвинувачений ОСОБА_6 є її сином, одружений, проживає разом з дружиною і дочкою. Коли вона зателефонувала ОСОБА_26 27.03.2014 року то зрозуміла, що в нього проблеми, тому поїхала до нього, але нічого не бачила. Зранку їй повідомив адвокат, що їх викликають в міліцію. Вона точно знає, що на її сина з боку сина ОСОБА_15 , яка продає наркотичні засоби, постійно здійснювався тиск та навіть погрози. Останніх 5 років її син знаходиться на замісній терапії.
- Покази свідка захисту ОСОБА_8 , який під час допиту в судовому засіданні показав, що з обвинуваченим він в дружних стосунках. Коли вони з ОСОБА_27 ішли 27.03.2015 року додому, то до ОСОБА_23 постійно телефонував ОСОБА_13 , який пізніше під`їхав на таксі до магазина «Зоряний» по вул. Леніна, м. Умань, психологічно тиснув на ОСОБА_23 , погрожував щось зробити з його дочкою та просив купити для нього наркотики на ОСОБА_28 в циганки ОСОБА_15 . Після цього ОСОБА_29 сів до нього в машину та вони разом поїхали. Він сам знаходиться на метадоновій програмі близько 4 років.
Згідно витягу внесені відомості до ЄРДР від 10 березня 2014 року за ч.2 ст.307 КК України, з наступних обставин:
10 березня 2014 року до СБНОН Уманського МВ надійшла оперативна інформація про те, що особа на прізвиськ « ОСОБА_30 » займається збутом наркотичних речовин на території м. Умань.
Зазначений витяг є фактичним порушенням кримінального провадження, який дає право органу досудового розслідування проводити слідчі процесуальні дії.
Прокурором в судовому засіданні не надано відповідних доказів та не доведено суду, що особа на прізвисько « ОСОБА_30 » є обвинуваченим у провадженні ОСОБА_6 та можливість проводити відносно нього слідчі, процесуальні дії. Відповідні дані у витягу не зазначені.
Пунктом 4.1. Положення про порядок ведення єдиного реєстру досудових розслідувань затвердженого наказом Генерального прокурора України № 69 від 17 серпня 2012 року, визначено, що відомості з реєстру надаються у вигляді витягу в порядку встановленому КПК України.
П. 4.3 врегульовано, яка інформація з реєстру включається до витягу та в підпункті 5 визначено, що у витязі зазначається ПІБ та дату народження особи, якій повідомлено про підозру. Таких доказів обвинуваченням суду не надано, тому є сумнівним проведення слідчих дій відносно ОСОБА_6
- Рапорт о/у БНОН Уманського МВ УМВС України ОСОБА_31 , який повідомляє начальника про надходження інформації про збут особою на прізвисько « ОСОБА_30 » наркотичних засобів на території м. Умані (т.1 а.с.2). Рапорт Ст. о/у СБНОН Уманського МВ УМВС від 25.03.2014 року, згідно якого « ОСОБА_30 » є ОСОБА_6 (т.1 а.с. 8).
Дані рапорти ніяким чином не підтверджує винність ОСОБА_6 у вчиненні інкримінованого йому злочину, так як не є процесуальним документом згідно КПК України та носить виключно суб`єктивний характер.
- Відомість на видачу коштів спецпризначення від 17 березня 2014 року, в якій вказано, що о/у ОСОБА_32 видано 2000 гривень, на відомості наявний запис «Уманський МВ 120 грн. від 20.03.2014 р., ОСОБА_33 200 грн. від 03.04.14 р.». (т.1 а.с. 11).
Дану відомість суд вважає неналежним і недопустимим доказом, так як вона не має належної інформації: не зазначено хто такий ОСОБА_34 , конкретно де і ким він працює, навіщо отримував 2000 гривень та яке він відношення має до провадження та обвинувачення ОСОБА_6 з урахуванням того факту, що слідчим у провадженні є ОСОБА_19 , хто та кому передавав грошові кошти в сумі 120 та 200 гривень, з якою метою та хто здійснив запис.
Даним доказом не доводиться правомірність отримання слідчим ОСОБА_19 чи іншими уповноваженими особами, грошових коштів в сумі 120 гривень, купюрами 50, 10 та 3 по 20 гривень, для подальшого проведення оперативної закупки. Даний факт має істотне значення для прийняття рішення у справі.
Крім того, грошові кошти отримувалися до винесення прокурором постанови про проведення оперативної (контрольованої) закупки, яка видана прокурором 26 березня 2014 року.
- Постанова про проведення контролю за вчиненням злочину контрольованої та оперативної закупки від 26 березня 2014 року, згідно якої з метою розкриття злочину провести оперативну закупку наркотичного засобу опію ацетильованого в кількості 1 мл. або іншій кількості за ціною 40 гривень у ОСОБА_6 (т.1 а.с. 12-14);
Постанова про використання заздалегідь ідентифікованих (помічених засобів) від 27 березня 2014 року (т.1 а.с. 16);

Протокол огляду та ідентифікації (помітки) засобів (грошових купюр) від 27 березня 2014 року (т.1 а.с. 17-18);

Протокол особистого огляду особи від 27 березня 2014 року ОСОБА_7 , як особи із зміненими даними, де зазначено, що в ході огляду ОСОБА_7 заборонених обігом предметів, а саме наркотичних засобів, шприців, вибухівки та зброї, грошових коштів не виявлено (т.1 а.с. 19);

Розписка-зобов`язання від 27 березня 2014 року про те, що ОСОБА_7 отримав помічені грошові кошти та медичний шприц ємністю 5 мл., які зобов`язується їх використати для проведення оперативної закупки наркотичного засобу у ОСОБА_6 (т.1 а.с. 20);

Суд вважає вказані докази мають доказове значення фактів наміру проведення оперативної закупки, вручення грошових коштів ОСОБА_7 , їх помітки та отримання, але доказове значення вони матимуть в сукупності з іншими доказами, щодо проведення закупки саме у ОСОБА_6 , вилучення у нього вручених коштів, співставлення їх з тими коштами, які помічалися та правомірною видачею закупленого наркотичного засобу ОСОБА_7 з процесуальною фіксацією даного факту, тому самі по собі дані докази не доводять вчинення ОСОБА_6 злочину.

- Рапорти інспектора ВДАІ Уманського МВ УМВС від 27.03.2014 року про зупинку транспортного засобу в якому їхав ОСОБА_6 та ст. о/у СБНОН Уманського МВ УМВС ОСОБА_35 від 27 березня 2014 року про зупинку автомобіля «Рено-логан» в якому їхав ОСОБА_6 та під час затримання ОСОБА_6 знаходився на задньому сидінні автомобіля та коли побачив, що до нього підходять працівники міліції заблокував двері автомобіля зі своєї сторони та з двох медичних шприців злив рідину коричневого кольору на полик під ногами, після чого двері автомобіля було відчинена та ОСОБА_6 затримано. (т.1 а.с. 21-22);

З огляду на вимоги КПК України, суд досліджує докази безпосередньо в судовому засідання, прокурором не заявлялося клопотання про допит вказаних свідків в судовому засіданні.

- Протокол освідування особи ОСОБА_6 від 27 березня 2014 року (т.1 а.с. 26), згідно якого в обвинуваченого було відібрано зразки нашарувань спеціальної хімічної речовини з правої та лівої рук одним марлевим тампоном, яка при освітленні в УФ променях спеціальним приладом світились яскраво-жовтим кольором.

- Протокол огляду місця події від 27 березня 2014 року (т.1 а.с. 28).

При огляді та вилученні зазначено, що було виявлено на задньому сидінні автомобіля «Рено-Логан» д.н.з НОМЕР_1 та вилучено крім іншого: 8 шести мл. шприців, 9 трьох мл. шприців, вісім 12 мл. шприців, які на момент огляду запаковані. Також, виявлено та вилучено медичний шприц ємністю 6 мл., заповнений невідомою речовиною до позначки 0,8 мл., два шприци по 12 мл. та один 3 мл., які були розпакованими, на коврику вилучені пустий шприц ємністю 9 мл. та один 3 мл., медичний шприц ємністю 6 мл. із невідомою речовиною заповнений по позначку 0,8 мл, два пустих шприца ємністю 6 мл. та 3 мл. також вилучено було автомобіль та коврики з нього.

Таким чином, відповідно до протоколу медичний шприц ємністю 6 мл. заповнений невідомою речовиною до позначки 2,4 мл., який начебто купив ОСОБА_7 та інкримінується ОСОБА_6 не був виявлений та не вилучався.

- Протокол № 610 т про результати контролю за вчиненням злочину від 28 березня 2014 року (т.1 а.с. 15), згідно даного протоколу 27 березня 2014 року близько 14 години 00 хвилин була проведена оперативна закупка наркотичного засобу в ОСОБА_6 та ОСОБА_36 видав працівникам міліції медичний шприц ємністю 5 мл., який був заповнений по позначку 2,5 мл. речовиною коричневого кольору.

Зазначено: вилучені речі і документи та спосіб їх ідентифікації:

-медичний шприц ємністю 5 мл., який був заповнений по позначку 2,5 мл. речовиною коричневого кольору, який видав ОСОБА_7 ;

-6 ампул, сім таблеток, шприц 6 мл, заповнений по позначку 0,8 мл. , шприц 6 мл. із залишками невідомої речовини, автомобіль «Рено-Логан», НОМЕР_1 , ковбик з автомобіля, які вилучені протоколом огляду місця події від 27 березня 2014 року;

-грошові кошти в сумі 110 гривень, які були добровільно видані ОСОБА_37 27 березня 2014 року;

-протокол помічення та ідентифікації грошових купюр від 27.03.2014 року;

-Заява ОСОБА_7 від 27.03.2014 року на видачу речовини;

-Протокол затримання ОСОБА_6 від 27.03.2014 року.

Даний протокол суд вважає неналежним доказом у провадженні, оскільки в ньому зазначено про видачу шприца з наркотичним засобом громадянином ОСОБА_38 , який до процесуальних дій не залучався слідчим, яке він має відношення до справи не доведено прокурором, адже особою із зміненими даними є ОСОБА_7 . Також, така видача шприца з наркотичним засобом проводилася без присутності понятих, а лише о/у СБНОН Уманського МВ УМВС ОСОБА_39 , незрозуміло суду яку участь даний працівник приймав і чому така видача була здійснена 28 березня 2014 року о 12 год. 00 хв. по 12 год. 30 хв., тоді як ОСОБА_7 заяву про видачу одноразового медичного шприца, який він вказує що придбав у ОСОБА_6 написав 27 березня 2014 року о 17 год. 25 хв., де цей час з 27.03.14 року з 17.25 год. по 28.03.2014 р. до 12.00 год. знаходився ОСОБА_7 разом з шприцом ємністю 5 мл. з бурою речовиною заповнений до позначки 2,5 мл., який він начебто придбав у ОСОБА_6 , тому даний доказ є сумнівним щодо доведеності вини ОСОБА_6 в сукупності з іншими доказами.

Крім того, зазначено про вилучення речей і документів та спосіб їх ідентифікації, при цьому не зазначено яким документом і з якою мето вилучено протокол помічення та ідентифікації грошових купюр від 27 березня 2014 року, заяву ОСОБА_7 від 27.03.2014 р. на видачу речовин, не уточнено, що за речовини ОСОБА_7 видавав, протокол затримання ОСОБА_6 від 27.03.2014 р. з урахуванням того, що протоколи складалися слідчим і містяться в матеріалах кримінального провадження.

- Заява ОСОБА_7 від 27 березня 2014 року складена о 17 год. 25 хвилин про видачу одноразового медичного шприца ємністю 5 мл. з бурою речовиною заповнений до позначки 2,5 мл., який він начебто придбав у ОСОБА_6 (т.1 .а.с. 33).

- Протоколи огляду предметів від 28 березня 2014 року (т.1 а.с. 45-52), в тому числі: медичний шприц ємністю 5 мл. заповнений по позначку 2,5 мл. невідомою речовиною, який видав ОСОБА_7

- Висновок експерта № 2/412 від 28 березня 2014 року проведеного науково-дослідним експертно-криміналістичним центром з таблицею зображень до нього, де зазначено у висновках, що надана на експертизу рідина містить в своєму складі особливо-небезпечний наркотичний засіб, обіг якого заборонено діацетилморфін (героїн).

Масу наркотичного засобу в перерахунку на суху речовину визначити не представляється можливим по причині відсутності відповідної матеріально-технічної бази (т.1 а.с. 61-63).

В дослідницькій частині даного висновку зазначено, що при відкритті упаковки наданої для дослідження, в ній знаходиться одноразовий медичний шприц з полімерного матеріалу об`ємом 6 см3 з рідиною коричневого кольору об`ємом 2,4 см3 об. 1; що не відповідає переліку, наведеному в постанові про призначення судової експертизи (рис. 1.2. ілюстрованої таблиці, що додається до висновку експерта).

Судом встановлено та підтверджено даним висновком, що одноразовий медичний шприц з полімерного матеріалу об`ємом 6 см3 з рідиною коричневого кольору об`ємом 2,4 см3 ОСОБА_7 не видавався та слідчим не вилучався, звідки слідчий ОСОБА_19 взяв даний шприц з вмістом суду не відомо, з цих підстав суд вважає даний висновок неналежним і недопустимим доказом, адже постановою слідчого від 28 березня 2014 року про призначення судово-хімічної експертизи в розпорядження експерта надано шприц 5 мл. заповнений по позначку 2,5 мл. Висновок експерта відсутній по даному шприцу та його вмісті, а досліджувався зовсім інший шприц з вмістом, походження якого матеріалами справи не доводиться. Це підтверджується навіть фото таблицею з фотокарткою шприца з вмістом.

- Постанова про проведення освідування ОСОБА_6 від 27.03.2014 р. (т.1 а.с. 25).

Протокол освідування особи ОСОБА_6 від 27 березня 2014 року, відповідно до якого у обвинуваченого відібрані зразки нашарувань спеціальної хімічної речовини з правої та лівої руки одним марлевим тампоном. (т.1 а.с. 26).

Висновок експерта № 2/428 від 2 квітня 2014 року науково-дослідного експертно-криміналістичного центру (т.1 а.с. 67-72). Дані висновки, що на марлевому тампоні, який надано на експертизу, виявлено нашарування спеціальної хімічної речовини, яка має люмінесценцію жовтого кольору. На трьох купюрах номіналом 20 гривень та одній номіналом 50 гривень, які надано на експертизу, мають спільну родову належність з спеціальною хімічною речовиною, яка надана на експертизу в якості порівняльного зразка.

Свідки ОСОБА_21 та ОСОБА_22 показали, що під час освітлення рук ОСОБА_6 руки не світилися, що суперечить висновкам експерта.

- Доручення слідчого на проведення комплексу оперативно-розшукових заходів направлених на встановлення грошових коштів в сумі 120 гривень які були передані ОСОБА_6 як плату за наркотичний засіб (т.1 а.с. 73).

На дорученні стоїть штамп «вхідний № 288 Уманський МВ УМВС від 27.03.2014», при цьому спочатку було вказано дату 28.03.2014 року, а потім виправлено на 27.03.2014 р., зазначене виправлення не засвідчене та не мотивоване, відсутні дані хто здійснював виправлення та з якою метою, що є суперечливим з іншими матеріалами справи.

- Заява ОСОБА_40 від 27 березня 2014 року, відповідно до якої він просить приєднати до кримінального провадження грошові кошти в сумі 110 гривень, які йому 27 березня 2014 року біля магазину «Шедевр» по вул. С.Лазо, передав йому ОСОБА_6 в рахунок оплати боргу (т.1 а.с. 75).

Суд не вважає даний доказ належним з тих підстав, що свідок ОСОБА_37 неодноразово викликався в судове засідання за клопотанням прокурора та неодноразово застосовувався примусовий привід, таким чином суд сприяв стороні обвинувачення в забезпечення доказів, але свідок в судове засідання доставлений не був, в подальшому прокурор в судовому засіданні відмовився від допиту свідка ОСОБА_41 .

В заяві відсутній час написання заяви та час отримання коштів ОСОБА_42 від ОСОБА_6 , написано «Близько …..» і час відсутній.

Заява ОСОБА_40 не перевірена належним чином, не вжиті заходи щодо встановлення стосунків ОСОБА_40 та ОСОБА_6 , яким чином вони могли зустрітися біля магазину «Шедевр», де в цей час був ОСОБА_7 та водій автомобіля таксі ОСОБА_43 , з урахування їх пояснень, що після здійснення купівлі наркотичного засобу у Любки вони поїхали назад додому, коли відбулась передача коштів ОСОБА_6 . ОСОБА_44 до здійснення купівлі наркотику чи після.

З урахуванням пояснень ОСОБА_40 від 28 березня 2014 року (т.1 а.с.76), де він зазначає, що 27 березня 2014 року близько 13 год. 55 год. він зустрів ОСОБА_6 який віддав йому борг в сумі 150 гривень, купюрами одна 50 грн., дві по 10 грн., та інші по 20 гривень, частина яких в подальшому досліджена та підтверджено, що ці кошти являються тими, що надавалися ОСОБА_7 для здійснення закупки, не доведено прокурором яким чином ОСОБА_6 міг збути ОСОБА_7 27 березня 2014 року о 14 год. 00 хв. наркотичний засіб за 120 гривень, після передачі цих же коштів ОСОБА_6 ОСОБА_44 27 березня 2014 року о 13 год. 55 хв.

Дані докази підтверджують, що на час збуту наркотичного засобу ОСОБА_7 ОСОБА_6 , згідно обвинувачення, кошти знаходилися у ОСОБА_40 , тому докази суперечать один одному та виключають можливість ОСОБА_6 здійснити збут наркотичних засобів ОСОБА_7 при обставинах зазначених в пред`явленому обвинуваченні.

- Висновок експерта № 2/438 від 18 квітня 2014 року науково-дослідного експертно-криміналістичного центру (т.1 а.с. 95-98).

Для проведення експертизи слідчим надано той же шприц ємністю 6 мл. з наркотичним засобом об`ємом 2,4 см3, походження якого не встановлено та який надавався на експертизу, висновок експерта № 2/412 від 28.03.2014 року.

Згідно висновку рідина коричневого кольору в одноразовому медичному шприці, яка надана на експертизу, містить в своєму складі наркотичний засіб, обіг якого заборонено героїн та наркотичний засіб обіг якого обмежено метадон. Маса героїну складає 0,0030 г, маса метадону складає 0,0031 г.

Висновок є неналежним та недопустимим доказом, в зв`язку з тим, що обидва зазначені висновки проведені одною і тою ж установою, але дані висновки про різний наркотичний засіб, який міститься в одному й тому самому шприці наданому на дослідження. Згідно висновку № 2/412 - масу наркотичного засобу в перерахунку на суху речовину визначити не представляється можливим по причині відсутності відповідної матеріально-технічної бази (т.1 а.с. 61-63), а згідно висновку № 2/438 визначено масу наркотичного засобу, при цьому експерту надавався висновок від 28 березня 2014 року № 2/412. Розбіжності висновків не оговорені.

- Висновок експерта № 2/435 від 28 квітня 2014 року науково-дослідного експертно-криміналістичного центру (т.1 а.с. 102-106), про дослідження ковриків вилучених з автомобіля, відповідно висновку у змивах наданого ковбика, виявлено наркотичний засіб, обіг якого обмежено метадон та наркотичний засіб героїн.

Таким чином, даний висновок не підтверджує обвинувачення, а навпаки підтверджує покази обвинуваченого ОСОБА_6 про те, що він злив наркотичний засіб з шприца в автомобілі на коврик після зупинення автомобіля таксі працівниками міліції, що також зафіксовано інспектором ДАІ в рапорті, що унеможливлює видачі шприца з наркотичним засобом ОСОБА_7 працівникам міліції. Слідством не встановлено та обвинуваченням не доведено наявність інших шприців з наркотичним засобом.

- Висновок експерта № 2/437 від 19 травня 2014 року науково-дослідного експертно-криміналістичного центру (т.1 а.с. 116-119), яким досліджено два шприца 3 мл. та 6 мл., які були вилучені під час огляду місця події з автомобіля «Рено логан» із залишками невідомої речовини та встановлено в змивах виявлено наркотичний засіб.

Даний висновок повністю підтверджує покази ОСОБА_6 , який показав, що в автомобілі перед зупинкою його працівниками ДАІ він злив наркотичний засіб з шприців, який йому передав ОСОБА_7 та який ОСОБА_7 кинув йому, на коврик автомобіля.

Суд не бере до уваги, як докази вини ОСОБА_6 , покази свідків ОСОБА_40 та ОСОБА_45 , оскільки вказані свідки неодноразово викликалися в судове засідання за клопотанням прокурора та застосовувався примусовий привід, таким чином суд сприяв стороні обвинувачення в забезпечення доказів, але свідок в судове засідання доставлений не був, в подальшому прокурор в судовому засіданні відмовився від допиту зазначених свідків в судовому засіданні.

Таким чином, всі зазначені вище сумніви кожного доказу та протиріччя щодо доведеності вини ОСОБА_6 у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст.307 КК України, суд тлумачить на користь обвинуваченого ОСОБА_6 .

Суд не може покласти в основу обвинувального вироку лише покази обвинуваченого ОСОБА_6 дані в судовому засіданні, які не підтверджуються письмовими доказами у провадженні. Досудовим слідством не перевірені покази обвинуваченого та покази свідків.

Суд враховує позицію Європейського суду з прав людини, викладену в рішенні «Шенк проти Швейцарії», відповідно до якої інформація, отримана в результаті проведення оперативної закупівлі наркотиків не повинна бути єдиним доказом, на якому ґрунтується обвинувачення. З урахуванням досліджених письмових доказів щодо оперативної закупівлі наркотичного засобу, у даному кримінальному провадженні відносно ОСОБА_6 , результати проведення оперативної закупівлі не доводять вину ОСОБА_6 .

Відповідно до обвинувального акту ОСОБА_6 27 березня 2014 року близько 13 год. 45 хв. придбав одноразовий медичний шприц ємністю 6 мл., який був заповнений до позначки 2,4 мл. наркотичним засобом. Після чого близько 14 год. 00 хв. перебуваючи в автомобілі «Renault Logan» д.н.з НОМЕР_1 , який рухався по вул. Радянській, м. Умані поблизу центрального ринку м. Умань, діючи умисно та цілеспрямовано, з корисливих спонукань, незаконно збув за 120 гривень ОСОБА_7 одноразовий медичний шприц ємністю 6 мл., який заповнений по позначку близько 2,4 мл. рідиною коричневого кольору, який ОСОБА_7 залишив при собі та в подальшому добровільно видав працівникам міліції.

Судом встановлено, що в пред`явленому обвинуваченні відсутній предмет злочину наркотичний засіб, який знаходиться в одноразовому медичному шприці ємністю 6 мл., який був заповнений до позначки 2,4 мл., оскільки для проведення оперативної (контрольованої) закупки працівниками міліції ОСОБА_7 був вручений одноразовий медичний шприц ємністю 5 мл., після проведеної закупки ОСОБА_7 добровільно видав медичний шприц ємністю 5 мл. заповнений по позначку 2,5 мл., під час огляду місця події одноразовий медичний шприц 6 мл., який був заповнений до позначки 2,4 мл. не виявлявся та не вилучався, на експертизу слідчим передавався шприц ємністю 5 мл. заповнений по позначку 2,5 мл., але при проведенні експертизи експертом встановлено наявність шприца 6 мл., який був заповнений до позначки 2,4 мл., походження якого невідоме.

Грошові кошти ОСОБА_6 в сумі 120 гривень близько 14 год. 00 хв. в автомобілі «Renault Logan» д.н.з НОМЕР_1 , який рухався по вул. Радянській, м. Умані поблизу центрального ринку м. Умань від ОСОБА_7 не отримувалися, оскільки даний автомобіль одразу на вул. Радянській, м. Умані був зупинений працівниками ДАІ і під час огляду місця події та автомобіля грошові кошти у ОСОБА_6 чи в автомобілі не вилучалися. ОСОБА_7 в судовому засіданні підтвердив, що грошові кошти дані йому працівниками міліції він передав ОСОБА_6 перед купівлею ним наркотичного засобу у жінки на ім`я ОСОБА_14 . Звідки взялися грошові кошти у ОСОБА_40 досудовим слідством не встановлено і суду не доведено.

Долю речових доказів вирішити відповідно до вимог ст.100 КПК України, а саме речові докази у провадженні, які вилучені з обігу та не мають ніякої цінності і не можуть бути використані необхідно знищити, які належать законним володільцям повернути їм за належністю.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 373, 374 КПК України, суд, -

У Х В А Л И В :

ОСОБА_6 визнати невинуватим у пред`явленому обвинуваченні за ч.2 ст.307 КК України та виправдати за недоведеністю винуватості ОСОБА_6 у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст.307 КК України.

Процесуальні витрати за залучення експертів під час досудового розслідування віднести на рахунок держави.

Речові докази у провадженні:
- медичний шприц, ємністю 5 мл., заповнений по позначку 2,4 мл. невідомою речовиною темно-коричневого кольору; паперовий конверт з написом «змиви із рук ОСОБА_6 вилучені по к/п 0000275 підписи учасників та слідчого»; паперовий конверт з надписом «зразок бинта під час освідування ОСОБА_6 по к/п 0000275 підписи учасників та слідчого»; паперовий конверт з надписом «Зразок спеціальної хімічної речовини, якою проводилася ідентифікація (помітка) однієї купюри номіналом 50 гривень, яка має відповідну серію і номер ПБ 3032230, 1 купюра номіналом в 10 гривень, яка має відповідну серію та номер МЄ 9103551, 3 купюри номіналом в 20 гривень, які мають відповідну серію та номер ММ 4338950, МА 6223646, ПЖ 3463254, оглянуті та ідентифіковані (помічені) 27.03.2014 року в ході проведення досудового розслідування у кримінальному провадженні зареєстрованому в ЄРДР за № 0000275, підписи учасників та слідчого»; 7 таблеток «Соннат», медичний шприц ємністю 6 мл із невідомою речовиною по позначку 0,8 мл, 2 медичних шприца ємністю 6 мл і 3 мл, які знаходяться в камері зберігання речових доказів Уманського відділу поліції Головного управління Національної поліції у Черкаській області (т.1 а.с. 56) - знищити;
- грошові кошти, а саме 50 гривень: ПБ 3032230, 20 гривень: МА 6223646, 20 гривень: ПЖ 3463254, 20 гривень: ММ 4338950, які знаходяться в камері зберігання речових доказів Уманського відділу поліції Головного управління Національної поліції у Черкаській області (т.1 а.с. 56) повернути до Уманського відділу поліції Головного управління Національної поліції у Черкаській області ;
- автомобіль«Renault Logan» д.н.з. НОМЕР_1 , коврик з автомобіля «Renault Logan» д.н.з. НОМЕР_1 , вилучений під час огляду місця події від 27.03.2014 року, переданий на зберігання власнику ОСОБА_43 залишити останньому за належністю;

- медичну картку з КП «Уманська міська лікарня» на ім`я ОСОБА_46 , передану на зберігання ОСОБА_6 повернути ОСОБА_47 за належністю.
Вирок може бути оскаржений до апеляційного суду Черкаської області протягом 30 днів з дня його проголошення, а засудженим в той же строк з часу вручення копії вироку, шляхом подачі апеляційної скарги через Уманський міськрайонний суд Черкаської області.

Головуючий