Святошинський районний суд м. Києва
ун. № 759/3312/15-к
пр. № 1-кп/759/288/15
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
18 серпня 2015 року м. Київ

Святошинський районний суд м. Києва в складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участю секретарів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Києві кримінальне провадження № 0010939 по обвинуваченню ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця смт. Побухське Голованівського р-ну Кіровоградської обл., українця, громадянина України, номер картки фізичної особи платника податків невідомий, який здобув середню освіту, неодружений, не працює, проживає за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимий:
- 21.06.2007 Ленінським районним судом м. Луганська за ч. 3 ст. 185; ч. 1 ст. 263; ч. 2 ст. 304; ст.ст. 69, 70, 75 КК України до покарання у виді позбавлення волі на строк 3 роки 8 місяців;
- 25.03.2008 Артемівським районним судом м. Луганська за ч. 2 ст. 186; ст. 71 КК України до покарання у виді позбавлення волі на строк 4 роки 1 місяць,
у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 187 КК України, -
сторони кримінального провадження: прокурор ОСОБА_5 , обвинувачений ОСОБА_4 , захисник ОСОБА_6 ; інші учасники провадження: потерпіла ОСОБА_7 ,

ВСТАНОВИВ:
Стороною обвинувачення ОСОБА_4 обвинувачується в тому, що він 07.12.2014 приблизно о 20 год. 00 хв., перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння та знаходячись поблизу станції метрополітену «Академмістечко», по пр. Академіка Палладіна у м. Києві, вирішив заволодіти майном наглядно знайомої ОСОБА_7 .

Реалізуючи свій злочинний умисел, направлений на заволодіння чужим майном, ОСОБА_4 , продовжуючи знаходитись поблизу станції метрополітену «Академмістечко», приблизно о 20 год. 05 хв., з метою подолання можливого опору ОСОБА_7 , застосовуючи фізичне насильство, яке є небезпечним для життя чи здоров`я потерпілої, умисно наніс останній удар в область задньої частини голови, після чого ОСОБА_7 впала на землю, а ОСОБА_4 продовжив наносити удари руками в область голови. Після чого ОСОБА_4 , скориставшись тим, що ОСОБА_7 втратила свідомість і не може чинити опір, заволодів майном останньої, а саме: мобільним телефоном «Samsung Duos GT-C52121», згідно із висновком спеціаліста від 23.01.2015, вартістю 466 грн; золотим ланцюжком з хрестиком, згідно із висновком спеціаліста від 23.01.2015, вартістю 1613 грн; золотим ланцюжком з ладанкою із зображенням «Святої Ірини», згідно із висновком спеціаліста від 23.01.2015, вартістю 1612 грн; золотим кільцем з камінням зеленого кольору, згідно із висновком спеціаліста від 23.01.2015, вартістю 1613 грн; золотим кільцем у вигляді літери «Z», згідно із висновком спеціаліста від 23.01.2015, вартістю 806 грн, а всього майном на загальну суму 6110 грн. Після чого, ОСОБА_4 з місця вчинення кримінального правопорушення втік, але згодом був затриманий працівниками міліції.

Згідно із висновком експерта № 3615 від 08.12.2014, при огляді ОСОБА_7 виявлено тілесні ушкодження: синець на повіках відноситься до легких тілесних ушкоджень (за критерієм тривалості розладу здоров`я); забійна рана тім`яної ділянки - відноситься до легких тілесних ушкоджень, що спричинила короткочасний розлад здоров`я (за критерієм тривалості розладу здоров`я); струс головного мозку - відноситься до легких тілесних ушкоджень, що спричинив короткочасний розлад здоров`я (за критерієм розладу здоров`я).

Вказані дії ОСОБА_4 стороною обвинувачення кваліфіковано за ч. 1 ст. 187 КК України як напад з метою заволодіння чужим майном, поєднаний із насильством, небезпечним для життя чи здоров`я особи, яка зазнала нападу (розбій).

Допитаний в судовому засідання обвинувачений ОСОБА_4 свою вину в інкримінованому йому складі кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 187 КК України, спочатку визнав частково, а в подальшому свою вину не визнав та показав, що він 07.12.2014 в період часу приблизно з 17 год. 30 хв. до 18 год. 00 хв., знаходячись поблизу станції метро «Академмістечко» у м. Києві, познайомився з потерпілою ОСОБА_7 , яка знаходячись в стані алкогольного сп`яніння та йдучи весь час спотикалася. В цей день була ожеледиця. Він запропонував їй продовжити знайомство у кафе, на що вона погодилася. Вони обмінялися номерами телефонів. Після чого вони направилися до кафе, що розташоване по вул. Доброхотова. У кафе він взяв пляшку коньяку та поїсти, за все розплачувався він. Він випив лише 100-150 гр. коньяку, а все інше випила ОСОБА_7 . Вийшовши з кафе, вони пішли у сторону станції метро. Ішли поряд. Доріжка була вкрита льодом. ОСОБА_7 , ідучи неодноразово падала. Під час одного з таких падінь, вона розірвала один ланцюжок. Підійшовши до станції метро, ОСОБА_7 пішла до паркану та впала там. Він підійшов до неї, щоб їй допомогти, почав піднімати, однак, не зміг та покликав на допомогу жінок, які проходили повз них. Через кілька хвилин після цього під`їхали працівники міліції, які його затримали. Також показав, що мобільний телефон ОСОБА_8 забула у кафе, а він його забрав, а два золоті ланцюжки з хрестиком та підвіскою, золоте кільце він запропонував ОСОБА_7 віддати йому, щоб вона їх не загубила. В подальшому він мав намір повернути все майно ОСОБА_7 . Жодних ударів він ОСОБА_7 не спричиняв, вона сама вдарялася, коли падала. Крім того, у відділку працівники міліції застосовували до нього психологічну та фізичну силу.

Допитана у судовому засіданні потерпіла ОСОБА_7 показала, що 07.12.2014 у вечірній час вона після зустрічі з друзями в кафе по бульв. Вернадського у м. Києві, перебуваючи в легкому стані алкогольного сп`яніння, поверталася додому. Біля станції метро «Академмістечко» познайомилась з ОСОБА_4 , який запитував її про якусь адресу. Після цього, останній запросив її до кафе, що по вул. Доброхотова, де вони пили каву та вживали алкогольні напої. Після того, як вони покинули вищезазначений заклад харчування, ОСОБА_4 , рухаючись позаду неї, вдарив її ззаду по лівій частині потилиці, в результаті чого вона втратила свідомість. До тями вона прийшла у кареті швидкої допомоги. Зниклі речі їй повернули працівники міліції. Також показала, що вона перебувала у стані алкогольного сп`яніння, у крові виявлено 3%0 спирту етилового. На наступний день подзвонив працівник міліції і надав їй фото для впізнання, на яких вона впізнала ОСОБА_4 . Крім того, показала, що йдучи з кафе, що по вул. Доброхотова, вона жодного разу не спіткнулась і не впала, до забору не підходила, телефон знаходився в неї в кишені. Добровільно золоті прикраси та телефон ОСОБА_4 вона не могла передати. Також показала, що перебуваючи 08.12.2014 у лікарні швидкої медичної допомоги вона впала та вдарилась головою (скронею) об сходи, в результаті чого їй було накладено два шви.

Допитана в судовому засіданні свідок ОСОБА_9 показала, що вона працює барменом у кафе «Саброса». 07.12.2014 у вечірній час до кафе зайшов ОСОБА_4 разом з ОСОБА_7 , яких вона на той час не знала. Вони перебували у стані алкогольного сп`яніння. ОСОБА_4 замовив пляшку коньяку, ємкістю 0,5 л, сік, рибу, після чого одразу розрахувався банківською карткою. Через деякий час ОСОБА_4 разом з ОСОБА_7 вийшли з кафе. Вона бачила, як вони йшли вдвох по дорозі поряд, приблизно 50 м. Що відбувалося далі вона не бачила.

Допитана у судовому засіданні свідок ОСОБА_10 показала, що 07.12.2014 приблизно о 20 год. 30 хв. вона разом зі своєю співробітницею поверталася з роботи та йшла по бульв. Вернадського коли побачила жінку, яка перебувала в нетверезому стані біля паркану та чоловіка, який сидячи навприсідки біля неї підтримував її за голову. Вони пройшли повз. Згодом, обернувшись, вона побачила, що жінка впала на сніг. Вона разом зі співробітницею підійшла допомогти. Чоловік попросив її викликати швидку допомогу. Після цього вона відійшла у бік і побачила як до них біжать працівники міліції. Чоловік у цей час, притуливши жінку до паркану, піднявся та направився у сторону зупинки громадського транспорту. Стверджує, що чоловік коли направився до зупинки громадського транспорту, працівників міліції не бачив Працівники міліції його наздогнали і кайданками пристебнули до паркану. Крім того, показала, що на жінці вона прикрас не бачила, також не бачила на ній ніяких тілесних ушкоджень. Під час здійснення огляду у чоловіка вилучили лише запальничку, банківську карту і документи.

Таким чином, допитавши обвинуваченого, потерпілу, свідків та ретельно дослідивши в під час судового слідства докази, а саме:

- протокол огляду місця події від 07.12.2014, згідно з яким оглядалась ділянка місцевості на перехресті бульв. Вернадського та пр. Палладіна у м. Києві, на якій на момент огляду знаходився громадянин, який відмовився представитись в присутності двох понятих, в якого при поверхневому огляді було вилучено з правої зовнішньої кишені куртки 2 ланцюжки з металу жовтого кольору з хрестиком і підвіскою жовтого кольору; з правої кишені джинсів вилучено запальничку та предмет жовтого кольору схожий на кільце жовтого кольору; із задньої лівої кишені телефон марки «Samsung», IMEI НОМЕР_1 , НОМЕР_2 , з двома сім-картами операторів «Лайф» та «Київстар»; з передньої лівої кишені джинсів телефон марки «Нокіа», IMEI НОМЕР_3 , з лівої задньої кишені ключі; з лівої кишені куртки банківську картку «ПриватБанку»; з правої внутрішньої кишені грошові кошти в сумі 474 грн; з лівої кишені куртки окуляри; з лівої руки - кільце жовтого кольору (а.с. 102-103);

- висновок спеціаліста щодо вартості викраденого майна, а саме: золотого ланцюжка з хрестиком, золотого ланцюжка з ладанкою, золотого кільця з камінням, золотого кільця у вигляді літери «Z», мобільного телефону «Samsung Duos GT-C5212I», яка складає 6110 грн 00 коп. (а.с. 107-110);

- копію виписки № 8741 із медичної карти амбулаторного (стаціонарного) хворого ОСОБА_7 , та копію медичної картки № 37401, згідно з якими остання перебувала на стаціонарному лікуванні у Київській міській клінічній лікарні № 7 з 09.12.2014 до 19.12.2014 з діагнозом: ЗЧМТ, струс ГМ, забита рана, ушита, в тім`яній ділянці голови, забій м`яких тканин голови, астенічний синдром (а.с. 112-115);

- висновок експерта № 3615 від 29.01.2015, згідно з підсумками якого при судово-медичній експертизі ОСОБА_7 встановлено, що на момент надходження до стаціонару 09.12.2014 у неї мали місце наступні тілесні ушкодження: синець на повіках лівого ока; забійна рана тім`яної ділянки; закрита черепно-мозкова травма у вигляді струсу головного мозку. Ушкодження у вигляді синця спричинене тупим предметом, могло утворитися 07.12.2014 та відноситься до легких тілесних ушкоджень (за критерієм тривалості розладу здоров`я); ушкодження у вигляді забійної рани тім`яної ділянки спричинене тупим предметом, могло утворитися 08.12.2014 та відноситься до легких тілесних ушкоджень (за критерієм тривалості розладу здоров`я); ушкодження у вигляді струсу головного мозку спричинене тупим предметом та могло утворитись, як 07.12.2014, так і 08.12.2014 та відноситься до легких тілесних ушкоджень (за критерієм тривалості розладу здоров`я). Вказані ушкодження розташовані в анатомічних ділянках, доступних для їх самоспричинення (а.с. 117-119).

Даними копіями виписки № 8741 із медичної карти амбулаторного (стаціонарного) хворого ОСОБА_11 , медичної картки № 37401 та висновком експерта № 3615 від 29.01.2015 підтверджується факт отримання потерпілою ОСОБА_8 тілесних ушкоджень, проте чітко не вказується, що їх ОСОБА_8 отримала саме 07.12.2014 року.

До того ж, як вбачається з вказаного висновку експерта забійна рана тім`яної ділянки голови, яку сторона обвинувачення вказує як таку, що спричинена обвинуваченим ОСОБА_4 , могла утворитися 08.12.2014, тобто на наступний день після вчинення кримінального правопорушення. Крім того, всі ушкодження, отримані ОСОБА_7 , розташовані ділянках, доступних для їх самоспричинення.

Відтак, копії виписки № 8741, медичної картки № 37401 та висновок експерта № 3615 від 29.01.2015 не береться судом до уваги, оскільки ним не підтверджується причетність обвинуваченого ОСОБА_4 до спричинення потерпілій ОСОБА_7 тілесних ушкоджень;

- протокол пред`явлення речей для впізнання за фотознімками від 26.11.2015, згідно з яким свідок ОСОБА_9 впізнала особу, яка зображена на фото № 3, а саме ОСОБА_4 (а.с. 126-128, 177).

Даний протокол відповідно до ст. 85 КПК України суд визнає неналежним доказом, оскільки у ньому не зазначено, за яких обставин свідок ОСОБА_9 бачила дану особу. До того ж, даний протокол складений задовго до вчинення кримінального правопорушення;

- протокол пред`явлення осіб для впізнання за фотознімками від 17.02.2015, згідно з яким потерпіла ОСОБА_7 впізнала особу, що зображена на фото № 1, яка вчинила щодо неї кримінальне правопорушення, а саме ОСОБА_4 (а.с. 129-131, 178), суд приходить до наступних висновків.

Показання обвинуваченого ОСОБА_4 про те, що потерпіла ОСОБА_7 добровільно віддала йому свої прикраси, не знайшли свого підтвердження під час судового слідства, сприймаються судом критично та не беруться до уваги.

Також, суд критично сприймає показання потерпілої ОСОБА_7 про те, що вона відчула удар у потиличну частину голови, оскільки такі її показання спростовуються дослідженими та ретельно перевіреними у судовому засіданні доказами. До того ж, суд приймає до уваги стан потерпілої, а саме те, що вона перебувала у сильному алкогольному сп`янінні, який вона сама підтвердила під час свого допиту у судовому засіданні.

Показання свідка ОСОБА_9 суд не бере до уваги, оскільки вони лише підтверджують факт перебування обвинуваченого ОСОБА_4 та потерпілої ОСОБА_7 у кафе. При цьому, даний факт жодною із сторін судового провадження не оспорюється.

Щодо ж до показань свідка ОСОБА_10 , то її показання в частині того, що у обвинуваченого ОСОБА_4 при огляді виявили лише запальничку, банківську картку та документи, при цьому вона не бачила, щоб вилучалися золоті прикраси та телефон, спростовуються ретельно дослідженими у судовому засіданні доказами, зокрема, протоколом огляду місця події, під час якого при поверхневому огляді обвинуваченого ОСОБА_4 виявлено, крім запальнички, банківської картки та документів, зокрема, золоті прикраси та мобільний телефон «Samsung». До того ж, відповідно до даного протоколу ОСОБА_10 не була учасником даної слідчої (розшукової) дії.

Таким чином, проаналізувавши безпосередньо дослідженні у судовому засіданні докази в їх сукупності, суд вважає за необхідне перекваліфікувати дії обвинуваченого ОСОБА_4 з ч. 1 ст. 187 КК України на ч. 2 ст. 186 КК України, оскільки у судовому засіданні правова кваліфікація дій обвинуваченого ОСОБА_4 за ч. 1 ст. 187 КК України не знайшла свого підтвердження.

Відтак, дії обвинуваченого ОСОБА_4 суд кваліфікує за ч. 2 ст. 186 КК України як відкрите викрадення чужого майна (грабіж), вчинене повторно.

Відповідно до ст. 66 КК України обставин, які пом`якшують покарання обвинуваченого ОСОБА_4 судом не встановлено.

Відповідно до п.п. 1 та 13 ч. 1 ст. 67 КК України обставинами, які обтяжують покарання обвинуваченого ОСОБА_4 , є рецидив злочинів та вчинення злочину особою, що перебуває у стані алкогольного сп`яніння.

При призначенні обвинуваченому ОСОБА_4 покарання суд, згідно з вимогами ст. 65 КК України, враховує характер і ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопороушення, який згідно із ст. 12 КК України є тяжким; відсутність обставин, які пом`якшують його покарання, та обставини, які обтяжують його покарання; дані про особу обвинуваченого, а саме те, що він не одружений, на момент затримання офіційно не працював, має низку захворювань, зі слів працював різноробочим на підприємстві «Київбуд», є інвалідом 2 групи та має на утриманні матір похилого віку, за даними облікової документації під наркологічним диспансерно-динамічним наглядом не перебуває, також за даними наявної документації на обліку у лікаря-психіатра не перебуває, має постійне місце проживання, за яким характеризується посередньо, раніше судимий та вважає за необхідне призначити обвинуваченому ОСОБА_4 покарання в межах санкції ч. 2 ст. 186 КК України у виді позбавлення волі оскільки, на думку суду, його виправлення і перевиховання не можливе без ізоляції від суспільства.

Таке покарання, на думку суду, є справедливим, а також необхідним та достатнім для його виправлення та попередження вчинення нових кримінальних правопорушень.

Потерпілою ОСОБА_7 пред`явлено цивільний позов до обвинуваченого ОСОБА_4 про стягнення матеріальної шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, у розмірі 2100 грн. 00 коп. В подальшому потерпіла ОСОБА_7 відмовилися від даного позову, у зв`язку тим, що обвинувачений ОСОБА_4 добровільно відшкодував завдану їй шкоду (а.с. 60).

За таких обставин, суд відповідно до положень ст.ст. 128, 129 КПК України приймає відмову потерпілої ОСОБА_7 від цивільного позову.

Питання про долю речових доказів слід вирішити у відповідності до ч. 9 ст. 100 КПК України (а.с. 135-137).

Процесуальні витрати відсутні.

Враховуючи викладене та керуючись ч. 9 ст. 100, ст.ст. 128, 129, 337, 369-371, 373, 374, 376, 377 КПК України, суд, -

УХВАЛИВ:
ОСОБА_4 визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 186 КК України, та призначити йому покарання у виді позбавлення волі на строк 4 (чотири) роки.

Запобіжний захід ОСОБА_4 у вигляді тримання під вартою у Київському СІЗО № 13 Управління державної пенітенціарної служби України в м. Києві та Київській області до вступу вироку в законну силу залишити без змін.

Строк відбування покарання ОСОБА_4 рахувати з 08 грудня 2014 року, тобто з дня його затримання.

Речові докази, а саме:

- мобільний телефон «Samsung Duos GT-C52121», золотий ланцюжок з хрестиком, золотий ланцюжок з ладанкою, золоте кільце з камінням та золоте кільце у вигляді літери «Z», які передані під зберігальну розписку ОСОБА_7 залишити у належного власника (законного володільця) ОСОБА_7 ;

- мобільний телефон «Nokia» та грошові кошти у сумі 474 грн, які передані під зберігальну розписку ОСОБА_12 залишити у належного власника (законного володільця) ОСОБА_12 .

У задоволенні цивільного позову ОСОБА_7 до ОСОБА_4 про стягнення матеріальної шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, у розмірі 2100 грн, відмовити.

Вирок може бути оскаржений в апеляційному порядку до Апеляційного суду м. Києва шляхом подачі апеляції через Святошинський районний суд м. Києва протягом тридцяти діб з дня його проголошення.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після прийняття рішення судом апеляційної інстанції.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку. Обвинуваченому та прокурору копія вироку вручається негайно після його проголошення. Учаснику судового провадження, який не був присутній в судовому засіданні, копія судового рішення надсилається не пізніше наступного дня після ухвалення.

Суддя: ОСОБА_1