26.03.2012 Справа № 1-142/12
В И Р О К

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 березня 2012 року Ірпінський міський суд Київської області у складі:

головуючого: судді Аніпко С. В.

при секретарі Балинській О.С.,

за участю прокурора Слизькойхій О.В..

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні Ірпінського міського суду Київської області кримінальну справу по обвинуваченню

ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженця ІНФОРМАЦІЯ_2 РФ, росіянина, громадянина України, ІНФОРМАЦІЯ_3, одруженого, непрацюючого, зареєстрованого за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_4, проживаючого за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_5 раніше судимого:

08.07.1998 Ірпінським міським судом Київської області, за ч. 3 ст. 81 КК України до позбавлення волі строком 3 роки, на підставі ст. 46-1 КК України виконання вироку відстрочено на 1 рік;

01.04.1999 Ленінградським районним судом м. Києва, за ч. 2 ст. 140, ч. 2 ст. 81, ч. 1 ст. 89, ст. 42, ст. 43 КК України, до позбавлення волі строком 4 роки з конфіскацією майна;

07.12.2007 Святошинським районним судом м. Києва за ч. 2 ст. 186 КК України до позбавлення волі строком 5 років;

25.06.2008 Ірпінським міським судом Київської області за ч. 3 ст. 185, ст. 71 КК України до позбавлення волі строком 5 років 6 місяців, постановою Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 30.07.2010, невідбуту частину покарання замінено на обмеження волі, покарання відбував в Ірпінському ВІД (132)

у скоєнні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 390 КК України.

в с т а н о в и в:

ОСОБА_1, будучі раніше неодноразово судимий на шлях виправлення не став та знову вчинив умисний злочин. ОСОБА_1 був засуджений 25.06.2008 Ірпінським міським судом Київської області за ч. 3 ст. 185, ст. 71 КК України до 5 років 6 місяців позбавлення волі, ухвалою Апеляційного суду Київської області від 10.09.2008, вирок змінено: строк відбуття покарання рахувався з 09.10.2007. Постановою Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 30.07.2010, не відбуту частину покарання замінено на обмеження волі.

25.08.2010 ОСОБА_1 прибув до Ірпінського виправного центру № 132 Київської області, де був ознайомлений з межами ІВЦ (132) та якому розяснено, що лише з дозволу адміністрації виправного центру, він може перебувати та працювати тільки в межах, які визначені наказом Управління, а також, що за самовільне залишення меж виправного центру він буде нести кримінальну відповідальність, про що свідчить розписка від 25.08.2010 підписана ОСОБА_1

ОСОБА_1, будучи попередженим про кримінальну відповідальність, згідно з ч. 1 ст. 390 КК України, за вчинення самовільного залишення меж установи чи контрагентського об'єкту, усвідомлюючи свої протиправні дії, нікому не повідомляючи та впевнившись, що за ним ніхто не спостерігає, 07.01.2012, близько 03.00 год., вийшов із спального приміщення, яке розташоване на 3-му поверсі 2-відділення СПС Ірпінського ВЦ (132) Київської області, що знаходиться в сел. Коцюбинське Київської обл. по вул. Залізнична, 1, спустившись по східцям на другий поверх, він зламавши навісний дверний замок до кімнати індивідуально-виховної роботи, де відсутні грати на вікнах, зайшов в середину та відкривши віконну раму вистрибнув через вікно на подвір'я. Після цього, ОСОБА_1, поблизу нежилого 4-поверхового гуртожитку, шляхом перетину паркану, подолав огорожу установи і пішов в напрямку вулиці Пономарьова в сел. Коцюбинське, самовільно залишивши місце обмеження волі, та направився за місцем проживання дружини за адресою: АДРЕСА_1.

07.01.2012, о 8.20 год., під час проведення ранкової перевірки наявності засуджених в Ірпінському ВЦ (132), розташованого в смт. Коцюбинське Київської області по вул. Залізнтна, 1, заступником чергового помічника начальника установи старшим прапорщиком внутрішньої служби ОСОБА_2 було виявлено відсутність засудженого ОСОБА_1

09.01.2012, близько 10.40 год. в районі залізничного вокзалу «Біличі», який розташований в сел. Коцюбинське Київської області, по вул. Вокзальній, 15, засуджений ОСОБА_1, був затриманий оперативно-розшуковою групою Ірпінського ВЦ № 132 спільно із працівниками управління ДДВП в м. Києві та Київській області, та доставлений до Установи.

Допитаний в судовому засіданні підсудний ОСОБА_1 свою вину у скоєнні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 390 КК України визнав повністю, визнав кваліфікацію своїх дій та доказів на які посилався орган досудового слідства, і дав показання, якими підтвердив обставини скоєння ним злочину, викладені в резолютивній частині обвинувального висновку. У скоєному щиро розкаюється і просив суд суворо його не карати.

У звязку із повним визнанням підсудним своєї вини у скоєному злочині, визнання ним кваліфікації своїх дій та доказів, на які посилався орган досудового слідства, дослідження зібраних по справі доказів за згодою учасників процесу, відповідно до ст. 299 КПК України. було обмежено допитом підсудного, показання якого відповідають фактичним обставинам справи і ним не оспорюються, та дослідженням матеріалів справи, що характеризують особу підсудного.

Заслухавши думку прокурора та підсудного, вивчивши матеріали справи та дослідивши наявні в матеріалах справи докази, суд приходить до висновку, що винні дії підсудного ОСОБА_1 віднесено до суспільно-небезпечних діянь, відповідальність за які передбачена Особливою частиною Кримінального кодексу України.

Органом досудового слідства дії підсудного ОСОБА_1 кваліфіковано за ч. 1 ст. 390 КК України, як самовільне залишення місця обмеження волі, вчинені особою засудженою до обмеження волі.

Суд вважає таку кваліфікацію правильною, оскільки дії підсудного ОСОБА_1 виразились у самовільному залишенні меж Ірпінського виправного центру № 132 Київської області, шляхом виходу із спального приміщення, яке розташоване на 3-му поверсі 2-відділення СПС Ірпінського ВЦ (132) Київської області, і потраплянням на другий поверх, де зламавши навісний дверний замок до кімнати індивідуально-виховної роботи, в якій відсутні грати на вікнах, зайшовши в середину та відкривши віконну раму вистрибнув через вікно на подвір'я, після чого, поблизу нежилого 4-поверхового гуртожитку, шляхом перетину паркану, подолав огорожу установи і пішов в напрямку вулиці Пономарьова в сел. Коцюбинське, яке вчинено особою засудженою до обмеження волі, тобто злочин, передбачений ч. 1 ст. 390 КК України.

Обираючи міру покарання, суд враховує, що підсудний скоїв злочин, який віднесено до категорії злочинів середньої тяжкості.

Обставинами, які помякшують відповідальність підсудного, суд знаходить: визнання підсудним своєї вини, щире каяття.

Обставинами, які обтяжують відповідальність підсудного є рецидив злочинів.

За місцем відбування покарання ОСОБА_1 характеризується негативно. Раніше судимий. На обліку у лікаря психіатра та нарколога не перебуває.

За даних умов, враховуючи ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу підсудного, помякшуючі та обтяжуючі відповідальність підсудного обставини, суд вважає, що виправлення підсудного не можливе без ізоляції його від суспільства та відбування ним покарання, а тому вважає за необхідне призначити підсудному покарання у виді позбавлення волі.

Запобіжний захід у відношенні підсудного суд залишає без змін тримання під вартою.

Керуючись статтями 323, 324, 327 КПК України, суд, -

з а с у д и в:

ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, визнати винним у скоєнні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 390 КК України та призначити йому покарання по цій статті у вигляді позбавлення волі строком 2 (два) роки.

На підставі ст. 71 КК України призначити ОСОБА_1, остаточне покарання за сукупністю вироків, шляхом часткового приєднання до покарання призначеного за новим вироком не відбутої частини покарання за попереднім вироком, у виді позбавлення волі строком 2 (два) роки 3 (три) місяці.

До вступу вироку у законну силу запобіжний захід відносно підсудного ОСОБА_1, залишити без змін тримання під вартою.

Відбування покарання ОСОБА_1, рахувати з 17.01.2012.

На вирок до апеляційного суду Київської області через Ірпінський міський суд Київської області може бути подано апеляцію протягом 15 діб із моменту проголошення вироку, підсудним в той же строк із моменту отримання копії вироку.

Суддя: ОСОБА_3