Справа №212/5658/14-к
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

12 листопада 2015 року м. Кривий Ріг

Жовтневий районний суд міста Кривого Рогу у складі:

Головуючого, судді: ВОДОП ' ОСОБА_1

при секретарі: ОСОБА_2 ,

за участю прокурора прокуратури міста Кривого Рогу: ОСОБА_3 ,

захисника неповнолітнього обвинуваченого ОСОБА_4 : адвоката ОСОБА_5 , захисника обвинуваченого ОСОБА_6 ; ОСОБА_7 потерпілої; ОСОБА_8 , представника потерпілої; адвоката ОСОБА_9 представника неповнолітнього обвинуваченого ОСОБА_4 ; ОСОБА_10 розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Кривому Розі кримінальну справу №0000598 за обвинуваченням:

ОСОБА_11 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця міста Кривого Рогу Дніпропетровської області, громадянина України, що має не повну середню освіту, не одружений, дітей не має, навчається в Криворізькому професійному транспортно-металургійному ліцеї, не судимий, зареєстрований та мешкає за адресою: АДРЕСА_1 ,
-по ст..296 ч.4 , 121 ч.2, 186 ч. І КК України,
ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженця міста Кривого Рогу Дніпропетровської області, громадянина України, що має не повну середню освіту, не одружений, дітей не має, працює різноробочим в РБК «Техрембуд», не судимий, зареєстрований та мешкає за адресою: АДРЕСА_2 ,
-по ст..296 ч.4 , 121 ч.2 КК України,
ОСОБА_12 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , уродженця села Богдано-Надеждівка П`ятихатського району Дніпропетровської області, громадянина України, що має середню спеціальну освіту, не одружений, дітей не має, не працевлаштований, не судимий, мешкає за адресою: АДРЕСА_3 ,
-по ст..296 ч.4 КК України,
ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , уродженця міста Кривого Рогу Дніпропетровської області, громадянина України, що має середню освіту, не одружений, дітей не має, непрацюючий, не судимий, зареєстрований та мешкає за адресою: АДРЕСА_4 ,
- по ст..296 ч.4 КК України,
В С Т А Н О В И В:
25.02.2014 року, у вечірній час, ОСОБА_11 , разом зі своїми знайомими ; ОСОБА_6 , ОСОБА_12 та неповнолітнім ОСОБА_4 , відпочивали в приміщенні малого залу кафе «Шашлик», розташованому по вулиці Панкєєва, 7-В в Жовтневому районі міста Кривого Рогу, де вживали спиртні напої.
В цей же час в приміщенні великого залу зазначеного закладу відпочивали; потерпіла у справі ОСОБА_8 , зі своїм співмешканцем ОСОБА_13 , та їх спільним знайомим, потерпілим у справі ОСОБА_14 , та також вживали алкогольні напої.
Під час відпочинку, між ОСОБА_11 , ОСОБА_6 , ОСОБА_12 і ОСОБА_4 з одного боку, та ОСОБА_13 і ОСОБА_14 - з іншого боку, на ґрунті побутового пияцтва, періодично виникали дрібні сварки, поєднані з взаємними образами.
Використовуючи вказаний конфлікт, як дрібний привід для вчинення злочину, ОСОБА_11 , ОСОБА_6 , ОСОБА_12 та ОСОБА_4 , домовилися між собою на вчинення хуліганських дій відносно ОСОБА_13 та ОСОБА_14 , шляхом їх побиття.
Діючи згідно попередньої домовленості, ОСОБА_11 разом зі співучасниками хуліганства ОСОБА_6 , ОСОБА_12 і ОСОБА_4 , дочекавшись часу закриття кафе «Шашлик», близько 22 години 45 хвилин 25.02.2014 року вийшли на крильце зазначеного закладу, де почали очікувати ОСОБА_13 та ОСОБА_14 , з метою вчинення задуманого ними злочину, озброївшись заздалегідь заготовленими ними для нанесення тілесних ушкоджень - невстановленими слідством, скляними пивними пляшками, що взяли в приміщенні кафе.
В той час, як ОСОБА_13 разом з ОСОБА_14 , близько 22 години 50 хвилин 25.02.2014 року вийшли з приміщення кафе, ОСОБА_11 спільно з співучасниками хуліганства ОСОБА_6 , ОСОБА_12 і ОСОБА_4 , перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння, знаходячись на ділянці місцевості викладеній тротуарною плиткою поблизу кафе «Шашлик» по вулиці Панкеєва,7-В в Жовтневому районі міста Кривого Рогу, реалізуючи свій злочинний умисел, грубо порушуючи громадський порядок, з мотивів явної неповаги до суспільства, безпричинно, із хуліганських мотивів, зненацька напали на потерпілого ОСОБА_14 та ОСОБА_13 і, безпричинно, проявляючи особливу зухвалість почали завдавати останнім, заздалегідь заготовленими ними для нанесення тілесних ушкоджень - невстановленими слідством пустими скляними пивними пляшками, кулаками та взутими ногами, численних ударів в ділянки голови та тулубу, чим спричинили їм фізичного болю.
Під час вчинення злочину, з приміщення вказаного кафе вийшла ОСОБА_8 яка виконуючи свій громадянський обов`язок та намагаючись припинити хуліганські дії обвинувачених у справі, почала відтягувати руками співучасника хуліганства ОСОБА_6 від свого співмешканця ОСОБА_13 ..
Однак ОСОБА_6 , продовжуючи вчиняти злочин, долаючи опір ОСОБА_8 , яка припиняла його хуліганські дії, грубо порушуючи громадський порядок, з мотивів явної неповаги до суспільства, проявляючи особливу зухвалість умисно, зі значною силою, завдав їй одного удару заздалегідь заготовленою ним для нанесення тілесних ушкоджень - невстановленою слідством пустою пивною скляною пляшкою в ділянку голови, а ОСОБА_11 , діючи з тих же мотивів, проявляючи особливу зухвалість, безпричинно, умисно, зі значною силою завдав потерпілій ОСОБА_8 одного удару правим кулаком в обличчя.
Від отриманого удару в обличчя, потерпіла ОСОБА_8 впала на тверду поверхню майданчику, який викладений тротуарною плиткою поблизу зазначеного кафе та знепритомніла.
В результаті зазначених спільних дій ОСОБА_11 та співучасника злочину ОСОБА_6 , вчинених під час хуліганства, потерпілій ОСОБА_8 були спричинені тілесні ушкодження у вигляді: закритої черепно-мозкової травма: перелому правої скроневої кістки з переходом на пірамідку, забою головного мозку 1 ступеню, контузійного вогнища лівої скроневої долі, саден обличчя, які згідно з висновком судово-медичної експертизи № 628 від 31.03.2014 року за своїм характером відносяться до категорії тяжких тілесних ушкоджень, за ознакою небезпеки для життя.
Одразу ж після цього, співучасники злочину - ОСОБА_6 , ОСОБА_12 і ОСОБА_4 припинили свої хуліганські дії та з місця злочину зникли.
А ОСОБА_11 , крім того, близько 23 години 10 хвилин, 25.02.2014 року, знаходячись поблизу кафе «Шашлик» по вулиці Панкеєва, 7-В в Жовтневому районі міста Кривого Рогу, одразу ж після вчинення хуліганства відносно ОСОБА_8 , ОСОБА_14 та ОСОБА_13 , діючи відокремлено від співучасників хуліганства ОСОБА_6 , ОСОБА_12 і ОСОБА_4 та заздалегідь не погоджуючи з ними подальших злочинних дії, вирішив вчинити відкрите викрадення майна ОСОБА_8 .
Реалізуючи свій раптово виниклий умисел, ОСОБА_15 , перебуваючи в стані алкогольного оп`яніння, діючи з корисливих мотивів, з метою відкритого викрадення чужого майна (грабежу) та незаконної наживи, за рахунок чужого майна, усвідомлюючи, що його дії є очевидними для оточуючих, схилився над лежачою спиною на асфальтованому майданчику поблизу зазначеного кафе потерпілою ОСОБА_8 та усвідомлюючи що його дії є очевидними для оточуючих, відкрито викрав належне їй майно, а саме:
мобільний телефон моделі «Самсунг GT S5230» імей НОМЕР_1 вартістю 1200 гривень, з сім-картою оператору мобільного зв`язку «Київстар» вартістю 50 гривень та грошовими коштами на рахунку у сумі 5 гривень, портмоне вартістю 200 гривень, в якому знаходилися гроші в сумі - 1350 гривень, а всього на загальну суму 2955 гривень.
З викраденим під час грабежу майном, ОСОБА_11 з місця злочину зник, розпорядившись ним на власний розсуд, чим спричинив потерпілій ОСОБА_8 матеріальну шкоду на вищевказану суму.
Обвинувачені ОСОБА_11 ОСОБА_6 , ОСОБА_12 та ОСОБА_4 визнали свою вину в інкримінованих ним злочинах у повному обсязі за виключенням ОСОБА_6 який не визнав у повному обсязі своєї вини за ст.. 121 ч.2 КК України.
Допитаний судом обвинувачений ОСОБА_11 суду пояснив, що він визнає свою вину у повному обсязі, однак даючи показання суду він фактично визнав себе винним тільки у грабежі та завданні тяжких тілесних ушкоджень потерпілій у справі.
ОСОБА_11 суду пояснив, що він 25.02.2014 року, у вечірній час, разом з ОСОБА_6 , ОСОБА_12 та ОСОБА_4 відпочивали в приміщенні малого залу кафе «Шашлик» по вулиці Панкеєва,7-В в Жовтневому районі міста Кривого Рогу, де вживали спиртні напої, а саме; пиво та горілку.
В цей же час, в приміщенні великого залу зазначеного закладу відпочивали ОСОБА_8 , ОСОБА_13 , та ОСОБА_14 , які також вживали алкогольні напої. З вказаними особами він раніше знайомий не був.
Під час відпочинку, між ними з одного боку та ОСОБА_13 і ОСОБА_14 - з іншого боку, виникла незначна сварка. При цьому ОСОБА_13 та ОСОБА_14 намагались спровокувати бійку між ними.
Біля 23-ї години, працівники кафе запропонували їм покинути приміщення і пояснили їм що кафе закривається. Він, разом з ОСОБА_6 , ОСОБА_12 та ОСОБА_4 вийшли з кафе. У нього та у ОСОБА_6 з собою пляшок з під пива не було. Він не бачив чи були пляшки у руках інших його товаришів.
Слідом за ними вийшли з кафе також ОСОБА_13 та ОСОБА_14 які почали штовхати та бити один одного. Він та ОСОБА_16 разом підійшли до вказаних осіб з ціллю, щоб припинити бійку між ними. В цей момент ОСОБА_14 несподівано вдарив рукою ОСОБА_12 в обличчя. Після цього ОСОБА_14 та ОСОБА_12 почали бійку один з одним, а він став битися з ОСОБА_13 .. На допомогу ним у бійку втрутилися також ОСОБА_6 та ОСОБА_4 .. В цей час з кафе вибігла потерпіла ОСОБА_8 , яка підбігла до них та напала на ОСОБА_6 і навмисно вкусила його за обличчя. Він один раз кулаком правої руки навмисно вдарив ОСОБА_8 в обличчя, в область лівої щелепи, після чого остання впала на асфальт. В цей час у нього виникла думка заволодіти речами потерпілої і він відкрито заволодів речами потерпілої, а саме; забрав у неї мобільний телефон моделі «Самсунг GT S5230» та портмоне у якому були кошти в сумі - 250 гривень. Він до цього бачив на руці потерпілої декілька каблучок, але золоту каблучку вагою 2,7 грами, вартістю -1500 гривень, він у неї не забирав.
Він вважає, що він заволодів речами потерпілої тайно і за його діями ніхто не спостерігав. Потерпіла в справі після падіння на землю, на показами самого ОСОБА_11 була у свідомості.
Він не бачив, чи бив потерпілу ОСОБА_8 , ще хто не будь.
Після його затримання робітниками міліції за вчинення цих злочинів, він повернув вказаний вище мобільний телефон потерпілій у справі. До цього часу, в іншій частини він не відшкодував шкоду потерпілій.
Допитаний у судовому засіданні ОСОБА_6 в цілому повторив покази обвинуваченого ОСОБА_11 .. Він підтвердив що дійсно, коли між ним ОСОБА_11 , ОСОБА_12 і ОСОБА_4 , з одного боку, та ОСОБА_13 і ОСОБА_14 , з іншого боку, виникла у приміщенні кафе сварка. Останні намагались втягнути їй у бійку.
Коли вони у чотирьох вийшли з кафе то побачили, що ОСОБА_13 і ОСОБА_14 б`ються один з одним. ОСОБА_11 з ОСОБА_12 , а слідом і він з ОСОБА_4 підійшли до вказаних осіб намагаючись їх зупинити. ОСОБА_14 вдарив ОСОБА_12 після чого між ними виникла бійка. Він не мав з собою пляшки з під пива і ніяких ударів нікому на наносив. Він намагався підняти з землі ОСОБА_12 і в цей момент на нього напала ОСОБА_8 і почала кусати його. Він відштовхнув потерпілу він себе і ніяких ударів їй не наносив. У подальшому він бачив, як ОСОБА_8 лежала на землі. Він підійшов до неї, нахилився над нею і побачив що вона була у свідомості.
Як ОСОБА_11 вдарив ОСОБА_8 він не бачив. Після цієї сутички у нього ніяких тілесних пошкоджень не було. У ОСОБА_11 він бачив, що була розбита рука, а у інших його товаришів він ніяких тілесних пошкоджень не бачив.
Він визнає себе винним у тому, що бився з потерпілими ОСОБА_13 і ОСОБА_14 , а ОСОБА_8 він ніяких ударів не наносив.
Допитані судом обвинувачені ОСОБА_12 та неповнолітній ОСОБА_4 , фактично повторили покази обвинувачених ОСОБА_11 та ОСОБА_6 .. Вони, хоча на початку судового засідання вказали суду, що визнають себе винними у повному обсязі за ст.. 296 ч.4 КК України, однак даючи покази суду, фактично зазначили на відсутність їх вини у вчиненні цього злочину. Так вони заявили суду, що пляшок у них не було і вони не нападали на потерпілих з ціллю хуліганства, а намагались розборонити ОСОБА_13 і ОСОБА_14 які вчинили між собою бійку. А ті після їх втручання напали на них і мін ними також сталася бійка.
ОСОБА_12 суду вказав, що з кафе він вийшов тримаючи пляшку з пивом у руці, після цього допив пиво та викинув пляшку. Тому скляною пляшкою з під пива він нікому ударів не наносив. Коли вони перебували у кафе, то ОСОБА_13 чіплявся до них і пропонував їм вчинити бійку. Що стало приводом для цього він не знає.

Коли він та ОСОБА_11 намагались припинити бійку між ОСОБА_13 і ОСОБА_14 , то останній несподівано вдарив його рукою в обличчя. Після цього він став у відповідь також наносити удари потерпілим.
В цей момент з кафе вибігла ОСОБА_8 і стала кричати; « припинить». Хто і як її вдарив він не бачив, він тільки вже після закінчення бійки побачив, що вона лежить на землі і не підіймається.
Неповнолітній обвинувачений ОСОБА_4 фактично повністю повторив покази ОСОБА_12 ..
Враховуючи вищевикладене, суд вважає вину, усіх обвинувачених у справі за пред`явленими їм у вину злочинами доведеними в повному обсязі сукупністю зібраних у справі доказів, що узгоджуються між собою.

Так, крім часткового визнання своєї вини обвинуваченими у справі ОСОБА_11 , ОСОБА_6 , ОСОБА_12 і ОСОБА_4 , їх вина у пред`явленому їм обвинуваченні у повному обсязі підтверджується показами потерпілих у справі, свідків, допитаних судом, та письмовими доказами наданими суду стороною обвинувачення.
Так потерпіла у справі ОСОБА_8 суду показала, що вона разом зі своїм співмешканцем ОСОБА_13 та його приятелем ОСОБА_14 25.02.2014 року, у вечірній час, відпочивали в приміщенні великого залу кафе «Шашлик», розташованому по вулиці Панкєєва, 7-В в Жовтневому районі міста Кривого Рогу, де вживали спиртні напої.
В цей же час в приміщенні малого залу зазначеного закладу відпочивали; четверо обвинувачених у справі які також вживали алкогольні напої. Вона бачила у них на столі пляшки з пивом та пляшку горілки. Її приятелі часто виходили з приміщення кафе курити і в цей час між ними та обвинуваченими у справі виник конфлікт. Соколовський декілька разів просив закурити у ОСОБА_17 і той зробив йому зауваження, що треба мати свої цигарки, так як на спиртні напої гроші є а на цигарки не має.
Коли їм об`явили робітники цього закладу, що кафе зачиняється, по обвинувачені у справі першими вдяглися і вийшли з кафе і кожний при цьому забрав зі свого столу скляну пляшку з під пива. ОСОБА_13 і ОСОБА_14 також вийшли з кафе і почали прощатися і обнімати один одного. В цей момент усі четверо обвинувачених у справі, тримаючи у руках пляшки з під пива, раптово напали на ОСОБА_17 та ОСОБА_18 і одразу збили їх з ніг. Коли потерпілі попадали на землю, то усі четверо обвинувачених у справі стали наносили їм удари пляшками руками і ногами по усім частинам тіла.
Вона, намагаючись припинити побиття ї друзів, підбігла до вказаних осіб і схопивши за комір ОСОБА_6 , який бив ОСОБА_13 намагалась його відтягти і коли той почав її відштовхувати вона вкусила за обличчя ОСОБА_6 .. І одразу після цього, ОСОБА_6 наніс їй одного удару скляною пляшкою в обличчя з лівої сторони. І одразу після цього, ОСОБА_11 , який стояв збоку він неї , наніс їй навмисно один удар кулаком правої руки в ліву частину обличчя і коли вона почала подати, їй було нанесено сильного удару ногою в праву частину голови. Вона не може впевнено стверджувати, що цей удар ногою їй наніс ОСОБА_11 .. Однак під час досудового слідства потерпіла впевнено заявила, що удар ногою в праву частину голови їй наніс той самий високий хлопець, який вдарив її кулаком в обличчя.
Від цього удару вона втратила свідомість і не бачила подальших дій обвинувачених у справі. Коли вона прийшла до тями, то побачила, що ОСОБА_13 і ОСОБА_14 нерухомо лежать на землі. У неї зникли речі, саме ті, які зазначені в обвинувальному акті, а саме; мобільний телефон, портмоне з грошима в сумі,- 1350 гривень, та золота каблучка вагою - 2,7 грами, вартістю 1500 гривень, що була вдягнена у неї на руці. Таким чином, у неї пропало майно на загальну суму - 4305 гривень. При цьому, потерпіла у справі суду заявила, що вона не може стверджувати, що золоту обручку у неї викрав ОСОБА_11 , так як вона була завелика для неї, і вільно могла злетіти з пальця її руки, коли вона втрутилася у цю бійку.
Після цього, вона образу відмовилась від госпіталізації у лікарні і декілька днів перебувала вдома. Однак стан її здоров`я погіршувався і тому вона змушена була звернутись до лікарні, де їй надали медичну допомогу. Після перенесеної травми голови вона частково втратила зір на праве око та стала погано чути на праве вухо. Лікарі не гарантують їй що і зір і слух у неї можуть відновитися з часом.
Таким чином, потерпіла суду зазначила, що їй навмисними діями обвинувачених у справі завдано значної шкоди її здоров`ю і їй прийшлось перенести значні моральні страждання які вона переносить і до цього часу. Тому потерпіла у справі заявила цивільний позов і просить стягнути з усіх обвинувачених у справі солідарно відшкодування матеріальної шкоди 7215 гривень 97 копійок, та у відшкодування моральної шкоди 120 000 гривень.

Крім того, потерпіла у справі та її представник просили суд призначити обвинуваченим у справі саме суворе покарання, яке передбачене законом за вчинення цих злочинів.

Допитаний судом свідок ОСОБА_13 суду зазначив, що він разом зі своєю співмешканкою ОСОБА_8 і знайомим ОСОБА_14 25.02.2014 року, у вечірній час, відпочивали та вживали алкогольні напої в приміщенні кафе «Шашлик», розташованому по вулиці Панкєєва, 7-В в Жовтневому районі міста Кривого Рогу. Він з ОСОБА_14 виходили з приміщення кафе курити і в цей час декілька разів до нього підходили обвинувачені в справі і просили у нього сигарети. Він два рази дав їм сигарети, а потім в третє він відмовився пригостити їх сигаретами і зауважив, що якщо у них є гроші на пиво, то чому не має на сигарети. Після цього, у них виникла сварка з обвинуваченими. Коли після закриття кафе він та ОСОБА_14 вийшли з кафе і почали прощатися і обіймати один одного, то на них раптово напали усі четверо обвинувачених у справі.
Йому перший удар було нанесено скляною пляшкою по голові, після чого він впав і його біли ногами. Скільки чоловік його били, він сказати не може, бо він закривав обличчя руками і не бачив хто його бив. Хто вдарив його пляшкою по голові - він сказати не може.
Йому було спричинено тілесні ушкодження, а саме; гематоми голови, але він не вважав необхідним пройти медичну експертизу для встановлення категорії тілесних ушкоджень.

Коли його перестали бити він підвівся і побачив, що на землі лежить ОСОБА_8 і все обличчя у неї було в крові.

Допитана судом свідок ОСОБА_19 не була очевидцем вчинених злочинів і тому з цього приводу нічого суду не могла пояснити.

Свідок ОСОБА_20 суду показала, що вона працює у кафе «Шашлична» по вулиці Панкєєва, 7-В в Жовтневому районі міста Кривого Рогу. 25.02.2014 року у кафе знаходились обвинувачені у справі ОСОБА_11 , ОСОБА_6 , ОСОБА_12 і ОСОБА_4 та потерпілі ОСОБА_13 , ОСОБА_14 і ОСОБА_8 .. Між ними виник конфлікт і вона декілька разів заспокоювала їх. Потім вона попросила усіх присутніх у кафе звільнити приміщення, оскільки кафе закінчувало свою роботу. Першими з кафе вийшли обвинувачені і вони ховалися за будівлею кафе і їх видно не було. А потім вийшли ОСОБА_13 та ОСОБА_14 .. Коли вона вийшла на вулицю, то побачила що хлопці б`ються. Вона зупиняла ОСОБА_21 і просила її не підходити, щоб хлопці самі розібралися. Однак потерпіла її не послухала і підбігла до вказаних осіб. Вона побачила, як ОСОБА_22 хтось відштовхнув і вона після цього впала. Таким чином, свідок суду заявила, що вона більш конкретні покази по справі дати не може.
Вина обвинувачених ОСОБА_11 , ОСОБА_6 , ОСОБА_12 і ОСОБА_4 у вчиненні інкримінованих їх злочинів також підтверджується наданими суду письмовими доказами стороною обвинувачення, які визнані судом як достовірні та допустимі, а саме;
- висновками проведеної по справі судово-медичної експертизи, основаної №628 від 27 березня 2014 року, та додаткової № 836/628-14/ від 24 квітня 2014 року, згідно яких; потерпілій у справі ОСОБА_8 було спричинено тілесні ушкодження у вигляді; закритої черепно-мозкової травми, перелому правої скроневої кістки з переходом на пірамідку, забою головного мозку 1 ст. контузійного вогнища лівої скроневої долі, саден обличчя, які за своїм характером відносяться до тяжких тілесних ушкоджень, які в області голови та обличчя оцінюються в сукупності. Вони могли бути спричинені дією тупих твердих предметів, з обмеженою травмуючою поверхнею, якими могли бути озброєна та не озброєна рука, взута нога, або любий предмет з такими ж властивостями. Давність виявлених ушкоджень відповідає 25.02.2014 року;
- протоколом слідчого експерименту від 24 квітня 2014 року, в ході проведення якого потерпіла у справі показала яким чином, та хто спричинив їй тяжкі тілесні ушкодження;
- протоколом огляду місця події, від 09. 03. 2014 року, в ході якого було оглянуто територію напроти входу в кафе «Шашлична» по вулиці Панкєєва, 7-В в Жовтневому районі міста Кривого Рогу, де саме було скоєно вказані злочини;
- протоколом огляду предмету, від 20 березня 2014 року, а саме; речового доказу мобільного телефону «Самсунг GT S5230» імей НОМЕР_1 , що належить потерпілій у справі ОСОБА_8 і який було видано обвинуваченим ОСОБА_11 ;
- розпискою ОСОБА_8 про отримання на збереження речового доказу мобільного телефону «Самсунг GT S5230».
Таким чином, суд вважає, що вина усіх обвинувачених в цілому у повному обсязі знайшла своє підтвердження у досліджених судом доказах у вчиненні інкримінованих їм злочинів. Суд вважає недоведеним вину ОСОБА_11 у відкритому заволодінні золотою каблучкою вагою - 2,7 грами, вартістю 1500 гривень, що належить потерпілій у справі ОСОБА_8 .. Обвинувачений своєї вини у заволодінні цієї каблучкою не визнав, а саме потерпіла суду зазначила, що каблучка могла злетіти у неї с пальця руки коли вона втрутилася у бійку. Таким чином достовірних та об`єктивних доказів вини ОСОБА_11 у заволодінні цією каблучкою суду не надано. І суд вважає необхідним виключити епізод грабежу каблучки з обвинувачення у зв`язку з недоведеністю вини ОСОБА_11 у заволодінні нею.
Суд вважає, що надані суду докази вини обвинувачених, доповнюють один одного, не суперечать один одному і в цілому спростовують покази обвинувачених в справі, які ті давали під час судового розгляду, не визнаючи фактично у повному обсязі своєї вини у скоєному.
Суд, кваліфікує дії ОСОБА_11 , ОСОБА_6 , ОСОБА_12 і ОСОБА_4 за ч. 4 ст.296 КК України за ознаками; хуліганства, тобто грубого порушення громадського порядку з мотивів явної неповаги до суспільства, що супроводжувалося особливою зухвалістю, яка виразилася в насильстві поєднаному з спричиненням побоїв та тілесних ушкоджень потерпілим, вчиненого групою осіб, пов`язане з опором громадянам, які припиняли хуліганські дії, вчиненого із застосуванням предмета заздалегідь заготовленого для нанесення тілесних ушкоджень;
Крім того, суд, кваліфікує дії ОСОБА_11 та ОСОБА_6 за ч. 2 ст.121 КК України за ознаками; умисного тяжкого тілесного ушкодження, тобто умисного тілесного ушкодження, небезпечного для життя в момент заподіяння, вчиненого групою осіб.
Дії ОСОБА_11 суд також кваліфікує за ч.І ст.186 КК України, за ознаками відкритого викрадення чужого майна (грабіж).
Обираючи міру покарання обвинуваченим у справі, суд враховує те, що скоєні ними злочини, відносяться до категорії тяжких і середньої тяжкості.

Обираючи покарання обвинуваченим суд також враховує, роль кожного з обвинувачених у вчиненні цих злочинів, об`єм злочинних посягань вчинених ними.

Суд не вважає, що кожний з обвинувачених у справі у повному обсязі визнав свою вину, так як кожний обвинувачений, хоча і зазначав, що визнає себе винним в вчиненні злочинів у повній мірі, однак вони давали покази, які вказували на зовсім інші обставини які спростовували їх вину у скоєному.

Обставиною, що обтяжує покарання усіх обвинувачених у справі, суд вважає те, що злочини вони вчинили в стані алкогольного сп`яніння. В якості обставини що пом`якшує покарання ОСОБА_4 , суд враховуює те, що злочин він вчинив у неповнолітньому віці.

ОСОБА_11 , ОСОБА_6 , ОСОБА_12 і ОСОБА_4 посередньо характеризується за місцем проживання, вони в даний час на обліку в психоневрологічному і наркологічному диспансерах міста Кривого Рогу не перебувають. Кожний з них раніше не судимий.

На підставі викладеного, та з урахуванням думки потерпілої у справі, суд вважає, що виправлення та перевиховання ОСОБА_11 та ОСОБА_6 , як осіб, що вчинили тяжкий злочин відносно потерпілої ОСОБА_8 , можливо тільки в умовах виправної установи закритого типу так як вони представляють небезпеку для громадян.

Що стосується покарання ОСОБА_12 та неповнолітнього ОСОБА_4 , то суд вважає, що їх виправлення та перевиховання можливо без їх ізоляції від суспільства, але в умовах контролю за їх поведінкою з боку працівників кримінально-виконавчої інспекції.
Тому, суд призначає покарання ОСОБА_12 та ОСОБА_4 , в межах санкції ст. 296 ч.4 КК України у вигляді; позбавлення волі з випробуванням на підставі ст.. 75 та 104 КК України, з випробуванням.

Саме таке покарання, призначене обвинуваченим у справі, на думку суду, буде достатнім для їх виправлення та попередження вчинення нових злочинів, як самими обвинуваченими, так і іншими особами.

Вирішуючи питання щодо задоволення цивільних позовів, то суд вважає;

Що позов прокурора міста Кривого Рогу ОСОБА_3 в інтересах комунального закладу «Криворізька міська лікарня № 2» повинен бути задоволений і з ОСОБА_11 та ОСОБА_6 , стягнуто солідарно на користь вказаного комунального закладу 3484 гривні 40 копійок.

А позов потерпілої ОСОБА_8 суд вважає необхідним задовольнити частково з наступних підстав;

Судом не встановлено, що цивільну відповідальність за завдання шкоди здоров`ю або майну потерпілої повинні нести ОСОБА_12 та ОСОБА_4 .. Так згідно обвинувачення вказані особи ніякої шкоди здоров`ю або майну потерпілої не завдали, тому суд не вважає можливим стягувати з них вказані суми майнової та не майнової шкоди.
Суд вважає, що наданими суду письмовими доказами у повній мірі не доведено позовні вимоги ОСОБА_8 в частині відшкодування їй матеріальної шкоди, в сумі,- 7245 гривень 97 копійок, та ця сума повинна бути зменшена на вартість золотої каблучки / 1500 гривень/ за зазначених вище обставин, та у частковому відшкодуванні їй обвинуваченими ОСОБА_11 та ОСОБА_6 моральної шкоди, з урахуванням доведеності цих вимог у судовому засіданні. Суд вважає вимоги щодо відшкодування моральної шкоди у повній мірі не доведеними і тому вважає необхідним стягнути на користь потерпілої у справі солідарно з вказаних обвинувачених 100 000 гривень.

Керуючись ст. 373, 374 КПК України, суд, -

У Х В А Л И В ;

ОСОБА_11 , визнати винним по ст..296 ч.4 , 121 ч.2, 186 ч. І КК України, і призначити йому покарання;
-по ст.. 296 ч.4 КК України у вигляді 04 років позбавлення волі;
-по ст.. 121 ч.2 КК України у вигляді 08 років позбавлення волі;
-по ст.. 186 ч.1 КК України у вигляді 03 років позбавлення волі;
На підставі ст.. 70 ч.1 КК України, за сукупністю злочинів, шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим, остаточно визначити покарання ОСОБА_11 у вигляді 08 років позбавлення волі;
Обрати ОСОБА_11 до вступу цього вироку в закону силу міру запобіжного заходу у вигляді; домашнього арешту, заборонивши йому цілодобово покидати належне йому житлове приміщення.

Строк відбування покарання ОСОБА_11 відліковувати з дня і часу взяття його під варту за цим вироком суду.

ОСОБА_6 , визнати винним по ст..296 ч.4, 121 ч.2 КК України, та призначити йому покарання;
-по ст.. 296 ч.4 КК України у вигляді 04 років позбавлення волі;
-по ст.. 121 ч.2 КК України у вигляді 08 років позбавлення волі;
На підставі ст.. 70 ч.1 КК України, за сукупністю злочинів, шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим, остаточно визначити покарання ОСОБА_6 у вигляді 08 років позбавлення волі;
Обрати ОСОБА_6 до вступу цього вироку в закону силу міру запобіжного заходу у вигляді; домашнього арешту, заборонивши йому цілодобово покидати належне йому житлове приміщення.

Строк відбування покарання ОСОБА_6 відліковувати з дня і часу взяття його під варту за цим вироком суду.

ОСОБА_12 , визнати винним по ст..296 ч.4 КК України, і призначити йому покарання у вигляді 04 років позбавлення волі.
На підставі ст.. 75 КК України вирок відносно ОСОБА_12 , не приводити до виконання, якщо він протягом двох років іспитового строку не вчинить нового злочину й виконає покладені на нього судом обов`язки.
У силу ст. 76 КК України зобов`язати ОСОБА_12 повідомляти органи кримінально-виконавчої системи про зміну місця проживання, роботи або навчання, періодично з`являтись на реєстрацію в органи кримінально виконавчої системи, не виїзджати за межі України, без дозволу робітників органу кримінальної виконавчої системи.
Обрати ОСОБА_12 до вступу вироку в закону силу запобіжний захід у вигляді особистого зобов`язання.
ОСОБА_4 , визнати винним по ст..296 ч.4 КК України, і призначити йому покарання у вигляді 03 років та шести місяців позбавлення волі.
На підставі ст.. 104, 75 КК України вирок відносно ОСОБА_4 , не приводити до виконання, якщо він протягом одного року та шести місяців іспитового строку не вчинить нового злочину й виконає покладені на нього судом обов`язки.
У силу ст. 76 КК України зобов`язати ОСОБА_4 повідомляти органи кримінально-виконавчої системи про зміну місця проживання, роботи або навчання, періодично з`являтись на реєстрацію в органи кримінально виконавчої системи, не виїзджати за межі України, без дозволу робітників органу кримінальної виконавчої системи.
Обрати ОСОБА_4 до вступу вироку в закону силу запобіжний захід у вигляді особистого зобов`язання.
Позов прокурора задовольнити у повному обсязі та стягнути солідарно з ОСОБА_11 та ОСОБА_6 , на користь комунального закладу «Криворізька міська лікарня № 2» - 3484 гривні 40 копійок.

Позов потерпілої у справі ОСОБА_8 задовольнити частково та стягнути на її користь солідарно з ОСОБА_11 та ОСОБА_6 , у відшкодування матеріальної шкоди - 5745 гривень 97 копійок, та у відшкодування моральної шкоди - 100 000 гривень. В іншій частині позовних вимог ОСОБА_8 відмовити.
Речовий доказ у справі мобільний телефон «Самсунг GT S5230», що знаходиться на збереженні у ОСОБА_8 , передати останній за належністю.
На вирок може бути подана апеляція всіма учасниками процесу протягом 30 днів, з моменту його проголошення, до Апеляційного суду Дніпропетровської області через Жовтневий районний суд міста Кривого Рогу. Відповідно до частини - 6 ст. 376 КПК України учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку.
Копія вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченому та прокурору.
Суддя ОСОБА_23 "янов