Лугинський районний суд Житомирської області
Справа № 1-56/2010
П О С Т А Н О В А

Іменем України

13 серпня 2010 рокусмт. Лугини

Лугинський районний суд Житомирської області в складі:

головуючого - судді Нечуй Б.П.

при секретарі Маслаковій І.Ю.

з участю прокурора Шуби Т.П.

потерпілих ОСОБА_1, ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні в смт. Лугини кримінальну справу по обвинуваченню

ОСОБА_3, 13.11.1971 року

народження,уродженця ІНФОРМАЦІЯ_1,

громадянина України, українця, ІНФОРМАЦІЯ_2,

працює фізичною особою-підприємцем, зареєстрованого

та проживаючого за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_3,

195, Лугинського району, не депутата, раніше не судимого,

у вчиненні злочину передбаченого ч.1 ст. 172 Кримінального кодексу України, -

ВСТАНОВИВ:

Підсудний ОСОБА_3 вчинив умисний злочин, передбачений ч. 1 ст. 172 КК України за наступних обставин:

згідно свідоцтва про державну реєстрацію фізичної особи- підприємця серії В02 №936103, виданого Лугинською районною державною адміністрацією від 05.10.2009 року, ОСОБА_3 є фізичною особою підприємцем. На підставі вказаного свідоцтва, а також рішення виконавчого комітету Бовсунівської сільської ради №85 від 20.08.2009 року та довіреності, виданої ОСОБА_4 від 19.09.2009 року, ОСОБА_3 з використанням найманої праці організував діяльність по виробництву деревного вугілля в приміщенні нежитлової ремонтної майстерні, що знаходиться за адресою: с. Бовсуни, вул. Молодіжна, 27.

В період з 05.10.2009 року по 23.06.2010 року фізична особа підприємець ОСОБА_3, достовірно знаючи про те, що відповідно до вимог ст. ст. 24, 24-1 Кодексу законів про працю України при використанні найманої праці він повинен укласти трудовий договір з найманим працівником в письмовій формі і зареєструвати його в державній службі зайнятості України за місцем свого проживання в 7 - денний термін з моменту фактичного допущення працівника до роботи, діючи умисно, в порушення вказаних норм, взяв на роботу різноробочими ОСОБА_2 і ОСОБА_1 та використовував їх найману працю у вищевказаній нежитловій ремонтній майстерні без укладення з ними трудових договорів.

Окрім порушень передбачених Кодексом законів про працю України ОСОБА_3 допустив порушення п. 2 Порядку реєстрації трудового договору між найманим працівником і фізичною особою, затвердженого наказом Міністерства праці та соціальної політики України №260 від 08.06.2001 року.

Внаслідок грубого порушення вимог ст. 2 Кодексу законів про працю України, дії (бездіяльність) ОСОБА_3 потягли за собою істотне порушення трудових та конституційних прав ОСОБА_2 та ОСОБА_1, а саме: права на працю шляхом укладення трудового договору, права на зарахування відпрацьованого часу в трудовий стаж працівника, права працівника на відпочинок відповідно до законодавства про обмеження робочого тижня і про щорічні оплачувані відпустки, права на здорові і безпечні умови праці, права на вирішення трудових (колективних) спорів у встановленому законом порядку, права на матеріальне забезпечення в порядку соціального страхування в старості, а також у разі хвороби, повної чи часткової втрати працездатності, права на матеріальну допомогу в разі безробіття, права на звернення до суду для вирішення трудових спорів.

При таких обставинах суд вважає, що дії ОСОБА_3 вірно кваліфіковані за ст. 172 ч.1 КК України за ознакою «грубе порушення законодавства про працю, фізичною особою підприємцем».

В судовому засіданні, підсудний винність свою у скоєнні злочину визнав повністю, підтвердив фактичні обставини справи, щиро розкаявся в скоєному злочині, але просив звільнити його від кримінальної відповідальності, а провадження у справі закрити за дійовим каяттям, мотивуючи це тим, що він уклав трудові договори зі своїми працівниками, є потерпілим від Чорнобильської катастрофи, є інвалідом другої групи, має на утриманні двох неповнолітніх дітей.

Заслухавши думку прокурора, який не заперечує щодо закриття кримінальної справи за дійовим каяттям підсудного, думку потерпілих, які також не заперечують щодо закриття кримінальної справи за дійовим каяттям підсудного, вивчивши матеріали справи, суд приходить до висновку про можливість задоволення зазначеного клопотання.

При цьому суд враховує, що підсудний вчинив злочин невеликої тяжкості, вперше притягується до кримінальної відповідальності, повністю визнав себе винним в скоєні зазначеного злочину, щиро розкаявся та активно сприяв розкриттю злочину, по місцю проживання характеризується позитивно, є інвалідом другої групи загального захворювання, є потерпілим від Чорнобильської катастрофи, уклав трудові договори зі своїми працівниками, має на утриманні малолітню та неповнолітню дітей, потерпілі до нього претензій не мають.

Керуючись ст.ст. 7-2, 12, 282 КПК України, ст. 45 КК України, суд, -

постановив:

ОСОБА_3 обвинуваченого у вчиненні злочину передбаченого ч.1 ст. 172 КК України, звільнити від кримінальної відповідальності у звязку із його дійовим каяттям, а провадження у справі - закрити.

Запобіжний захід, обраний відносно ОСОБА_3 у виді підписки про невиїзд, скасувати.

Речових доказів у справі немає.

Цивільні позови у справі не заявлялись.

Постанову може бути оскаржено до Апеляційного суд Житомирської області через Лугинський районний суд протягом семи діб з дня її винесення.

Суддя