Справа № 0203/2546/2012
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 травня 2012 року м. Вінниця

Вінницький районний суд Вінницької області в складі:

головуючого, суддіОСОБА_1,
при секретаріОСОБА_2,
з участю прокурораОСОБА_3

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду кримінальну справу по обвинуваченню

ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженця ІНФОРМАЦІЯ_2, українця, громадянина України, неодруженого, непрацюючого маючого середню спеціальну освіту, раніше судимого:

- 06.07. 2006 року Жмеринським районним судом за ст.185 ч.3, 69 КК України до обмеження волі на строк 3 роки;

- 20.01.2008 року Жмеринським районним судом за ст.185 ч.3 КК України до обмеження волі на строк 1 рік;

- 21.03.2008 року Крижопільським районним судом за ст.390 ч.1 КК України до позбавлення волі на строк 1 рік 6 місяців, в силу ст. 71 КК України частково приєднано не відбуте за вироком Жмеринського районного суду від 06.07.2006 року та призначено остаточне покарання 2 роки 3 місяці позбавлення волі;

у вчиненні злочину, передбаченого ст. 185 ч. 3 КК України, -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_4 06 вересня 2011 року о 16 год. 00 хв., повторно, за попередньою змовою із особою, матеріали по якій виділені в окреме провадження, умисно, з корисливих мотивів, діючи узгоджено та з злочинним умислом на таємне викрадення чужого майна з будинку, що знаходиться за адресою: вулиця Словянська,5, с. Вінницькі Хутори, Вінницького району, Вінницької області, та належить ОСОБА_5, таємно викрали гроші в сумі 5000 (пять ) тисяч гривень, чим завдали останньому матеріального збитку на загальну суму 5000 (пять ) тисяч гривень.

Винним себе в скоєнні вказаного злочину підсудний ОСОБА_4 визнав повністю та показав, що дійсно на початку вересня місяця 2011 року він зустрів ОСОБА_6 в місті Жмеринка, який запропонував йому поїхати в місто Вінниця, до його сестри. Коли вони приїхали в Вінницю, пішли до сестри, то дома її не застали. Потім ОСОБА_6 запропонував йому походити по будинкам, перевірити чи є хтось дома та вчинити крадіжку. В один із будинків, в який вони не дозвонились, розподіливши ролі між собою, вирішили залісти. Він зняв черевики та по навісу над вхідними дверима заліз на дах та по даху почав лізти до маленького вікна, в якому вибив скло та потрапив в приміщення. ОСОБА_6 вирвав решітку, вибив скло та проник в будинок. В одній із кімнат будинку вони почали шукати гроші та в одній із шухляд знайшов конверт білого кольору в якому були гроші в сумі 5000 тисяч гривень. ОСОБА_6, з цих грошей взяв 3500 гривень собі, а 1500 гривень віддав йому, потім вони зайшли в магазин і купили сигарет та пива, після чого він пішов ночувати до сестри. Більшу частину коштів він віддав своїй сестрі, а решту витратив на потреби. В скоєному щиро розкаюється, просить суворо його не карати.

Суд, відповідно до ст. 299 КПК України, за клопотанням ОСОБА_4, врахувавши думку прокурора, вважає можливим визнати не доцільним дослідження доказів стосовно фактичних обставин справи, оскільки вони ніким не оспорюються, підсудний вину свою у скоєнні злочину визнає повністю, сумнівів у добровільності та істинності підсудного у суду не має і йому розяснено, що він буде позбавлений можливості оспорювати ці фактичні обставини справи в апеляційному порядку.

Дії підсудного ОСОБА_4, слід кваліфікувати за ст.185 ч.3 КК України, оскільки він 06 вересня 201 1 року, о 16 год. 00 хв., повторно, за попередньою змовою із особою, матеріали по якій виділені в окреме провадження, умисно, з корисливих мотивів, із будинку, що знаходиться за адресою: вулиця Словянська,5, с. Вінницькі Хутори, Вінницького району, Вінницької області, що належить ОСОБА_5, таємно здійснив викрадення чужого майна на загальну суму 5000 (пять ) тисяч гривень.

Обставинами, що помякшують покарання є щире каяття та активне сприяння розкриттю злочину.

Обставинами, що обтяжують покарання є вчинення злочину повторно та за попередньою змовою.

При призначенні виду та міри покарання суд враховує та визнає те, що підсудний визнав свою вину, щиросердечно розкаявся, активно сприяв розкриттю злочину, думку потерпілого, який претензій до нього не має та просить суворо не карати, та те, що він негативно характеризується за місцем проживання (а.с.52), а також ступінь суспільної небезпеки вчиненого злочину, вважає можливим його виправлення та перевиховання незастосовуючи до нього максимальної міри покарання, передбаченої ст.185 ч.3 КК України.

Враховуючи вищевикладене, керуючись ст.ст. 299, 323, 324 КПК України, суд, -

ЗАСУДИВ:

Визнати винним ОСОБА_4 у вчиненні злочину, передбаченого ст. 185 ч.3 КК України та призначити йому покарання у виді 5 (пяти ) років позбавлення волі.

В силу ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_4 від відбування призначеного покарання, якщо він протягом 3 ( трьох) років не вчинить нового злочину і виконає покладені на нього обовязки.

Відповідно до ст. 76 КК України покласти на ОСОБА_4 обовязки :

- не виїжджати за межі України на постійне місце проживання без дозволу кримінально-виконавчої інспекції;

- повідомляти органи кримінально-виконавчої інспекції про зміну місця проживання та роботи.

Запобіжний захід відносно ОСОБА_4 до вступу вироку в законну силу змінити з утримання під вартою на підписку про невиїзд, звільнивши його з-під варти із зали суду.

На вирок суду може бути подана апеляція до Апеляційного суду Вінницької області протягом пятнадцяти діб з моменту його проголошення в суді, а засудженим з моменту отримання вироку.

Суддя: Л.П. Шевчук