АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
__________________________________________________________________
Провадження № 11-кп/790/2366/15 Головуючий І-ої інстанції
Категорія: ч.2 ст.369-2 КК України Доповідач: ОСОБА_2

УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 грудня 2015 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ апеляційного суду Харківської області у складі:
головуючого судді ОСОБА_3 ,

суддів ОСОБА_4 , ОСОБА_5 ,

при секретарі ОСОБА_6 ,

за участю: прокурора ОСОБА_7 ,

обвинуваченого ОСОБА_8
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Харкові кримінальне провадження по обвинуваченню ОСОБА_8 за апеляційною скаргою прокурора у кримінальному провадженні ОСОБА_7 на вирок Дзержинського районного суду м.Харкова від 16 жовтня 2015 року,-

В С Т А Н О В И Л А :
Зазначеним вироком
ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженець м.харкова, громадянин України, росіянин, з вищою освітою, військовозобовязаний, одружений, не працюючий, раніше не судимий, зареєстрований та мешкаючий за адресою: АДРЕСА_1 , -
визнаний винуватим у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст.369-2 КК України та йому призначено покарання у виді штрафу на користь держави у розмірі 17000 гривень, без спеціальної конфіскації.

До набрання вироком законної сили запобіжний захід, обраний щодо обвинуваченого залишено без змін у вигляді застави.

Постановлено стягнути з ОСОБА_8 на користь держави процесуальні витрати на залучення експертів у загальній сумі 15576грн.

Долю речових доказів вирішено в порядку ст.100 КПК України.

Скасовано арешт, накладений ухвалами слідчого судді Червонозаводського районного м.Харкова від 12.06.2015р. та від 16.07.2015р. на належне обвинуваченому майно, а саме: грошові кошти у сумі 252грн. та 400 доларів США; мобільний телефон марки Nokia 6300; квартиру АДРЕСА_2 ; земельну ділянку кадастровий номер :00:000:0536, розташовану за адресою: АДРЕСА_3 .

Скасовано арешт, накладений ухвалою слідчого судді Червонозаводського районного суду м.Харкова від 12.06.2015р. на грошові кошти в розмірі 20000грн, які були вручені співробітниками УСБ України в Харківській області ОСОБА_9 для передачі їх ОСОБА_8 в якості неправомірної вигоди.

Відповідно до ч.11 ст.182 КПК України, після набрання вироком законної сили, постановлено повернути заставодавцю ОСОБА_10 внесену нею 18.06.2015р. на відповідний депозитний рахунок №0174 апеляційного суду Харківської області, встановлену колегією суддів судової палати з розгляду кримінальних справ апеляційного суду Харківської області від 18.06.2015р., суму застави у розмірі 97440грн.
Як встановив суд, Підсудний ОСОБА_8 працюючи, відповідно до наказу начальника Державної екологічної інспекції у Харківської області № 137-о від 08.09.2014 року, на посаді начальника відділу екологічного контролю земельних ресурсів за поводженням з відходами та небезпечними хімічними речовинами Державної екологічної інспекції у Харківській області, яка відповідно до статті 26 Закону України «Про державну службу» відноситься до четвертої категорії державного службовця, займаючи відповідальне становище, прийняв пропозицію та одержав неправомірну вигоду для себе за вплив на прийняття рішення особою, уповноваженою на виконання функцій держави, за наступних обставин.

Так згідно п. 2.1 Посадової інструкції начальника відділу екологічного контролю земельних ресурсів за поводженням з відходами та небезпечними хімічними речовинами Державної екологічної інспекції у Харківській області на підсудного ОСОБА_8 покладені обов`язки, серед яких є : організація роботи відділу, забезпечення виконання на відділ завдань щодо реалізації державної екологічної політики у сфері природоохоронного законодавства, охорони навколишнього природного середовища.

Відповідно до п.п. 2.16, 2.21 вказаної Посадової інструкції... ОСОБА_8 контролює дотримання співробітниками відділу вимог чинного законодавства під час складання матеріалів за результатами інспекційного реагування. При цьому, ОСОБА_8 зобов`язаний вимагати від підлеглих своєчасного та якісного виконання завдань, поставлених перед відділом, контрольних документів, а також наказів, доручень та розпоряджень керівництва Держекоінспекції, контролювати виконання цих документів та доручень співробітниками відділу.

Відповідно до наказу першого заступника начальника Державної екологічної інспекції у Харківській області №1578/01-03 від 12.11.2013 року ОСОБА_11 на 4 квартал 2013 року було заплановано проведення перевірки додержання вимог природоохоронного законодавства ТОВ «Елдірі-Україна», яке знаходиться за юридичною адресою : Харківська область, Харківський район, с. Бабаї, вул. Червоних Партизан, будинок № 20, фактична адреса місцезнаходження : м. Харків, вул. 23 Серпня, будинок № 20-А, офіс № 10. Проведення зазначеного планового заходу доручено провідному спеціалісту відділу екологічного контролю за поводженням з відходами та небезпечними хімічними речовинами - державному інспектору з охорони навколишнього природного середовища Харківської області ОСОБА_12 .

У ході проведення перевірки інспектором ОСОБА_12 встановлені порушення допущені в своєї діяльності ТОВ «Елдірі-Україна», а саме : відсутність на вказаному підприємстві визначених у п. 5.4.4. розділу 5 наказу №434 від 04.11.2011 року Міністерства екології та природних ресурсів України документів, які надавались до заяви про видачу ліцензії №581951 від 07.02.2012 року на збирання, заготівлю окремих видів відходів, як вторинної сировини (відходів полімерних, відходів гумових, у тому числі зношених шин), а саме відсутність на підприємстві документів, які посвідчують право тимчасового або постійного користування виробничими приміщеннями та земельною ділянкою, відсутність робочого проекту за розділом «Оцінка впливу на навколишнє середовище» та позитивного висновку Державної екологічної експертизи ТОВ «Елдірі- Україна», що є порушенням ст. 20-2 Закону України «Про охорону навколишнього природного середовища».

Окрім того, представником підприємства ТОВ «Елдірі-Україна» не надано відомості інвентаризації прийнятих відходів, наказ про призначення відповідальної особи за охорону навколишнього природного середовища на підприємстві, встановлена відсутність обліку утворених відходів на підприємстві в журналі «Облік відходів, гари та пакувальних матеріалів» та статистичної звітності за формою №1-відходи, що є порушенням ст.17 Закону України «Про відходи» та інші порушення.

За наслідками проведеної перевірки ОСОБА_12 складений акт №1578/01- 03/07-11, який відповідно до супровідного листа № 8272/01 -24/07 від 25.11.2013 року направлений керівнику ТОВ «Елдірі-Україна» та вручений під розпис директору зазначеного підприємства ОСОБА_9 .

Вказані порушення, зазначені інспектором ОСОБА_12 у приписі від 26.11.2013року за №07-25/491, керівництвом ТОВ «Елдірі-Україна» у вказаний строк до 26.03.2014р. року усунуті не були.

Відповідно до наказу першого заступника начальника Державної екологічної інспекції у Харківській області №446/01-04 від 27.03.2014 року ОСОБА_11 з метою перевірки стану виконання припису від 26.11.2013 року № 07-25/491 до ТОВ «Елдірі-Україна» направлено ОСОБА_12 , якою за наслідками виходу на перевірку 21.03.2014 року складений акт №446/01-04/07-09 про недопущення на об`єкт здійснення державного нагляду дотримання природоохоронного законодавства, а саме на підприємство ТОВ «Елдірі-Україна».

Відповідно п.3.6 Порядку організації та проведення перевірок суб`єктів господарювання щодо дотримання вимог природоохоронного законодавства, затвердженого наказом Міністерства охорони навколишнього природного середовища України № 464 від 10.09.2008 року позапланова перевірка проводиться за наявності наступних обставин : перевірка виконання суб`єктом господарювання приписів, розпоряджень або інших розпорядчих документів щодо усунення порушень вимог законодавства, виданих за результатами проведення планових заходів органом Держекоінспекції.

Наприкінці травня 2015 року, більш точна дата під час досудового розслідування та судовому розгляді не встановлена, ОСОБА_12 повідомила засновника ТОВ «Елдірі- Україна» ОСОБА_13 про необхідність надання пояснень щодо невиконання вимог розпорядження про усунення виявлених порушень від 26.11.2013 року та прийняття остаточного рішення. Оскільки, вказані порушення були виявлені під час керування ТОВ «Елдірі-Україна» ОСОБА_9 та він був відповідальний за усунення порушень, то ОСОБА_13 звернувся до останнього з проханням усунути порушення вказані у приписі від 26.11.2013 року.

25 травня 2015 року до Державної екологічної служби у Харківський області прибув колишній директор ТОВ «Елдірі-Україна» ОСОБА_9 . Під час бесіди з ОСОБА_12 , яка відбулася у її службовому кабінеті за адресою: м. Харків, площа Свободи будинок № 5, приміщення Держпрому, остання повідомила ОСОБА_9 про необхідність виконання ТОВ «Елдірі-Україна» вимог вищезазначеного припису у повному обсязі. Крім цього, ОСОБА_12 повідомила, що з метою вирішення питання щодо ненастання передбачених чинним законодавством негативних наслідків для підприємства ТОВ «Елдірі- Україна» доцільно звернутись до її керівника - начальника відділу екологічного контролю земельних ресурсів за поводженням з відходами та небезпечними хімічними речовинами Державної екологічної інспекції у Харківській області ОСОБА_8

02 червня 2015 року, приблизно о 14 годині, до ОСОБА_8 звернувся ОСОБА_9 з питанням щодо не застосування передбачених законом заходів до ТОВ «Елдірі-Україна» без усунення виявлених у ході перевірки порушень, якого ОСОБА_8 для розмови запросив до свого службового кабінету за адресою: м. Харків, площа Свободи будинок № 5, приміщення Держпрому. Під час розмови з останнім, ОСОБА_8 діючи умисно, з власних корисливих мотивів, будучи обізнаним у результатах перевірки проведеної інспектором ОСОБА_12 , розуміючи, що відповідно до вимог п.3.6 вищевказаного Порядку... можливо провести повторну позапланову перевірку, що входило до компетенції відділу, яким керував ОСОБА_8 , у зв`язку з чим останній запропонував ОСОБА_9 передати йому неправомірну вигоду в сумі 20000 гривень за обіцянку вплинути на інспектора ОСОБА_12 , яка внесе виправлення до акту перевірки дотримання ТОВ «Елдірі-Україна» вимог природоохоронного законодавства щодо відсутності порушень та відповідно для непроведення повторної позапланової перевірки, на що ОСОБА_9 вимушений був погодитись.

Виконуючи умови підсудного ОСОБА_8 по передачі неправомірної вигоди в сумі 20000 гривень, 09 червня 2015 року, близько 16 години, ОСОБА_9 за попередньою домовленістю з останнім, прибув до будівлі № 33 по вул. Бакуліна, яка розташована на перехресті з вул. Червоного Льотчика у м. Харкові.

Того ж часу, підсудний ОСОБА_8 реалізуючи раніше виниклий умисел, направлений на отримання від ОСОБА_9 неправомірної вигоди у сумі 20000 гривень, сів попереду на пасажирське сидіння до автомобіля, на якому останній прибув до попередньо обумовленого місця зустрічі, а саме перехрестя вул. Червоного Льотчика та вул. Бакуліна в м. Харкові, та отримав від ОСОБА_9 зазначену суму, а саме 20000 гривень, неправомірної вигоди за вплив на прийняття рішення підлеглим йому працівником ОСОБА_12 про внесення змін до акту перевірки та непроведення повторної позапланової перевірки, що входило до її службових обов`язків.

Після отримання, при вищевказаних обставинах, неправомірної вигоди в сумі 20000 гривень підсудний ОСОБА_8 , на місці вчинення злочину, був затриманий працівниками правоохоронних органів.
В апеляційній скарзі прокурор у кримінальному провадженні просить змінити вирок у зв`язку з неправильним застосуванням судом першої інстанції закону України про кримінальну відповідальність, та призначити обвинуваченому покарання за ч.2 ст.369-2 КК України у виді штрафу в дохід держави в розмірі 1000 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17000грн. Не оспорюючи обставин кримінального провадження, розглянутого судом відповідно до вимог ч.3 ст.349 КПК України, доведеність вини ОСОБА_8 у скоєнні кримінального правопорушення та юридичну кваліфікацію дій обвинуваченого за нормами кримінального закону, прокурор зазначає, що суд не дотримався вимог закону України про кримінальну відповідальність при призначенні покарання у виді штрафу в твердій грошовій сумі 17000грн., без визначення його розміру в неоподатковуваних мінімумах доходів громадян, що суперечить вимогам ст.53 КК України та висновкам постанови Верховного Суду України від 01.10.2015р.
Заслухавши доповідь судді, прокурора, який підтримав та просив задовольнити апеляційну скаргу у повному обсязі, обвинуваченого, який не заперечував проти задоволення апеляційної скарги, перевіривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів приходить до наступних висновків.
Висновки суду першої інстанції про доведеність винуватості ОСОБА_8 у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст.369-2 КК України за обставин, викладених у вироку, ґрунтуються на перевірених судом, за згодою учасників судового провадження, в порядку ч. 3 ст.349 КПК України доказах.

Фактичні обставини справи, та винуватість ОСОБА_8 у вчиненні злочинів ніким не оскаржуються, у зв`язку з чим суд апеляційної інстанції у відповідності зі ст. 404 КПК України рішення суду першої інстанції в цій частині не перевіряє та переглядає його в межах апеляційної скарги.
Колегія суддів погоджується з доводами апеляційної скарги прокурора щодо неправильного застосування судом першої інстанції закону України про кримінальну відповідальність при призначенні обвинуваченому покарання, що відповідно до п.4 ч.1 ст.409 КПК України є підставою для зміни вироку суду першої інстанції при розгляді справи в суді апеляційної інстанції.
Згідно з п.1 ст.413 КПК України неправильним застосуванням закону України про кримінальну відповідальність, що тягне за собою скасування або зміну судового рішення, є незастосування судом закону, який підлягає застосуванню.
Відповідно до ч.1 ст.53 КК України, штраф - це грошове стягнення, що накладається судом у випадках і розмірі, встановлених в Особливій частині цього Кодексу, з урахуванням положень частини другої цієї статті.
Розмір штрафу визначається судом залежно від тяжкості вчиненого злочину та з урахуванням майнового стану винного в межах від тридцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян до п`ятдесяти тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, якщо статтями Особливої частини цього Кодексу не передбачено вищого розміру штрафу.
Вказана норма закону України про кримінальну відповідальність передбачає, що покарання у виді штрафу призначається судом не у твердій сумі, а в ставках неоподатковуваного мінімуму доходів громадян, установленого законодавством України на момент постановлення вироку.
Відповідно до висновку, який міститься в постанові судової палати у кримінальних справах Верховного Суду України №1-154кс15 від 1 жовтня 2015 року, при призначенні покарання у виді штрафу в розмірі, передбаченому санкцією статті (санкцією частини статті) Особливої частини КК України, цей розмір визначається в певній кількості неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, установленого законодавством України на час постановлення вироку, із визначенням його у грошовій сумі, здійснивши перерахування розміру в гривнях, виходячи з вимог закону щодо визначення суми одного неоподатковуваного мінімуму доходів громадян.
За вчинення злочину, передбаченого ч.2 ст.369-2 КК України, передбачено покарання у виді штрафу від 750 до 1500 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або позбавленням волі на строк від 2 до 5 років, із спеціальною конфіскацією.
Беручи до уваги тяжкість вчиненого ОСОБА_8 злочину та його особу, обставини, що пом`якшують покарання та відсутність обставин, які його обтяжують, колегія суддів вважає, що вид та фактичний розмір покарання визначений судом із дотриманням вимог ст.65 КК України, що не оскаржується прокурором в апеляційній скарзі.
Разом з тим, колегія суддів приходить до висновку, що при призначенні обвинуваченому основного покарання у виді штрафу у розмірі, який був визначений судом першої інстанції не у ставках неоподатковуваного мінімуму доходів громадян, який встановлюється законодавством України на момент постановлення вироку, а у твердій грошовій сумі, суд першої інстанції не застосував закон, зокрема ст.53 КК України, який підлягає застосуванню, внаслідок чого помилково визначив розмір штрафу в абсолютних числах.
За таких обставин, вирок суду першої інстанції підлягає зміні лише в частині зазначення розміру покарання в кількості неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.
Розглянувши кримінальне провадження в межах апеляційної скарги, на підставі викладеного, керуючись ст.ст. 404, 405, 407, 409 КПК України, колегія суддів,-
ПОСТАНОВИЛА:
Апеляційну скаргу прокурора у кримінальному провадженні ОСОБА_7 задовольнити.

Вирок Дзержинського районного суду м.Харкова від 16 жовтня 2015 року у відношенні ОСОБА_8 в частині призначеного покарання змінити:

Вважати ОСОБА_8 засудженим за ч.2 ст.369-2 КК України до покарання у виді штрафу в розмірі 1000 (ОДНА ТИСЯЧА) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17000 (СІМНАДЦЯТЬ ТИСЯЧ) гривень, без спеціальної конфіскації.

В решті вирок залишити без змін.
Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту її проголошення та може бути оскаржена в касаційному порядку протягом трьох місяців з дня її проголошення безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ.

Судді:

_________________ _________________ _________________

ОСОБА_2 ОСОБА_4 ОСОБА_5