Справа № 1-125/12
Провадження № 1/1015/8512/11
В И Р О К

іменем України

02.10.2012 року м. Київ

Києво-Святошинський районний суд Київської області у складі:

головуючого судді Бурбели Ю.С.,

за участю секретаря Солдатенко В.С.,

прокурора Юркової Ю.В.,

потерпілих ОСОБА_1, ОСОБА_2,

захисника ОСОБА_3,

розглянувши у відкритому судовому засіданні кримінальну справу за обвинуваченням ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженця ІНФОРМАЦІЯ_2 Казахської РСР, який має середню освіту, непрацюючого, не одруженого, раніше не судимого, який проживає за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_3, у вчиненні злочинів, передбачених ч. 4 ст. 190, ч. ч.1, 4 ст. 358 КК України,

ВСТАНОВИВ:

В грудні 2006 року ОСОБА_4, маючи умисел на заволодіння грошовими коштами в сумі 80 000 доларів США, належними потерпілому ОСОБА_1, користуючись довірою останнього, породженою спільними стосунками зі знайомим потерпілого - ОСОБА_5, який познайомив їх між собою, повідомив ОСОБА_5 та потерпілому ОСОБА_1 неправдиву інформацію про свої можливості та наміри по здійсненню посередницьких дій щодо передачі у власність ОСОБА_1 земельних ділянок за рахунок земель запасу загальною площею 22 га, розташованих за межами населених пунктів Ставищанської сільської ради Брусилівського району Житомирської обл. поряд з автодорогою Київ-Чоп для здійснення підприємницької діяльності, а також повідомив неправдиву інформацію про свої дружні стосунки з працівниками Брусилівської РДА Житомирської області та зокрема особисте знайомство з головою вказаної РДА. З метою схилити ОСОБА_1 погодитись на його пропозицію, демонструючи її вигідність, ОСОБА_4 предявив останньому довільно обрану ним для вказаної цілі земельну ділянку площею 22 га на полі вздовж 69 км 69 км + 800 м. київського напрямку автодороги Київ-Чоп, не маючи при цьому повноважень розпоряджатися даною ділянкою і не знаючи її власників, чим переконав потерпілого у вигідності придбання даної ділянки, аргументуючи це близькістю до дороги, наявності зручного заїзду від автодороги, кінцевою вартістю придбання земельної ділянки в розмірі 160 000 доларів США, яка була значно нижчою, ніж аналогічні ділянки на території Київської області в той період часу, а також запевнив у можливості подальшої зміни цільового призначення ділянок із ведення особистого селянського господарства на землі промисловості, в результаті чого ввів в оману ОСОБА_1, викликав у того хибну впевненість у законності і вигідності вчинення таких дій та схилив того до придбання вказаної ділянки, домовившись про надання йому для проведення розрахунків з власниками цих земельних ділянок і посередництва у виготовленні первинної документації завдатку у розмірі 80 000 доларів США.

Таким чином ОСОБА_4 ввійшов у довіру до ОСОБА_1 і 05.01.2007 р. на території автостоянки супермаркету «Billa» по вул. Петропавлівській, 2, в с. Петропавлівська Борщагівка Києво-Святошинського р-ну Київської обл., отримав від того 80 000 доларів США, що, відповідно до офіційного курсу гривні, встановленого НБУ на 05.01.2007 р, еквівалентно 404 000 грн., про що написав розписку та пообіцяв надати на підтвердження виконання своїх зобовязань у місячний термін копію розпорядження голови Брусилівської РДА Житомирської обл. «Про надання дозволу на виготовлення проекту землеустрою щодо відведення земельних ділянок». Наприкінці лютого 2007 р. з метою надання своїм злочинним діям законного вигляду, приховуючи справжні злочинні наміри та для створення у потерпілого хибного уявлення про виконання взятих на себе зобовязань, ОСОБА_4 зустрівся з потерпілим ОСОБА_1 і ОСОБА_5 в приміщенні ресторану «Дольче Віта» в м. Києві по пр-кту Перемоги, 136, де надав ОСОБА_1 електрофотокопію підробленого розпорядження голови Брусилівської РДА Житомирської обл. від 21.02.2007 року № 542 «Про надання дозволу на виготовлення проекту землеустрою щодо відведення земельних ділянок» разом з копією додатку до вказаного розпорядження, запевнивши останніх у законності своїх дій, повідомив їм, що це розпорядження з додатком справжнє та надає ОСОБА_1 право звертатися за посередництвом ОСОБА_4 до відповідних органів державної влади для виготовлення проекту землеустрою для відведення земельних ділянок площею 22 га, які він тому предявляв у грудні 2006 р. Тим самим ОСОБА_4, не маючи наміру виконувати дій спрямованих на отримання потерпілим прав на дані земельні ділянки, створив у останнього помилкове враження про виконання взятих на себе зобовязань. Внаслідок вказаних шахрайських дій ОСОБА_4 заволодів шляхом обману та зловживання довірою грошовими коштами потерпілого, розпорядився ними на власний розсуд, чим завдав ОСОБА_1 матеріального збитку в особливо великому розмірі на суму 404 000 грн.

Продовжуючи злочинну діяльність, в грудні 2006 року ОСОБА_4, маючи умисел на заволодіння грошовими коштами в сумі 250 000 доларів США, належних ОСОБА_2, користуючись довірою, породженою стосунками зі знайомим потерпілого ОСОБА_5, який познайомив їх між собою, повідомив ОСОБА_5 та потерпілому ОСОБА_2 неправдиву інформації про свої дійсні можливості здійснити посередницькі дії щодо можливості передачі у власність ОСОБА_2 земельних ділянок за рахунок земель запасу загальною площею 38 га, розташованих за межами населених пунктів Ставищанської сільської ради Брусилівського району Житомирської обл. поряд з автодорогою Київ-Чоп для здійснення підприємницької діяльності, а також повідомив неправдиву інформацію про свої дружні стосунки з працівниками Брусилівської РДА Житомирської обл. та зокрема особисте знайомство з головою вказаної РДА, після чого, з метою схилити ОСОБА_2 на згоду з його пропозицією та демонструючи її вигідність, предявив останньому довільно обрану ним для вказаної цілі земельну ділянку площею 38 га на полі вздовж 70 км + 50 м 70 км + 300 м. автодороги Київ-Чоп, не маючи при цьому повноважень розпоряджатись даною ділянкою та не знаючи її власників, переконав потерпілого у вигідності придбання цієї ділянки, аргументуючи це близькістю до дороги, наявністю зручного заїзду від автодороги, вартістю придбання земельної ділянки в розмірі 625 000 доларів США, яка була значно нижчою, ніж аналогічні ділянки на території Київської області в той період часу та можливістю подальшої зміни цільового призначення ділянок із ведення особистого селянського господарства на землі промисловості, чим ввів в оману ОСОБА_2, викликав у того хибну впевненість у законності і вигідності придбання ділянки, та схилив того до її придбання, домовившись про надання йому для проведення розрахунків з власниками вказаних земельних ділянок і посередництво у виготовленні первинної документації завдатку у розмірі 250 000 доларів США.

Ввійшовши таким чином у довіру до ОСОБА_2, ОСОБА_4 17.01.2007 р. на території автостоянки біля супермаркету «Billa» по вул. Петропавлівській, 2, в с. Петропавлівська Борщагівка Києво-Святошинського р-ну Київської обл. отримав від ОСОБА_2 250 000 доларів США, що відповідно до офіційного курсу гривні до іноземних валют, встановленого НБУ на 17.01.2007 р. еквівалентно 1 262 500 грн., про що написав розписку, пообіцяв надати при цьому на підтвердження виконання своїх зобовязань у місячний термін копію розпорядження голови Брусилівської РДА Житомирської обл. «Про надання дозволу на виготовлення проекту землеустрою щодо відведення земельних ділянок». Наприкінці лютого 2007 р., з метою надання своїм злочинним діям законного вигляду, приховуючи справжні злочинні наміри та створюючи у потерпілого хибне уявлення про виконання взятих на себе зобовязань, ОСОБА_4 зустрівся з ОСОБА_5 в м. Києві на пр-ті Перемоги, поблизу метро «Житомирська», де надав останньому електрофотокопію підробленого розпорядження голови Брусилівської РДА Житомирської обл. від 21.02.2007 р. № 542 «Про надання дозволу на виготовлення проекту землеустрою щодо відведення земельних ділянок», запевнивши про законність своїх дій, повідомив, що вказане розпорядження з додатком справжнє та надає ОСОБА_2 право звертатися за посередництвом ОСОБА_4 до відповідних органів державної влади для виготовлення проекту землеустрою по відведенню земельних ділянок площею 38 га, не маючи наміру виконувати дій спрямованих на отримання потерпілим цих земельних ділянок, чим створив помилкове враження про виконання взятих на себе зобовязань. Внаслідок вказаних дій ОСОБА_4 заволодів шляхом обману та зловживання довірою грошовими коштами потерпілого, розпорядився ними на власний розсуд, чим завдав ОСОБА_2 матеріального збитку в особливо великому розмірі на суму 1 262 500 грн.

Крім цього, здійснюючи злочинну діяльність ОСОБА_4, маючи умисел на виготовлення електронних копій підробленого офіційного документу розпорядження голови Брусилівської РДА Житомирської обл. разом з додатком до нього, з метою їх використання для заволодіння коштами ОСОБА_1 та ОСОБА_2 в грудні 2006 року лютому 2007 року з метою надання своїм діям законного вигляду, приховування злочинних намірів та створення у потерпілих хибного уявлення про реальність виконання взятих на себе зобовязань, ОСОБА_4 у невстановленому місці, невстановленим способом виготовив підроблене розпорядження голови Брусилівської РДА Житомирської обл. від 21.02.2007 р. № 542 «Про надання дозволу на виготовлення проекту землеустрою щодо відведення земельних ділянок» разом з додатком до розпорядження, які, відповідно до Типового регламенту місцевої державної адміністрації, затвердженої Постановою Кабінету Міністрів України від 11.12.1999 р. № 2263 із змінами, внесеними Постановами Кабінету Міністрів України від 13.03.2002 р. № 335, від 14.04.2004 р. № 472, від 01.08.2006 р. № 1065, видає одноособово голова місцевої державної адміністрації, після чого виготовив електрофотокопію даного розпорядження разом з додатком до нього, після чого наприкінці лютого 2007 р. в приміщенні ресторану «Дольче Віта» в м. Києві по пр-ту Перемоги, 136, надав потерпілому ОСОБА_1 під видом у встановленому законом порядку виготовлених та отриманих електрофотокопії підроблених ним розпорядження голови Брусилівської РДА Житомирської обл. від 21.02.2007 року № 542 «Про надання дозволу на виготовлення проекту землеустрою щодо відведення земельних ділянок» разом з додатком до розпорядження. Крім цього, наприкінці лютого 2007 р. в м. Києві на пр-кті Перемоги, неподалік від станції метро «Житомирська», ОСОБА_4 надав ОСОБА_5, для потерпілого ОСОБА_2, під видом у встановленому законом порядку виготовленої та отриманої електрофотокопію підробленого ним розпорядження голови Брусилівської РДА Житомирської обл. від 21.02.2007 р. № 542 «Про надання дозволу на виготовлення проекту землеустрою щодо відведення земельних ділянок», яке ОСОБА_5, за попередньою домовленістю з потерпілим ОСОБА_2, в подальшому надав останньому.

В судовому засіданні підсудний ОСОБА_4 винним себе у вчиненні інкримінованого йому злочину не визнав та показав, що у 2006 році разом з ОСОБА_5 займався посередницькою діяльністю, повязаною з купівлею-перепродажем земельних ділянок, оформленням на них права власності. Той познайомив його з ОСОБА_1, який хотів придбати ділянки в Брусиловському районі Житомирської області. Він зїздив до голови Брусиловської РДА ОСОБА_6, якого знав і той повідомив, що є земля, яку можна оформити. Про це він повідомив ОСОБА_5, а той ОСОБА_1 На початку січня 2007 р. до нього в с. Липовка приїхали ОСОБА_5, ОСОБА_1 та чоловік на імя ОСОБА_7. Фелікс все у нього розпитав та виявив бажання придбати землю, після чого передав йому 80 тис. доларів США, які були в коробці. Наступного дня він передав гроші ОСОБА_6, який сказав, що його заробіток складає 10 тис. грн. Через деякий час ОСОБА_7 привіз йому копії паспортів людей, на яких потрібно оформити землю. Він їх також завіз ОСОБА_6 Після цього знову йому телефонував ОСОБА_5, говорив що є ще люди, які хочуть придбати таку ж землю. Він знову звернувся з цим питанням до ОСОБА_6 і той знову погодився вирішити це питання. Він взяв схему розташування земельних ділянок, показав на місці ОСОБА_5та ОСОБА_1 їх межі. Потім вони з ОСОБА_5 відпочивали в Трускавці і той йому сказав, що за землю привезуть гроші. Тому він зателефонував своєму знайомому по імені Микола, який на його прохання отримав кошти в пакеті та завіз голові Брусиловської РДА. Потім він сам завіз тому копії паспортів, але через деякий час ОСОБА_6 став робити вигляд, що його не знає. Він злякався, тому що зрозумів, що не виконає свої обовязки перед людьми, тому виїхав з місця проживання і став ховатись.Коли повернувся у 2008 році його знайшов ОСОБА_8, став предявляти йому претензії, показав йому розписку від ОСОБА_2 на 250 тис. доларів США які віддав за нього, сказав, що віддав ще 80 тис. одній людині і 30 тис. Феліксу, що він йому винний ще 50 тис. доларів США. після цього, його примусили в офісі написати розписки про отримання грошей від ОСОБА_1 та ОСОБА_2 В подальшому і ОСОБА_6 і ОСОБА_8 арештували за хабарі.

В судовому засіданні досліджені також показання ОСОБА_4, які він давав під час проведення досудового слідства у справі на допиті його як обвинуваченого, згідно яких він себе винним у вчиненні інкримінованого йому злочину, передбаченого ч. 4 ст. 190 КК України визнав повністю та показав, що влітку 2006 року знайомий мешканець смт. Макарова повідомив йому про те, що голова Брусилівської РДА Житомирської обл. ОСОБА_6 може за отримання грошової винагороди виділити бажаючим у приватну власність земельні ділянки розташовані у Брусилівському р-ні. Його ця пропозиція зацікавила та він побував на прийомі у голови РДА ОСОБА_6 Домовився про те, що в майбутньому можна буде до того звертатися з приводу придбання земельних ділянок у Брусилівському районі. ОСОБА_6 зазначив, що вартість однієї сотки землі безпосередньо біля автодороги Київ-Чоп буде коштувати 50 доларів США. Він повинен знаходити бажаючих на придбання земельних ділянок, про що повідомити безпосередньо в службовому кабінеті ОСОБА_6, де той встановить кінцеву вартість послуг з виготовлення державних актів на землю. Спочатку Він віддавав тому приблизно половину грошової суми, отриманої від замовника, разом з ксерокопіями паспортів громадян, на імена яких потрібно було виготовити державні акти на землю. Ксерокопії паспортів зазвичай купував у своїх знайомих. ОСОБА_9 ОСОБА_6 ОСОБА_4 надавав копію розпорядження голови РДА про надання дозволу на виготовлення проекту землеустрою щодо відведення земельних ділянок, завірену мокрою печаткою загального відділу РДА, зі списком громадян, копії паспортів яких він тому надав. В подальшому вказані копії рішення голови РДА та списки осіб він віддавав замовнику. Згодом ОСОБА_6 віддавав дане рішення до землевпорядної організації, вплив на яку він мав, та працівники якої виготовляли проект землеустрою і встановлювали межі ділянок. Після цього документація землевпорядною організацією погоджувався зі всіма відповідними інстанціями Брусилівського району та віддавався на сесію районної чи сільських/селищних рад, які своїм рішенням затверджували проект відведення земельних ділянок та надавали дозвіл на виготовлення державних актів на землю. ОСОБА_9 ОСОБА_6 ОСОБА_4 повідомляв про прийняте рішення, після чого він надавав тому другу половину хабара, отриманого від замовника, а особи, які надали копії своїх паспортів, у відділі Держкомзему Брусилівського р-ну отримували за власними паспортами державні акти на землю. ОСОБА_9 він повідомляв замовника та у нотаріуса оформляв договори купівлі-продажу зазначених земельних ділянок від вказаних осіб на імя замовника. Після надання замовнику договорів купівлі-продажу та всіх держаних актів на землю його зобовязання припинялися і той ставав законним власником цих земель.

У грудні-листопаді 2006 р. в смт. Макарів він зустрівся з ОСОБА_5, який питав чи може він допомогти придбати земельну ділянку в районі с. Ставище поряд з автодорогою Київ-Чоп. Він відповів, що це питання необхідно обговорити з головою РДА, якого він знає особисто, та повідомив, що про результат розмови поставить його до відома. Через кілька днів він поїхав до ОСОБА_6, повідомив того, що в нього зявився покупець на земельну ділянку в с. Ставище, поряд з автодорогою Київ-Чоп. Той відповів, що такі ділянки є наявності та показав їх розташування на карті району, після чого вони виїхали і ОСОБА_6 показав межі ділянок. В подальшому він повідомив це ОСОБА_5 Через декілька днів він за домовленістю з ОСОБА_5 зустрівся на 51 км автодороги Київ-Чоп на території с. Калинівка. При зустрічі той його познайомив з ОСОБА_1 Він показав ОСОБА_1 межі земельних ділянок вздовж автодороги Київ-Чоп, які йому показував ОСОБА_6 ОСОБА_1 сказав, що йому необхідно придбати 22 га землі і вибрав частину землі в напрямку м. Києва, сказав, що пропозиція ОСОБА_4 його влаштовує та він згоден придбати зазначену ділянку. Згодом ОСОБА_6 сказав, що перший внесок повинен становити 110 000 (сто десять тисяч) доларів США. Крім цього вони обговорили, що він має надати йому 11 копій паспортів громадян, на кожного з якого був виготовлений державний акт на землю площею 2 га. На цьому їхня зустріч завершилася. Він подзвонив ОСОБА_5 домовився зустрітися. Через кілька днів він з дружиною ОСОБА_10 на автомобілі Mercedes Vito, поїхали у справах до Києва. ОСОБА_5 сказав, що може зустрітися в кафе біля метро «Житомирська» м. Києва. На зустрічі були присутні він, ОСОБА_5 та ОСОБА_1, а його дружина знаходилася в салоні автомобіля. Він сказав ОСОБА_1, що йому треба спочатку 80 000 (вісімдесят тисяч) доларів США, а по закінченню оформлення документації треба буде надати ще другий внесок. Тоді 05.01.2007 він сам на автомобілі марки Mercedes Vito, приїхав до стоянки автомобілів біля супермаркету «Billa». На зустріч приїхав ОСОБА_1 та ОСОБА_5. ОСОБА_11 повідомив, що приніс 80 000 доларів США про які вони домовлялися та надав в присутності ОСОБА_5 грошові кошти в коробці купюрами по 100 доларів США. Він перерахував гроші та написав розписку. Яким саме чином повинні були оформлятися право власності на землю він в деталях не розповідав, лише зазначив, що голова Брусилівської РДА був його хорошим знайомим. Після цього поїхав до ОСОБА_6, передав останньому 80 000 доларів США Через декілька днів придбав по 100 доларів одинадцять ксерокопій паспортів громадян мешканців Макарівського р-ну і віддав ОСОБА_6 Після цього ОСОБА_5 дзвонив йому на мобільний телефон та цікавився з приводу їхнього питання. Він відповідав, що про результат повідомить коли буде розпорядження. Наприкінці лютого 2007 р. зателефонував ОСОБА_6 і повідомив, що готове розпорядження Він від ОСОБА_6 отримав копію розпорядження на надання дозволу на виготовлення проекту землеустрою щодо відведення земельних ділянок № 542 від 21.02.07 разом з додатком до розпорядження із відтиском печатки загального відділу РДА. ОСОБА_6 також дав йому 10 000 доларів США за послуги. Він віддав ОСОБА_5 отримані розпорядження і додаток та чекав на звістки ОСОБА_6, однак той не повідомляв про результат. ОСОБА_9 він почав уникати зустрічі з ОСОБА_5 та ОСОБА_1 у звязку з тим, що його з таких же питань шукало ще декілька осіб, тому поїхав до Хмельницької обл. ОСОБА_1 до цього часу завданий збиток не відшкодував. Про те, що відносно нього порушена кримінальна справа не знав. З 2011 року проживав по місцю своєї реєстрації в с. Липівка. Зустрічався з ОСОБА_5, якого запевняв, що відшкодує збиток ОСОБА_1. Його підвів ОСОБА_6 В той період не знав, що ОСОБА_6 не виконає власних зобовязань перед ним (а.с. 47-53 т.1).

В подальшому під час досудового слідства ОСОБА_4 винним себе у вчиненні інкримінованих йому злочинів не визнав та відмовився давати показання.

Винність підсудного у вчиненні інкримінованих йому злочинів підтверджується дослідженими в судовому засіданні доказами.

Так, потерпілий ОСОБА_1 показав суду, що наприкінці 2006 р. ОСОБА_5 запропонував йому для здійснення підприємницької діяльності - будівництва складських приміщень, придбати в Брусилівському районі Житомирської обл. земельну ділянку площею 22 га вздовж автодороги Київ-Чоп за 160 000 доларів США. Зазначив, що про можливість придбання земельної ділянки йому повідомив його хороший знайомий директор однієї із землевпорядкувальної компанії ОСОБА_4 В грудні 2006 р. (точної він зателефонував ОСОБА_5 та повідомив, що йому необхідно побачити ділянку та зустрітися з ОСОБА_4 Через декілька днів він разом з ОСОБА_5 та ОСОБА_4 зустрілися в одному з кафе-барів біля станції метро «Житомирська» м. Києва. Була присутня дружина ОСОБА_4 ОСОБА_10. ОСОБА_5 представив ОСОБА_4 як директора землевпорядкувальної компанії і сказав, що саме ОСОБА_4 бере на себе обовязок купити у власників ділянок землю в с. Ставище, змінити цільове призначення та оформити його право власності у відповідних органах держаної влади. ОСОБА_4 повідомив, що у нього є домовленості з власниками земельних ділянок на їх придбання та є звязки в Брусилівській райдержадміністрації серед посадових осіб, які прискорять зміну цільового призначення землі, вказав, що якщо він згоден на його пропозицію, то повинен внести передоплату 80 000 доларів США, тобто 50 % від необхідної суми. Наступну частину коштів він повинен буде надати тому після надання державних актів на землю. Через 2-3 дні він з ОСОБА_5 приїхали до автодороги Київ-Чоп де їх чекав ОСОБА_4 і на 60 км автодороги Київ-Чоп ОСОБА_4 показав їм земельні ділянки, повідомив, що саме про ці ділянки вони ведуть розмову. Він ще кілька разів відвідував ділянки і його знайомі повідомили, що перспектива даних ділянок для будівництва складських приміщень цікава. Він погодився на придбання даних ділянок, з ОСОБА_4 домовилися зустрітися на території стоянки автомобілів супермаркету Billa поряд з вул. Великою кільцевою м. Києва. 05.01.2007 р. близько 16-17 год. він приїхав до стоянки автомобілів супермаркету Billa, побачив припаркований мікроавтобус Mercedes Vito, білого кольору, в салоні якого знаходився ОСОБА_4. ОСОБА_5 підїхав через кілька хвилин з дружиною ОСОБА_12 та водієм автомобіля ОСОБА_13 ОСОБА_4 запропонував зайти до салону його автомобіля. Там, крім ОСОБА_4, знаходилася на задньому сидінні авто його дружина. Після цього він поставив коробку з-під фена, в якому знаходилися 80 000 доларів США купюрами по 100 доларів. ОСОБА_4 дістав свій паспорт громадянина України та власноруч написав розписку про отримання 80 000 доларів США на виготовлення документів протягом 4-х місяців на землі запасу Ставищенської сільської ради площею 22 га. Крім цього в зазначив, що, якщо він не виконає у вказаний строк взятих на себе зобовязань, то поверне йому ці кошти з 10-відстоковою надбавкою. ОСОБА_4 перерахував кількість грошових коштів і поїхав до додому. Наприкінці січня 2007 р. ОСОБА_4 його запевнив, що надав власникам земельних ділянок передоплату та в райдержадміністрації вирішив питання про можливість зміни цільового призначення землі. Зі слів ОСОБА_4, зміна цільового призначення буде оформлена у виді розпорядження райдержадміністрації. В кінці лютого 2007 р. ОСОБА_4 сповістив, що має при собі копію того рішення райдержадміністрації. Домовилися зустрітися в кафе-барі біля метро «Житомирська». Наступного дня туди приїхали він, ОСОБА_5 та ОСОБА_4 зі своєю дружиною. ОСОБА_4 надав ОСОБА_5 ксерокопію Розпорядження голови Брусилівської райдержадміністрації № 542 від 21.02.2007 року «Про надання дозволу на виготовлення проекту землеустрою щодо відведення земельних ділянок» разом з додатком на одному аркуші. На додатку знаходився в таблиці список громадян, яким надавався вказаний дозвіл в кількості 12 (дванадцяти) чоловік, у кожного з якого була у власності земельна ділянка в розмірі 2,0 га. ОСОБА_4 запевнив, що вказана копія розпорядження відповідає оригіналу, пропонував їм перевірити за номером чи видавалося дане розпорядження насправді. Вони йому повірили на слово. ОСОБА_9 він телефонував ОСОБА_4 і той запевняв, що питання зі зміною цільового призначення землі вирішуються згідно домовленості.Пізніше він поїхав на відпочинок до м. Трускавець, а ОСОБА_5 пообіцяв, що хід виконання ОСОБА_4 зобовязань буде контролювати. Після повернення з відпочинку ОСОБА_5 повідомив, що ОСОБА_4 зник. На його дзвінки з березня 2007 р. той перестав відповідати. Після того він ОСОБА_4 побачив наприкінці 2009 р. по місцю проживання в Макарівському р-ні, де вони виявили його спільно з ОСОБА_5 ОСОБА_4 повідомив, що переніс кілька операцій, запевнив, що не виконав свої зобовязання, так як люди, яким він надав передоплату, відмовилися продавати землю та повертати йому кошти, пообіцяв повернути отриману 80 000 доларів США після продажу належної йому земельної ділянки в с. Липівка, Він запропонував тому, що він сам її продасть та забере собі 80 000 доларів США, на що ОСОБА_4 відмовився. Після цього він з ОСОБА_5 домовилися, що розбиратися з даного приводу з ОСОБА_4 буде ОСОБА_5, котрий його звів їх. Згодом від ОСОБА_5 дізнався, що ОСОБА_14 знову зник. В подальшому ОСОБА_5 був заарештований та перебував у Хмельницькому СІЗО, за підозрою у вимаганні грошових коштів у ОСОБА_4 Сума завданого матеріального збитку становить 80 000 доларів США

Наприкінці грудня 2006 р. після пропозиції щодо можливості придбання земельних ділянок у с. Ставище, що йому запропонував ОСОБА_4, він, в свою чергу, запропонував придбати по запропонованим низьким ринковим цінам вказані ділянки для ведення підприємницької діяльності своїм знайомим. Серед яких був і ОСОБА_2 Після цього він з ОСОБА_5 та ОСОБА_2 зустрілися з ОСОБА_4 в приміщенні ресторану «Дольче Віта» по пр-кту Перемоги, 136, поряд з метро «Житомирська». ОСОБА_4 повідомив ОСОБА_2, що може допомогти з придбанням земельних ділянок в межах Ставищанської сільської ради, що є земельні ділянки площею 38 га, зобовязувався протягом чотирьох місяців після отримання коштів посприяти у виготовленні державних актів на право власності на землю з цільовим призначенням під промислову зону, повідомив, що спочатку необхідно надати завдаток в розмірі 40 % від кінцевої вартості, що розмір завдатку для ОСОБА_2 буде 250 000 доларів США, а інші 60 % суми необхідно буде йому надати під час отримання державних актів на землю. Це ОСОБА_2 влаштувало. Через кілька днів він, ОСОБА_5, ОСОБА_2 та ОСОБА_4 поїхали до с. Ставище, де ОСОБА_4 вказав на земельні ділянки площею 38 га, і ОСОБА_2 повідомив, що ціна його влаштовує і він бажає їх придбати на умовах ОСОБА_4 16.01.2007 року на автостоянці супермаркету «Білла» на вул. Великій кільцевій м. Києва, ОСОБА_2 мав передати завдаток. Для забезпечення безпеки та врегулювання всіх питань, які при цьому могли виникнути, ОСОБА_2 попросив при бути присутнім ОСОБА_1 та ОСОБА_5 Того дня він разом з ОСОБА_2 та ОСОБА_5 приїхали на вказану автостоянку, де у домовлений час на автомобілі Mercedes Vito приїхав ОСОБА_4 разом з дружиною ОСОБА_10, після чого вони всі зайшли до салону їхнього автомобіля, а ОСОБА_10 пішла звідти. В салоні ОСОБА_2 в його присутності та присутності ОСОБА_5 передав ОСОБА_4 250 000 доларів США. ОСОБА_4 цю суму перерахував, після чого написав, розписку про отримання грошей і зазначив, що гроші взяв на 4 місяці, та збирається їх повернути з 10-ти відсотковою надбавкою. Після цього, як він зазначав, ОСОБА_4 почав уникати зустрічей з ними, своїх зобовязань по переоформленню ділянок не виконав та грошові кошти як ОСОБА_1О, так і ОСОБА_2 не повернув. (а.с. 27-28 т.2)

Потерпілий ОСОБА_2 показав суду, що наприкінці грудня 2006 р. ОСОБА_1 повідомив про можливість придбати земельні ділянки у с. Ставище Брусилівського р-ну поряд з автодорогою Київ-Чоп по низьким ринковим цінам. Він обдумав пропозицію та повідомив ОСОБА_1, бажає уточнити все з самим ОСОБА_4, який висунув цю пропозицію. Разом з кумом ОСОБА_1 - ОСОБА_5 та самим ОСОБА_1 вони зустрілися з ОСОБА_4 на пр-ті Перемоги поряд з метро «Житомирська». ОСОБА_4 повідомив, що являється кумом голови Брусилівської РДА і може допомогти з придбанням земельних ділянок в межах Ставищанської сільської ради поза межами населеного пункту поряд з автодорогою Київ-Чоп. ОСОБА_4 зобовязувався протягом чотирьох місяців після передоплати посприяти у виготовленні державних актів на право власності на землю з цільовим призначенням під промислову зону. Крім цього, ОСОБА_4 повідомив, що необхідно надати завдаток в розмірі 40 % від кінцевої вартості, що розмір завдатку для нього буде становити 250 000 (двісті пятдесят тисяч) доларів США, а інші 60 % суми, тобто 375 000 доларів США, необхідно буде йому надати під час отримання державних актів на землю. Зі слів ОСОБА_4, на початку 2007 року в його доньки повинно було відбутися весілля доньки, куди був запрошений його кум ОСОБА_6, де той з ним це питання обговорить. При наданні коштів ОСОБА_4 зобовязувався через свої звязки у Брусилівській РДА вирішити питання щодо надання дозволу на відведення вказаної земельної ділянки у його власність, на підтвердження чого повинен був надати копію розпорядження голови РДА. Ці умови ОСОБА_4 його влаштували, однак він бажав подивитися на земельні ділянки. Біля с. Ставище ОСОБА_4 вказав на земельні ділянки площею 38 га, що знаходилися на фасаді житомирського напрямку автодороги Київ-Чоп. Чітко показував межі ділянки та відповідав на всі їхні запитання, що створило враження того, що він порядна людина та повністю виконає взяті на себе зобовязання. Він повідомив ОСОБА_1, що ціна його влаштовує і він бажає їх придбати на умовах ОСОБА_4

16.01.2007 р. він разом з ОСОБА_1 та ОСОБА_5 приїхали на автостоянку супермаркету «Білла» на вул. Великій кільцевій м. Києва, куди у домовлений час на автомобілі Mercedes Vito приїхав і ОСОБА_4 В салону їхнього автомобіля. він в присутності ОСОБА_1 та ОСОБА_5 передав ОСОБА_4 250 000 доларів США. ОСОБА_4 перерахував гроші, після чого написав, розписку про їх отримання, однак їхнього призначення не написав, а лише зазначив, що гроші взяв на термін 4 місяці, тобто до 16.05.2007 року та збирається їх повернути з 10-ти відсотковою надбавкою. У лютому 2007 р. ОСОБА_5 передав ОСОБА_2 копію розпорядження голови Брусилівської РДА № 542 від 21.02.2007 року «Про надання дозволу на виготовлення проекту землеустрою щодо відведення земельних ділянок», які, зі слів, йому надав ОСОБА_4 у підтвердження виконання взятих на себе зобовязань. Після цього, ОСОБА_4 уникав зустрічей з ними, своїх зобовязань по переоформленню ділянок не виконав, грошові кошти йому не повернув. Завданим злочином йому завдано матеріального збитку у розмірі 250 000 доларів США, що еквівалентно сумі 1 262 500 грн.

Свідок ОСОБА_5, показав суду, що наприкінці 2006 р. його познайомили з ОСОБА_4, який представився власником приватної землевпорядної організації та запропонував свої послуги у придбанні фасадних земельних ділянок на території Брусилівського району вздовж автодороги Київ-Чоп, запевнив, що кілька подібних ділянок на території Брусилівського району продав фізичним особам та знає як це можна зробити, повідомив також, що знаходиться в хороших стосунках з головою Брусилівської РДА, за допомогою якого можна буде визначити землі запасу Брусилівського району вздовж автодороги Київ-Чоп, які можна буде виділити громадянам у приватну власність під ведення особистого селянського господарства, після чого через впливових осіб у Житомирській ОДА здійснити переоформлення цільового призначення вказаних ділянок під землі промисловості, де можна будувати різні склади чи підприємства. Його пропозиція заінтересувала оскільки ОСОБА_4 детально розповідав про механізм переоформлення у власність земельних ділянок, запропонована ОСОБА_4 вартість земельних ділянок була в 10 разів нижчою аніж аналогічні земельні ділянки в межах Київської області. Про пропозиції, він повідомив своїх знайомих. ОСОБА_1 попросив посприяти у зустрічі з ОСОБА_4, і він домовився про таку зустріч в грудні 2006 р. в кафе біля метро «Житомирська».Там він познайомив ОСОБА_4 з ОСОБА_1. ОСОБА_4 і той повідомив, що має можливість продати у приватну власність 22 га земельних ділянок поблизу с. Ставище, Брусилівського району, запевнив ОСОБА_1, що голова Брусилівської РДА ОСОБА_6 являється його хорошим знайомим, за сприяння якого він кілька земельних ділянок площею 70 га. У ОСОБА_1 також виникло враження, що той являється порядною людиною, якій можна довіряти, про що повідомив сам ОСОБА_1 після закінчення розмови з Тимчуками. Через кілька днів він разом з ОСОБА_1 поїхали до Брусилівського району і ОСОБА_4 вказав на поле, показував розміри ділянки. Через деякий час ОСОБА_1 зустрівся з ОСОБА_4 та в його присутності домовилися, що вартість даної ділянки буде становити 160 000 доларів США, передача коштів буде відбуватися у два етапи, спочатку ОСОБА_1 повинен надати ОСОБА_4 50 % від зазначеної суми грошей, а наступну частку після отримання ОСОБА_1 державних актів на землю. Згідно попередньої домовленості, ОСОБА_4 повинен був після отримання 50 % грошових коштів від ОСОБА_1 передати тому копію розпорядження голови РДА «Про надання дозволу на виготовлення проекту землеустрою щодо відведення земельних ділянок» разом зі списками осіб, яким буде наданий цей дозвіл. 05.01.2007 р. близько 14-16 год. він разом з дружиною ОСОБА_5 та знайомим ОСОБА_13 на автомобілі останнього марки Daewoo Lanos приїхали до стоянки автотранспорту супермаркету «Billa» Там чекав ОСОБА_1. Згодом підїхав автомобіль Mercedes Vito, за кермом якого знаходився ОСОБА_4, поряд з ним перебувала його дружина ОСОБА_10. Він з ОСОБА_1 в салоні автомобіля ОСОБА_4 присіли за стіл, ОСОБА_1 поклав на стіл 80 000 доларів США, ОСОБА_4 передав їх дружині, яка їх перерахувала і поклала в жіночу сумку. ОСОБА_4 на вимогу ОСОБА_1 написав розписку з приводу того, що отримав для переоформлення у право власності ОСОБА_1 22 га земель запасу Ставищанської сільської ради, що зобовязується виконати зобовязання протягом чотирьох місяців, що якщо не виконає зобовязання, то поверне кошти з надбавкою в 10%. Через деякий час ОСОБА_1 повідомив, що ОСОБА_4 не надав копію розпорядження голови РДА. ОСОБА_4 наприкінці лютого 2007 р. на численні його вимоги та вимоги ОСОБА_1 передав в його присутності в кафе біля метро «Житомирська» копію розпорядження голови Брусилівської РДА від 21.02.2007 р. № 542 «Про надання дозволу на виготовлення проекту землеустрою щодо відведення земельних ділянок» разом з копією додатку, де були вказані 12 осіб, яким надавався дозвіл. ОСОБА_4 пообіцяв, що державні акти на землю передасть ОСОБА_1 у березні 2007 р. З 12.03.2007 р. ОСОБА_4 перестав виходити на звязок, вимкнув всі свої мобільні телефони та втік з місця свого проживання, яке він відвідував неодноразово. Дружина ОСОБА_4 повідомляла, що той проживає у іншої жінки, однак де саме їй невідомо. Його пошуки не дали позитивного результату. Після цього у звязку з тим, що за посередництвом ОСОБА_4 та його протягом січня-лютого 2007 р. його знайомі надали ОСОБА_4 близько 1 200 000 (один мільйон двісті тисяч) доларів США, які почали вимагати відповідно з нього, він опинився у безвихідному стані, оскільки саме він запропонував ОСОБА_4 своїм знайомим для допомоги у придбанні вказаних ділянок. З того часу він став здійснювати активні пошуки ОСОБА_4, навіть 13.03.2007 р. зустрівся з головою районної РДА ОСОБА_6, якому розповів про ситуацію, яка склалася та показав тому копію розпорядження. ОСОБА_6 повідомив, що ніяких грошей він від ОСОБА_4 не отримував, знає того лише наглядно, ніяких спільних справ з ним не мав. Крім цього повідомив, що номер розпорядження на предявленій йому копії № 542 не міг видаватися у лютому 2007 р., так як дійсний номер розпорядження голови РДА на той час повинен був не перевищувати 20-ти. Він зрозумів, що ОСОБА_4 заволодів шахрайським шляхом його грошима та грошима його знайомих. Так як ОСОБА_4 не міг знайти, то своїм знайомим, котрих звів з ОСОБА_4, частково почав повертати надані останньому кошти. ОСОБА_1 надані ним гроші до цього часу не повернув. Влітку 2009 р. випадково в с. Липівка знайшов ОСОБА_4, який повідомив, що ховався від нього в Хмельницькій та Тернопільській областях, повідомив, що з отриманими сумами грошей приїжджав до голови Брусилівської РДА ОСОБА_6, якому віддав гроші і той їх собі привласнив. Він повідомив ОСОБА_4, що спілкувався з ОСОБА_6, який запевнив, що грошей від того не отримував. ОСОБА_4 визнав свою провину у привласненні грошей і вказав, що частину грошей привласнив собі, а більшу частину забрала його дружина ОСОБА_10. На свою частку коштів він побудував в с. Ніверка Камянець-Подільського р-ну Хмельницької обл. одноповерховий жилий будинок, власником якого, за документами, являється його прийомна донька ОСОБА_15. На його запитання ОСОБА_10 відповіла, що дійсно отримала від ОСОБА_4 350 000 (триста пятдесят тисяч) доларів США, з яких зробила ремонт у своєму двоповерховому будинку в с. Липівка, по вул. Шевченка, 20, де побудувала басейн на подвірї та облагородила прилеглу територію, що свої зобовязання перед його знайомими будуть виконувати, тобто повертати гроші, вона та сам ОСОБА_4. Він ще кілька разів відвідував помешкання ОСОБА_4, просив повернути гроші, вони відповіли, що не мають можливості повернути вказану суму. Ннаприкінці 2010 р. він. був затриманий в Хмельницькій області працівниками УБОЗ за підозрою у вимаганні коштів у ОСОБА_4 та його дружини. Його заарештували та порушили щодо нього кримінальну справу

Крім того, повідомив. що його знайомий ОСОБА_2 також цікавився можливістю придбання земельних ділянок за посередництвом ОСОБА_4 і попросив організувати зустріч з ОСОБА_4 Він з останнім домовився зустрітися в ресторані «Дольче Віта» в м. Києві по проспекту Перемоги поблизу станції метро «Житомирська». Туди через кілька днів приїхав він разом з ОСОБА_1 та ОСОБА_2, де зустрілися з ОСОБА_4, який сказав, що голова Брусилівської РДА ОСОБА_6 являється його кумом та за його сприяння можна буде придбати землі запасу Ставищанської сільської ради по цінам нижчим, аніж ринкові, близько 300 доларів США за одну сотку. Крім цього ОСОБА_4 повідомив, що цільове призначення земельних ділянок після придбання та їх переоформлення буде вказане «логістичні центри та склади». Ця пропозиція зацікавила ОСОБА_2 і той попросив наочно показати ділянки. Він разом з ОСОБА_1, ОСОБА_2 та ОСОБА_4 поїхали до Брусилівського району, де в межах села Ставище ОСОБА_4 вказав на ділянку поля площею 38 га., повідомив, що саме цю ділянку пропонує для придбання ОСОБА_2 ОСОБА_4 на їхні питання надавав чіткі відповіді, показував точні межі ділянки, розташування комунікацій, розповідав про звязки у районному відділі автодору, через які можна буде зробити якісні підїзди з автодороги до ділянки. Також показував викопіювання місцевості, на яких зображувалось якась дорога та межі розпайованих ділянок. Наприкінці грудня 2006 р. ОСОБА_1 повідомив, що ОСОБА_2 згодився на пропозицію ОСОБА_4 та попросив організувати зустріч з останнім. Вони знову зустрілися в ресторані «Дольче Віта», де ОСОБА_2 повідомив що згодився на пропозицію. ОСОБА_4 зазначив, що той спочатку повинен надати йому завдаток у розмірі 40% від кінцевої вартості 38 га земельної ділянки, який становив 250 000 (двісті пятдесят тисяч) доларів США, щоб він через знайомих у Брусилівській РДА зміг виготовити необхідні рішення голови РДА про надання дозволу на виготовлення проекту землеустрою, оплатити всі необхідні внески по переоформленню цільового призначення землі та її придбання, оплатити послуги нотаріуса та виготовити через землевпорядні організації державні акти на землю. ОСОБА_4 на протязі чотирьох місяців повинен був надати власнику державні акти на землю на ведення особистого сільського господарства. Після цього, оскільки вказані акти повинні бути видані на декількох осіб, котрим виділялося по 2 га землі, через ОСОБА_4 (за його сприяння) у нотаріуса повинні бути підписані договори купівлі-продажу вказаної кількості ділянок для ОСОБА_2 та його трьох знайомих, оскільки без погодження Житомирської ОДА дозволялося купити фізичним особам лише 10 га землі. Вже після цього ОСОБА_4 повідомив, що його землевпорядна організація, директором якої той являється, здійснює зміну цільового призначення землі з «ведення особистого сільського господарства» на «логістичні центри, складські приміщення». ОСОБА_9 після передачі покупцям нових державних актів на землю з цільовим призначенням «логістичні центри та складські приміщенні» ОСОБА_2 повинен надати йому інші 60% вартості робіт. Ця схема влаштовувала ОСОБА_2 і той погодився передати ОСОБА_4 250 тисяч доларів США. 16.01.2007 р. він разом з ОСОБА_1 та ОСОБА_2 приїхали до зазначеної автостоянки, куди на автомобілі «Mercedes Vito» приїхав ОСОБА_4, який з ними привітався та вони втрьох зайшли до салону його автомобіля. ОСОБА_2 дістав 250 тисяч доларів США, та передав ці гроші ОСОБА_4, який перерахував їх і написав розписку. Наприкінці лютого 2007 року ОСОБА_4 передав йому копію розпорядження голови Брусилівської РДА від 22.02.2007 р. № 542 та повідомив, що це копія справжнього розпорядження по наданню дозволу на виготовлення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки розміром 38 га для ОСОБА_2 Він цю копію розпорядження передав ОСОБА_2 Після цього ОСОБА_4 зник, почав переховуватись від нього та свої зобовязання до цього дня не виконав (а.с. 54-57 т.2)

Свідок ОСОБА_6 показав суду, що ОСОБА_4 знав приблизно з 1997-1998 років як працівника Макарівського молокозаводу. З ним ніяких стосунків не підтримував, але на початку літа 2007 р. до його службового кабінету голови РДА в смт. Брусилів той завітав і представився довіреною особою ОСОБА_16, та повідомив, що остання хоче інвестувати кошти 2,5 млн. грн. у соціальну сферу району взамін на отримання 100 (сто) гектарів землі в с. Лазарівка, Брусилівського району. Він погодився, згодом була укладена відповідна угода, ОСОБА_16 перерахувала кошти на придбання матеріальних цінностей соціальної сфери району. Наприкінці літа 2007 р. йому зателефонувала дружина ОСОБА_4 та запитала чи невідомо йому, де знаходиться її чоловік. Він відповів, що невідомо. 20.09.2007 р. він був затриманий і з того часу знаходився під вартою. Ніяких коштів від ОСОБА_4 ніколи не отримував. З приводу виділення знайомому ОСОБА_4- ОСОБА_1 земельних ділянок у приватну власність за рахунок земель запасу за межами Ставищанської сільської ради повідомляє, що таких земель на території Ставищанської сільської ради станом на 2007 рік не було. Ніяких копій розпоряджень голови РДА ОСОБА_4 від нього не отримував, такі розпорядження за його зверненнями не видавалися.

Свідок ОСОБА_12 показала суду, що її чоловік ОСОБА_8 їй повідомив восени 2006 р., що познайомився з ОСОБА_4, керівником землевпорядної організації з впливовими звязками. 05.01.2007 р. год. ОСОБА_5 сказав, що збирається на вул. Велику кільцеву м. Києва для передачі грошових коштів ОСОБА_4 в сумі 80 000 доларів США, які останньому для придбання землі площею 22 га в Брусилівському районі повинен був передати ОСОБА_1. Вона попросила його взяти її з собою. До супермаркету «Білла». вони приїхали втрьох з водієм. До них підійшов ОСОБА_1. При собі ОСОБА_1 тримав картонну коробку ОСОБА_9 сів разом з ОСОБА_5 на заднє сидіння автомобіля, де перерахували суму грошей, яку приніс ОСОБА_1. Підїхав автомобіль Mercedes Vito. За кермом автомобіля перебував ОСОБА_4, а поряд з ним знаходилася його дружина ОСОБА_10. ОСОБА_4 запитав чи привезли вони гроші, пообіцяв що напише їм розписку про отримання грошових коштів і запросив їх до свого автомобіля. Після цього ОСОБА_5 з ОСОБА_1 та ОСОБА_4 зайшли до салону його авто. Назад повернулися через 10 хв. ОСОБА_4 привітав ОСОБА_1 з укладанням успішної угоди та сказав, що через чотири місяці той буде володіти землею. Після цього чоловік був присутній ще при подібних зустрічах при передачі грошових коштів ОСОБА_4 на придбання земельних ділянок у Брусилівському районі. На даний час їй відомо, що таким чином ОСОБА_4 грошові кошти передали ОСОБА_2, ОСОБА_17, ОСОБА_18, ОСОБА_19 та інші. Крім цього ОСОБА_4 на придбання 38 га у Брусилівському районі Житомирської обл. передав 08.03.2007 року 350 000 (триста пятдесят тисяч) доларів США її чоловік ОСОБА_5. В березні 2007 року чоловік повідомив, що ОСОБА_4 своїх зобовязань ні перед ким не виконав та зник. Після цього займався активними пошуками того по території України, так як на нього тиснули люди, яких він познайомив з ОСОБА_4. У 2008 році ОСОБА_1, зрозумівши, що ОСОБА_4 не виконає своїх зобовязань перед ним та не поверне назад гроші, віддав оригінал розписки від 05.01.2007 р. на зберігання чоловіку, після чого вона зберігалася по місцю їхнього проживання. 22.09.2011 року вона, на вимогу слідчого, передала для проведення експертизи та долучення до матеріалів кримінальної справи вказану розписку, яку отримала від ОСОБА_1

Свідок ОСОБА_13 показав суду, що 05.01.2007 р. йому зателефонував ОСОБА_5, запитав чи зможе він його підвести у справах на вул. Велику кільцеву м. Києві, а згодом у магазин за покупками. Він відповів, що зможе. Після цього він приїхав до того на автомобілі, ВАЗ 2106. Сергій та його дружина ОСОБА_12, сіли до салону автомобіля, і поїхали на вул. ОСОБА_6 кільцеву де звернули в напрямку супермаркету «Білла». Там до них підійшов ОСОБА_1. ОСОБА_5 при собі тримав картонну коробку ОСОБА_9 сів разом з ОСОБА_5 на заднє сидіння автомобіля, де перерахували гроші, які приніс Петрук. Підїхав автомобіль Mercedes Vito, за кермом якого перебував ОСОБА_4, а поряд з ним знаходилася його дружина ОСОБА_10. ОСОБА_4 запитав у ОСОБА_1 та ОСОБА_5 чи привезли вони йому гроші. ОСОБА_9 ОСОБА_4 сказав, що виконає те, що обіцяв та напише розписку про отримання грошових коштів, для чого їх запросив до салону автомобіля. ОСОБА_8 з ОСОБА_1 та ОСОБА_4 зайшли до салону авто ОСОБА_4. Назад повернулися через 10 хв. ОСОБА_1 при собі мав розписку, про передачу 80 000 доларів США за переоформлення у приватну власність земельних ділянок.

В судовому засіданні в порядку ст. 306 КПК України досліджені показання свідка ОСОБА_20, яка під час проведення досудового слідства у справі показала, що працює на посаді начальника загального відділу Брусилівської районної державної адміністрації з 2006 року. Розпорядження № 542 від 21.02.2007 р. «Про надання дозволу на виготовлення проекту землеустрою щодо відведення земельних ділянок» та додаток до нього райдержадміністрацією не видавалось. Вона такого розпорядження не готувала. Даного розпорядження не існує. Журнал реєстрації розпоряджень Брусилівської РДА вона заповнювала власноруч, в даному журналі за 2007 рік зареєстровано 560 розпоряджень. В січні-лютому 2007 р. ОСОБА_21, ОСОБА_22, ОСОБА_23, ОСОБА_11, ОСОБА_24, ОСОБА_25, ОСОБА_26, ОСОБА_7, ОСОБА_27, ОСОБА_28, ОСОБА_29, ОСОБА_30 до Брусилівської райдержадміністрації з заявами про видання їм земельних ділянок не звертались, такі заяви загальним відділом адміністрації не реєструвались (а.с. 157 т.1)

Свідок ОСОБА_31 показав, що працював на посаді керівника апарату Брусилівської райдержадміністрації з березня 2005 по січень 2009 р.Він особисто не ставив печатки на розпорядження Брусилівської РДА та до додатку розпорядження № 542 від 21.02.2007 року. Даного розпорядження № 542 від 21.02.2007 р. «Про надання дозволу на виготовлення проекту землеустрою щодо відведення земельних ділянок» та додатка до нього із зазначенням прізвищ: ОСОБА_21, ОСОБА_22, ОСОБА_23, ОСОБА_11, ОСОБА_24, ОСОБА_25, ОСОБА_26, ОСОБА_7, ОСОБА_27, ОСОБА_28, ОСОБА_29, ОСОБА_30 не існувало. За 2007 рік в Брусилівській РДА зареєстровано всього 560 розпоряджень.Копію вище вказаного вище розпорядження він не завіряв, взагалі завірення копій регламентом Брусилівської РДА не передбачено.

Свідок ОСОБА_10 показала, що проживає разом з колишнім чоловіком ОСОБА_4, з яким була одружена з 2003 р. по 2005-2006 рік. Їй не відомо, чим саме займався ОСОБА_4, ніякої спільної діяльності з ним вона не мала. Одного разу у 2008-2009 роках вона запитала ОСОБА_4 куди саме він їздить на її автомобілі марки Daewoo Lanos, на що він відповів, що в Брусилівському районі він показує комусь земельні ділянки на продаж. Що саме та яким чином здійснювався перепродаж даних ділянок ОСОБА_4 не повідомляв, вона в нього не запитувала. З приводу отримання ОСОБА_4 грошових коштів у особливо великих розмірах від сторонніх осіб їй нічого невідомо. З якою метою він отримував дані гроші не знає. Про ці факти він не повідомляв. Яким чином ОСОБА_4 розпоряджався отриманими грошима також не знає. 05.01.2007 р. грошові кошти в сумі 80 000 доларів США в її присутності не передавалися. ОСОБА_4 повідомляв їй, що йому необхідно відвезти ОСОБА_6 якісь гроші за розпорядження та отримати від того державні акти на землю. Згодом до них приїжджали співробітники СБУ, які повідомили, що ОСОБА_6 затримали на отриманні хабара та розпитували про її чоловіка і про ОСОБА_6 Автомобіль Mercedes Vito, був у її власності приблизно з 2005 по 2009 роки. Вказаним автомобілем мав право користуватися ОСОБА_4, так як він був вписаний в свідоцтво про реєстрації ТЗ як користувач. Без її присутності ОСОБА_4 їздив на даному автомобілі. У 2009 році ОСОБА_5 забрав у ОСОБА_4 даний автомобіль за якісь борги.

Винність підсудного у вчиненні інкримінованих йому злочинів також підтверджується іншими доказами, дослідженими в судовому засіданні, а саме:

- даними з заяви потерпілого ОСОБА_1 до ГУБОЗ МВС України в Київській області від 17.05.2011 р. про вчинення щодо нього злочину ОСОБА_4 (т.1, ас. 5-6);

- даними з заяви потерпілого ОСОБА_2до ГУБОЗ МВС України в Київській області від 09.11.2011 р. про вчинення щодо нього злочину ОСОБА_4 (т.2, ас. 7-8);

- даними з протоколу виїмки від 22.09.2011 року, відповідно до якого в приміщенні Києво-Святошинського РВ ГУ МВС України в Київській обл. у свідка ОСОБА_12 вилучено оригінал розписки від 05.01.2007 року, написаної ОСОБА_4 про отримання від ОСОБА_1 80 000 доларів США (а.с. 161 т.1);

- даними з розписки від 05.01.2007 року, відповідно до якої ОСОБА_4 отримав від ОСОБА_1 80 000 доларів США, за які на протязі чотирьох місяців зобовязується виготовити документи на землі запасу Ставищанської сільської ради в розмірі 22 га, яка прилягає до фасаду Житомирської траси (а.с. 179 т.1);

- даними з висновку експерта № 576-ВКД від 28.09.2011 року, згідно якого текст на розписці, датованої 05.01.2007 року, вилученої 22.09.2011 року у ОСОБА_12 та наданої на дослідження, виконаний гр. ОСОБА_4; у тексті розписки, датованої 05.01.2007 року, ознак надзвичайного положення (хвороба, стан спяніння, сильне хвилювання тощо) не виявлено (а.с. 169-176 т.1);

- даними з розписки від 16.01.2007 року, відповідно до якої ОСОБА_4 отримав від ОСОБА_2 250 000 доларів США, які протягом чотирьох місяців зобовязується повернути з 10-відсоктвою надбавкою (а.с. 71 т.2);

- даними з висновку експерта № 680-ВКД від 10.11.2011 року, згідно якого текст на розписці, датованої 16.01.2007 року, отриманої у ОСОБА_2 та наданої на дослідження, виконаний гр. ОСОБА_4; у тексті розписки, датованої 16.01.2007 року, ознак надзвичайного положення (хвороба, стан спяніння, сильне хвилювання тощо) не виявлено (а.с. 62-69 т.2);

- даними з протоколу виїмки від 22.09.2011 року, відповідно до якого в приміщенні загального відділу Брусилівської РДА Житомирської обл. виявлено журнал реєстрації заяв, скарг та пропозицій Брусилівської РДА Житомирської обл. за 2007 рік, з якого в завірених копіях вилучені 23 копії аркушів журналу в період з 01.01.2007 р. до 21.02.2007 р. включно та встановлено, що за 2007 рік ОСОБА_32, ОСОБА_22, ОСОБА_23, ОСОБА_11, ОСОБА_24, ОСОБА_25, ОСОБА_33, ОСОБА_34, ОСОБА_35, ОСОБА_28, ОСОБА_29, ОСОБА_30 до Брусилівської РДА не зверталися (а.с. 121 т.1);

- даними з протоколу виїмки від 22.09.2011 р., відповідно до якого в приміщенні загального відділу Брусилівської РДА Житомирської обл. проведена виїмка журналу реєстрації розпоряджень голови Брусилівської РДА Житомирської обл. за 2007 рік, з якого в завірених копіях вилучені 9 копій аркушів журналу за період з 13.02.2007 р. до 05.03.2007 р. та з 20.12.2007 р. до 28.12.2007 р. і встановлено, що розпорядження голови Брусилівської РДА Житомирської обл. ОСОБА_6 № 542 від 21.02.2007 року «Про надання дозволу на виготовлення проекту землеустрою щодо відведення земельних ділянок» не видавалося та не реєструвалося у визначеному порядку (а.с. 146 т.1);

- даними з протоколу огляду місця події від 29.10.2011 року, відповідно за участю потерпілого ОСОБА_1 оглянуте місце передачі ним грошових коштів в сумі 80 000 доларів ОСОБА_4 на автостоянці супермаркету «Billa» в с. Петропавлівська Борщагівка Києво-Святошинського р-ну Київської обл. по вул. Петропавлівській, 2, на яке вказав ОСОБА_1 (а.с. 238 т.1);

- даними з протоколу огляду місця події від 29.10.2011 р. за участю потерпілого ОСОБА_1 оглянута земельна ділянка, на яку вказав останній, яку йому в грудні 2006 року пропонував придбати ОСОБА_4, якому ОСОБА_1 за її переоформлення 05.01.2007 р. надав 80 000 доларів США та яка розміщена поблизу с. Ставище Брусилівського району, Житомирської обл. вздовж 69 км 69 км + 800 м київського напрямку автодороги Київ-Чоп (а.с. 241-243 т.1);

- даними з протоколу огляду речових доказів від 26.09.2011 р., відповідно до якого оглянуті електрофотокопії розпорядження голови Брусилівської РДА від 21.02.2007 року № 542 «Про надання дозволу на виготовлення проекту землеустрою щодо відведення земельних ділянок» разом з додатком, які були надані потерпілим ОСОБА_1 під час написання заяви про вчинення злочину та долучені до матеріалів перевірки. В ході огляду даних електрофотокопій встановлено, що текст на них виконаний з грубими орфографічними помилками, недопустимими при складанні офіційних документів (а.с. 190-192 т.1);

- даними з відповідді на запит СГІРФО Макарівського РВ ГУ МВС України в Київській обл., згідно якого: ОСОБА_32, ОСОБА_22, ОСОБА_23, ОСОБА_11, ОСОБА_24, ОСОБА_25, ОСОБА_33, ОСОБА_34, ОСОБА_35, ОСОБА_28, ОСОБА_29, ОСОБА_30 у Макарівському районі Київської області не зареєстровані (а.с. 211 т.1);

- даними з протоколу виїмки від 24.11.2011 року, відповідно до якого в приміщенні архіві штабу Макарівського РВ ГУ МВС України в Київській області вилучені матеріали про відмову в порушенні кримінальної справи № 684/2007 Макарівського РВ ГУ МВС України в Київській обл. (а.с. 124 т.2);

- даними з матеріалів про відмову в порушенні кримінальної справи № 684/2007 Макарівського РВ ГУ МВС України в Київській обл., відповідно до яких ОСОБА_10 звернулася 03.04.2007 р. до Макарівського РВ ГУ МВС України в Київській області з приводу розшуку її чоловіка ОСОБА_4, який 12.03.2007 р. пішов з місця проживання з грошовими коштами в сумі 160 000 доларів США та не повернувся. В порушенні кримінальної справи було відмовлено, місце знаходження ОСОБА_4 не встановлене (а.с. 126-161 т.2);

- даними з протоколу огляду місця події від 15.11.2011 р., згідно якого за участю потерпілого ОСОБА_2 оглянуто місце передачі ним 250 000 доларів США ОСОБА_4 на автостоянці супермаркету «Billa» в с. Петропавлівська Борщагівка Києво-Святошинського р-ну Київської обл. по вул. Петропавлівській, 2, на яке вказав ОСОБА_2 (а.с. 46-47 т.2);

- даними з протоколу огляду місця події від 15.11.2011 р., згідно яекого за участю потерпілого ОСОБА_2 оглянута земельна ділянка, на яку вказав останній, яку йому в грудні 2006 року пропонував придбати ОСОБА_4, якому ОСОБА_2 за її переоформлення 16.01.2007 р. надав 250 000 доларів США та яка розміщена на території с. Ставище Брусилівського району Житомирської обл. між домоволодіння по вул. Леніна, 2, та вул. Леніна, 4, вздовж 70 км + 50 м 70 км + 400 м київського напрямку автодороги Київ-Чоп (а.с. 48-52 т.2);

- даними з протоколу огляду речових доказів від 24.11.2011 року, відповідно до якого оглянута електрофотокопія розпорядження голови Брусилівської РДА від 21.02.2007 року № 542 «Про надання дозволу на виготовлення проекту землеустрою щодо відведення земельних ділянок», яка надана потерпілим ОСОБА_2 під час написання заяви про вчинення злочину та долучена до матеріалів перевірки (а.с. 72-73 т.2);

- даними з листа голови Брусилівської РДА Житомирської обл. від 26.05.2011 року № 1544, згідно якого розпорядження голови Брусилівської РДА від 21.02.2007 року № 542 «Про надання дозволу на виготовлення проекту землеустрою щодо відведення земельних ділянок» разом з додатком до нього не видавалося; ОСОБА_32, ОСОБА_22, ОСОБА_23, ОСОБА_11, ОСОБА_24, ОСОБА_25, ОСОБА_33, ОСОБА_34, ОСОБА_35, ОСОБА_28, ОСОБА_29, ОСОБА_30 до Брусилівської РДА Житомирської обл. не зверталися (а.с. 18 т.1);

- даними з двох електрофотокопій розпорядження голови Брусилівської РДА від 21.02.2007 року № 542 «Про надання дозволу на виготовлення проекту землеустрою щодо відведення земельних ділянок» разом з однією електрофотокопією додатку до нього (а.с. 203-204 т.1, 74 т.2).

Оцінивши та проаналізувавши досліджені в судовому засіданні докази, суд дійшов до висновку, що потерпілі та свідки по справі давали правдиві показання, які узгоджуються з іншими дослідженими в судовому засіданні доказами та свідчать про вчинення підсудним заволодіння чужим майном потерпілих ОСОБА_1 та ОСОБА_36 шляхом обману та зловживання довірою), вчинене повторно та в особливо великих розмірах.

Показання підсудного про те, що він не мав умислу на заволодіння майном потерпілих, що гроші, які передавали потерпілі, він віддав голові Брусилівської РДА Житомирської області ОСОБА_6, а той не виконав своїх обіцянок, спростовуються дослідженими в судовому засіданні показаннями потерпілих ОСОБА_1, ОСОБА_2, свідків ОСОБА_6, ОСОБА_5, ОСОБА_20, ОСОБА_31, а також дослідженими в судовому засіданні розпискою від 16.01.2007 року, відповідно до якої ОСОБА_4 отримав від ОСОБА_2 250 000 доларів США (а.с. 71 т. 2); висновком експерта № 680-ВКД від 10.11.2011 року, згідно якого текст на розписці, датованої 16.01.2007 року, отриманої у ОСОБА_2 виконаний ОСОБА_4; (а.с. 62-69 т.2); розпискою від 05.01.2007 р., відповідно до якої ОСОБА_4 отримав від ОСОБА_1 80 000 доларів США, за які протягом чотирьох місяців зобовязується виготовити документи на землі запасу Ставищанської сільської ради в розмірі 22 га, яка прилягає до фасаду Житомирської траси (а.с. 179 т.1); висновком експерта № 576-ВКД від 28.09.2011 р., згідно якого текст на розписці, датованої 05.01.2007 року, вилученої у ОСОБА_12, виконаний ОСОБА_4 (а.с. 169-176 т.1); електрофотокопією розпорядження голови Брусилівської РДА від 21.02.2007 р. № 542 «Про надання дозволу на виготовлення проекту землеустрою щодо відведення земельних ділянок» разом з однією електрофотокопією додатку до нього (а.с. 203-204 т.1, 74 т.2) за допомогою яких підсудний, згідно показань потерпілих, вводив їх в оману щодо своїх справжніх намірів по заволодінню їхніми грошима.

Наявність у підсудного умислу на заволодіння майном потерпілих шляхом обману та зловживання довірою підтверджується встановленою в судовому засіданні відсутністю у ОСОБА_4 повноважень та реальних можливостей виконати свої зобовязання щодо сприяння потерпілими набути право власності на земельні ділянки із земель запасу Ставищенської сільської ради Брусилівського району Київської області, його подальші дії, які полягали у введенні потерпілих в оману, шляхом надання їм електрофотокопій розпорядження голови Брусилівської РДА від 21.02.2007 року № 542 «Про надання дозволу на виготовлення проекту землеустрою щодо відведення земельних ділянок» разом з електрофотокопією додатку до нього, а також подальшою поведінкою, що виразилась в його ухиленні від контактів з потерпілими.

Показання, які ОСОБА_4 давав в судовому засіданні, а також під час проведення досудового слідства по справі на допиті як обвинуваченого за ч. 4 ст. 190 КК України, суд розцінює як спосіб захисту і намагання уникнути відповідальності за вчинені злочини.

Зважаючи на викладене, суд визнає, що дії підсудного ОСОБА_4 органом досудового слідства дії вірно кваліфіковані за ч. 4 ст. 190 КК України, як заволодіння чужим майном шляхом обману та зловживання довірою (шахрайство), вчинене повторно, в особливо великих розмірах.

У той же час, суд дійшов до висновку, що дії підсудного, які полягали у виготовленні та наданні потерпілим електрофотокопій розпорядження голови Брусилівської РДА від 21.02.2007 року № 542 «Про надання дозволу на виготовлення проекту землеустрою щодо відведення земельних ділянок» разом з електрофотокопією додатку до нього, помилково кваліфіковані органом досудового слідства дії за ч.ч. 1 та 4 ст. 358 КК України, оскільки вказані дії вчинялись підсудним з метою обману потерпілих і охоплюються диспозицією ст. 190 КК України. Крім того, суд приймає до уваги, що вказані електрофотокопії не є офіційними документами відповідно до примітки до ст. 358 КК України.

Призначаючи покарання підсудному, суд враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, дані про особу винного та обставини справи, що помякшують і обтяжують покарання, а також те, що особі, яка вчинила злочин, має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових злочинів.

Обставин, які помякшують чи обтяжують покарання підсудному, судом не встановлено.

Враховуючи, що згідно ст. 12 КК України злочин, передбачений ч. 4 ст. 190 КК України, є особливо тяжким злочином, враховуючи особу підсудного, який раніше не судимий, офіційно не працює, на обліку у нарколога та психіатра не перебуває, позитивно характеризується за місцем поживання, суд вважає необхідним призначити йому покарання за вчинений злочин у виді позбавлення волі з конфіскацією майна у межах санкції ч. 4 ст. 190 КК України,

Суд також дійшов до висновку, що цивільний позов потерпілого ОСОБА_1про стягнення з підсудного матеріальної шкоди, заподіяної злочином в сумі 404 000 (чотириста чотири) грн. та цивільний позов потерпілого ОСОБА_2про стягнення з підсудного матеріальної шкоди, заподіяної злочином в сумі 1262000 ( один мільйон двісті шістдесят дві тисячі) грн. підлягають до задоволення повністю, зважаючи на спричинення цієї шкоди неправомірними діями підсудного, що підтверджується в судовому засіданні доказами, в тому числі розписками підсудного про отримання вказаних коштів від вказаних потерпілих. Показання підсудного про те, що він написав зазначені розписки під тиском ОСОБА_5 не узгоджуються з встановленими в судовому засіданні обставинами справи. Показання підсудного про те, що свідок ОСОБА_5 частково відшкодував потерпілим заподіяну ним шкоду, суд визнає такими. що не заслуговують на увагу.

Судові витрати по справі підлягають стягненню з підсудного.

Доля речових доказів вирішується у відповідності зі ст. 81 КПК України.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 323-324 КПК України, суд, -

ЗАСУДИВ:

ОСОБА_4 визнати винним у вчиненні злочинів, передбачених ч. 4 ст. 190 КК України і призначити йому покарання за цим законом у виді позбавлення волі на строк 6 (шість) років з конфіскацією майна.

До вступу вироку в законну силуОСОБА_4 запобіжний захід змінити з підписки про невиїзд на взяття під варту. Взяти під варту в залі суду.

Строк відбування покарання ОСОБА_4 обчислювати з 02.10.2012 р.

Цивільний позов ОСОБА_1задовольнити повністю. Стягнути з ОСОБА_4 на користь ОСОБА_1404 000 (чотириста чотири) грн. у відшкодування матеріальної шкоди, завданої злочином.

Цивільний позов ОСОБА_2задовольнити повністю. Стягнути з ОСОБА_4 на користь ОСОБА_21262000 ( один мільйон двісті шістдесят дві тисячі) грн. у відшкодування матеріальної шкоди, завданої злочином.

Стягнути з ОСОБА_4 на користь НДЕКЦ при ГУМВС України в Київській області судові витрати на загальну суму 3 282 (три тисячі двісті вісімдесят дві) грн. 24 коп. за проведення судово-почеркознавчих експертиз.

Речові докази по справі електрофотокопію розпорядження голови Брусилівської РДА Житомирської обл. від 21.02.2007 року № 542 «Про надання дозволу на виготовлення проекту землеустрою щодо відведення земельних ділянок» разом з однією електрофотокопією додатку; чотири аркуші паперу зі зразками 36 відтисків печатки загального відділу Брусилівської РДА Житомирської обл. у чотирьох різних положеннях; оригінал розписки, датованої 05.01.2007 року; 6 аркушів паперу формату А-4 з експериментальними зразками почерку ОСОБА_4 в положенні сидячи за столом та вільні зразки почерку обвинуваченого ОСОБА_4, розміщені на візитці на імя ОСОБА_37, на аркуші паперу та на договорі поруки № SME0023374/1 від 28.03.2011 р.; оригінал розписки, датованої 16.01.2007 р.; електрофотокопія розпорядження голови Брусилівської РДА Житомирської обл. від 21.02.2007 року № 542 «Про надання дозволу на виготовлення проекту землеустрою щодо відведення земельних ділянок»; 23 завірені копії аркушів журналу реєстрації заяв, скарг та пропозицій Брусилівської РДА Житомирської обл. за 2007 рік в період з 01.01.2007 року до 21.02.2007 року та 9 завірених копій аркушів журналу реєстрації розпоряджень голови Брусилівської РДА Житомирської обл. за 2007 рік в період з 13.02.2007 року до 05.03.2007 року та з 20.12.2007 року до 28.12.2007 р.; матеріали про відмову в порушенні кримінальної справи № 684 від 06.04.2007 року по заяві ОСОБА_10, зареєстрованої в ЖРЗПЗ Макарівського РВ ГУ МВС України в Київській області за № 900 від 03.04.2007 р. (а.с. 122-144, 147-156, 178-189 203-208 т.1, а.с. 71, 126-161 т. 2), зберігати з матеріалами справи.

Вирок може бути оскаржений до Апеляційного суду Київської області через Києво-Святошинський районний суд Київської області протягом пятнадцяти діб з дня його проголошення, а засудженим в той же термін з дня отримання копії вироку.

Суддя Ю.С. Бурбела