Олевський районний суд Житомирської області
Справа № 287/147/15-к

В И Р О К
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
17 вересня 2015 року м. Олевськ
Олевський районний суд Житомирської області в складі:
головуючого-судді ОСОБА_1
секретаря ОСОБА_2

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця та жителя АДРЕСА_1 , паспорт серії НОМЕР_1 , ІПН: НОМЕР_2 , українця, громадянина України, з середньою освітою, одруженого, на утриманні має двох малолітніх дітей 2006 та 2011 року народження, військовозобов`язаного, не працюючого, не інваліда, не депутата, не судимого,
у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.185 КК України,
з участю сторін
кримінального провадження:
прокурора ОСОБА_4
обвинуваченого ОСОБА_3
20.12.2014 року близько 19.00 години ОСОБА_3 , перебував в будинку ОСОБА_5 , який розташований за адресою АДРЕСА_1 з особистих питань. В момент перебування у вказаному будинку у ОСОБА_6 виникла необхідність в здійсненні телефонного дзвінка. Власного телефону в нього не було, тому для здійснення дзвінка ОСОБА_3 , попросив мобільний телефон у власника будинку ОСОБА_5 , на що останній погодився, надавши телефон марки «Нокіа». Після чого, ОСОБА_3 , вийшовши на подвір`я домогосподарства та здійснивши дзвінок, вирішив телефон власнику не повертати, а вкрасти його. Реалівзуючи свій злочинний умисел, направлений на незаконне заволодіння чужим майном, ОСОБА_3 , переконавшись, що за його діями ніхто не спостерігає, і він залишається непоміченним, знаходячись на подвір`ї вищевказаного господаврства таємно викрав мобільний телефон марки «Нокіа 1800», вартість якого відповідно до висновку експерта №5/187 від 01.04.2015 року становить 270 грн. 42 коп., розпорядившись в послідуючому ним на власний розсуд, чим заподіяв ОСОБА_5 , матеріальної шкоди на вищевказану суму.
Допитаний у судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_3 , після роз`яснення йому судом суті обвинувачення свою провину у вчиненому кримінальному правопорушенні, передбаченому ч.1 ст.185 КК України визнав повністю. В ході судового розгляду кримінального провадження надав суду показання, підтвердивши те, що він, дійсно 20.12.2014 року, близько 19.00 години знаходився в будинку, що розташований за адресою АДРЕСА_1 , який належить ОСОБА_5 , У вказаному будинку в нього виникла необхідність здійснити телефонний дзвінок, тому він попросив мобільний телефон у власника будинку, так як власного телефону у нього не було, на що останній погодився. Так, він вийшов на подвір`я домогосподарства та здійснив дзвінок, після чого переконавшись, що за його діями ніхто не спостерігає, і він залишиться непоміченним, таємно викрав мобільний телефон марки «Нокіа». Зрозумівши, що вчинив, він мав намір повернути викрадений мобільний телефон власнику, однак цього не зробив, оскільки продав його за 150 грн. У вчиненому щиро кається, просить суд не застосовувати до нього суровий вид і міру кримінального покарання та надати можливість виправитися без ізоляції від суспільства. Викрадений ним мобільний телефон марки «Нокіа 1800», через працівників міліції повернуто ОСОБА_5 .
Потерпілий ОСОБА_5 , у судове засідання не з`явився, подавши до суду заяву про розгляд справи у його відсутності. Претензій матеріального та морального характеру до обвинуваченого ОСОБА_3 , не має (а.с.13). Зі згоди всіх учасників судового розгляду, суд проводить розгляд кримінального провадження по обвинуваченню ОСОБА_3 , у відсутності потерпілого ОСОБА_5 , на підставі його заяви, що відповідає положенням ст.325 КПК України.
Враховуючи те, що обвинувачений ОСОБА_3 , повністю визнав свою винність у вчиненні ним кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.185 КК України, та у відповідності до ч.3 ст.349 КПК України при дослідженні доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються, з`ясувавши правильне розуміння обвинуваченим та іншими учасниками судового провадження змісту цих обставин, встановивши чи не має сумніву у добровільності їх позицій, роз`яснивши, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оскаржити фактичні обставини справи в апеляційному порядку, суд користуючись правом, наданим ч.3 ст.349 КПК України і відсутністю заперечень учасників судового провадження, вважає достатнім обмежитись допитом обвинуваченого та дослідженням матеріалів кримінального провадження, що характеризують особу обвинуваченого.
Таким чином, суд допитавши обвинуваченого ОСОБА_3 , і дослідивши матеріали кримінального провадження, що характеризують особу обвинуваченого в їх сукупності, вважає, що винність обвинуваченого ОСОБА_3 , у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.185 КК України при обставинах, викладених в обвинувальному акті, повністю доведеною.
Дії обвинуваченого ОСОБА_3 , суд кваліфікує за ч.1 ст.185 КК України, оскільки він своїми умисними діями вчинив таємне викрадення чужого майна (крадіжка).
Призначаючи покарання обвинуваченому ОСОБА_3 , у відповідності до ст.65 КК України, суд призначає покарання у межах, установлених у санкції статті (санкції частини статті) Особливої частини цього Кодексу, що передбачає відповідальність за вчинений злочин, відповідно до положень Загальної частини цього Кодексу, враховуючи ступінь тяжкості вчиненого, особу винного та обставини, що пом`якшують і обтяжують покарання обвинуваченого.
Обставини, які пом`якшують покарання обвинуваченого ОСОБА_3 , відповідно до ст.66 КК України, судом визнаються, як щире каяття у вчиненому злочині.
Обставини, які обтяжують покарання обвинуваченого ОСОБА_3 , відповідно до ст.67 КК України, судом не встановлено.
Так відповідно до ст.50 КК України покарання є заходом примусу і полягає в передбаченому законом обмеженні прав і свобод засудженого та має на меті не тільки кару, а й виправлення засудженого, а також запобігання вчиненню нових злочинів, як засудженим, так і іншими особами.
Визначаючи міру і вид покарання обвинуваченому ОСОБА_3 , суд враховує також і те, що він вперше притягується до кримінальної відповідальності, вчинив кримінальне правопорушення, яке відповідно до ст.12 КК України відноситься до кримінальних правопорушень середньої тяжкості, по місцю проживання характеризується позитивно, має на утриманні двоє малолітніх дітей, 2006 та 2011 років народження, визнав свою винність у судовому засіданні, та з врахуванням вказаних вище пом`якшуючих обставин, разом із конкретними обставинами справи, відсутністю тяжких наслідків від злочину та претензій потерпілого, що свідчить про те, що ОСОБА_3 , як особа не являє собою підвищено суспільно-небезпечною особою, суд приходить до висновку про можливість обрання йому покарання не пов`язаного з позбавленням волі, але обранням покарання у виді штрафу в мінімальних межах санкції частини статті, за якою він притягується до кримінальної відповідальності.
Зазначений вид і міра кримінального покарання на думку суду є необхідною і цілком достатньою для його виправлення та попередження вчинення нових злочинів.
Цивільний позов по кримінальному провадженню не заявлено.
Відповідно до ч.2 ст.124 КПК України у разі ухвалення обвинувального вироку, суд стягує з обвинуваченого на користь держави документально підтверджені витрати на залучення експерта. З огляду на зазначене, із обвинуваченого ОСОБА_3 , підлягають стягненню витрати на користь держави за проведення експертизи, в розмірі 245.52 грн.
Долю речових доказів вирішити згідно ст.100 КПК України.
Заходи забезпечення кримінального провадження до обвинуваченого не обиралися.
На підставі наведеного та, керуючись ст.ст.100, 118, 122, 124-126, 314-318, 325, 349, 368, 370, 373-376, 392, 393, 395 КПК України, ст.ст.50, 51, 53, 65-67, 185 КК України, суд -
Визнати винуватим ОСОБА_3 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.185 КК України, і призначити йому покарання за ч.1 ст.185 КК України у виді штрафу, у розмірі п`ятдесяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 850 (вісімсот п`ятдесят) гривень.
Речові докази: мобільний телефон торговельної марки «Нокіа», моделі «1800», чорного кольору, який передано на відповідальне зберігання ОСОБА_5 , - повернути останньому.
Стягнути з ОСОБА_3 , ІПН: НОМЕР_2 на користь держави кошти в сумі 245.52 грн., процесуальних витрат на залучення експерта.
Вирок суду може бути оскарженим до Апеляційного суду Житомирської області, через Олевський районний суд Житомирської області на протязі 30 днів з дня його проголошення.

Копію вироку суду, негайно, після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору, інші учасники судового провадження копію вироку мають право отримати у суді.
Суддя: ОСОБА_1