Провадження 11-кп/792/517/15
Справа № 689/1032/15-к Головуючий в 1-й інстанції ОСОБА_1
Категорія: ч.2 ст. 125 КК України Доповідач Матущак
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 вересня 2015 року Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Апеляційного суду Хмельницької області у складі:

головуючого судді ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

за участю секретаря ОСОБА_5 ,

прокурора ОСОБА_6 ,

обвинуваченого ОСОБА_7 ,

захисника ОСОБА_8 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Хмельницькому кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 00000182, за апеляційною скаргою обвинуваченого ОСОБА_7 на вирок Ярмолинецького районного суду від 19 червня 2015 року,
у с т а н о в и л а :
Вироком Ярмолинецького районного суду від 19 червня 2015 року

ОСОБА_7 ,
ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженець м. Первомайська Луганської області, житель АДРЕСА_1 , громадянин України, з середньою освітою, не одружений, не працює, на утриманні неповнолітня дитина, не має судимостей,

визнаний винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.125 КК України, з призначенням покарання у виді 2 років обмеження волі.

На підставі ст.75 КК України звільнено ОСОБА_7 від відбування покарання з випробуванням та встановленням іспитового строку 2 роки.

Запобіжний захід обвинуваченому ОСОБА_7 не обирався.

За вироком суду, близько 15 години 30 хвилин 01 квітня 2015 року потерпілий ОСОБА_9 на власному автомобілі марки ВАЗ 2107, реєстраційний номерний знак НОМЕР_1 , приїхав у с. Боднарівка Ярмолинецького району до будинку колишньої дружини ОСОБА_10 з метою зустрітися із малолітнім сином. Близько 16 години того ж дня поблизу входу в її господарство між ними винила суперечка з приводу виховання дитини. Конфлікт між ОСОБА_9 та ОСОБА_10 почув співмешканець останньої ОСОБА_7 , якого обурила поведінка першого. На ґрунті раптово виниклих неприязних відносин він підійшов до ОСОБА_9 та умисно завдав йому два удари правою рукою в обличчя, чим заподіяв легке тілесне ушкодження, що спричинило короткочасний розлад здоров`я.

В апеляційній скарзі обвинувачений ОСОБА_7 просив вирок суду скасувати та закрити кримінальне провадження.

Посилався на неповноту судового розгляду, невідповідність фактичним обставинам справи висновку суду про заподіяння ним потерпілому умисно двох ударів в голову. Уважав безпідставною кваліфікацію його дій за ч.2 ст.125 КК України, оскільки діагноз «закрита черепно-мозкова травма у вигляді струсу головного мозку» будь-якими об`єктивними доказами не підтверджений, судом не були допитані з цього приводу лікар та судово-медичний експерт, а отже висновок суду в цій частині є необґрунтованим.

На думку обвинуваченого, судом залишено поза увагою, що потерпілий ОСОБА_9 штовхнув його співмешканку ОСОБА_10 , яка перебувала на восьмому місяці вагітності, а потім вдарив її ліктем в область грудної клітини, внаслідок чого вона впала, що підтверджено постановою слідчого СВ Ярмолинецького РВ УМВС України в Хмельницькій області від 21 травня 2015 року про закриття кримінального провадження.

Зазначав, що покарання йому призначено судом без урахування усіх обставин справи, в тому числі неправомірної поведінки самого потерпілого.

Заслухавши доповідь судді апеляційного суду, пояснення обвинуваченого ОСОБА_7 та його захисника ОСОБА_8 , які підтримали доводи апеляційної скарги з викладених у ній мотивів і доповнили вимогою про пом`якшення покарання; думку прокурора про залишення апеляційної скарги без задоволення, перевіривши матеріали кримінального провадження та доводи апеляційної скарги, колегія суддів уважає, що вона підлягає частковому задоволенню.

Висновок суду про винуватість ОСОБА_7 в умисному заподіянні легкого тілесного ушкодження, що спричинило короткочасний розлад здоров`я, відповідає фактичним обставинам кримінального провадження та підтверджений сукупністю зібраних та детально викладених у вироку доказах.
Обвинувачений ОСОБА_7 у суді заперечував умисне заподіяння ним потерпілому тілесних ушкоджень та виклав свою версію подій.
Пояснив, що вказаного дня ОСОБА_9 приїхав провідати та забрати свого сина, який проживає разом з ним та його співмешканкою ОСОБА_10 . Однак остання стала йому перешкоджати і тоді ОСОБА_9 наніс їй удар ліктем в груди, від чого вона впала. Побачивши це, він підійшов до потерпілого і дав йому правою рукою ляпаса, від чого той впав на паркан.
Суд критично оцінив такі його пояснення та спростував сукупністю наступних доказів.
Так, потерпілий ОСОБА_9 у суді підтвердив обставини конфлікту між ним та ОСОБА_10 з приводу відвідання їх спільного сина та пояснив, що вона почала видирати в нього дитину, після чого ОСОБА_7 наніс йому три удари в голову, один удар в шию.
Показання потерпілого ОСОБА_9 про спосіб заподіяння, характер і локалізацію тілесних ушкоджень узгоджуються з висновком судово-медичної експертизи № 104 від 20 квітня 2015 року. Відповідно до нього у потерпілого виявлено крововилив на каймі та слизовій оболонці нижньої губи зліва розміром 2?1,5 см, садно на каймі нижньої губи зліва розміром 0,3?0,1 см, закриту черепно-мозкову травму у вигляді струсу головного мозку, які відносяться до легкого тілесного ушкодження, що спричинило короткочасний розлад здоров`я. Тілесні ушкодження у вигляді крововиливу на каймі та слизовій оболонці нижньої губи зліва, садна на каймі нижньої губи зліва в сукупності могли утворитися від не менше однієї травматичної дії тупого твердого предмету із обмеженою контактуючою поверхнею або при співударі до тупого твердого предмету, в даному випадку могли виникнути від удару кулаком сторонньої особи. Тілесне ушкодження у вигляді закритої черепно-мозкової травми струсу головного мозку могло утворитись від ударів в ділянки обличчя та волосистої частини голови тупими твердими предметами із обмеженою контактуючою поверхнею, від співудару головою до тупих твердих предметів. Ушкодження в ділянці голови є точками прикладання травмуючої сили, від якої виник струс головного мозку.
Ураховуючи викладене, доводи апеляційної скарги обвинуваченого про недоведеність заподіяння потерпілому кількох ударів у голову є надуманими та спростовані наведеними вище доказами.
Необґрунтованими є також посилання обвинуваченого щодо непідтвердження об`єктивними даними діагнозу «закрита черепно-мозкова травма у вигляді струсу головного мозку» та невжиття судом заходів щодо допиту лікаря Ярмолинецької ЦРЛ ОСОБА_11 та судмедексперта Драгомирецької- ОСОБА_12 .
Установлено, що під час дослідження в засіданні місцевого суду висновку судово-медичної експертизи № 104 від 20 квітня 2015 року обвинувачений ОСОБА_7 клопотань щодо допиту вказаних осіб не заявляв, а тому відповідно до вимог ч.3 ст. 404 КПК України апеляційний суд позбавлений можливості дослідити ці докази.

Ретельно проаналізувавши докази в їх сукупності, суд дав їм належну правову оцінку і прийшов до переконливого висновку про доведеність вини ОСОБА_7 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.125 КК України.

Судом ужито всіх необхідних заходів для встановлення фактичних обставин заподіяння тілесних ушкоджень потерпілому, а тому доводи обвинуваченого про неповноту і однобічність судового розгляду, на думку колегії суддів, є також безпідставними.

Разом з тим, призначене обвинуваченому ОСОБА_7 покарання не відповідає вимогам ст.65 КК України і є явно несправедливим унаслідок його суворості.

При вирішенні цього питання, суд виходив з того, що ОСОБА_7 учинив злочин невеликої тяжкості, посередньо характеризується за місцем проживання, раніше несудимий, має на утриманні малолітню дитину, не працює, думку потерпілого щодо покарання, а тому за відсутності обставин, що пом`якшують та обтяжують покарання, призначив йому покарання у виді обмеження волі на максимальний строк та звільнив від його відбування на підставі ст.75 КК України.

Водночас суд не навів переконливих мотивів призначення обвинуваченому ОСОБА_7 покарання у виді обмеження волі саме на максимальний строк, передбачений санкцією ч.2 ст.125 КК України, тобто не врахував вимог ст.65 КК України про те, що особі, яка вчинила злочин, має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових злочинів.

На переконання колегії суддів, поза увагою місцевого суду залишено та не дано належної оцінки поведінці самого потерпілого ОСОБА_9 , яка передувала вчиненню злочину, зокрема щодо вагітної жінки, а також те, що на утриманні обвинуваченого перебуває малолітня дитина, що слід визнати обставинами, що пом`якшують покарання.

Ураховуючи викладене, колегія суддів уважає, що обвинуваченому ОСОБА_7 слід пом`якшити покарання, а вирок суду в цій частині змінити.

Керуючись ст.ст.407, 408, 419, 426 КПК України, колегія суддів,

п о с т а н о в и л а :
Апеляційну скаргу обвинуваченого ОСОБА_7 задовольнити частково.

Вирок Ярмолинецького районного суду від 19 червня 2015 року щодо ОСОБА_7 змінити, пом`якшити йому покарання за ч.2 ст.125 КК України до 1 року обмеження волі і на підставі ст.75 КК України звільнити від відбування покарання з випробуванням і встановленням іспитового строку 1 рік.
У решті вирок суду залишити без змін.
На ухвалу може бути подана касаційна скарга до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом трьох місяців з дня її проголошення.

Судді:/підписи/

Згідно з оригіналом:

Суддя апеляційного суду ОСОБА_2