Провадження № 1-кс/161/3447/14
У Х В А Л А
м. Луцьк 21 серпня 2014 року

Луцький міськрайонний суд Волинської області в складі:

головуючого слідчого судді ОСОБА_1 ,

при секретарі ОСОБА_2 ,

з участю слідчого ОСОБА_3 ,

розглянувши у відкритому судовому засідання в залі суду м. Луцьк клопотання начальника відділу кримінальних розслідувань ГУ Міндоходів у Волинській області ОСОБА_4 про тимчасовий доступ до речей і документів,

ВСТАНОВИВ:

Начальник відділу кримінальних розслідувань ГУ Міндоходів у Волинській області ОСОБА_4 звернувся до суду з клопотанням, погодженим з прокурором відділу прокуратури Волинської області ОСОБА_5 , про тимчасовий доступ до речей і документів.

В обґрунтування клопотання посилається на те, що у провадженні слідчого управління фінансових розслідувань Головного управління Міндоходів у Волинській області перебувають матеріали досудового розслідування, внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000070 від 16.07.2014 року відносно фізичної особи-підприємця ОСОБА_6 (податковий номер НОМЕР_1 , адреса: АДРЕСА_1 ) за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 212 КК України.

В ході проведення досудового слідства встановлено, що з змісту акту №2460/17.3/ від 27.05.2014 документальної перевірки діяльності фізичної особи-підприємця ОСОБА_6 та показань податкових ревізорів-інспекторів ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_7 та ОСОБА_8 , які проводили вказану перевірку, слідує, що перевіркою не підтверджено наявність залишків товарно-матеріальних цінностей у фізичної особи-підприємця ОСОБА_6 станом на 31.12.2013 на суму 10 990 611,44 грн., в зв`язку з чим зроблено висновок про їх реалізацію, що призвело до заниження податкових зобов`язань з податку на додану вартість за період з 01.01.2012 по 31.12.2013 на суму 2 198 122,29 грн. ПДВ, що було включено перевіркою до податкового зобов`язання за грудень 2013 року.

Також допитані в якості свідків податкові ревізори-інспектори ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_7 та ОСОБА_8 показали, що з метою якісного проведення перевірки та визначення фактичних обсягів придбання та реалізації товарів ФОП ОСОБА_6 у 2012-2013 роках в ході документальної перевірки виникла необхідність в отриманні інформації щодо залишків товарно-матеріальних цінностей ФОП ОСОБА_6 станом на 01.01.2012, 31.12.2012 та 31.12.2013, про що ними було повідомлено бухгалтера ФОП ОСОБА_6 - ОСОБА_9 , на що остання жодним чином не відреагувала та не надала відповідної інформації. Після цього 05.05.2014 ОСОБА_9 , як довіреній особі ОСОБА_6 , було вручено письмовий лист-вимогу щодо надання інформації щодо залишків товарно-матеріальних цінностей, стану дебіторської та кредиторської заборгованості, структури доходів та витрат, актів виконаних робіт та інших документів, що стосуються отримання послуг по переробці пшениці за період 2012-2013 років, укладених договорів. На дану письмову вимогу інформації щодо залишків товарно-матеріальних цінностей, стану дебіторської та кредиторської заборгованості, структури доходів та витрат по ФОП ОСОБА_6 перевіряючим надано не було. В подальшому 15.05.2014 вищевказаними працівниками ІНФОРМАЦІЯ_1 було вручено письмову вимогу бухгалтеру ФОП ОСОБА_6 . ОСОБА_9 щодо проведення інвентаризації залишків ТМЦ, що перебувають у

власності підприємця, із залученням працівників ІНФОРМАЦІЯ_1 . Не заважаючи на законні вимоги податкових ревізорів щодо проведення інвентаризації залишків ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_6 , вказана інвентаризації проведена не була через відмову ОСОБА_9 , про що складено відповідний акт від 19.05.2014 №169. В подальшому, 20.05.2014 працівниками ІНФОРМАЦІЯ_1 вдруге було вручено бухгалтеру ФОП ОСОБА_6 ОСОБА_9 вимогу щодо проведення інвентаризації залишків ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_6 . Відповідна інвентаризація проведена так і не була в зв`язку з чим 20.05.2014 складено акт №173 про недопуск працівників ІНФОРМАЦІЯ_1 до проведення інвентаризації. Також 20.05.2014 співробітниками ІНФОРМАЦІЯ_1 також було складено акт №170 про ненадання документів ФОП ОСОБА_6 .

Вказане свідчить про те, що приватний підприємець ОСОБА_6 та його довірена особа бухгалтер ОСОБА_9 систематично свідомо вчиняли дії щодо зриву проведення документальної перевірки додержання вимог податкового законодавства при здійсненні фінансово-господарської діяльності ФОП ОСОБА_6 , не надаючи податковим ревізорам-інспекторам ІНФОРМАЦІЯ_3 документи щодо залишків товарно-матеріальних цінностей у ФОП ОСОБА_6 та не виконуючи законні вимоги щодо проведення інвентаризації. Це в свою чергу вказує на те, що ОСОБА_6 та його довірена особа бухгалтер ОСОБА_9 вищевказані документи щодо залишків ТМЦ та фактичних обсягів придбання та реалізації товарів будуть переховувати від слідства та не видадуть слідчому на його вимогу. Крім того, враховуючи, що в ході слідства необхідно встановити фактичні обсяги придбання та реалізації товарів ФОП ОСОБА_6 та фактичні обсяги отримання не облікованих доходів, що не були відображені в офіційних документах податкової звітності останнього за 2012-2013 роки, то документи з такими даними не будуть видані і на виконання ухвали слідчого судді про тимчасовий доступ до таких документів, в зв`язку з чим з метою отримання вказаних вище документів доцільно провести обшук в приміщеннях, що використовуються у господарській діяльності ФОП ОСОБА_6 .

Разом з тим, з`ясування фактичних обставин здійснення фінансово-господарської діяльності ФОП ОСОБА_6 у 2012-2014 роках, в т.ч. щодо встановлення фактичних обсягів придбання та реалізації товарів та наявності залишків товарно-матеріальних цінностей у фізичної особи-підприємця ОСОБА_6 можливе лише шляхом дослідження документів фінансово-господарської діяльності останнього.

Досудовим слідством встановлено, що згідно акту №2460/17.3/ від 27.05.2014 документальної перевірки діяльності фізичної особи-підприємця ОСОБА_6 та показань податкових ревізорів-інспекторів ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_7 та ОСОБА_8 слідує, що в господарській діяльності ФОП ОСОБА_6 використовує орендоване складське приміщення, розташоване за адресою: АДРЕСА_2 , яке орендує у гр. ОСОБА_10 згідно договору найму приміщення для цільового призначення від 01.12.2011.

Допитані в якості свідків вантажники ФОП ОСОБА_6 ОСОБА_11 та ОСОБА_12 показали, що офісних приміщень у ФОП ОСОБА_6 немає, однак в складських приміщеннях, розміщених за адресою: АДРЕСА_2 , знаходиться облаштований кабінет, в якому знаходиться ноутбук, принтер та при необхідності ФОП ОСОБА_6 видаються та оформляються документи на відвантажений та отриманий товар. Також у вказаному обладованому приміщенні знаходиться сейф та документи діяльності ФОП ОСОБА_6 . Вказаний кабінет в складських приміщеннях ФОП ОСОБА_6 є робочим місцем бухгалтера ФОП ОСОБА_6 ОСОБА_9 .

Просить надати тимчасовий доступ до документів, що знаходяться у володінні ІНФОРМАЦІЯ_4 (адреса: АДРЕСА_3 ), а саме: усіх документів реєстраційної справи фізичної особи-підприємця ОСОБА_6 (податковий номер НОМЕР_1 , адреса: АДРЕСА_1 ).

Фіксування судового засідання за допомогою технічних засобів не здійснювалось у відповідності до вимог ч. 1 ст. 107 КПК України.

Слідчий в судовому засіданні підтримав клопотання з підстав у ньому викладених та просив його задовольнити.

Заслухавши пояснення слідчого, дослідивши письмові матеріали клопотання, суд приходить до висновку про часткове задоволення клопотання з наступних підстав.

Відповідно до ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до ст. 2 КПК України завданнями кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.

Відповідно до ст. 84 КПК України доказами в кримінальному провадженні є фактичні дані, отримані у передбаченому цим Кодексом порядку, на підставі яких слідчий, прокурор, слідчий суддя і суд встановлюють наявність чи відсутність фактів та обставин, що мають значення для кримінального провадження та підлягають доказуванню.

Відповідно до ст. 85 КПК України належними є докази, які прямо чи непрямо підтверджують існування чи відсутність обставин, що підлягають доказуванню у кримінальному провадженні, та інших обставин, які мають значення для кримінального провадження, а також достовірність чи недостовірність, можливість чи неможливість використання інших доказів.

Відповідно до ст. 91 КПК України у кримінальному провадженні підлягають доказуванню:

1) подія кримінального правопорушення (час, місце, спосіб та інші обставини вчинення кримінального правопорушення);

2) винуватість обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, форма вини, мотив і мета вчинення кримінального правопорушення;

3) вид і розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, а також розмір процесуальних витрат;

4) обставини, які впливають на ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, характеризують особу обвинуваченого, обтяжують чи пом`якшують покарання, які виключають кримінальну відповідальність або є підставою закриття кримінального провадження;

5) обставини, що є підставою для звільнення від кримінальної відповідальності або покарання.

Доказування полягає у збиранні, перевірці та оцінці доказів з метою встановлення обставин, що мають значення для кримінального провадження.

Відповідно до ст. 92 КПК України обов`язок доказування обставин, передбачених статтею 91 цього Кодексу, за винятком випадків, передбачених частиною другою цієї статті, покладається на слідчого, прокурора та, в установлених цим Кодексом випадках, - на потерпілого. Обов`язок доказування належності та допустимості доказів, даних щодо розміру процесуальних витрат та обставин, які характеризують обвинуваченого, покладається на сторону, що їх подає.

Відповідно до ч. 5 ст. 163 КПК України слідчий суддя, суд постановляє ухвалу про надання тимчасового доступу до речей і документів, якщо сторона кримінального провадження у своєму клопотанні доведе наявність достатніх підстав вважати, що ці речі або документи:

1) перебувають або можуть перебувати у володінні відповідної фізичної або юридичної особи;

2) самі по собі або в сукупності з іншими речами і документами кримінального провадження, у зв`язку з яким подається клопотання, мають суттєве значення для встановлення важливих обставин у кримінальному провадженні;

3) не становлять собою або не включають речей і документів, які містять охоронювану законом таємницю.

При розгляді клопотання встановлено, що в провадженні ІНФОРМАЦІЯ_5 перебуває кримінальне провадження № 0000070 від 16.07.2014 року, відносно фізичної особи-підприємця ОСОБА_6 за ознаками злочину, передбаченого ч. 2 ст. 212 КК України. Так як він протягом 2012-2013 років занизив податку на додану вартість за період грудня 2013 року в сумі 2 198 122 грн. шляхом не включення до складу податкових зобов`язань з податку на додану вартість сум податку від реалізації товару в 2012-2013 роках в розмірі 10 990 611,44 грн.

Також встановлено, що документи, до яких слідчий просить надати тимчасовий доступ, в дійсності перебувають у володінні ІНФОРМАЦІЯ_4 (адреса: АДРЕСА_3 ).

Також встановлено, що стороною кримінального провадження доведено, що документи, до яких просять надати тимчасовий доступ, самі по собі та в сукупності з іншими документами наявними в кримінальному провадженні, у зв`язку з яким подається клопотання, мають суттєве значення для встановлення важливих обставин у кримінальному провадженні і довести іншими способами, обставини вчинення правопорушення та отримати вказані документи не можливо.

Приймаючи до уваги викладене та враховуючи, що стороною кримінального провадження доведено наявність підстав, передбачених ч. 5, ч. 6 ст. 163 КПК України для надання тимчасового доступу, оскільки іншими способами довести обставини, вчинення кримінального правопорушення не можливо. А тому за таких обставин, суд приходить до висновку про задоволення клопотання.

При цьому не може прийматися по уваги та підлягати до задоволення вимога про виїмку документів у ІНФОРМАЦІЯ_4 (адреса: АДРЕСА_3 ). Так як маючи доступ до документів з можливістю їх копіювання, немає потреби у їх вилученні, оскільки всі копії будуть належним чином завірені і матимуть силу оригіналу.

Керуючись ст. ст. 163, 164 КПК України,-

УХВАЛИВ:

Клопотання начальника відділу кримінальних розслідувань ГУ Міндоходів у Волинській області ОСОБА_4 про тимчасовий доступ до речей і документів задовольнити частково.

Надати начальнику відділу кримінальних розслідувань ГУ Міндоходів у Волинській області ОСОБА_4 тимчасовий доступ до документів, що перебувають у володінні ІНФОРМАЦІЯ_4 (адреса: АДРЕСА_3 ), а саме усіх документів реєстраційної справи фізичної особи-підприємця ОСОБА_6 (податковий номер НОМЕР_1 , адреса: АДРЕСА_1 ) за період з моменту створення по 01.08.2014 року з можливістю копіювання таких документів.

В решті клопотання відмовити.

Строк дії ухвали один місяць з дня постановлення ухвали.

У разі невиконання ухвали про тимчасовий доступ до речей і документів слідчий суддя, суд за клопотанням сторони кримінального провадження, якій надано право на доступ до речей і документів на підставі ухвали, згідно ст. 166 КПК України, має право постановити ухвалу про дозвіл на проведення обшуку згідно з положеннями цього Кодексу з метою відшукання та вилучення зазначених речей і документів.

Ухвала оскарженню не підлягає, заперечення проти неї можуть бути подані під час підготовчого провадження в суді.

Слідчий суддя ОСОБА_1