н/п 1-кс/640/5871/15
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
"14" серпня 2015 р. м. Харків
Київський районний суд м. Харкова у складі:
слідчого судді - ОСОБА_1 ,
при секретарі - ОСОБА_2 ,
за участю прокурора - ОСОБА_3 ,
слідчого - ОСОБА_4 ,
захисника - ОСОБА_5 ,
підозрюваного - ОСОБА_6 ,
14.08.2015 слідчий СУ ГУМВС України в Харківській області майор міліції ОСОБА_4 звернулася до Київського районного суду м. Харкова з клопотанням, погодженим зі старшим прокурором відділу прокуратури Харківської області радником юстиції ОСОБА_7 , про накладення арешту на майно, яке належить підозрюваному ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , а саме: два мобільних телефони «Самсунг» НОМЕР_1 ; НОМЕР_2 ; із карткою «МТС»; «Нокіа» НОМЕР_3 ; НОМЕР_4 ; із карткою «Лайф», з метою забезпечення судового рішення в частині можливої конфіскації майна.
На обґрунтування клопотання слідчий зазначає, що ОСОБА_6 , 26.05.2015 близько 12 годин 25 хвилин, маючи умисел, спрямований на незаконний збут особливо небезпечних наркотичних засобів, переслідуючи корисливу мету з ціллю особистого збагачення за рахунок збуту особливо небезпечного наркотичного засобу, знаходячись поблизу супермаркету «Рост», розташованому по вул. Шевченко, 142-а у м. Харкові, в ході оперативної закупки незаконно збув ОСОБА_8 полімерний пакет з речовиною рослинного походження у сухому подрібненому стані, яка згідно з висновком хімічної експертизи №923 від 18 червня 2015 року, до складу речовини входить особливо небезпечна психотропна речовина ADB-FUBINACA у перерахунку на суху речовину 0,0032 грам, отримавши від останнього грошову винагороду у сумі 130 гривень, якими розпорядився на власний розсуд.
13.08.2015 в період часу 10.00 години до 10.45 години в ході обшуку за місцем мешкання та реєстрації ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 за адресою АДРЕСА_1 було виявлено та вилучено полімерний пакет із речовиною рослинного походження жовтого кольору, який ОСОБА_6 придбав та зберігав без мети збуту.
13.08.2015 ОСОБА_6 затримано у порядку ст. 208 КПК України.
13.08.2015 ОСОБА_6 повідомлено про підозру у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ст. 307 ч. 2, ст. 309 ч.2 КК України, тобто у незаконному придбанні та зберіганні особливо небезпечних наркотичних засобів з метою збуту, а також незаконному придбанні та зберіганні особливо небезпечних наркотичних засобів, без мети збуту.
13.07.2015 під час обшуку приміщення квартири за місцем мешкання ОСОБА_6 за адресою: АДРЕСА_1 , вилучено два мобільних телефони «Самсунг» НОМЕР_1 ; НОМЕР_2 ; із карткою «МТС»; «Нокіа» НОМЕР_3 ; НОМЕР_4 ; із карткою «Лайф», котрі не являються речовими доказами, а є засобами зв`язку, які ОСОБА_6 використовував для здійснення протиправної діяльності, пов`язаної з незаконним обігом наркотичних засобів, зокрема, прийому замовлень щодо їх незаконного збуту.
При розгляді клопотання в судовому засіданні прокурор, слідчий підтримали клопотання.
В судовому засіданні захисник, підозрюваний не заперечували проти задоволення клопотання накладення арешту на вилучене майно.
Згідно протоколу обшуку від 13.08.2015, під час обшуку за адресою: АДРЕСА_1 вилучено: два мобільних телефони «Самсунг» НОМЕР_1 ; НОМЕР_2 ; із карткою «МТС»; «Нокіа» НОМЕР_3 ; НОМЕР_4 ; із карткою «Лайф».
13.08.2015 ОСОБА_6 повідомлено про підозру у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 307 КК України, тобто, незаконне придбання та зберігання особливо небезпечних психотропних речовин з метою збуту, а також незаконний збут особливо небезперечних психотропних речовин, за ч. 2 ст. 309 КК України, незаконне придбання, зберігання особливо небезпечних речовин без мети збуту, скоєний особою, яка раніше скоїла злочин, передбачений ст. 307 КК України.
Відповідно до ч. 2 ст. 173 КПК України, при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен враховувати: 1) правову підставу для арешту майна; 2) достатність доказів, що вказують на вчинення особою кримінального правопорушення; 3) розмір можливої конфіскації майна, можливий розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, та цивільного позову; 4) наслідки арешту майна для інших осіб; 5) розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження.
Згідно ч. 1 ст. 170 КПК України, арештом майна є тимчасове позбавлення підозрюваного, обвинуваченого або осіб, які в силу закону несуть цивільну відповідальність за шкоду, завдану діяннями підозрюваного, обвинуваченого або неосудної особи, яка вчинила суспільно небезпечне діяння, а також юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, у разі якщо до такої юридичної особи може бути застосовано захід кримінально-правового характеру у вигляді конфіскації майна, можливості відчужувати певне його майно за ухвалою слідчого судді або суду до скасування арешту майна у встановленому цим Кодексом порядку. Відповідно до вимог цього Кодексу арешт майна може також передбачати заборону для особи, на майно якої накладено арешт, іншої особи, у володінні якої перебуває майно, розпоряджатися будь-яким чином таким майном та використовувати його.
За змістом чинного законодавства, зокрема, ч. 2 ст. 170 КПК України, слідчий суддя або суд під час судового провадження накладає арешт на майно, якщо є достатні підстави вважати, що вони відповідають критеріям, зазначеним у частині другій статті 167 цього Кодексу.
Відповідно до ч. 2 ст. 167 КПК України, тимчасово вилученим може бути майно у вигляді речей, документів, грошей тощо, щодо яких є достатні підстави вважати, що вони: 1) підшукані, виготовлені, пристосовані чи використані як засоби чи знаряддя вчинення кримінального правопорушення та (або) зберегли на собі його сліди; 2) призначалися (використовувалися) для схиляння особи до вчинення кримінального правопорушення, фінансування та/або матеріального забезпечення кримінального правопорушення або винагороди за його вчинення; 3) є предметом кримінального правопорушення, у тому числі пов`язаного з їх незаконним обігом 4) одержані внаслідок вчинення кримінального правопорушення та/або є доходами від них, а також майно, в яке їх було повністю або частково перетворено.
Слідчий суддя приходить до висновку про наявність підстав до задоволення клопотання, оскільки слідчий довів наявність підстав вважати, що було вчинено кримінальне правопорушення, вказані в клопотанні предмети, відповідають критеріям ч. 2 ст. 167 КПК України, мають значення для досудового розслідування, а також можуть доказами у кримінальному провадженні.
Слідчий суддя вважає розумним та співрозмірним обмеження права власності підозрюваного завданням кримінального провадження.
Клопотання про фіксацію процесуальної дії за допомогою технічних засобів під час розгляду питання слідчим суддею від учасників процесуальної дії не надійшло, за ініціативою суду не здійснюється, що відповідає положенням ст.107 КПК України.
На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 107, 170-173, 309, 372 КПК України, слідчий суддя,-
Накласти арешт на вилучені під час обшуку 13.08.2015 за адресою: АДРЕСА_1 , а саме, два мобільних телефони «Самсунг» НОМЕР_1 ; НОМЕР_2 ; із карткою «МТС»; «Нокіа» НОМЕР_3 ; НОМЕР_4 ; із карткою «Лайф», які належать підозрюваному ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , до скасування арешту у встановленому нормами КПК України порядку.
Місцем зберігання арештованого майна визначити СУ ГУМВС України в Харківській області, в порядку, визначеному Порядком зберігання речових доказів стороною обвинувачення, їх реалізації, технологічної переробки, знищення, здійснення витрат, пов`язаних з їх зберіганням і пересиланням, схоронності тимчасово вилученого майна під час кримінального провадження, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 19.11.2012 №1104.
Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Апеляційного суду Харківської області протягом п`яти днів з дня її проголошення, а підозрюваним в той же строк, але з моменту вручення йому копії ухвали суду.

Ухвала виготовлена в нарадчій кімнаті, є оригіналом.

Слідчий суддя ОСОБА_1