Провадження № 1-кс/592/3626/14

УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
26 листопада 2014 року м.Суми

Слідчий суддя Ковпаківського районного суду м. Суми ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 , за участі представника ТОВ «Оксарт-Суми» ОСОБА_3 , слідчого ОСОБА_4 , розглянувши клопотання слідчого з ОВС відділу кримінальних розслідувань слідчого управління фінансових розслідувань ГУ Міндоходів у Сумській області ОСОБА_4 , про накладення арешту на тимчасово вилучене майно 19.11.2014 року під час обшуку комплексу АЗС за адресою м. Суми, вул. М. Лушпи, 6/2, за матеріалами кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №№0000133 від 13.11.2014 року.
Перевіривши наданні матеріали клопотання та дослідивши докази по даних матеріалах, -

встановив:
Слідчий своє клопотання мотивує тим, що слідчим управлінням фінансових розслідувань ГУ Міндоходів у Сумській області проводиться досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0000133 внесеного до ЄРДР 13.11.2014 року за фактом умисного ухилення від сплати податків в особливо великих розмірах службовими особами: ТОВ «Оксарт-Суми», ТОВ «Фрімонт», ТОВ «Танаіс Суми», за ознаками кримінального правопорушення передбаченого ч.3 ст.212 КК України.
Досудовим розслідуванням встановлено, що у вересні 2014 року юридичні особи ТО «Оксарт-Суми» (код 38397699, юридична адреса: м.Суми, майдан Незалежності, буд. 3/1), ТО «Фрімонт» (код 37283381, юридична адреса: м.Суми, майдан Незалежності, буд. 3/1), ТО «Танаіс-Суми» (код 38244294, юридична адреса: м.Суми, майдан Незалежності, буд. 3/1) через мережу орендованих АЗС, розташованих на території Сумської області, здійснювали реалізації паливно-мастильних матеріалів на загальну суму 97 млн. 800 тис. грн., внаслідок чого вказано підприємства повинні відобразити в податковій звітності підприємств та сплатити до бюджетів відповідні суми ПДВ з реалізованих товарів.
Однак службові особи ТОВ «Оксарт-Суми», ТОВ «Фрімонт» ТОВ «Танаіс-Суми» з наслідками здійснення вказаної фінансово-господарської діяльності з метою ухилення від сплати податків, не подали у встановлений термін до ДПІ у м. Сумах податкові декларації з ПДВ за вересень 2014 року, в яких не задекларували, та внаслідок цього не сплатили до бюджету податок на додану вартість на загальну суму 13 млн. 729 тис. 821,8грн.
Досудовим розслідуванням встановлено, що у вересні 2014 з касових апаратів АЗС підприємствами ТОВ «Танаіс - Суми», ТОВ «Фрімонт», ТОВ «Оксарт-Суми» передавалася інформація до органів Державної Фіскальної служби України про обсяги готівкової виручки від реалізації паливно-мастильних матеріалів через мережу орендованих АЗС.
Загальні обсяги готівкової виручки зазначеними підприємствами групи компаній «Приват» у вересні поточного року складають на суму 72 млн. 666 тис. 224,17грн.
При цьому, підприємством не відображено ні понесені витрати та не подано декларації ПДВ, розшифровку податкового кредиту та зобов`язань у розрізі контрагентів. Чим самим приховано від декларування податків до бюджету на загальну суму ПДВ понад 13,7 млн. грн., розрізі підприємств: ТОВ «Танаіс-Суми» сума виторгу по касовим апаратам 16 млн. 490 тис. 185грн. 17коп., в т.ч. сума ПДВ 2 млн. 748 тис. 364грн. 20коп.; ТОВ «Фрімонт» сума виторгу по касовим апаратам за вересень 2014 року - 23 млн. 548 тис. 153грн., у т. ч ПДВ - 3 млн. 924 тис., 692грн.; ТОВ «Оксарт-Суми» сума виторгу по касовим апаратам за вересень 2014 року - 32 N 627 тис. 886грн. 93коп., в т.ч. сума ПДВ 5 млн. 437 тис. 981грн. 16коп.
У ході подальшого проведення оперативно-розшукових заходів отримано відомості, що за адресою: м. Суми, вул. М. Лушпи, 6/2 підприємство ТОВ «Фрімонт» згідно договору №8 від 02.06.2014 року орендує комплекс будівель та споруд АЗС де зберігаються і можуть бути знищені предмети і документи щодо здійснення ТОВ «Оксарт-Суми», ТОВ «Фрімонт», ТОВ «Танаіс-Суми» господарської діяльності у вересні 2014 року, щодо ухилення від сплати податків вказаними підприємствами в особливо великих розмірах.
По даному кримінальному провадженню 19.11.2014 року на підставі ухвали Ковпаківського районного суду м. Суми від 17.11.2014 року було проведено обшук комплексу АЗС за адресою м. Суми, вул. М. Лушпи, 6/2 під час якого було вилучено майно, дозвіл на вилучення якого не було зазначено в ухвалі слідчого судді.
У підприємства ТОВ «Оксарт-Суми» під час обшуку були відсутні документи на придбання паливно-мастильних матеріалів, що дає підстави вважати, що тимчасово вилучені ПММ незаконно виготовлені.
На даний час є достатні підстави вважати, що тимчасово вилучене майно, у відповідності до ст.167 КПК України, використане як засоби чи знаряддя вчинення кримінальних правопорушень, та зберегли на собі сліди цих кримінальних правопорушень. Тому дані предмети та документи можуть бути використані, як докази фактів та обставин, які встановлюються під час кримінального провадження. Тому виникла необхідність у проведенні судово-хімічних експертиз та залучення вилучених ПММ та документів до кримінального провадження як речових доказів, у відповідності до ст.98 КПК України.
У судовому засіданні слідчий клопотання підтримав в повному обсязі, прохає його задовольнити в повному обсязі.
Преставник ТОВ «Оксарт-Суми» заперечував проти задоволення клопотання, пояснивши, що пальне, яке було вилучено в листопаді 2014 року не має відношення до пального, яке було реалізоване в вересні 2014 року.
Вивчивши клопотання та додані матеріали, вважаю, що клопотання не підлягає задоволенню, виходячи з наступного:
У відповідності до ч.1 ст. 170 КПК України передбачено, що арештом майна є тимчасове позбавлення підозрюваного, обвинуваченого або осіб, які в силу закону несуть цивільну відповідальність за шкоду, завдану діяннями підозрюваного, обвинуваченого або неосудної особи, яка вчинила суспільно небезпечне діяння, а також юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, у разі якщо до такої юридичної особи може бути застосовано захід кримінально-правового характеру у вигляді конфіскації майна, можливості відчужувати певне його майно за ухвалою слідчого судді або суду до скасування арешту майна у встановленому цим Кодексом порядку. Відповідно до вимог цього Кодексу арешт майна може також передбачати заборону для особи, на майно якої накладено арешт, іншої особи, у володінні якої перебуває майно, розпоряджатися будь-яким чином таким майном та використовувати його.
У відповідності до ч.3 ст. 170 КПК України передбачено, що арешт може бути накладено на нерухоме і рухоме майно, майнові права інтелектуальної власності, гроші у будь-якій валюті готівкою або у безготівковому вигляді, цінні папери, корпоративні права, які перебувають у власності у підозрюваного, обвинуваченого або осіб, які в силу закону несуть цивільну відповідальність за шкоду, завдану діяннями підозрюваного, обвинуваченого або неосудної особи, яка вчинила суспільно небезпечне діяння, і перебувають у нього або в інших фізичних, або юридичних осіб, а також які перебувають у власності юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, з метою забезпечення можливої конфіскації майна, спеціальної конфіскації або цивільного позову.
Відповідно до ч.2 ст.171 КПК України у клопотанні слідчого, прокурора про арешт майна повинно бути зазначено: підстави, у зв`язку з якими потрібно здійснити арешт майна; перелік і види майна, що належить арештувати; документи, що підтверджують право власності на майно, що належить арештувати.
Ухвалою слідчого судді Ковпаківського районного суду м. Суми від 21.11.2014 року клопотання слідчого повернуто прокурору відділу нагляду за додержанням законів органами податкової міліції прокуратури Сумської області ОСОБА_5 для усунення недоліків.
Однак слідчим станом на 26.11.2014 вказані в ухвалі недоліки усунуті не були, а саме: в клопотанні слідчим не зазначені підстави, у зв`язку з якими потрібно здійснити арешт майна, зокрема документів, зазначених в резолютивній частині клопотання, відповідно до норм ст.167 КПК України, в клопотанні слідчим не зазначені документи, що підтверджують право власності на майно, що належить арештувати, зокрема паливно-мастильні матеріали.
Згідно з ч.1 ст.173 КПК України слідчий суддя, суд відмовляють у задоволенні клопотання про арешт майна, якщо особа, що його подала, не доведе необхідність такого арешту.
Згідно з ч.2 ст. 173 КПК України При вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен враховувати: 1) правову підставу для арешту майна; 2) достатність доказів, що вказують на вчинення особою кримінального правопорушення; 3) розмір можливої конфіскації майна, можливий розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, та цивільного позову; 4) наслідки арешту майна для інших осіб; 5) розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження.
В клопотанні не обґрунтовано з посиланням на норми КПК України правові підстави для арешту тимчасово вилученого майна пального (бензин та дизельного палива), що передбачено ст.167 КПК України. Суб`єктом злочину за ч.3 ст.212 КК України є посадова особа підприємства, установи, організації, фізична особа, яка займається підприємницькою діяльністю, а не юридична особа. Отже, не можна вважати паливно-мастильні матеріали як такі, що здобуті в результаті вчинення кримінального правопорушення, а підприємство не несе відповідальність за заподіяну шкоду в результаті не сплати податків. Обмеження права власності ТОВ «Оксарт-Суми» на паливно-мастильні матеріали також не є співрозмірним до завдань кримінального провадження.
З врахуванням викладеного, вважаю необхідним клопотання слідчого з ОВС відділу кримінальних розслідувань слідчого управління фінансових розслідувань ГУ Міндоходів у Сумській області ОСОБА_4 , про накладення арешту на тимчасово вилучене майно 19.11.2014 року під час обшуку комплексу АЗС за адресою АДРЕСА_1 , за матеріалами кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №№0000133 від 13.11.2014 року залишити без задоволення.
На підставі викладеного і керуючись ст.171, ч.1, 2 ст.173 КПК України,

постановив:
Відмовити в задоволенні клопотання слідчого з ОВС відділу кримінальних розслідувань слідчого управління фінансових розслідувань ГУ Міндоходів у Сумській області ОСОБА_4 , про накладення арешту на тимчасово вилучене майно 19.11.2014 року під час обшуку комплексу АЗС за адресою АДРЕСА_1 , за матеріалами кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000133 від 13.11.2014 року.
Апеляційна скарга на ухвалу може бути подана протягом п`яти днів з дня її оголошення безпосередньо до суду апеляційної інстанції. Якщо ухвалу слідчого судді було постановлено без виклику особи, яка її оскаржує, то строк апеляційного оскарження для такої особи обчислюється з дня отримання нею копії судового рішення.

Слідчий суддя: ОСОБА_1