Рокитнівський районний суд Рівненської області
Справа №1-83/10
В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

03 вересня 2010 року смт.Рокитне

Рокитнівський районний суд Рівненської області у складі: головуючого судді Комзюк А.Ф., з участю секретаря Качановської О.Ф., Гіс В.Л., за участю прокурора Балика І.М., Волевач С.К., захисника підсудного ОСОБА_1 адвоката ОСОБА_2,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в смт.Рокитне кримінальну справу по обвинуваченню

ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженця ІНФОРМАЦІЯ_2, жителя ІНФОРМАЦІЯ_3, українця, громадянина України, ІНФОРМАЦІЯ_4, не працюючого, не одруженого раніше не судимого,

у вчиненні злочинів, передбачених ч.2 ст.185 КК України, ч.1 ст.304 КК України,

ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_5, уродженця та жителя ІНФОРМАЦІЯ_3, українця, громадянина України, ІНФОРМАЦІЯ_4, не працюючого, не одруженого раніше не судимого, потерпілого від Чорнобильської катастрофи,

у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст.185 КК України,

ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_6, уродженця та жителя ІНФОРМАЦІЯ_3, українця, громадянина України, ІНФОРМАЦІЯ_7, не працюючого, не одруженого раніше не судимого, потерпілого від Чорнобильської катастрофи,

у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст.185 КК України,

в с т а н о в и в:

03 січня 2010 року близько 17 години, ОСОБА_3, за попередньою змовою з ОСОБА_4 та ОСОБА_1, перебуваючи у стані алкогольного спяніння, умисно, таємно, шляхом вільного доступу, викрали з приміщення гаража ППСФ «Смолін» дві рельси довжиною по пять метрів кожна, вартістю 240 гривень за одну рельсу, чим спричинили матеріальний збиток підприємству на загальну суму 480 гривень.

Крім цього, ОСОБА_5, маючи намір на втягнення неповнолітнього у вчинення злочину, знаючи що ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_6 є неповнолітнім, умисно, шляхом вмовляння 03 січня 2010 року о 17 годині втягнув неповнолітнього ОСОБА_1 у злочинну діяльність, яка виразилась у вчиненні ними крадіжки з приміщення гаража ППСФ «Смолін» двох рельс довжиною по пять метрів кожна.

Підсудний ОСОБА_3 під час досудового слідства вину свою у вчиненні злочинів визнавав повністю. В ході судового слідства винним себе у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст.185 КК України визнав повністю, у вчиненні злочину, передбаченого ч.1 ст.304 КК України не визнав та дав суду показання про те, що 03 січня 2010 року близько 12 години він та ОСОБА_1 вирішили поїхати на мотоциклі в с.Обсіч Рокитнівського району. По дорозі вони заїхали на територію ППСФ «Смолін». Походивши по території ППСФ «Смолін» бачили, що у приміщенні гаража біля ями для ремонту автомобілів лежить дві рельси довжиною близько пяти метрів кожна. Він запропонував ОСОБА_1 забрати рельси та здати на металобрухт. Після цього, ОСОБА_1 поїхав у с.Обсіч за сторожем, а він залишився на території ППСФ «Смолін». Коли ОСОБА_1 привіз сторожа, вони втрьох розпили пляшку горілки після чого повернулися в с.Камяне, а сторож ОСОБА_6 залишився на території ППСФ «Смолін». Коли вони повернулися в с.Камяне, вдома у ОСОБА_1 був ОСОБА_4 Він запропонував йому поїхати на територію ППСФ «Смолін» та викрасти рельси, на що останній погодився. Близько 16 години , не дочекавшись ОСОБА_4 доки той прийде з дому, він із ОСОБА_1 запрягли коня у гужову повозку та поїхали на територію ППСФ «Смолін». Коли вони приїхали на територію ППСФ «Смолін» вхідні двері до гаража були відкриті, конем витягли рельси з гаража. В цей час до них прийшов ОСОБА_4, який допоміг загрузити рельси на повозку. Викрадені рельси вони відвезли до ОСОБА_7 та здали на металобрухт, який заплатив їм 380 гривень. Гроші поділили порівну, частину потратили в той же вечір, решту на Різдвяні свята.

Стверджує, що йому не було відомо, що ОСОБА_1 є неповнолітнім, але показав, що ОСОБА_1 проживає неподалік від нього, є його троюрідним братом, і йому відомо, що той закінчив 9 класів Камянської ЗОШ. Пропонував йому поїхати на територію ППСФ «Смолін» забрати рельси. На його пропозиції ОСОБА_1 погодився.

До зміни показів ОСОБА_3 щодо невизнання вини у втягненні неповнолітнього ОСОБА_1 у злочину діяльність суд відноситься критично.

Щиро розкаюється у вчиненні крадіжки, обіцяє подібного не вчиняти.

Підсудний ОСОБА_4 винним себе у вчиненні крадіжки визнав повністю та дав показання про те, що 03 січня 2010 року близько 14 години він був у ОСОБА_1, де грали в карти. Коли приїхали хлопці, то ОСОБА_3 йому запропонував поїхати на територію ППСФ «Смолін» та викрасти дві рельси, на що він погодився. Після цього він пішов додому пообідав та повернувся до ОСОБА_1. Коли він прийшов до будинку ОСОБА_1 то зрозумів, що хлопці вже поїхали на територію ППСФ «Смолін», бо гужової повозки не було. Коли він прийшов на територію ППСФ «Смолін», то рельси вже лежали на вулиці біля гужової повозки. Вони швидко погрузили рельси на повозку та поїхали з території ППСФ «Смолін». Рельси завезли до ОСОБА_7, за що той заплатив їм 380 гривень, гроші поділили порівну та потратили на Різдвяні свята. Через кілька днів викрадені рельси вони забрали у ОСОБА_7 та повернули та ППСФ «Смолін». Перед скоєнням злочину вживав спиртні напої.

Щиро розкаюється у вчиненому, обіцяє подібного не вчиняти.

Підсудний ОСОБА_1 у присутності законного представника ОСОБА_8 дав показання про те, що 03 січня 2010 року близько обідньої перерви вони з ОСОБА_3 на мотоциклі поїхали в с. Обсіч. По дорозі вирішили заїхати на ППСФ «Смолін». Там ОСОБА_3 запропонував йому викрасти рельси з гаража, на що він відповів , що «побачимо». Потім, він поїхав в с.Обсіч за сторожем, а ОСОБА_3 залишився на території ППСФ «Смолін». Коли привіз ОСОБА_6, вони втрьох розпили пляшку горілки після чого ОСОБА_6 залишився на території ППСФ «Смолін», а вони повернулися додому. Близько 17 години до нього прийшов ОСОБА_3 та запропонував поїхати та забрати рельси, на що він погодився. Він запряг коня у гужову повозку і води вдвох поїхали на територію ППСФ «Смолін». Коли витягли рельси з гаража до них прийшов ОСОБА_4, який допоміг погрузити рельси на гужову повозку, які відвезли ОСОБА_7 та здали на металобрухт. За продані рельси ОСОБА_7 заплатив 380 гривень, які поділили порівну. Через кілька днів ОСОБА_7 сказав щоб забрали рельси . Вони поїхали забрали рельси та відвезли їх на територію ППСФ «Смолін».

Щиро розкаюється у вчиненому обіцяє більше такого не вчиняти.

Крім визнання вини підсудними, вина їх підтверджується зібраними по справі доказами, які перевірені судом і визнані достовірними.

Законний представник підсудного ОСОБА_1 ОСОБА_8 дав показання про те, що у січні 2010 року, точної дати не пригадує, ввечері він пішов до хліва покормити коня, але коня не було. Через деякий час додому приїхав син ОСОБА_9 та сказав, що вони з ОСОБА_3 та ОСОБА_4 їздили по рельси. Через кілька днів йому стало відомо від працівників міліції, що його син з ОСОБА_3 та ОСОБА_4 викрали з території ППСФ «Смолін» рельси. Завдану шкоду відшкодували шляхом повернення рельс ППСФ «Смолін».Що могло спонукати його сина до вчинення злочину не знає, осіб, які могли б негативно впливати на нього немає.

Свідок ОСОБА_10 дав показання про те, що на час крадіжки він працював заступником директора ППСФ «Смолін. Рельси знаходилися в приміщенні гаража, біля ями для ремонту автотранспорту. Двері в гараж на навісні замки не закривалися. Територія ППСФ «Смолін» повністю не огороджена і не забезпечена сторожовою охороною, охороняються тільки лісопильний цех. Про крадіжку рельс йому стало відомо від сторожа. Звернулися із заявою в Рокитнівський РВ УМВС України в Рівненській області. Через деякий час рельси повернули на підприємство.

Свідок ОСОБА_6 дав показання про те. що він у січні 2010 року працював сторожем ППСФ «Смолін». Трудового договору з ним не укладали, тому він періодично наглядав за лісопильним цехом, зазвичай у нічний час. В день крадіжки його привіз мотоциклом на територію ППСФ «Смолін» ОСОБА_1 Там розпили пляшку горілки і ОСОБА_1 та ОСОБА_3 поїхали додому в с.Камяне, а він залишився на території ППСФ «Смолін». Коли було викрадено рельси він не знає, про крадіжку стало відомо пізніше.

Свідок ОСОБА_7 дав показання про те, що на початку січня 2010 року до нього ввечері приїхали ОСОБА_3, ОСОБА_4 та ОСОБА_1 та здали на металобрухт дві рельси довжиною по пять метрів. Він заплатив хлопцям гроші. Через деякий час по селу пішли чутки про крадіжку моторів на ППСФ «Смолін», а тому він сказав хлопцям, щоб ті забрали рельси і повернули йому гроші. Про те, що рельси були викрадені з території ППСФ «Смолін» не знав.

Факт вчинення ОСОБА_3, ОСОБА_4 та ОСОБА_1 крадіжки двох рельс, який мав місце 03 січня 2010 року, підтверджується відношенням засновника ППСФ «Смолін» ОСОБА_11 від 08 лютого 2010 року (а.с.3); протоколом огляду місця події від 09 лютого 2010 року з фототаблицями до нього (а.с.27-29); протоколом огляду місця події від 10 лютого 2010 року з фототаблицею до нього ( а.с. 30-31); протоколом відтворення обстановки і обставин події з фототаблицями до нього від 23 лютого 2010 року (а.с.58,59); протоколом відтворення обстановки і обставин події від 23 лютого 2010 року (а.с.67,68); протоколом огляду предмета від 23 лютого 2010 року (а.с.148).

Довідкою виданою ППСФ «Смолін про те, що територія ППСФ «Смолін» сторожовою охороною не охороняється ( а.с.26).

Згідно акту зважування від 10 лютого 2010 року вага двох рельс становить 240 кілограм та довідки №55 від 09 лютого 2010 року видоної ТОВ «Тонмет» про те, що вартість одного кілограму металобрухту чорних металів станом на січень 2010 року становить дві гривні (а.с.32, 33).

За вказаних обставин суд кваліфікує дії підсудного ОСОБА_3 за ч.2 ст.185 КК України як таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинена за попередньою змовою групою осіб та ч.1 ст.304 КК України - втягнення неповнолітнього у злочинну діяльність.

Суд кваліфікує дії підсудного ОСОБА_4 за ч.2 ст.185 КК України як таємне викрадення чужого майнам (крадіжка), вчинена за попередньою змовою групою осіб.

Суд виключає з обвинувачення ОСОБА_4 кваліфікуючу ознаку повторність, оскільки в судовому засіданні його винність у вчиненні іншого злочину не підтверджена доказами.

Суд кваліфікує дії підсудного ОСОБА_1 за ч.2 ст.185 КК України як таємне викрадення чужого майнам (крадіжка), вчинена за попередньою змовою групою осіб.

При призначенні покарання підсудному ОСОБА_3, суд враховує характер та ступінь суспільної небезпечності та тяжкості вчинених злочинів; обставини, які пом'якшують покарання щире каяття, сприяння розкриттю злочину, повне відшкодування завданої шкоди, шляхом повернення викраденого; обставини, які обтяжують покарання вчинення злочину у стані алкогольного спяніння, що підтверджується його показаннями; особу підсудного, який по місцю проживання характеризуються позитивно (а.с.77); раніше не судимий (а.с.78); є потерпілим від Чорнобильської катастрофи (а.с.76) і вважає за можливе призначити покарання необхідне і достатнє для його виправлення у виді позбавлення волі в межах передбачених санкцією ч.2 ст.185 КК України та ч.1 ст.304 КК України із звільненням його від відбування покарання із іспитовим строком та покладенням на нього обовязків відповідно ст.76 КК України.

Остаточне покарання ОСОБА_3, суд призначає відповідно до ст.70 КК України.

При призначенні покарання підсудному ОСОБА_4, суд враховує характер та ступінь суспільної небезпечності та тяжкості вчиненого злочину; обставини, які пом'якшують покарання щире каяття, сприяння розкриттю злочину, повне відшкодування завданої шкоди шляхом повернення викраденого; обставини, які обтяжують покарання вчинення злочину у стані алкогольного спяніння, що підтверджується його показаннями ; особу підсудного, який по місцю проживання характеризуються позитивно (а.с.103); раніше не судимий (а.с.110); є потерпілим від Чорнобильської катастрофи (а.с.102) і вважає за можливе призначити покарання необхідне і достатнє для його виправлення у виді позбавлення волі в межах санкції ч.2 ст.185 КК України із звільненням його від відбування покарання із іспитовим строком та покладенням на нього обовязків відповідно ст.76 КК України.

При призначенні покарання підсудному ОСОБА_1, суд враховує характер та ступінь суспільної небезпечності та тяжкості вчиненого злочину; обставини, які пом'якшують покарання щире каяття, сприяння розкриттю злочину, повне відшкодування завданої шкоди шляхом повернення викраденого; обставини, які обтяжують покарання вчинення злочину у стані алкогольного спяніння, що підтверджується його показаннями; особу підсудного, його вік, який по місцю проживання характеризуються позитивно (а.с.134); раніше не судимий (а.с.137); є потерпілим від Чорнобильської катастрофи (а.с.130) і вважає за можливе призначити покарання необхідне і достатнє для його виправлення у виді позбавлення волі в межах санкції ч.2 ст.185 КК України із звільненням його від відбування покарання із застосуванням примусових заходів виховного характеру: передачею під нагляд батьків ОСОБА_8 та ОСОБА_12 строком 1 (один) рік.

Цивільний позов не заявлений.

Долю речових доказів суд вирішує відповідно ст.81 КПК України.

Керуючись ст.ст.323-324 КПК України, ст.ст.70, 75, 76, 105 КК України, суд,-

з а с у д и в:

ОСОБА_3 визнати виним у вчиненні злочинів, передбачених ч.2 ст.185 КК України, ч.1 ст.304 КК України, і призначити покарання:

- за ч.2 ст.185 КК України - 2 (два) роки позбавлення волі,

- за ч.1 ст.304 КК України - 3 (три ) роки позбавлення волі.

Відповідно ч.1 ст.70 КК України , шляхом поглинання менш суворого покарання більш суворим, остаточне покарання ОСОБА_3 призначити у виді 3 (три) роки позбавлення волі.

Відповідно до ст. 75 КК України звільнити засудженого ОСОБА_3 від відбування покарання з випробуванням, встановивши іспитовий строк тривалістю 1 (один) рік шість місяців.

Відповідно до пунктів 3,4 ст.76 КК України покласти на засудженого ОСОБА_3 обов'язок:

- повідомляти органи кримінально-виконавчої системи про зміну місця проживання, роботи ;

- періодично з'являтися для реєстрації в органи кримінально-виконавчої системи.

Запобіжний захід засудженому ОСОБА_3 до набрання вироком законної сили залишити попередній - підписку про невиїзд.

ОСОБА_4 визнати винним у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст.185 КК України і призначити покарання: 2 (два ) роки позбавлення волі.

Відповідно до ст. 75 КК України звільнити засудженого ОСОБА_4 від відбування покарання з випробуванням, встановивши іспитовий строк тривалістю 1 (один) рік .

Відповідно до пунктів 3,4 ст.76 КК України покласти на засудженого ОСОБА_4 обов'язок:

- повідомляти органи кримінально-виконавчої системи про зміну місця проживання, роботи, навчання;

- періодично з'являтися для реєстрації в органи кримінально-виконавчої системи.

Запобіжний захід засудженому ОСОБА_4 до набрання вироком законної сили залишити попередній - підписку про невиїзд.

ОСОБА_1 визнати винним у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст.185 КК України і призначити покарання: 1 (один) рік позбавлення волі.

Відповідно до п.3 ч.2 ст. 105 КК України звільнити засудженого ОСОБА_1 від відбування покарання з застосуванням примусових заходів виховного характеру: передачею його під нагляд батьків ОСОБА_8 та ОСОБА_12 строком 1 (один) рік.

Запобіжний захід засудженому ОСОБА_1 до набрання вироком законної сили залишити попередній - підписку про невиїзд.

Речові докази: - гужова повозка, яка знаходяться на зберіганні у ОСОБА_8

Васильовича, - залишити у власності останнього;

-дві рельси довжиною по 5 метрів кожна, які знаходяться на зберіганні у

ОСОБА_10, повернути власнику ППСФ «Смолін».

На вирок може бути подано апеляцію до апеляційного суду Рівненської області через Рокитнівський районний суд протягом пятнадцяти діб з моменту його проголошення. Апеляція подається із дотриманням вимог ст.350 КПК України щодо її змісту.

Суддя Рокитнівського районного суду

Рівненської області ОСОБА_13