справа № 5-348/11
П О С Т А Н О В А

Іменем України

25.05.11 року Бердичівській міськрайонний суд Житомирської області в складі: головуючого-судді Заїки Г.М., за участю секретаря судового засідання Бакалович І.Є., прокурора Білецького О.Г., представника Бердичівського ВКВІ ОСОБА_1, розглянувши подання Бердичівської ВКВІ про скасування звільнення від відбування покарання засудженому ОСОБА_2, -

В С Т А Н О В И В:

Згідно вироку Бердичівського міськрайонного суду Житомирської області від 24 березня 2008 року ОСОБА_2 засуджений за ст. 186 ч. 3 КК України на 5 років позбавлення волі та відповідно до ст. 75 КК України звільнений від відбування покарання з випробуванням протягом трьохрічного іспитового строку. Відповідно до ст. 76 КК України на нього покладено обовязки повідомляти органи кримінально-виконавчої системи про зміну місця проживання та періодично зявлятися для реєстрації в органи кримінально-виконавчої системи.

Як вбачається з подання, 24 червня 2008 року засуджений з'явився за викликом до ВКВІ, де йому було повністю роз'яснено порядок та умови відбування покарання, обов'язки покладені на нього судом, про що було відібрано пояснення та підписку. А також винесено постанову про встановлення днів явки на реєстрацію, згідно якої засуджений має з'являтися на реєстрацію до Бердичівської ВКВІ - 1,2,3,4 понеділок кожного місяця.

Засуджений ОСОБА_2, перебуваючи на обліку Бердичівського ВКВІ, показав себе з негативної сторони. Без поважних причини не з'явився для реєстрації до ВКВІ 12 травня 2008 року, за що 19 травня 2008 року йому було винесено перше офіційне попередження та повторно проведено бесіду виховного характеру про наслідки ухилення від відбування покарання з випробуванням і наслідки скоєння повторного злочину.

Однак, ігноруючи обов'язки покладені судом, не бажаючи ставати на шлях виправлення, засуджений ОСОБА_2, продовжуючи ухилятися від відбування покарання з випробуванням, не з'явився для реєстрації до ВКВІ 6 жовтня 2008 року, за що 13 жовтня 2008 року йому було винесено друге офіційне попередження.

13 жовтня 2008 року до Бердичівського міськрайонного суду було направлено подання відносно ОСОБА_2 про скасування іспитового строку.

Постановою Бердичівського міськрайонного суду від 23 жовтня 2008 року в задоволенні подання Бердичівської ВКВІ було відмовлено.

Однак, засуджений ОСОБА_2 не зробив для себе вірних висновків та 5 липня 2010 року без поважних причин не з'явився для реєстрації до ВКВІ, за що 12 липня 2010 року йому було винесено третє офіційне письмове попередження.

Продовжуючи злісно ухилятися від виконання обов'язків, покладених на нього судом, засуджений ОСОБА_2 не з'явився для реєстрації до ВКВІ 17 січня 2011 року, виправдовуючих документів не надав, за що 18 січня 2011 року йому було винесено четверте офіційне застереження у виді письмового попередження. 21 січня 2011 року Бердичівська ВКВІ звернулась з поданням до суду про скасування іспитового строку засудженому.

В судовому засіданні представник Бердичівського ВКВІ подання підтримала.

Засуджений суду пояснив, що на реєстрацію до ВКВІ він не з"являвся вчасно, оскільки не встиг прибути з м. Києва, де був на роботі. Також доглядав за своїм дідусем, який не міг себе обходити, про що надав відповідні документи.

Прокурор зазначив, що в задоволенні подання слід відмовити, оскільки підстав, передбачених ст. 78 ч. 2 КК України, ст. 166 КВК України, для скасування іспитового строку засудженому, не вбачається.

Вислухавши думку учасників судового розгляду, дослідивши матеріали справи, суд прийшов до висновку про відмову у задоволенні подання.

Судом встановлено, що ОСОБА_2 протягом іспитового строку, незважаючи на неодноразові попередження про наслідки передбачені ст. 78 КК України, поодиноко не з'являвся на реєстрацію до Бердичівського ВКВІ, чим порушував обов'язки покладені на нього судом.

Обставини, щодо нез'явлення засудженого ОСОБА_2 на реєстрацію до ВКВІ у 2008 році, були предметом дослідження Бердичівського міськрайонного суду, тому повторному дослідженню ці обставини не підлягають.

Щодо неявки 5 липня 2010 року, 17 січня 2011 року та 24 січня 2011 року на реєстрацію до Бердичівського ВКВІ засуджений пояснив, що 5 липня 2010 року перебував на будівництві, про що повідомив ВКВІ, а в січні 2011 року доглядав свого діда, що підтвердив документами з медичної установи.

Крім того, засуджений ОСОБА_2 з'являвся на реєстрацію на другий день після встановленого йому дня, давав письмові пояснення і отримував попередження. З характеристик, що є в особовій справі, вбачається, що ОСОБА_2 під час випробувального терміну характеризувався посередньо, одружився, має на утримання малолітню дитину. Хоча і вчинив злочин, але справа проти нього закрита, в зв'язку з добровільним проходженням курсу лікування від наркоманії. З повідомлень дільничних інспекторів вбачається, що ОСОБА_2 по місцю свого проживання характеризується позитивно, до адміністративної відповідальності не притягувався.

Відповідно до ст. 78 ч. 2 КК України, ст. 166 КВК України, якщо засуджений звільнений від відбування покарання з випробуванням, ухиляється від виконання покладених на нього обовязків або систематично вчинює правопорушення, що потягли за собою адміністративні стягнення і свідчать про його небажання стати на шлях виправлення, іспитовий строк може бути скасований.

Таких обставин, при розгляді вказаного подання, судом не встановлено.

На підставі наведеного, суд приходить до висновку про відмову в задоволенні подання Бердичівської ВКВІ про скасування іспитового строку засудженому.

Керуючись ст. 78 ч. 2 КК України, ст.408-2 КПК України, ст. 166 КВК України, суд, -

П О С Т А Н О В И В :

В задоволенні подання Бердичівського ВКВІ щодо скасування іспитового строку засудженому ОСОБА_2 відмовити за безпідставністю.

Постанова може бути оскаржена прокурором та засудженим протягом семи діб до апеляційного суду Житомирської області через Бердичівський міськрайонний суд.

Головуючий