Справа № 383/968/14-к
Провадження №1-кп/383/130/14
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 жовтня 2014 року Бобринецький районний суд Кіровоградської області в складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участю:

секретаря ОСОБА_2 ,

прокурорів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

потерпілої ОСОБА_5 ,

обвинуваченого ОСОБА_6 ,

захисників обвинуваченого адвокатів ОСОБА_7 , ОСОБА_8 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні Бобринецького районного суду Кіровоградської області клопотання про застосування примусових заходів медичного характеру, по матеріалам кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000205, відносно:

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , українця, громадянина України, уродженця с. Західне Бобринецького району Кіровоградської області, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , інваліда другої групи, перебуваючого на «Д» обліку у лікаря психіатра Бобринецької ЦРЛ, не одруженого, маючого на утриманні неповнолітнього сина, офіційно не працюючого, раніше не судимого, -

за ознаками злочину, передбаченого ч.1 ст.186 КК України, -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_6 пред`явлена підозра в тому, що він відкрито викрав чуже майно (грабіж).

Вказане кримінальне правопорушення було вчинено ним при наступних обставинах:

27.04.2014 близько 11 години 30 хвилин ОСОБА_6 знаходячись на території Ковалівського кладовища, яке розташоване за адресою: м. Бобринець, Бобринецького району Кіровоградської області, біля могили ОСОБА_9 , який захоронений на даному кладовищі, в присутності невідомого малолітнього хлопця, побачив мобільний телефон сіро-чорного кольору марки Nokia 1200, іmеі: НОМЕР_1 , вартість якого, згідно висновку судово-товарознавчої експертизи проведеної ПМП «Шар», становить 40 гривень з sim-карткою мобільного оператора «Київстар» з номером НОМЕР_2 , вартість якої, згідно довідки вартості становить 10 гривень, в силіконовому чохлі, який вирішив забрати собі і вимкнувши його поклав до кишені штанів, в які був одягнутий.

Саме в цей час до ОСОБА_6 підійшла ОСОБА_5 , яка знаходилась поряд на даному кладовищі, та повідомила, що телефон, який він щойно поклав до кишені належить їй. В подальшому, ОСОБА_6 реалізуючи свій злочинний умисел на заволодіння вказаним телефоном та не реагуючи на зауваження потерпілої ОСОБА_5 , відкрито в її присутності з корисливих мотивів та ціллю особистого збагачення, заволодів мобільним телефоном сіро-чорного кольору марки Nокіа 1200 з sim-карткою, з яким зник з кладовища. Тим самими обернувши його у свою власність та розпорядившись ним на власний розсуд, а саме принісши до власного будинку, розташованого за адресою: АДРЕСА_1 , чим спричинив потерпілій ОСОБА_5 матеріальну шкоду на загальну суму 40 гривень 00 копійок.

Таким чином, ОСОБА_6 вищезазначеними протиправними діями вчинив суспільно небезпечне діяння, передбачене ч. 1 ст. 186 КК України, кваліфікуючою ознакою якого є: відкрите викрадення чужого майна (грабіж).

Допитаний у судовому засіданні в якості обвинуваченого ОСОБА_6 щодо інкримінованого йому діяння показав, що дати не пам`ятає, але стверджує, що на «гробки» перебував на кладовищі в м.Бобринець де збирав цукерки та на одній з могил, біля якої перебував невідомий йому малолітній хлопчик, помітив мобільний телефон та два пакета цукерок. Після він в присутності хлопця взяв з могили невідомої йому людини мобільний телефон вимкнув його та поклав до кишені одягу, в який був одягнутий, та пішов від могили в напрямку свого домоволодіння. Після потерпіла ОСОБА_5 , яка знаходилась неподалік на кладовищі, почала його наздоганяти та вимагати повернути їй мобільний телефон, однак він відмовився їй повернути мобільний телефон. Принісши мобільний телефон до власного домоволодіння, розташованого за адресою: АДРЕСА_1 він поклав його в одній з кімнат будинку.

Вчинення ОСОБА_6 суспільно небезпечне діяння, передбачене ч. 1 ст. 186 КК України, повністю підтверджується матеріалами кримінального провадження у їх сукупності, а саме:

показаннями потерпілої ОСОБА_5 , яка показала, що 27.04.2014 року перебувала на ковалівському кладовищі в м. Бобринець, де за столом вживала алкогольні напої поминаючи померлих. Телефон «Nокіа», який був в прозорому чохлі залишила на сусідньому столі. Далі побачила, як ОСОБА_6 взяв зі столу телефон та почав тікати. Вона почала бігти за обвинуваченим прохаючи останнього провернути їй мобільний телефон, однак він відмовся повернути телефон та зник в невідомому їй напрямку. Після чого вона повідомила працівників міліції про викрадення ОСОБА_6 мобільного телефону. Претензій матеріального та морального характеру до обвинуваченого немає.

результатом огляду місця події від 27.04.2014 року, а саме території домоволодіння ОСОБА_6 , що розташоване за адресою: АДРЕСА_1 , в ході якого в будинку вказаного домоволодіння на столі виявлено та вилучено мобільний телефон марки Nokia сіро-чорного кольору IMEI: НОМЕР_1 у вимкненому стані з SIM-карткою мобільного оператора НОМЕР_2 . Мається силиконовий чохол (а.с.8-10);

результатами огляду предметів від 06.05.2014 року, а саме мобільного телефону Nokia IMEI: НОМЕР_1 , Model 1200, Type:RH-99, який має забруднення та потертості; SIM-карткою мобільного оператора «Київстар», біло-блакитного кольору з номером НОМЕР_3 ; чохол для мобільного телефону виготовлений з силіконового матеріалу, затемнений, має забруднення, розмірами 49*110*18 мм. (а.с.11-12);

результатами слідчого експерименту від 30.04.2014 року в ході якого ОСОБА_6 розповів за яких обставин він вчинив відкрите викрадення мобільного телефону в силіконовому чохлі на Ковалівському кладовищі та показав на місце крадіжки та напрямок, у якому він тікав від потерпілої ОСОБА_5 (а.с.45-47);

висновком експерта з оцінки майна від 05.05.2014 року, згідно якого встановлено, що ринкова вартість мобільного телефону марки Nokia моделі 1200, 2007 року випуску, бувший у використанні з 2010 року станом на 27.04.2014 року складає 40 грн. (а.с.59-60).

Таким чином, у кримінальному провадженні виконані всі необхідні слідчі дії та зібрані достатні докази щодо вчинення ОСОБА_6 суспільно небезпечного діяння, передбаченого ч. 1 ст. 186 КК України.

Однак, відповідно до висновку судово-психіатричної експертизи №286 від 27.05.2014 року ОСОБА_6 в момент скоєння правопорушення та в даний час страждає помірною розумовою відсталістю зі значними порушеннями поведінки, про що свідчать дані анамнезу і дані обстеження, не здатний робити вірні висновки, втрачені логічність та послідовність дій. Критика до свого стану здоров`я та поведінки відсутня. Все це позбавляє ОСОБА_6 розуміти значення своїх дій і розумно керувати ними. Підпадає під дію ч. 2 ст. 19 КК України. У відношенні інкримінованого йому діяння ОСОБА_6 слід вважати неосудним. Потребує застосування примусових заходів медичного характеру - амбулаторна примусова психіатрична допомога.

Примусовий захід медичного характеру відносно ОСОБА_6 необхідно застосувати у зв`язку з тим, що він вчинив кримінальне правопорушення у стані неосудності, в момент скоєння правопорушення та в даний час страждає помірною розумовою відсталістю зі значними порушеннями поведінки та згідно висновку судово-психіатричної експертизи №286 від 27.05.2014 року потребує застосування відносно нього примусового заходу медичного характеру у вигляді амбулаторної примусової психіатричної допомоги.

Відповідно до ч.2 ст.19 КК України не підлягає кримінальній відповідальності особа, яка під час вчинення суспільно небезпечного діяння, передбаченого КК України, перебувала в стані неосудності, тобто не могла усвідомлювати свої дії (бездіяльність) або керувати ними внаслідок хронічного психічного захворювання, тимчасового розладу психічної діяльності, недоумства або іншого хворобливого стану психіки. До такої особи можуть бути застосовані примусові заходи медичного характеру.

Згідно статті 93 КК України примусові заходи медичного характеру можуть бути застосовані судом до осіб, які вчинили у стані неосудності суспільно небезпечні діяння.

Частиною 2 статті 94 КК України визначено, що надання амбулаторної психіатричної допомоги в примусовому порядку може бути застосоване судом стосовно особи, яка страждає на психічні розлади і вчинила суспільно небезпечне діяння, якщо особа за станом свого психічного здоров`я не потребує госпіталізації до психіатричного закладу.

Статтею 511 КПК України визначено, що досудове розслідування у кримінальному провадженні щодо застосування примусових заходів медичного характеру закінчується закриттям кримінального провадження або складенням клопотання про застосування примусових заходів медичного характеру. Прокурор затверджує складене слідчим або самостійно складає клопотання про застосування примусових заходів медичного характеру і надсилає його суду в порядку, передбаченому цим Кодексом.

Відповідно ч. 2 ст.513 КПК України визнавши доведеним, що особа вчинила суспільно небезпечне діяння у стані неосудності або після вчинення кримінального правопорушення захворіла на психічну хворобу, яка виключає можливість застосування покарання, суд постановляє ухвалу про застосування примусових заходів медичного характеру.

Також суд врахував, що суспільно-небезпечне діяння ОСОБА_6 не пов`язане із застосуванням ним фізичної сили чи погрози в її застосуванні, а вид примусового заходу медичного характеру повинен забезпечити хворому, крім іншого і можливість соціальної адаптації особи у суспільстві. Людина з емоційно-вольовими психічними порушеннями не здатна на вчинення активних дій. Встановлений діагноз переконує суд у відсутності потенційної загрози особи ОСОБА_6 , як для нього особисто, так і по відношенню до оточуючих людей.

Враховуючи характер та тяжкість захворювання, тяжкість вчиненого діяння, ступінь небезпечності хворого, що підтверджується висновком судово-психіатричної експертизи та доказами по справі, суд вважає необхідним застосувати примусові заходи медичного характеру до ОСОБА_6 , який вчинив суспільно-небезпечне діяння, але у силу свого хворобливого стану і характеру вчиненого суспільно-небезпечного діяння, являє небезпеку для суспільства та з метою запобігання вчинення нових суспільно небезпечних діянь, потребує застосування примусових заходів медичного характеру амбулаторної примусової психіатричної допомоги.

Речові докази - мобільний телефон «Nokia 1200» IMEI: НОМЕР_1 , силіконовий чохол для мобільного телефону та SIM-картку мобільного оператора «Київстар», передані на зберігання потерпілій ОСОБА_5 у відповідності до ст.100 КПК України підлягає залишенню за належністю законному володільцю потерпілій ОСОБА_5 .

Цивільний позов не заявлявся.

Запобіжний захід відносно ОСОБА_6 не обирався.

Керуючись ст.ст.19, 93, 94 КК України, ст.ст. 372, 512, 513 КПК України, суд -

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання по кримінальному провадженню внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000205 від 27.04.2014 року про застосування примусових заходів медичного характеру відносно ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , - задовольнити.

Застосувати відносно ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Західне Бобринецького району Кіровоградської області, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , примусові заходи медичного характеру у виді амбулаторної примусової психіатричної допомоги.

Речові докази: мобільний телефон «Nokia 1200» IMEI: НОМЕР_1 , силіконовий чохол для мобільного телефону та SIM-картку мобільного оператора «Київстар», залишити за належністю законному володільцю потерпілій ОСОБА_5 .

Ухвалу після набрання нею законної сили направити на виконання начальнику Бобринецького РВ УМВС України в Кіровоградській області.

Ухвала набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги ухвала, якщо її не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Ухвала може бути оскаржений до Апеляційного суду Кіровоградської області шляхом подачі апеляційної скарги через Бобринецький районний суд Кіровоградської області протягом тридцяти днів з дня її проголошення.

Суддя ОСОБА_1