Справа № 343/202/14-к
Провадження № 11/779/3/2016
Категорія ч. 2 ст. 265 КК України
Головуючий у 1 інстанції ОСОБА_1
Суддя-доповідач ОСОБА_2
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
26 січня 2016 року м. Івано-Франківськ
Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Апеляційного суду Івано-Франківської області в складі :

головуючого судді ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

з участю:

прокурора ОСОБА_5 ,

обвинувачених ОСОБА_6 , ОСОБА_7 ,

ОСОБА_8 ,

захисників ОСОБА_9 , ОСОБА_10 ,

ОСОБА_11 , ОСОБА_12

розглянувши у відкритому судовому засіданні матеріали кримінальної справи за апеляційною скаргою прокурора на постанову Долинського районного суду від 20 жовтня 2015 року відносно ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , яким повідомлено про підозру у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 365 КК України ,-

в с т а н о в и л а :
Оскарженою постановою суду першої інстанції кримінальну справу про обвинувачення ОСОБА_6 , ОСОБА_8 , ОСОБА_7 повернуто прокурору Долинської міжрайонної прокуратури для організації проведення додаткового розслідування .

Суд першої інстанції, виносячи ухвалу виходив по суті з того, що як видно із матеріалів кримінальної справи досудове слідство по ній проведено неповно та поверхнево, обставини, які мають істотне значення з`ясовано однобічно, а допущені неточності не можуть бути усунуті в ході судового розгляду. Суд у своїй постанові вказав, які саме дії необхідно вчинити в ході досудового розслідування для встановлення потрібних фактів, разом з тим вказав і про те, що слідчий вправі не обмежуватись вказівками суду, а виходити за їх межі для повного з`ясування необхідної інформації.

Не погодившись з ухвалою суду, прокурор подав апеляцію, в якій посилається на порушення судом вимог кримінального процесуального закону так як на його думку обвинувальний висновок відповідає вимогам КПК України 1960 року, а вказані в постанові недоліки можуть бути усунуті в ході судового розгляду, що полягає у постановленні додаткових запитань підсудному, потерпілому, свідкам, поданні і оголошенні документів, яких не було у справі та виконанні інших судових дій.. Просить постанову суду скасувати та призначити новий судовий розгляд у суді першої інстанції.

Як видно із кримінальної справи, ОСОБА_6 , ОСОБА_8 і ОСОБА_7 будучи працівниками органів внутрішніх справ 11.07.2011 року проводили оперативно-профілактичне відпрацювання під час якого о 21 годині цього ж дня на зупинці в с. Тростянець Долинського району Івано-Франківської області не представившись громадянину ОСОБА_13 та застосувавши до нього фізичну силу посадили його у службовий автомобіль і повезли в сторону міста Долини. По дорозі працівники міліції стали обзивати ОСОБА_13 нецензурними словами, а ОСОБА_7 разом із ОСОБА_8 умисно нанесли йому декілька ударів. Надалі за`їхавши з ним на лісову галявину поблизу с. Рахиня Долинського району обвинувачені стали умисно наносити йому руками і ногами удари по голові та по інших ділянках тіла, при цьому зв`язавши його ременем. В результаті цих злочинних дій ОСОБА_14 отримав тілесні ушкодження у вигляді забійної рани, садна та синців в ділянці обличчя, крововилив правового ока, синець по внутрішній поверхні лівого плеча, які відносяться до легких тілесних ушкоджень.

В ході апеляційного розгляду прокурор апеляційну скаргу підтримав, а обвинувачені ОСОБА_6 , ОСОБА_8 , ОСОБА_7 та їх захисники її заперечили , просили залишити ухвалу суду без змін.

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення учасників судового розгляду, обговоривши доводи й мотиви апеляції, колегія суддів вважає, що вона не підлягає до задоволення з наступних підстав.

Відповідно до положень ст. 281 КПК України 1960 року повернення справи на додаткове розслідування з мотивів неповноти або неправильності досудового слідства може мати місце лише тоді, коли ця неповнота або неправильність не може бути усунута в судовому засіданні.

Відповідно до роз`яснень постанови Пленуму Верховного Суду України від 11.02.2005 року «Про практику застосування судами України законодавства, що регулює повернення кримінальних справ на додаткове розслідування» де вказано, що у рішенні суду має бути обгрунтовано висновок про наявність підстав для повернення справи на додаткове розслідування, та зазначено, які слідчі дії необхідно провести під час нього. Вказівки суду є обов`язковими для органів досудового слідства. Також п. 9 цієї Постанови та ст. 281 КПК України передбачає, що повернення справи на додаткове розслідування допускається лише коли неповнота або необ`єктивність досудового слідства не може бути усунута в судовому засіданні.

На думку колегії суддів, висновок суду першої інстанції про те, що неповнота та необ`єктивність досудового слідства не може бути усунута в ході судового розгляду , є правильним.

Як вбачається з оскаржуваної постанови суд першої інстанції обгрунтовано прийшов до висновку про необхідність направлення справи до додаткове розслідування, так як існує ряд не досліджених та не з`ясованих обставин, які необхідно встановити та перевірити для прийняття законного рішення.

Зі змісту оскаржуваної постанови видно, що судом першої інстанції органу досудового розслідування було данню доручення, в якому було вказано які саме дії треба зробити та що необхідно дослідити, без чого не може бути прийняте законне та обґрунтоване рішення, а в разі неможливості встановити вказані в ухвалі суду обставини, слід вмотивовано зазначити причини і взяти за основу з приводу цих обставин інші докази, що маються в матеріалах справи, котрі можна вважати достовірними виходячи з конкретних обставин справи для підтвердження тих чи інших фактів.

На виконання вищевказаних рекомендацій в процесі розгляду справи в порядку ст. 315-1 КПК України 1960 року судом першої інстанції органу досудового розслідування надавалось судове доручення для дослідження окремих обставин справи.

Зокрема, в цих судових дорученнях вказувалось про необхідність проведення експертизи відеозапису слідчих дій від 19.05.2015 року та про проведення перевірки показань свідка ОСОБА_15 .

Також заслуговує на увагу клопотання сторони захисту про проведення потерпілому судово-психіатричної експертизи враховуючи його індивідуально-психологічні особливості та характер, оскільки він впродовж всього досудового розслідування та судового розгляду постійно змінював свої показання щодо обставин справи.

Невизначеним залишилось питання зникнення відеокасети, на якій зберігався допит потерпілого ОСОБА_13 стосовно поданої ним заяви про те, що тілесні ушкодження, які були в нього, він заподіяв собі сам. Цьому доказу слід дати належну оцінку, а тому його встановлення має важливе значення для вирішення справи, а невиконання цього доручення не може бути усунуто в судовому засіданні.

Важливим та невирішеним залишилось питання, з приводу якого суд першої інстанції надавав органу досудового розслідування доручення в порядку ст. 315-1 КПК України 1960 року, про встановлення особи на ім`я ОСОБА_16 , оскільки потерпілий впродовж всього провадження посилається на розмови з нею, вказуючи про те, що вона знає всі обставини вчиненого проти нього злочину, він все їй розповідав та надсилав їй ммс повідомлення з фотографіями слідів його побиття. Але дане доручення органу досудового розслідування так і залишилось невиконаним.

Враховуючи великий обсяг та специфіку слідчих дій, які необхідно провести, колегія суддів вважає, що твердження прокурора про можливість розгляду справи по суті і те, що вказану неповноту досудового розслідування можна усунути при судовому розгляді справи є необґрунтованими, а тому апеляція прокурора задоволенню не підлягає.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 281, 365, 366, 377, 379 КПК України 1960 року, колегія суддів, -

у х в а л и л а :
Апеляційну скаргу прокурора залишити без задоволення, а постанову Долинського районного суду від 20 жовтня 2015 року про повернення справи на додаткове розслідування- без змін.

Ухвала оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Головуючий ОСОБА_2
Судді: ОСОБА_3
ОСОБА_4