Справа №10-112/10 Головуючий у суді у 1 інстанції -
Номер провадження - Суддя-доповідач - ОСОБА_1
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 квітня 2010 року. Колегія суддів судової палати у кримінальних справах Апеляційного суду Сумської області у складі:

головуючого - Лугового М.Г.

судців - Матуса В.В., Гончарова М.В.

з участю прокурора - Пирхи А.М. .

захисника - ОСОБА_2

обвинуваченого - ОСОБА_3

розглянула у відкритому судовому засіданні в місті Суми матеріали справи за апеляцією прокурора Білана Г.І., який брав участь у розгляді справи судом першої інстанції, на постанову Зарічного районного суду міста Суми від 2 квітня 2010 року, якою відносно

ОСОБА_3,

ІНФОРМАЦІЯ_1, мешканця ІНФОРМАЦІЯ_2, раніше не судимого, відмовлено в обранні запобіжного заходу у вигляді взяття під варту,

ВСТАНОВИЛА:

25 березня 2010 року до Зарічного районного суду м. Суми з поданням,

погодженим із прокурором м. Суми, звернувся старший слідчий прокуратури м. Суми про

обрання відносно ОСОБА_3 запобіжного заходу у вигляді взяття під варту, який

обвинувачується у вчиненні злочину, передбаченого ст. 365 ч. 2 КК України.

26 березня 2010 року, постановою суду продовжено строк затримання ОСОБА_3

М.М. до десяти діб, з метою необхідності додатково вивчити дані про особу

підозрюваного.

Постановою Зарічного районного суду м. Суми від 2 квітня 2010 року було відмовлено в задоволенні подання слідчого. Суд своє рішення мотивував тим, що ОСОБА_3 має постійне місце проживання та роботи, характеризується позитивно, раніше до кримінальної відповідальності не притягувався, крім того, відсутні будь-які підстави вважати, що він буде ухилятися від слідства або суду чи перешкоджати встановленню істини по справі або продовжувати злочинну діяльність.

В поданій апеляції прокурор Білан Г.І., який брав участь в розгляді справи судом першої інстанції, вказує, що ОСОБА_3 вчинив злочин, за який передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад три роки, перебуваючи на волі, матиме можливість впливати на свідків або потерпілого по справі та іншим чином перешкоджати встановленню істини по справі, або продовжити злочинну діяльність. Просить постанову

суду скасувати та обрати відносно ОСОБА_3 запобіжний захід у вигляді взяття під варту.

Заслухавши доповідача, прокурора, який підтримав апеляцію прокурора, який брав участь у розгляді справи судом першої інстанції, обвинуваченого ОСОБА_3 і його захисника, які вважали постанову суду законною, перевіривши матеріали справи та обговоривши доводи апеляції, колегія суддів вважає, що вона не підлягає задоволенню виходячи з наступного.

Обираючи відносно ОСОБА_3 запобіжний захід у виді взяття під варту, суд першої інстанції, врахувавши відповідно до вимог ст.ст. 148, 150, 155 КПК України всі обставини справи, що мають значення для правильного її вирішення, вірно відмовив в задоволенні цього подання.

З матеріалів справи вбачається, що ОСОБА_3 органами досудового слідства обвинувачується у вчиненні злочину, передбаченого ст. 365 ч. 2 КК України, тобто у вчиненні тяжкого злочину.

В той же час, взяття під варту на стадіях дізнання і досудового слідства застосовується лише у випадку, коли особа підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі, і коли є достатні підстави вважати, що ця особа може ухилятися від слідства й суду»або виконання процесуальних рішень, перешкоджати встановленню істини у справі чи продовжувати злочинну діяльність, а сама санкція статті кримінального закону, у вчиненні якого підозрюється або обвинувачується особа не є підставою для обрання такого виду запобіжного заходу як взяття під варту.

Відмовляючи в задоволенні подання слідчого про обрання запобіжного заходу у вигляді взяття під варту відносно ОСОБА_3, суд врахував тяжкість злочину, у вчиненні якого він обвинувачується, дані про особу обвинуваченого, його характеристики, наявність постійного місця проживання, а також інші обставини, що характеризують ОСОБА_3 та навів відповідні мотиви прийнятого рішення.

Достатніх підстав вважати, що обвинувачений ОСОБА_3 буде ухилятися від слідства і суду та перешкоджати встановленню істини у справі або продовжувати злочинну діяльність судом не встановлено, а сама санкція статті кримінального закону, за якою обвинувачується ОСОБА_3, не може бути основною підставою для обрання запобіжного заходу у вигляді взяття під варту.

А тому, доводи апеляції прокурора про те, що обвинувачений може ухилятися від слідства і суду та перешкоджати встановленню істини у справі або продовжувати злочинну діяльність є необгрунтованими.

Якщо держава не наведе „відповідних і достатніх" підстав для тримання під вартою обвинуваченої особи, така особа завжди має бути звільнена після затримання і перебувати на волі до початку судового розгляду її справи ( див. рішення Суду „Вемгофф проти Німеччини").

Таким чином, врахувавши дані про особу обвинуваченого ОСОБА_3, обставин злочину, у вчиненні якого він обвинувачується, суд дійшов вірного висновку про відсутність підстав для обрання йому запобіжного заходу у вигляді взяття під варту.

На підставі викладеного, колегія суддів не вбачає будь-яких підстав для скасування постанови суду»та задоволення поданої апеляції прокурора.

Керуючись ст.ст. 362, 366, 377 КПК України, колегія суддів, -

УХВАЛИЛА:

Постанову Зарічного районного суду м. Суми від 2 квітня 2010 року, про відмову в обранні запобіжного заходу у вигляді взяття під варту відносно ОСОБА_3 - залишити без зміни, а апеляцію прокурора Білана Г.І., який брав участь у розгляді справи судом першої інстанції ОСОБА_4, - без задоволення.

СУДДІ:

ОСОБА_5 ОСОБА_1 ОСОБА_6