ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
17.11.2015 року м. Харків

Московський районний суд м. Харкова у складі

головуючого - судді ОСОБА_1

при секретарі - ОСОБА_2

за участю прокурора - ОСОБА_3

обвинуваченого - ОСОБА_4

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Харкові в залі суду кримінальне провадження за обвинуваченням

ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Будилка, Лебединського району, Сумської області, українця, громадянина України, освіта професійно-технічна, не одруженого, не працюючого, раніше судимого: 20.03.2014 року Лебединським районним судом, Сумської області, за ч. З ст. 185 КК України до 3 років позбавлення волі, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 ,
-за ч. 2 ст. 289 КК України;
-
встановив:
ОСОБА_4 будучи раніше судимим та маючи не зняту та не погашену у встановленому законом порядку судимість, на шлях виправлення не став і знов вчинив кримінальне правопорушення за наступних обставин.
01.12.2014 року, приблизно о 01 год. 00 хв., ОСОБА_4 перебуваючи біля буд. № 66 по вул. Героїв Праці у м. Харкові разом з іншою особою, матеріали кримінального провадження відносно якої виділені в окреме провадження, вступили в злочинну змову спрямовану на незаконне заволодіння транспортним засобом. Після чого маючи злочинний умисел, спрямований на незаконне заволодіння транспортним засобом, з корисливих мотивів, за попередньою змовою групою осіб, побачивши автомобіль ВАЗ 21103 д.н.з. НОМЕР_1 , вартістю 38526 грн. 63 коп., який належить гр. ОСОБА_5 та знаходився біля під`їзду № 4 буд. № 66 по вул. Героїв Праці у м. Харкові, підійшли до нього, та інша особа відчинила його двері за допомогою металевої викрутки, яку вона мала при собі. В цей час, інша особа проникла у салон автомобіля та сіла на місце водія, а ОСОБА_4 сівши на переднє пасажирське місце знайшов в речовому ящику ключі від вказаного автомобілю та за допомогою вказаного ключа інша особа запустила двигун автомобіля. Після чого, ОСОБА_4 та інша особа почали рух на даному автомобілі в межах м. Харкова.
У нічний час 01.12.2014 р., точний час в ході досудового розслідування не встановлено, через те, що у баку для пального закінчився бензин, ОСОБА_4 та інша особа залишили вказаний автомобіль на вул. Миру у м. Харкові, а 02.12.2014 року приблизно о 17.00 год. останні заправили пальним даний автомобіль та на ньому поїхали у м. Лебедин Сумської області, де намагалися його продати. Однак, злочинна діяльність ОСОБА_4 та іншої особи була зупинена працівниками міліції Лебединського МВ ГУМВС України у Сумській області, які 03.12.2014 виявили та вилучили автомобіль ВАЗ 21103 д.н.з. НОМЕР_1 , що належить гр. ОСОБА_5 ..
Обвинувачений свою вину в скоєнні вказаного злочину визнав повністю і підтвердив фактичні обставини, які викладені в обвинувальному акті. Вказав, що ініціатива заволодіти автомобілем була іншої особи, який управляв автомобілем і домовлявся про його продаж в м. Лебедині, Сумської області. Від діяв як вказував організатор. Марку і вартість автомобіля не спростовує. Винним визнає себе добровільно.

Оскільки обвинувачений правильно розуміючи зміст обставин злочину, визнав себе винним в пред`явленому обвинуваченні повністю і визнав обставини злочину в повному обсязі добровільно, суд, зі згоди учасників судового провадження, на підставі ч. 3 ст. 349 КПК України, визнав недоцільним дослідження доказів по справі і розглянув справу без дослідження доказів.

Суд доходить до висновку про доведеність вини обвинуваченого.

Суд кваліфікує дії обвинуваченого за ч. 2 ст. 289 КК України, тобто незаконне заволодіння транспортним засобом за попередньою змовою групою осіб, скоєне повторно.
Вивченням особи обвинуваченого встановлено, що він раніше засуджувався до позбавлення волі і покарання не відбув, новий злочин скоїв приховуючись від покарання за вироком суду, на обліку в диспансерах не знаходиться, за місцем проживання характеризується негативно.

Обставиною, яке пом`якшує покарання обвинуваченому є його щире каяння в скоєному, що виразилось в допомозі слідству та суду в установленні істини по справі.

Обставин які обтяжують покарання обвинуваченому судом не встановлене.

При обранні виду та міри покарання, суд враховує характер и ступінь тяжкості суспільної небезпеки скоєного, роль обвинуваченого в скоєному правопорушенні, він є лише виконавцем, а також дані про особу обвинуваченого і пом`якшуючу вину обставину, викладену вище у вироку, і призначає покарання обвинуваченому у вигляді позбавлення волі, оскільки його перевиховання та виправлення неможливі без позбавлення його волі.

Дане правопорушення обвинувачений скоїв будучи засудженим Лебединським районним судом Сумської області вироком від 20.03.2014 року за ч. 3 ст. 185 КК України до 3 років позбавлення волі, а тому остаточне покарання обвинуваченому суд призначає за сукупністю вироків за ст. 71 КК України шляхом часткового приєднання до знову призначеного покарання не відбутої частини покарання за попереднім вироком.

Міра запобіжного заходу обвинуваченому в ходів досудового слідства не обиралась.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 369-374 КПК України, суд, -

УХВАЛИВ:

ОСОБА_4 визнати винуватим за ч. 2 ст. 289 КК України і призначити йому покарання у вигляді 5 (п`яти) років позбавлення волі без конфіскації майна.

На підставі ч. 1 ст. 71 КК України до знову призначеного покарання приєднати не відбуту частину покарання за попереднім вироком Лебединського районного суду Сумської області від 20.03.2014 року у вигляді 1 (одного) року позбавлення волі і остаточно призначити покарання у вигляді 6 (шести) років позбавлення волі без конфіскації майна.

Початок строку відбування покарання рахувати з 03.12.2014 року, з дати його затримання.

Вирок може бути оскаржений до апеляційного суду Харківської області через районний суд протягом 30 днів з дня його проголошення.

Копію вироку вручити негайно після його проголошення засудженому та прокурору.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку.

Суддя