1 із 8 Справа №303/5855/14-к
Провадження 1-КП/303/183/15
Номер рядка статистичного звіту-19
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
15 вересня 2015 року м.Мукачево
Мукачівський міськрайонний суд Закарпатської області
в складі: головуючої ОСОБА_1
при секретарі ОСОБА_2
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Мукачево кримінальне провадження №0000798 відносно
ОСОБА_3 ,

ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця та мешканця АДРЕСА_1 , з середньою освітою, не працюючого, раніше не судимого в порядку ст.89 КК України, громадянина України,
- обвинуваченого за частиною 1 статті 121, частиною 2 статті 296 КК України, -
ОСОБА_3 ,

ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженця та мешканця АДРЕСА_1 , з середньою освітою, працюючого пастором, раніше не судимого в порядку ст.89 КК України, громадянина України,
- обвинуваченого за частиною 2 статті 296 КК України, -
з участю сторін кримінального провадження:
прокурора ОСОБА_4
представника потерпілих ОСОБА_5
потерпілих ОСОБА_6
ОСОБА_6
ОСОБА_7
ОСОБА_8
ОСОБА_9
ОСОБА_10
ОСОБА_11
захисника ОСОБА_12
обвинувачених ОСОБА_3
ОСОБА_3
перекладача ОСОБА_13
В С Т А Н О В И В:
23 березня 2014 року, близько о 08 годині 30 хвилин по вулиці Щорса в селі Великі Лучки, Мукачівського району, між громадянином ОСОБА_14 і його рідними - з однієї сторони та ОСОБА_3 , 1963 року народження і його рідними - з іншої сторони, на ґрунті неприязних відносин, які виникли після проведення виборів старости ромського поселення, що відбулись 21 березня 2014 року, виникла сварка, в ході якої ОСОБА_3 (1963 року народження) разом з ОСОБА_3 (1972 року народження) перебуваючи на подвір`ї будинку АДРЕСА_1 , діючи умисно, усвідомлюючи
2 із 8
протиправний характер своїх дій їх караність та настання суспільно- небезпечних наслідків, з хуліганських спонукань, грубо порушуючи громадський порядок з мотивів явної неповаги до суспільства, що супроводжувалося особливою зухвалістю, яка полягала в тому, що ОСОБА_3 (1963 року народження) разом з ОСОБА_3 (1972 року народження) не звертаючи уваги на словесні зауваження рідних потерпілих припинити хуліганські дії, зневажаючи існуючі правила і норми поведінки в суспільстві вели себе зухвало, затіяли сварку з потерпілими, цинічно ображали їх нецензурними словами, чим самим протягом тривалого часу порушили спокій громадян.
Крім того, 23 березня 2014 року близько 08 години 30 хвилин по вулиці Щорса в селі Великі Лучки, Мукачівського району, між громадянином ОСОБА_14 і його рідними - з однієї сторони та ОСОБА_15 і його рідними - з іншої сторони, на ґрунті неприязних відносин, які виникли після проведення виборів старости ромського поселення, що відбулись 21 березня 2014 року, виникла сварка, в ході якої ОСОБА_3 (1963 року народження) разом з ОСОБА_3 (1972 року народження) перебуваючи на подвір`ї будинку АДРЕСА_1 , діючи умисно, усвідомлюючи протиправний характер своїх дій їх караність та настання суспільно-небезпечних наслідків, з хуліганських спонукань, грубо порушуючи громадський порядок з мотивів явної неповаги до суспільства, що супроводжувалося особливою зухвалістю, яка полягає в тому, що ОСОБА_3 (1972 року народження) не звертаючи уваги на словесні зауваження рідних потерпілого припинити хуліганські дії, зневажаючи існуючі правила і норми поведінки в суспільстві вів себе зухвало, затіяв сварку з потерпілими, цинічно ображав їх нецензурними словами, чим самим порушив спокій громадян, а також наніс один удар залізною частиною вил по правій частині шиї ОСОБА_11 , після чого наніс ще один удар вказаними вилами по правій частині тулуба ОСОБА_11 .
В результаті чого, за висновком судово-медичного експерта ОСОБА_16 №255/14 від 06 травня 2014 року, останній отримав тілесні ушкодження у вигляді колотих ран в надключичній області з права, верхній третині правого плеча зі слідами від знятих хірургічних швів, післяопераційної рани в 7-му міжреберї по середньо-підпахвинній лінії, садин в області передньої черевної стінки та середній третині лівого стегна по передній поверхні. Клінічно знаходився на стаціонарному лікуванні в 1-му хірургічному відділенні ЦРЛ з 23 по 25 березня 2014 року у нього встановлено діагноз: правобічний пневмоторакс, що підтверджено даними рентгенографії №3772 органів грудної клітки від 23 березня 2014 року з приводу чого було виконано горакоцентез, дренування правої плевральної порожнини по Бюлау. Вказані тілесні ушкодження виникли від дії гострих предметів по механізму удару, чим могла бути робоча частина вил. Як такі, що небезпечні для життя в момент спричинення, відносяться до групи тяжких тілесних ушкоджень, згідно П.2.1.3./Л/ «Правил судово- медичного визначення ступені тяжкості тілесних ушкоджень».
Допитаний в судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_3 (1963 року народження) свою вину у вчиненні пред`явленого йому зміненого обвинувачення в суді визнав повністю, у вчиненому щиросердно розкаявся, підтвердив факти і обставини вчинення злочину, так як це зазначено вище. Також, додав, що працює пастором, такі його дії буди несподіваними та необдуманими, у зв`язку з тим, що він довідався про нанесення його матері тілесних ушкоджень.
Зазначене вище також підтвердив обвинувачений ОСОБА_3 (1971 року народження) який в судовому засіданні повністю визнав свою вину у інкримінованому злочині, щиросердечно розкаявся, вказавши, що дійсно побачивши що його матері та сестрі нанесені тілесні ушкодження ОСОБА_11 не втримався наніс потеріплому декілька ударів вилами. Також, визнав свою вину у вчиненні пред`явленого йому зміненого обвинувачення за частиною 2 статті 296 КК України підтвердив факти і обставини вчинення злочину, так як це зазначено вище. На теперішній час потерпілим відшкодована шкода в повному обсязі.
Будучи допитаними в судовому засіданні потерпілі показали наступне.
Потерпілий ОСОБА_6 (2000 року народження) ствердив, що 23 березня 2014 року
3 із 8
близько 08 години ранку знаходився вдома по АДРЕСА_1 . Через деякий час, почувши крики вийшов на подвір`я свого будинку побачив велику кількість людей, які між собою сварилися. На подвір`ї знаходились також його мати, яка кричала, намагалася їх зупинити, та інші члени його родини. Вийшовши на подвір`я будинку, через деякий час, потерпілий відчув удар по голові. При цьому, потерпілий ствердив, що обвинувачений ОСОБА_3 (1971 року народження) знаходився попереду нього і ударів йому не наносив, хто саме наніс йому удар йому невідомо, оскільки втратив свідомість.
Допитана в судовому засіданні потерпіла ОСОБА_7 показала, що 23 березня 2015 року близько 08 години знаходився вдома по АДРЕСА_1 . Несподівано побачила біля свого будинку велику кількість людей, серед яких були обвинувачені. Вони кричали, ображали її, та її родину, пред`являли якісь незрозумілі обвинувачення, при цьому наносили удари їй, сину та чоловіку.
Допитаний в судовому засіданні потерпілий ОСОБА_11 ствердив, що дійсно23 березня 2014 року близько 08 години між ним та ОСОБА_3 (1971 року народження) виник конфлікт, внаслідок чого останній спочатку наніс один удар залізною частиною вил по правій частині шиї, потім наніс ще один удар вказаними вилами по правій частині тулуба потерпілого ОСОБА_11 .. Щодо пострілів здійснених на подвір`ї матері обвинувачених нічого не пам`ятає, пістолета в нього немає.
Потерпілий ОСОБА_6 (1984 року народження) в судовому засіданні показав, що дійсно 23 березня 2014 року близько 08 години 30 хвилин на подвір`ї будинку, де проживає його родина по АДРЕСА_1 несподівано виникла сварка між членами його сім`ї та обвинуваченими, яких підтримала значна кількість односельчан ромського поселення. При цьому, потерпілий ствердив, що йому особисто ніхто не наносив тілесних ушкоджень, крім того обвинувачені не наносили тілесних ушкоджень його матері та неповнолітньому ОСОБА_6 , оскільки це здійснили інші особи.
Потерпілий ОСОБА_10 в судовому засіданні аналогічно підтвердив, що 23 березня 2014 року близько 08 години30 хвилин на подвір`ї будинку, де проживає його родина по АДРЕСА_1 несподівано виникла сварка між членами його сім`ї та обвинуваченими, яких підтримала значна кількість односельчан ромського поселення. При цьому, потерпілий ствердив, що обвинувачені були присутні на подвір`ї його будинку, однак не бачив, що вони наносили кому-небудь удари.
Потерпілий ОСОБА_8 в судовому засіданні показав, що проживає з родиною по АДРЕСА_1 . 23 березня 2014 року близько 08 години 30 хвилин на подвір`ї будинку, несподівано виникла сварка між членами його сім`ї та обвинуваченими, яких підтримала значна кількість односельчан ромського поселення. В ході даної сварки обвинувачений ОСОБА_3 (1963 року народження) наніс йому один удар від якого він упав і мав синець на обличчі.
Допитана в судовому засіданні потерпіла ОСОБА_9 ствердила, що 23 березня 2014 року близько 08 години ранку знаходилася вдома по АДРЕСА_1 . Через деякий час, почувши крики вийшла на подвір`я свого будинку, побачила велику кількість людей, які між собою сварилися. Вона намагалася їх зупинити , але це було марним. Оскільки, вона тримала на руках дитину, їй особисто ніхто тілесні ушкодження не наносив.
Допиаті в судовому засіданні свідки свердлили наступне.
Свідок ОСОБА_17 в судовому засіданні пояснила, що тривалий час хворіє 23 березня 2015 року близько 08 години ранку знаходилася вдома з дочкою, по АДРЕСА_1 , збиралася йти в церкву. Несподівано до них на подвір`я прийшов ОСОБА_11 , який в руках тримав пістолет. Почав сваритись з її дочкою на рахунок коня, якого вона нібито кудись відвела, після чого декілька разів вистрілив в їх сторону. Відчувши біль та побачивши кров, вона втратила свідомість. Яким чином її молодший син ОСОБА_3 (1971 року народження) наносив удари потерпілому

ОСОБА_18 вона не бачила оскільки була без свідомості.
Допитана в судовому засіданні свідок ОСОБА_3 ствердила, що обвинувачені є її братами. 23 березня 2015 року близько 08 години ранку вони знаходилися вдома по АДРЕСА_1 , збиралася йти в церкву. Несподівано до них на подвір`я прийшов ОСОБА_11 , який знаходився в нетверезому стані, в руках тримав пістолет. Почавши з нею сваритись, вистрілив спочатку в неї, а потім в маму , яка вибігла з хати. Від пострілу мати впала на землю. Сусідка ОСОБА_19 , про постріли сповістила їх молодшому брату ОСОБА_3 (1971 року народження). Крім того, свідок ствердила, що до приходу її братів потерпілий ОСОБА_20 знаходився у них на подвір`ї , але як саме наносив йому удари брат вона не бачила.
Свідок ОСОБА_21 в судовому засіданні показав, що зранку 23 березня 2014 року повідомили, що хтось стріляв у матір пастора ( ОСОБА_3 ), на що зібралося майже все ромське поселення, це біля 200 чоловік. Основна подія відбулася біля помешкання Горватів. Яким чином відбувалася бійка йому невідомо, оскільки стояв позаду. Згодом приїхали працівники міліції і відповідно всі розійшлися по будинкам. Свідок ствердив, що не наносив тілесних ушкоджень потерпілим, оскільки близько не підходив до їх будинку, однак обвинувачених там бачив.
Свідок ОСОБА_22 в судовому засіданні показав, що зранку 23 березня 2014 року повідомили, що хтось стріляв у матір пастора ( ОСОБА_3 ), на що зібралося майже все ромське поселення. Яким чином відбувалася подія біля помешкання Горватів йому невідомо, оскільки він не приймав участь у цій бійці, однак бачив пістолети у деяких осіб і чув постріли.
У свою чергу, в процесі допиту зазначеного вище свідка, потерпілі ОСОБА_7 , ОСОБА_10 та ОСОБА_6 (1984 року народження) ствердили, що свідки ОСОБА_21 та ОСОБА_22 також приймали участь в подіях, що мали місце 23 березня 2015 року близько 08 години 30 хвилин на подвір`ї будинку АДРЕСА_1 . Крім того, потерпілі зауважили, що в руках одного з них було щось залізне(можливо зброя), а в іншого лопата. Потерпіла ОСОБА_7 показала, що саме свідок ОСОБА_22 наніс удар по голові її онуку.
Допитаний в судовому засіданні свідок ОСОБА_23 показав, що зранку 23 березня 2014 року повідомили, що хтось стріляв у матір пастора ( ОСОБА_3 ), на що зібралося майже все ромське поселення. Основна подія відбулася біля помешкання Горватів. Яким чином відбувалася бійка йому невідомо, оскільки стояв позаду. Свідок ствердив, що нікому не наносив тілесних ушкоджень потерпілим, оскільки близько не підходив до їх будинку. Згодом приїхали працівники міліції і відповідно всі розійшлися по будинкам.
Крім повного визнання обвинуваченими своєї вини у вчиненому, їх вина у скоєнні ОСОБА_3 (1971 року народження) кримінальних правопорушень передбаченого частиною 1 статті 121 та частиною 2 статті 296 КК України та ОСОБА_3 (1963 року народження) кримінального правопорушення передбаченого частиною 2 статті 296 КК України підтверджується дослідженими в судовому засіданні письмовими доказами.
Відповідно до наданого суду висновку медичної експертизи №255/14 від 06 травня 2014 року, ОСОБА_11 отримав тілесні ушкодження у вигляді колотих ран в надключичній області з права, верхній третині правого плеча зі слідами від знятих хірургічних швів, післяопераційної рани в 7-му міжреберї по середньо-підпахвинній лінії, садин в області передньої черевної стінки та середній третині лівого стегна по передній поверхні. Клінічно знаходився на стаціонарному лікуванні в 1-му хірургічному відділенні ЦРЛ з 23 по 25 березня 2014 року у нього встановлено діагноз: правобічний пневмоторакс, що підтверджено даними рентгенографії №3772 органів грудної клітки від 23 березня 2014 року з приводу чого було виконано горакоцентез, дренування правої плевральної порожнини по Бюлау. Вказані тілесні ушкодження виникли від дії гострих предметів по механізму удару, чим могла бути робоча частина вил. Як такі, що небезпечні для життя в момент спричинення, відносяться до групи тяжких тілесних ушкоджень, згідно П.2.1.3./Л/ «Правил судово- медичного визначення ступені
5 із 8
тяжкості тілесних ушкоджень».
Згідно висновку судово-медичного експерта №189/14 від 28 березня 2014 року, ОСОБА_7 отримала тілесні ушкодження у вигляді травматичного набряку та синця на задньо-зовнішній поверхні правого передпліччя, рентгенологом встановлено перелом середньої третини лівої ліктьової кістки без суттєвого зміщення, що підтверджено рентгенознімком від 23 березня 2014 року, вказані тілесні ушкодження виникли від дії твердих тупих предметів по ударному механізму спричинення, чим могла бути металева палиця і відносяться до групи тілесних ушкоджень середньої ступені тяжкості, згідно п.2.1.3. /Б/ «Правил судово-медичного визначення ступені тяжкості тілесних ушкоджень».
Відповідно до наданого суду висновку медичної експертизи №289/14 від 14 квітня 2014 року, ОСОБА_6 (2000 року народження) отримав тілесні ушкодження у вигляді рубця ділянки чола зліва з переходом на волосисту частину чола. Клінічно, де знаходився на стаціонарному лікуванні в травматичному відділенні ОДЛ з 23 березня 2014 року по 1 квітня 2014 року у нього встановлено діагноз важка черепно-мозкова травма, забій головоного мозку , лінійний перелом лобної кістки зправа, що підтвердженого СКТ від 23 березня 2014 року . Вказані тілесні ушкодження виникли від дії твердих тупих предметів по ударному механізму спричинення, чим могла бути металева палиця. Як такі, що небезпечні для життя в момент спричинення , відносяться до тяжких тілесних ушкоджень згідно п.2.1.3. /Б/ «Правил судово-медичного визначення ступені тяжкості тілесних ушкоджень».
Крім того, суду надано висновок судово-медичного експерта №185/14 від 24 березня 2014 року, яким підтверджується, що спричинені ОСОБА_17 тілесні ушкодження у вигляді забійної рани в ділянці тильної поверхні основної фаланги 1-го пальця правої кисті з травматичним набряком м`яких тканин та гіпермісією навколо виникли внаслідок вогнепальним пораненням куль та відносяться до легких тілесних ушкоджень з короткочасним розладом здоров`я. Також, надана суду медична картка ОСОБА_17 матері обвинувачених, якою підтверджується, що вона є хворою з імплантованим стимулятором серця.
Під час досудового розслідування проведено слідчі експерименти із потерпілими ОСОБА_7 та ОСОБА_6 , що підтверджується наданими суду протоколами слідчого експерименту від 05 червня 2014 року.
У свою чергу, до участі в слідчих експериментах був залучений перекладач, оскільки жоден з потерпілих не володіє українською мовою. Натомість протоколи не містть відомостей про перекладача, та попередження його про кримінальну відповідальність за завідомо неправдивий переклад
До участі у проведенні слідчих експериментів було залучені двоє понятих, в тому числі і ОСОБА_24 , який є чоловіком ОСОБА_25 , рідної сестри потерпілої ОСОБА_7 . Відповідно до ч.7 ст. 223 КК України понятими не можуть бути потерпілий, родичі підозрюваного, обвинуваченого і потерпілого, працівники правоохоронних органів, а також особи, заінтересовані в результатах кримінального провадження.
Відповідно до частини 1 статті 86 КПК України доказ визнається допустимим, якщо він отриманий у порядку, встановленому цим Кодексом. Недотримання указаних процесуальних норм унеможливлює допустимість таких доказів
Таким чином, слід визнати недопустимими доказами: протокол та відеозапис слідчої дії - слідчого експерименту від 05 червня 2014 року з неповнолітнім потерпілим ОСОБА_6 2000 року народження); протокол та відеозапис слідчої дії - слідчого експерименту від 05 червня 2014 року з потерпілою ОСОБА_7 .
З урахуванням зібраних у кримінальному провадженні доказів, суд вважає доведеною винуватість ОСОБА_3 (1963 року народження) у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого частиною 2 статті 296 КК України - хуліганство, тобто грубе порушення громадського порядку з мотивів явної неповаги до суспільства, що супроводжується особливою зухвалістю, вчинене групою осіб.
Доведеною є також вина ОСОБА_3 (1971 року народження) у
6 із 8
вчиненні кримінального правопорушення передбаченого частиною 1 статті 121 КК України - умисне тяжке тілесне ушкодження, тобто умисне тяжке тілесне ушкодження, небезпечне для життя в момент заподіяння. Також, доведена його вина у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого частиною 2 статті 296 КК України - хуліганство, тобто грубе порушення громадського порядку з мотивів явної неповаги до суспільства, що супроводжується особливою зухвалістю, вчинене групою осіб.
Призначаючи покарання обвинуваченим ОСОБА_3 (1971 року народження) та ОСОБА_3 (1963 року народження) суд керується ст.ст. 65-67 КК України.
Також судом беруться до уваги, роз`яснення, які містяться у п.3 Постанови Пленуму Верховного суду України №7 від 24 жовтня 2003 року „Про практику призначення судами кримінального покарання" із змінами, визначаючи ступінь тяжкості вчиненого злочину, суди повинні виходити з кваліфікації злочинів, а також із особливостей конкретного злочину й обставин його вчинення (форма вини, мотив і мета, спосіб, стадія вчинення, кількість епізодів злочинної діяльності, роль кожного зі співучасників, якщо злочин вчинено групою осіб, характер і ступінь тяжкості наслідків, тощо).
Обставинами, що пом`якшують покарання ОСОБА_3 (1971 року народження) згідно ст. 66 КК України, суд визнає щире каяття в скоєному та вчинення злочину під впливом сильного душевного хвилювання, викликаного неправомірними діями потерпілого ОСОБА_26 .
Обставин, що обтяжують покарання ОСОБА_3 (1971 року народження) згідно ст. 67 КК України, суд не знаходить
При призначенні покарання обвинуваченому ОСОБА_3 (1971 року народження)суд враховує данні про особу, характер та ступінь суспільної небезпеки ним вчиненого, а також те що вчинене ним кримінальне правопорушення передбачене ч.1 ст.121 КК України в силу ст. 12 КК України є тяжким.
Враховуючи обставини вчинення кримінального правопорушення, особу обвинуваченого, який щиро розкаявся, сприяв розкриттю злочину, раніше судимого, на обліку у лікарів нарколога та психіатра не перебуває, позитивно характеризується за місцем свого проживання, на утриманні має малолітніх дітей, суд вважає, що необхідним та достатнім для його виправлення та запобігання скоєнню нових злочинів призначити йому покарання в межах санкції статті.
Оскільки обвинувачений ОСОБА_3 (1971 року народження) скоїв декілька кримінальних правопорушень, то остаточне покарання належить призначити із застосуванням ст. 70 КК України, шляхом поглинання менш суворого покарання більш суворим, призначеного за даним вироком, при визначенні розміру якого належить врахувати визнанні судом обставини, які пом`якшують та обтяжують покарання.
При викладеному, з урахування всіх обставин справи та мотиву вчинення злочину, за який обвинуваченому слід обрати покарання пов`язане з позбавленням волі, але враховуючи, що останній щиро розкаявся у вчиненому, активно сприяв розкриттю злочину, суд приходить до висновку про можливість виправлення ОСОБА_3 (1971 року народження) без відбування покарання, приймає рішення про звільнення від відбування покарання з випробування.
Щодо призначення покарання обвинуваченому ОСОБА_3 (1963 року народження) суд приходить до наступного.
Обставинами, що пом`якшують покарання ОСОБА_3 (1963 року народження) згідно ст. 66 КК України, суд визнає щире каяття в скоєному та вчинення злочину під впливом сильного душевного хвилювання, викликаного неправомірними діями потерпілого ОСОБА_26 .
Обставин, що обтяжують покарання ОСОБА_3 (1963року народження) згідно ст. 67 КК України, суд не знаходить
При призначенні покарання обвинуваченому ОСОБА_3 (1963року
7 із 8
народження)суд враховує данні про особу, характер та ступінь суспільної небезпеки ним вчиненого, а також те що вчинене ним кримінальне правопорушення в силу ст. 12 КК України є злочином середньої тяжкості.
Враховуючи обставини вчинення кримінального правопорушення, особу обвинуваченого, який щиро розкаявся, сприяв розкриттю злочину, раніше судимого, на обліку у лікарів нарколога та психіатра не перебуває, позитивно характеризується за місцем свого проживання, працює пастором, що підтверджується наданими доказами, суд вважає, що необхідним та достатнім для його виправлення та запобігання скоєнню нових злочинів призначити йому покарання в межах санкції статті.
При викладеному, з урахування всіх обставин справи та мотиву вчинення злочину, за який обвинуваченому слід обрати покарання пов`язане з позбавленням волі, але враховуючи, що останній щиро розкаявся у вчиненому, активно сприяв розкриттю злочину, суд приходить до висновку про можливість виправлення ОСОБА_3 (1963 року народження) без відбування покарання, приймає рішення про звільнення від відбування покарання з випробування.
Відповідно до вимог ст.124 КПК України судові витрати віднести за рахунок держави.
Запобіжний захід відносно обвинувачених не обирався.
Керуючись ст.ст.374,376 КПК України, суд
УХВАЛИВ:
ОСОБА_3 (1971 року народження) визнати винним та призначити йому покарання за частиною 1 статті 121 КК України 5(п`ять) років позбавлення волі; частиною 2 статті 296 КК України 3 (три) роки позбавлення волі
Відповідно до статті 70 КК України за сукупністю злочинів остаточно призначити ОСОБА_3 (1971 року народження) покарання шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим у виді позбавлення волі на строк 5(п`ять) років.
На підставі статті 75 КК України звільнити ОСОБА_3 (1971 року народження) від відбування призначеного цим вироком покарання, якщо він протягом двох років іспитового строку не вчинить новий злочин та виконає покладені на нього обов`язки.
У відповідності пункту 3 частини 1 статті 76 КК України на період іспитового строку покласти на ОСОБА_3 (1971 року народження) такі обов`язки:
- повідомляти кримінально-виконавчу інспекцію про зміну місця проживання, роботи або навчання;
ОСОБА_3 (1963 року народження) визнати винним та призначити йому покарання за частиною 2 статті 296 КК України 3 (три) роки позбавлення волі
На підставі статті 75 КК України звільнити ОСОБА_3 (1963 року народження) від відбування призначеного цим вироком покарання, якщо він протягом одного року іспитового строку не вчинить новий злочин та виконає покладені на нього обов`язки.
У відповідності пункту 3 частини 1 статті 76 КК України на період іспитового строку покласти на ОСОБА_3 (1963 року народження) такі обов`язки:
- повідомляти кримінально-виконавчу інспекцію про зміну місця проживання, роботи або навчання;
Контроль за поведінкою засуджених покласти на кримінально-виконавчу інспекцію за місцем їх проживання
Запобіжний захід відносно засуджених не застосовувався .

8 із 8
Апеляційна скарга на вирок може бути подана через Мукачівський міськрайонний суд протягом тридцяти днів з дня його проголошення до апеляційного суду Закарпатської області.
Копію вироку суду після його проголошення негайно вручити засудженим та прокурору.
Головуюча ОСОБА_1