Справа № 1-кп/593/61/2015
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
"02" липня 2015 р.
у складі: головуючого - судді - ОСОБА_1

при секретарі - ОСОБА_2

з участю:

прокурора - ОСОБА_3

потерпілого - ОСОБА_4

захисника - ОСОБА_5

обвинуваченого - ОСОБА_6

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Бережани Тернопільської області кримінальну справу про обвинувачення :

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с.Олесино Козівського району Тернопільської області, українця, громадянина України, з неповною середньою освітою, на даний час непрацюючого, не одруженого, утриманців немає, депутатом не обирався, зареєстрованого по АДРЕСА_1 , раніше судимого, - вироком Козівського районного суду Тернопільської області від 27 травня 2011 року засуджений за ч.3 ст. 185 КК України до позбавлення волі на строк 3 роки 6 місяців; постановою Шевченківського районного суду м. Львова звільненого з місць позбавлення волі умовно-достроково із не відбутою частиною покарання призначеного вироком Козівського районного суду Тернопільської області від 27 травня 2011 року терміном 1 рік 27 днів; вироком Бережанського районного суду Тернопільської області від 17 лютого2015 року засудженого за ч.1 ст. 115 КК України, ч.1 ст. 71 КК України до 10 років 1 місяця позбавлення волі, - у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого за ч.2 ст. 185 КК України , -
В С Т А Н О В И В:
Обвинувачений ОСОБА_6 27 серпня 2014 року близько 15 год. 00 хв. перебував у під`їзді будинку АДРЕСА_2 , де побачив велосипед марки «Аист». В цей час у нього виник злочинний намір, спрямований на таємне викрадення зазначеного велосипеда. Реалізуючи свій злочинний намір, спрямований на таємне викрадення чужого майна, 27 серпня 2014 року близько 15 год. 00 хв. ОСОБА_6 перебуваючи у під`їзді будинку АДРЕСА_2 , переконався, що за ним ніхто не спостерігає і таємно викрав бувший у користуванні велосипед марки «Аист», що належить жителю АДРЕСА_3 ОСОБА_4 вартістю 438,00 гривень. З викраденим велосипедом ОСОБА_6 з місця вчинення злочину втік та розпорядився на власний розсуд.

Допитаний у судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_6 свою вину у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст. 185 КК України визнав у повному обсязі, запевнив суд про своє щире каяття. Також пояснив, що дійсно, за обставин зазначених у обвинувальному акті 27 серпня 2014 року, перебуваючи по вул. Мариновича в смт. Козова він таємно викрав велосипед, який потім перефарбував у чорний колір і використовував для власних потреб, - їздив ним на роботу. Зберігав викрадений велосипед він по місцю свого проживання по АДРЕСА_4 . Його квартира знаходиться в одному будинку із квартирою його рідної сестри ОСОБА_7 . Про крадіжку даного велосипеда він їй не повідомляв. Після того, як його затримали за вчинення злочину у вересні 2014 року, він перебуває під вартою і доступ до його квартири має його сестра. В березні 2015 року, перебуваючи в СІЗО його замучила совість і він вирішив зізнатися в скоєній крадіжці, про що написав відповідну заяву в Козівський РВ. Після чого добровільно розповів про всі обставини крадіжки. Також знає, що його сестра ОСОБА_7 користувалася викраденим ним велосипедом і потерпілий ОСОБА_8 впізнав його, коли та їхала ним по одній із вулиць смт. Козова.

Потерпілий ОСОБА_4 у судовому засіданні пояснив, що дійсно 27 серпня 2014 року , в обідню пору він приїхав додому до будинку АДРЕСА_2 . Падав сильний дощ і його син залишив свій велосипед в під`їзді будинку. Близько 14-15 години вони виявили, що велосипед пропав. В подальшому, 01 жовтня 2014 року, йдучи по вул. Думки в смт. Козова він побачив жінку, яка їхала на викраденому у нього за вказаних обставин велосипеді, котрий був перефарбований у чорний колір. Почавши з`ясовувати у жінки ( як пізніше виявилася це була сестра обвинуваченого), та відповіла, що велосипед її брата ОСОБА_9 й відмовилася його повернути. Про це він повідомив працівників міліції і пізніше було з`ясовано, що саме цей велосипед у нього викрав за вказаних обставин обвинувачений. На даний час велосипед йому повернуто, претензій щодо відшкодування як то матеріальної так і моральної шкоди у нього до обвинуваченого немає, він його пробачив, просить суд суворо його не карати.

Відповідно до частини 3 статті 349 Кримінально процесуального кодексу України суд, з урахуванням думки учасників судового провадження, визнав недоцільним дослідження доказів стосовно тих фактичних обставин справи, які ніким не оспорюються.

З урахуванням викладеного, суд приходить до висновку, що винуватість ОСОБА_6 та склад в його діях кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 185 КК України, об`єктивно підтверджені в судовому засіданні.

Також, згідно висновку товарознавчої експертизи за експертною спеціальністю 12.1 (визначення вартості товарів народного споживання) №-6-452/14 від 14 жовтня 2014 року залишкова вартість представленого на експертизу бувшого в користуванні велосипеда марки «Аист» з урахуванням процентного зносу станом на 27 серпня 2014 року може становити 438,00 гривень.

Довідка-характеристика видана 12 березня 2015 року за №-379/3-16 Козівським селищним головою та секретарем виконкому з постійного місця проживання обвинуваченого ОСОБА_6 є позитивною.

Згідно довідки виданої Козівською. ЦРКЛ 12 березня 2015 року за №-283, ОСОБА_6 на обліку в райнарколога не перебуває, а перебуває на обліку в райпсихіатра з діагнозом легка розумова відсталість.

Згідно висновку амбулаторно судово-психіатричної експертизи № 142 від 12 березня 2015 року ОСОБА_6 в період інкримінованих йому діянь в тимчасово хворобливому стані не перебував, виявляв ознаки легкої розумової відсталості, які не досягають рівня психозу чи вираженого недоумства, він міг давати звіт своїм діям і керувати ними. Також в даний час виявляє ознаки легкої розумової відсталості, він може давати звіт своїм діям і керувати ними. Застосування примусових заходів медичного характеру ОСОБА_6 не потребує.
Зазначені докази суд приймає як належні та допустимі.

Орган досудового слідства кваліфікував дії обвинуваченого ОСОБА_6 за ч.2 ст.185 КК України, як таємне викрадення чужого майна( крадіжка) вчинена повторно й суд погоджується з такою кваліфікацією, як правильною. Суд приходить до висновку, що в судовому засіданні стороною обвинувачення доведено той факт, що обвинувачений ОСОБА_6 діючи умисно, повторно ( як особа раніше судима за вчинення злочинів передбачених ст. 185 КК України), таємно викрав чуже для нього майно потерпілого ОСОБА_4 велосипед, який протиправно обернув на свою користь та використовував на власний розсуд.

Відповідно до ст.50, 65 КК України покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засудженого, а також запобігання вчиненню нових злочинів як засудженим, так і іншими особами. Особі, яка вчинила злочин, має бути призначено покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових злочинів.
При призначенні виду та терміну покарання обвинуваченому, суд враховує характер і ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, яке відноситься до злочину середньої тяжкості. Також судом враховується й особа обвинуваченого - його вік, позитивну характеристику за місцем постійного проживання, його зізнання та повне визнання своєї вини у скоєному злочині, активне сприяння органам слідства у розкритті злочину. Поряд з цим судом враховується і та обставина, що обвинувачений є раніше судимим за вчинення ряду корисливих злочинів і на шлях виправлення не став, а знову вчинив аналогічний злочин.

Зазначену у п.1 ст. 67 КК України обставину, що обтяжує покарання - вчинення злочину особою повторно та рецидив злочину, суд не враховує при призначенні покарання підсудному, як таку, що обтяжує покарання, оскільки ця обставина передбачена в ч.2 ст. 185 КК України, як ознака злочину, що впливає на його кваліфікацію.
З огляду на викладене, суд прийшов до висновку, що виправлення і перевиховання підсудного не можливе без ізоляції від суспільства, де підсудному слід обрати вид покарання в межах санкції ч.2 ст. 185 КК України.

Також, як вбачається із вироку Козівського районного суду Тернопільської області від 27 травня 2011 року ОСОБА_6 визнаний винним у вчиненні злочину передбаченого ч.2ст. 183 КК України за яким йому призначено покарання у виді 3 ( трьох) років і шести місяців позбавлення волі. Постановою Шевченківського районного суду м. Львова ОСОБА_6 звільнений з місця позбавлення волі умовно-достроково на невідбуту частину покарання, призначеного вироком Козівського районного суду Тернопільської області від 27 травня 2011 року на термін 1 рік 27 днів;

Вироком Бережанського районного суду Тернопільської області від 17 лютого 2015 року ОСОБА_6 визнаний винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 115 КК України за який йому призначено покарання у виді 10 років позбавлення волі. На підставі ч.1 ст. 71 КК України за сукупністю вироків, шляхом часткового приєднання невідбутого покарання, приєднано до покарання за новим вироком, частково невідбуту частину покарання за вироком Козівського районного суду Тернопільської області від 27 травня 2011 року у вигляді 1 місяця і остаточне покарання призначено у вигляді 10 років одного місяця позбавлення волі. Строк відбування покарання визначено рахувати з моменту затримання з 08 вересня 2014 року.

З огляду на вищевикладене, суд вважає, що у даному випадку щодо обвинуваченого ОСОБА_6 має місце сукупність злочинів за епізодом крадіжки 27 серпня 2014 року у потерпілого ОСОБА_4 , який ним було вчинено до вчинення злочину 05 вересня 2014 року, за яким його засуджено згаданим попереднім вироком суду від 17 лютого 2015 року. А тому, при призначенні покарання обвинуваченому у даному кримінальному провадженні слід застосувати положення ч.4 ст. 70 КК України, зарахувавши йому в строк відбування покарання термін перебування під вартою з дати його затримання за попереднім вироком суду, тобто з 08 вересня 2014 року по даний час ( день постановлення вироку).

Рішення про речові докази та судові витрати по справі вирішити у відповідності до чинних норм кримінально-процесуального судочинства.

На підставі вищевикладеного, керуючись ст.ст. 369-371, ст.373,ст.374 КПК України, суд,-

З А С У Д И В:
ОСОБА_6 визнати винним у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 185 КК України й призначити покарання за цією статтею кримінального закону у вигляді 2 (двох) років позбавлення волі.

Відповідно до положень ч. 4 ст. 70 КК України за сукупністю злочинів, з урахуванням покарання у виді позбавлення волі строком 10 ( десять) років 1( один) місяць призначеного за вчинення кримінального правопорушення передбаченого ч. 1 ст.115 КК України вироком Бережанського районного суду Тернопільської області від 17 лютого 2015 року шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим за даним вироком суду, остаточно призначити ОСОБА_6 остаточне покарання у вигляді позбавлення волі строком 10 (десять) років 1( один) місяць.

Зарахувати ОСОБА_6 як відбуте покарання термін його перебування під вартою за попереднім вироком Бережанського районного суду Тернопільської області від 17 лютого 2015 року, а саме період з 08 вересня 2014 року по 02 липня 2015 року.

Стягнути із ОСОБА_6 в користь держави судові витрати за проведення товарознавчої експертизи №-6-452/14 від 14 жовтня 2014 року в розмірі 368 (триста шістдесят вісім) гривен 94 коп.

Речові докази по справі велосипед марки «Аист» вважати повернутим потерпілому ОСОБА_4 .

Захід забезпечення кримінального провадження відносно ОСОБА_6 припинений.

Апеляція на вирок суду може бути подана протягом тридцяти днів з дня його проголошення до апеляційного суду Тернопільської області через Бережанський районний суд Тернопільської області. Вирок, якщо інше не передбачено цим Кодексом, набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після прийняття рішення судом апеляційної інстанції. Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку. Обвинуваченому та прокурору копія вироку вручається негайно після його проголошення. Учаснику судового провадження, який не був присутнім в судовому засіданні, копія судового рішення надсилається не пізніше наступного дня після ухвалення.

Суддя Бережанського районного суду

Тернопільської області ОСОБА_1