Справа № 199/7605/15-к
ВИРОК
іменем України
02 лютого 2016 року м.Дніпропетровськ

Амур-Нижньодніпровський районний суд міста Дніпропетровська у складі:

головуючого судді - ОСОБА_1

секретаря - ОСОБА_2

за участю сторін:

прокурора - ОСОБА_3

захисника - ОСОБА_4

потерпілої і цивільного

позивача - ОСОБА_5

представника потерпілої - ОСОБА_6

обвинуваченого - ОСОБА_7 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Дніпропетровську кримінальне провадження №0000734 відносно:

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м.Дніпропетровська, громадянина України, освіта вища, одруженого, маючого на утримані малолітню доньку ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , працюючого менеджером у ФОП « ОСОБА_9 », не судимого, зареєстрованого та проживаючого у АДРЕСА_1 ;

обвинуваченого у вчиненні злочину, передбаченого ч.1 ст.286 КК України,

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_7 28.07.2015р. приблизно о 08 год. 25 хв. керуючи технічно справним автомобілем «Фольксваген Гольф», реєстраційний номер НОМЕР_1 , який належить ОСОБА_10 , рухався по вул.М.Малиновського, з боку Мерефо-Херсонського мосту в напрямку Центрального мосту, в Амур-Нижньодніпровському районі міста Дніпропетровська. Під час руху ОСОБА_7 , грубо порушуючи правила безпеки дорожнього руху, проявляючи крайню неуважність до дорожньої обстановки та її змінам, при виникненні перешкоди для руху у вигляді автомобіля «Хюндай Елантра», реєстраційний номер НОМЕР_2 , під керуванням водія ОСОБА_5 , який стояв перед регульованим пішохідним переходом на забороняючий червоний сигнал світлофору, заходів до негайного зниження швидкості аж до зупинки транспортного засобу або безпечного для інших учасників руху об`їзду перешкоди не прийняв, внаслідок чого в районі будинку АДРЕСА_2 скоїв з ним зіткнення. Внаслідок дорожньо-транспортної пригоди потерпілій ОСОБА_5 , згідно висновку експерта № 4101-е від 08.09.2015 року, за результатами судово-медичної експертизи, заподіяні тілесні ушкодження у вигляді: сумісної тупої травми тіла: закритої черепно-мозкової травми, струсу головного мозку, закритої травми грудної клітини з переломами 4-го та 5-го ребер праворуч по середньо-пахвовій лінії, які відносяться до тілесних ушкоджень середнього ступеню тяжкості, що зумовило тривалий розлад здоров`я, строком понад 3 тижні (більше як 21 день). Порушення правил безпеки дорожнього руху виразилося в тому, що ОСОБА_7 , керуючи транспортним засобом - автомобілем «Фольксваген Гольф», реєстраційний номер НОМЕР_1 , згідно висновку судово-автотехнічної експертизи №70/27-624 від 23.09.2015 року порушив вимоги п. 12.3 Правил дорожнього руху України, який свідчить: п. 12.3 «У разі виникнення небезпеки для руху або перешкоди, які водій спроможний виявити, він повинен негайно вжити заходів для зменшення швидкості аж до зупинки транспортного засобу або безпечного для інших учасників руху об`їзду перешкоди», невиконання якого знаходиться в причинному зв`язку з наслідками, що настали.
Обвинувачений ОСОБА_7 провину визнав повністю та підтвердив свою винуватість у вчиненні злочину, передбаченого ч.1 ст.286 КК України, фактичні обставини не оспорював, суду показав, що він дійсно 28.07.2015р. близько 08 год. 25 хв. керуючи автомобілем «Фольксваген Гольф», реєстраційний номер НОМЕР_1 , який належить ОСОБА_10 , рухався по вул.М.Малиновського, з боку Мерефо-Херсонського мосту в напрямку Центрального мосту міста Дніпропетровська; під час руху в районі будинку № 29 по вул.. М. Малиновського у м. Дніпропетровська при виникненні перешкоди у вигляді автомобіля «Хюндай Елантра», який стояв перед регульованим пішохідним переходом на забороняючий червоний сигнал світлофору, заходів до негайного зниження швидкості аж до зупинки транспортного засобу або безпечного для інших учасників руху об`їзду перешкоди не прийняв, внаслідок чого скоїв з ним зіткнення; в результаті ДТП водій вказаного автомобіля ОСОБА_5 отримала тілесні ушкодження середньої тяжкості, визнає порушення ним вимог п.12.3 Правил дорожнього руху України, з експертизами згоден, у скоєному розкаюється; просив врахувати визнання вини, наявність на утриманні малолітньої дитини, дружини ОСОБА_10 , яка знаходиться у декретній відпустці, часткове добровільне відшкодування шкоди, врахувати, що він має роботу, яка пов`язана з використанням автотранспорту, на підставі чого просив не позбавляти його права керування транспортними засобами.

Суд вважає, що винуватість ОСОБА_7 в обвинуваченні згідно обвинувального акту, крім повного визнання ним своєї провини, підтверджується дослідженими під час судового розгляду наступними доказами:

- показаннями потерпілої ОСОБА_5 про те, що 28.07.2015р. близько 08 год. 25 хв., коли вона, керуючи автомобілем «Хюндай Елантра», реєстраційний номер НОМЕР_2 , рухалась по вул. М.Малиновського з боку Самарського мосту в напрямку Нового мосту у м. Дніпропетровську та зупинилась перед регульованим пішохідним переходом на червоний сигнал світлофору, в неї врізався автомобіль «Фольксваген Гольф», реєстраційний номер НОМЕР_1 , який що рухався по заду неї; в результаті ДТП автомобіль отримав механічні пошкодження, їй спричинені тілесні ушкодження середньої тяжкості, вона проходила стаціонарне лікування з 28.07.2015р. по 18.08.2015р.; просить задовольнити її уточнений в суді позов до ОСОБА_7 і утримати з нього матеріальну і моральну шкоду згідно цивільного позову; обрати міру покарання обвинуваченому з позбавленням права керувати транспортними засобами, оскільки він представляє загрозу для учасників дорожнього руху, добровільно відшкодував тільки 5 тис. грн.;

- показаннями свідка ОСОБА_11 про те, що 28.07.2015 року близько 08 год. 30 хв. вона керуючи автомобілем «Мерседес Бенц S-320», д. н. НОМЕР_3 , на вул.М.Малиновського у м.Дніпропетровську, зупинилась на червоний сигнал світлофора, розташований перед регульованим пішохідним переходом, то відчула потужний удар в задню частину свого автомобіля; вийшовши з салону свого автомобіля, вона побачила що у задню частину її автомобіля своєю передньою частиною зіткнувся автомобіль «Хюндай Елантра», водієм якого була потерпіла ОСОБА_12 , з яким в задню частину зіткнувся передньою частиною автомобіль «Фольксваген Гольф», водієм якого був обвинувачений ОСОБА_13 , в результаті автомобілі отримали механічні пошкодження, було видно, що водію автомобіля «Хюндай Елантра» ОСОБА_12 було зле, інспектор ДАІ, приїхавши на місце даної пригоди, запропонував їй викликати карету швидкої допомоги, але вона відмовилась; винуватцем ДТП вона вважає водія автомобіля «Фольксваген Гольф» ОСОБА_14 ;

- схемою місця ДТП від 28.07.2015 року, фототаблицею до неї, в якій зафіксовано місце ДТП ділянка дороги в районі будинку АДРЕСА_2 (т.2 а.с.112,121);
- висновком авто-технічної експертизи №70/27-624 від 23.09.2015р., згідно якого в даній дорожній обстановці водій ОСОБА_7 повинен був діяти відповідно до вимог п.12.3 Правил дорожнього руху України, не виконання яких з технічної точки зору знаходиться в причинному зв`язку з настанням ДТП (т.2 а.с.30-31);
- висновком експерта №4101-е від 08.09.2015р. за результатами судово-медичної експертизи, згідно якого ОСОБА_5 , отримала тілесні ушкодження у вигляді: сумісної тупої травми тіла: закритої черепно-мозкової травми, струсу головного мозку, закритої травми грудної клітини з переломами 4-го та 5-го ребер праворуч по середньо-пахвовій лінії, які відносяться до тілесних ушкоджень середнього ступеню тяжкості, що зумовило тривалий розлад здоров`я, строком понад 3 тижні - більше як 21 день (т.2 а.с.34-36);
- висновком експерта №ZUs270815 від 08.09.2015р., згідно якого сума матеріального збитку, спричиненого володільцю, в результаті отриманих механічних ушкоджень, автомобіля «Хюндай Елантра», державний номер НОМЕР_2 , станом на 27.08.2015р., становить 138480,34 грн. (т.2 а.с.38-62);
- показаннями в суді судово-медичного експерта ОСОБА_15 , яка підтвердила свій висновок №4101-е від 08.09.2015року;

- копією технічного паспорта на автомобіль «Фольксваген Гольф», реєстраційний номер НОМЕР_1 , власником якого вказана ОСОБА_10 (т.1 а.с.67);

- речовим доказом: автомобілем «Фольксваген Гольф», реєстраційний номер НОМЕР_1 (т.2 а.с.17).
Суд кваліфікує дії, які виразилися в порушенні правил безпеки дорожнього руху особою, яка керує транспортним засобом, що заподіяли потерпілому тілесні ушкодження середньої тяжкості, за ч.1 ст.286 КК України.

Призначаючи обвинуваченому покарання, суд керується вимогами ст.65 КК України і враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винного, обставини, що пом`якшують покарання.

Обставин, що обтяжують покарання відповідно до ст.67 КК України судом не встановлено.

ОСОБА_16 повністю визнав провину, розкаявся у вчиненому, сприяв розкриттю злочину і встановленню істини у кримінальному провадженні, частково добровільно відшкодував шкоду потерпілій, має на утриманні малолітню доньку ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , дружину ОСОБА_10 , яка знаходиться у декретній відпустці, що враховується судом як пом`якшуючі покарання обставини; вчинив необережний злочин середньої тяжкості, не судимий, на обліках у лікаря - нарколога і психіатра не перебуває, характеризується позитивно; шкоду відшкодував потерпілій добровільно в невеликій сумі, враховуючи позицію потерпілої ОСОБА_5 про обрання міри покарання обвинуваченому з позбавленням права керувати транспортними засобами, оскільки обвинувачений представляє загрозу для учасників дорожнього руху, - тому суд вважає за можливе призначити йому покарання у виді обмеження волі, на підставі ст.75 КК України з випробуванням, з покладанням на нього обов`язків, передбачених ст.76 КК України, з позбавленням права керувати транспортними засобами на певний строк. При цьому, суд вважає, що таке покарання буде необхідним і достатнім для виправлення обвинуваченого і попередження вчинення ним нових злочинів.

Потерпіла ОСОБА_5 (ідентифікаційний номер № НОМЕР_4 ) заявила цивільний позов, який уточнювався під судового розгляду, про стягнення з обвинуваченого ОСОБА_7 (ідентифікаційний номер № НОМЕР_5 ) матеріальної шкоди в розмірі 95064,96 грн. і моральної шкоди в сумі 70 тис. грн. (т.1 а.с.6-11,20-оборот,72-77,90), обвинувачений позовні вимоги визнав частково, оскільки збитки повинна відшкодовувати і страхова компанія.

Відповідно до абз.2 п.6 Постанови Пленуму ВСС України з розгляду цивільних і кримінальних справ «Про деякі питання застосування судами законодавства при вирішенні спорів про відшкодування шкоди, завданої джерелом підвищеної небезпеки» від 01.03.2013р. № 4 - якщо особа під час керування транспортним засобом має посвідчення водія на право керування транспортним засобом відповідної категорії і реєстраційний документ на транспортний засіб, переданий їй власником або іншою особою, яка на законній підставі використовує такий транспортний засіб, то саме ця особа буде нести відповідальність за завдання шкоди. Тому суд вважає, що позовні вимоги потерпілої ОСОБА_5 про відшкодування заподіяної матеріальної шкоди від злочину є обґрунтованими, підтверджені дослідженими в судовому засіданні доказами і на підставі ст.ст.16, 1166, 1187 ЦК України, відповідно до ст.ст.127, 128 КПК України, підлягають задоволенню в повному обсязі та стягненню з ОСОБА_7 .

Суд вважає, що позовні вимоги потерпілої ОСОБА_5 про відшкодування моральної шкоди підлягають частковому задоволенню.

Згідно з ч. 1 ст. 23 ЦК України особа має право на відшкодування моральної шкоди, заподіяної внаслідок порушення її прав. Така шкода, виходячи з п. 1 та п. 2 ч. 2 ст. 23 ЦК України може проявлятися у фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я та у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім`ї чи близьких родичів. За п.3 ч.2 ст.23 ЦК України моральна шкода також полягає у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку із знищенням чи пошкодженням її майна. Згідно вимог ст.1167 ЦК України - моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, крім випадків, встановлених законом. У зв`язку з характером і глибиною моральних переживань, які перенесла потерпіла, їх тривалістю, враховуючи тяжкість вимушених змін у її життєвих стосунках, терміном лікування, моральних та психічних переживаннях, пов`язаних з пошкодженням майна, вишукуванням додаткового часу і додаткових психічних та фізичних зусиль для ремонту автомобіля, ґрунтуючись на принципах розумності і справедливості, враховуючи судову практику у даній категорії злочинів, суд вважає, що заявлена потерпілою ОСОБА_5 сума 70 тис. грн. як компенсація моральної шкоди з обвинуваченого ОСОБА_7 є завищеною, тому суд вважає можливим стягнути на користь потерпілої ОСОБА_5 30 тис. грн. в рахунок відшкодування моральної шкоди, в рахунок якої ОСОБА_7 добровільно було відшкодовано 5 тис. грн., тому остаточно стягнути 25 тис. грн. моральної шкоди, в іншій частини позову відмовити.

Стосовно доводів обвинуваченого ОСОБА_7 про відповідальність ПРАТ «СК - АРСЕНАЛ СТРАХУВАННЯ» і захисника ОСОБА_4 про відмову в позові у зв`язку з цим, то судом враховується правова позиція, висловлена в Постанові судової палати у цивільних справах Верховного суду України у справі №6-2808цс15 від 20.01.2016 року - відповідно до якого право потерпілого на відшкодування шкоди її заподіювачем є абсолютним і суд не вправі відмовити в такому позові з тих підстав, що цивільно-правова відповідальність заподіювача шкоди застрахована. У разі задоволення такого позову заподіювач шкоди не позбавлений можливості пред`явити майнові вимоги до страхової компанії, з якою ним укладено договір обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності ( т.1 а.с.82; т.2 а.с.123-128).

У відповідності до ст.ст.124 ч.2, 126 ч.1 КПК України документально підтверджені процесуальні витрати, а саме витрати на проведення у Науково-дослідному експертно-криміналістичному центрі при ГУМВС України в Дніпропетровській області експертизи №70/27-624 від 23.09.2015 р. у сумі 491,04 грн. (т.2 а.с.29) - підлягають стягненню на користь держави з обвинуваченого ОСОБА_7 .

На досудовому розслідуванні до обвинуваченого ОСОБА_7 було обрано у відповідності до ст.179 КПК України запобіжний захід у вигляді особистого зобов`язання згідно ухвали слідчого судді від 29.09.2015 року, строком застосування до 28.11.2015 року, який у відповідності до ч.6 ст.194 КПК України припинив свою дію і запобіжний захід вважається скасованим (т.2 а.с.103).

Речовими доказами суд вважає необхідним розпорядитися у відповідності до ст.100 КПК України.

Керуючись ст.ст.127,128,369,370,371,373,374 КПК України, суд, -

У Х В А Л И В:

ОСОБА_7 визнати винуватим у пред`явленому обвинуваченні за ч.1 ст.286 КК України і призначити йому покарання у виді обмеження волі на строк два роки, з позбавленням права керувати транспортними засобами на строк два роки шість місяців.

На підставі ст.75 КК України звільнити ОСОБА_7 від відбування основного покарання з випробуванням, встановивши обвинуваченому іспитовий строк два роки.

На підставі п.2,3,4 ч.1 ст.76 КК України покласти на ОСОБА_7 обов`язки: не виїжджати за межі України на постійне проживання без дозволу кримінально-виконавчої інспекції, повідомляти кримінально-виконавчу інспекцію про зміну місця проживання, роботи, періодично з`являтися для реєстрації в кримінально-виконавчу інспекцію.

Позовну заяву ОСОБА_5 задовольнити частково: стягнути з ОСОБА_7 (ідентифікаційний номер № НОМЕР_5 ) на користь ОСОБА_5 (ідентифікаційний номер № НОМЕР_4 ) в рахунок відшкодування матеріальної шкоди 95064,96 грн., в рахунок відшкодування моральної шкоди 25000 грн., а всього 120064 ( сто двадцять тисяч шістдесят чотири) гривни 96 копійок, в задоволенні позовної заяви в іншій частині - відмовити.

Стягнути з обвинуваченого ОСОБА_7 на користь держави процесуальні витрати на залучення експерта у сумі 491 (чотириста дев`яносто одна) гривня 04 копійки.

Речовий доказ - автомобіль «Фольксваген Гольф», реєстраційний номер НОМЕР_1 - вважати повернутим ОСОБА_7 (т.2 а.с.17).
На вирок суду учасники судового провадження мають право подати апеляційні скарги протягом 30 днів з дня його проголошення до апеляційного суду Дніпропетровської області через Амур-Нижньодніпровський районний суд міста Дніпропетровська.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку на подання апеляційної скарги, якщо її не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення апеляційним судом.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку, копія вироку негайно після проголошення надається обвинуваченому, потерпілій і прокурору.

Суддя: ОСОБА_1