Провадження № 1-кс/161/3384/15
У Х В А Л А
м. Луцьк 28 вересня 2015 року
Луцький міськрайонний суд Волинської області в складі:

головуючого слідчого судді ОСОБА_1 ,

при секретарі ОСОБА_2 ,

за участю скаржника ОСОБА_3 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Луцьк скаргу ОСОБА_3 на постанову слідчого про закриття кримінального провадження,

ВСТАНОВИВ:
ОСОБА_3 звернулася до суду із скаргою на рішення слідчого про закриття кримінального провадження від 30 вересня 2014 року. Просить суд визнати початком строку подання скарги 05 серпня 2015 року. Відкрити провадження за даною скаргою та призначити судовий розгляд; скасувати постанову слідчого Луцького MB УМВС України в Волинській області ОСОБА_4 від 22 травня 2015 року про закриття кримінального провадження, внесеного до ЄРДР 11 червня 2013 року № 00003126; надати вказівки слідчому в ході досудового розслідування виконати наступні слідчі дії:

- встановити наявність чи відсутність у ОСОБА_5 правовстановлюючих документів на дачний будинок АДРЕСА_1 ;

- підставність заміни ОСОБА_5 замків в 2013 році на воротах вхідних дверях названого дачного будинку;

- допитати голову садівничого товариства «Маяк» щодо наявності чи відсутності у неї вільного доступу до дачного будинку АДРЕСА_1

- провести огляд в її присутності приміщення дачного будинку на предмет виявлення належних скаржнику предметів домашнього вжитку, допитати ОСОБА_5 щодо їх долі;

- виконати інші слідчі, розшукові та процесуальні дії, передбачені ст. 91 КПК України.

Скаржник в судовому засіданні підтримала скаргу з підстав у ній викладених. Просила скаргу задовольнити.

Слідчий та прокурор в судове засідання не з`явилися, про дату час і місце розгляду скарги повідомлялися належним чином, про причини своєї неявки до суду не повідомляли.

Розгляд скарги проводиться за відсутності прокурора та слідчого, так як їх відсутність не є перешкодою для розгляду скарги, що відповідає вимогам ч. 3 ст. 306 КПК України.

Заслухавши пояснення скаржника, дослідивши письмові матеріали скарги та кримінального провадження, суд приходить до висновку про відмову в задоволенні скарги з наступних підстав.

Відповідно до ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до ст. 2 КПК України завданнями кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.

Відповідно до ст. 307 КПК України за результатами розгляду скарг на рішення, дії чи бездіяльність слідчого чи прокурора постановляється ухвала згідно з правилами цього Кодексу. Ухвала слідчого судді за результатами розгляду скарги на рішення, дії чи бездіяльність під час досудового розслідування може бути про:

1) скасування рішення слідчого чи прокурора;

2) зобов`язання припинити дію;

3) зобов`язання вчинити певну дію;

4) відмову у задоволенні скарги.

Судом при розгляді скарги встановлено, що 22 травня 2015 року слідчим СВ Луцького МВ УМВС України у Волинській області ОСОБА_4 було винесено постанову про закриття кримінального провадження № 0003126 від 11.06.2013 року, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 185 КК України.

Вказаною постановою слідчий постановив кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0003126 від 11.06.2013 року, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 185 КК України - закрити, у зв`язку з відсутністю складу кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 185 КК України.

В обґрунтування прийнятого рішення посилається на те, що ОСОБА_3 та ОСОБА_5 є близькими родичами, обоє мають вільний доступ до приміщення дачі АДРЕСА_1 , окрім показань та записів ОСОБА_3 факт крадіжки та кількість викраденого, на думку ОСОБА_3 майна не підтверджується ніякими відомостями, а тому вважає, що в даній ситуації відсутній склад кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 185 КК України.

Відповідно до ст. 41 Конституції України кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності. Ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним.
Відповідно до ст. 381 ЦК України садибою є земельна ділянка разом з розташованими на ній житловим будинком, господарсько-побутовими будівлями, наземними і підземними комунікаціями, багаторічними насадженнями. У разі відчуження житлового будинку вважається, що відчужується вся садиба, якщо інше не встановлено договором або законом.
Також судом встановлено, що ОСОБА_5 на праві власності належить земельна ділянка площею 0,0582 га, що розташована за адресою: АДРЕСА_1 .

Також встановлено, що ОСОБА_5 в порядку спадкування за законом після смерті свого батька, ОСОБА_6 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 , набула права власності на спадкове майно, зокрема на садовий будинок АДРЕСА_1 .

Таким чином, ОСОБА_5 , як новий власник садового будинку АДРЕСА_1 , набула право власності на все без виключення майно вказаної садиби. При цьому, ОСОБА_3 взагалі не набула права власності в порядку спадкування на вказане будинковолодіння та належними на нього речами.

При цьому не приймається до уваги посилання ОСОБА_3 на те, що вона має право власності на вказаний будинок та належними до нього речами. Так як вона не набула права власності у відповідності до положень ст. 328 ЦК України. А тому, стверджувати, що відбулося таємне викрадення її майна є недоречним, оскільки цим майном розпорядився новий власник ОСОБА_5 ,, яка є донькою ОСОБА_3 та померлого ОСОБА_6 .

Приймаючи до уваги викладене та враховуючи, що ОСОБА_5 в порядку спадкування за законом після смерті свого батька, ОСОБА_6 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 , набула права власності на спадкове майно. ОСОБА_3 не набула права власності в порядку спадкування на вказане будинковолодіння та належними на нього речами. Оскільки ОСОБА_5 , яка є донькою ОСОБА_3 та померлого ОСОБА_6 розпорядилася майном на свій власний розсуд, як новий власник. А тому за таких обставин, суд приходить до висновку про відмову в задоволенні скарги.

Керуючись ст. 307 КПК України,-

УХВАЛИВ:
Відмовити ОСОБА_3 в задоволенні скарги на постанову слідчого Луцького МВ УМВС України у Волинській області ОСОБА_4 від 22 травня 2015 року про закриття кримінального провадження № 00003126 внесеного до ЄРДР 11.06.2013 року.

Ухвала може бути оскаржена до апеляційного суду Волинської області протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя: ОСОБА_1