Справа № 464/5782/15-к Головуючий у 1 інстанції: ОСОБА_1
Провадження № 11-кп/783/922/15 Доповідач: ОСОБА_2
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 листопада 2015 року м. Львів.
Колегія суддів судової палати у кримінальних справах Апеляційного суду Львівської області в складі:
головуючого судді ОСОБА_2
суддів: ОСОБА_3 , ОСОБА_4
при секретарі ОСОБА_5
з участю прокурора ОСОБА_6
розглянула у відкритому судовому засіданні в місті Львові кримінальне провадження за апеляційною скаргою засудженого ОСОБА_7 на ухвалу Сихівського районного суду м. Львова від 18.09.2015 року,
встановила:
ухвалою Сихівського районного суду м. Львова від 18.09.2015 року ОСОБА_7 на підставі ст.70 ч.4 КК України, шляхом часткового складання призначених покарань вироками Червоноградського міського суду Львівської області від 12 лютого 2015 року за ст.ст. 185 ч.2, 186 ч.2, 395, 70 ч.1, 70 ч.4 КК України у виді 4 років 3 місяців позбавлення волі, та Галицького районного суду м.Львова від 30 березня 2015 року за ст.ст.185 ч.2, 357 ч.3, 358 ч.3, 357 ч.4, 70 ч.1 КК України у виді 2 років позбавлення волі, остаточно визначено покарання у виді 5 /п`яти/ років 3 місяців позбавлення волі. Строк відбування покарання встановити рахувати з 26 грудня 2014 року.

Не погоджуючись із даною ухвалою засуджений ОСОБА_7 подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати ухвалу Сихівського районного суду м. Львова від 18.09.2015 року та призначити новий розгляд даної справи у суді першої інстанції. Мотивує апеляційну скаргу тим, що керуючись положеннями ст. 70 КК України, на думку апелянта, остаточна міра покарання не могла перевищувати 4 років 3 місяців. Апелянт зазначає, що в оскаржуваній ухвалі не вказано мотивів та обставин, на підставі яких суд першої інстанції дійшов висновку, що необхідно призначити остаточне покарання у виді 5 років 3 місяців позбавлення волі.
Заслухавши доповідача, виступ прокурора, який заперечив апеляційну скаргу засудженого, обговоривши наведені в апеляційній скарзі доводи та дослідивши матеріали кримінального провадження, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає до задоволення, виходячи з наступного.
Згідно з ч.4 ст. 70 КК України, за правилами, передбаченими в частинах першій - третій цієї статті, призначається покарання, якщо після постановлення вироку в справі буде встановлено, що засуджений винен ще і в іншому злочині, вчиненому ним до постановлення попереднього вироку. У цьому випадку в строк покарання, остаточно призначеного за сукупністю злочинів, зараховується покарання, відбуте повністю або частково за попереднім вироком, за правилами, передбаченими в статті 72 цього Кодексу.
Відповідно до п.21 Постанови Пленуму Верховного суду України від 24.10.2003 року №7 «Про практику призначення судами кримінального покарання» при вирішенні питання про те, який із передбачених ст. 70 КК принципів необхідно застосовувати при призначенні покарання за сукупністю злочинів (поглинення менш суворого покарання більш суворим або повного чи часткового складання покарань, призначених за окремі злочини), суд повинен враховувати крім даних про особу винного й обставин, що пом`якшують і обтяжують покарання, також кількість злочинів, що входять до сукупності, форму вини й мотиви вчинення кожного з них, тяжкість їх наслідків, вид сукупності (реальна чи ідеальна) тощо.
Як вбачається з матеріалів кримінального провадження, 12 лютого 2015 року ОСОБА_7 засуджений вироком Червоноградського міського суду Львівської області за ст.ст.185 ч.2, 186 ч.2, 395, 70 ч.1, 70 ч.4 КК України до 4 років 3 місяців позбавлення волі; 30 березня 2015 року ОСОБА_7 засуджений вироком Галицького районного суду м.Львова за ст.ст. 185 ч.2, 357 ч.3, 358 ч.3, 357 ч.4, 70ч.1 КК України до 2 років позбавлення волі.

Із змісту клопотання про застосування покарання за наявності кількох видів вироків встановлено, що ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , вироком Личаківського районного суду м. Львова від 22.05.1995 року засуджений за ч.2 ст. 141 КК України до 2 років позбавлення волі, звільнений 11.08.1996 року умовно-достроково на 6 місяців 6 днів; вироком Франківського районного суду м. Львова від 03.02.1999 року засуджений за ч.2 ст. 140 КК України до 2 років позбавлення волі, звільнений по відбуттю покарання; вироком Галицького районного суду м. Львова від 28.09.2001 року засуджений за ч.2 ст. 185 КК України до 2 років 6 місяців позбавлення волі, звільнений по відбуттю покарання; вироком Галицького районного суду м. Львова від 30.04.2004 року засуджений за ч.2 ст. 185 КК України до 3 років позбавлення волі, звільнений згідно Закону України «Про амністію»; вироком Шевченківського районного суду м. Львова від 13.03.2007 року засуджений за ч.2 ст. 307, ч.2 ст. 309, ст. 70 КК України до 5 років позбавлення волі, звільнений 25.06.2011 року умовно-достроково на 4 місяці 4 дні; вироком Франківського районного суду м. Львова від 09.12.2011 року засуджений за ч.2 ст. 309, 71 КК України до 2 років 4 місяців позбавлення волі, звільнений по відбуттю покарання; вироком Червоноградського міськрайонного суду Львівської області від 26.12.2014 року засуджений за ч.2 ст. 185, ч.3 ст. 357, ч.1 ст. 358, ч.4 ст. 358, 70 КК України до 2 років 3 місяців позбавлення волі.

Також, згідно з копією вироку Червоноградського міськрайонного суду Львівської області від 12.02.2015 року ОСОБА_7 визнаний винним за ч.2 ст. 185, ч.2 ст. 186, ст. 395 КК України та остаточно призначено покарання 4 (чотири) роки 3 (три) місяці позбавлення волі. Згідно з вироком Галицького районного суду м. Львова від 30.03.2015 року ОСОБА_7 визнаний винним у вчиненні злочинів передбачених ч.2 ст. 185, ч.3 ст. 357, ч.3 ст. 358, ч.4 ст. 358 КК України та остаточно призначено покарання у виді двох років позбавлення волі.

Таким чином, ОСОБА_7 дев`ять раз був притягнутий до кримінальної відповідальності, включаючи вироки від 12.02.2015 року та від 30.03.2015 року, згідно з якими, ОСОБА_7 засуджений за умисні злочини. За вироком Червоноградського міськрайонного суду Львівської області від 12.02.2015 року дії ОСОБА_7 кваліфіковано за трьома статтями, а за вироком Галицького районного суду м. Львова від 30.03.2015 року за чотирма статтями.

Таким чином, з урахуванням всіх вищенаведених обставин, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції прийшов до правильного висновку, що засудженому ОСОБА_7 необхідно визначити покарання за наявності кількох вироків шляхом часткового складання призначених покарань та остаточно визначити покарання у виді 5 /п`яти/ років 3 місяців позбавлення волі.

За вказаних обставин, колегія суддів не вбачає підстав для скасування ухвали Сихівського районного суду м. Львова від 18.09.2015 року, а тому апеляційну скаргу засудженого ОСОБА_7 залишає без задоволення, а ухвалу суду - без змін.

Керуючись ст.ст. 405, 407, 419 КПК України, колегія суддів, -

ухвалила:
у задоволенні апеляційної скарги засудженого ОСОБА_7 відмовити, а ухвалу Сихівського районного суду м. Львова від 18.09.2015 року залишити без змін.

СУДДІ:
ОСОБА_2 ОСОБА_4 ОСОБА_3