У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
09 лютого 2016 року м. Київ
Колегія суддів Судової палати у кримінальних справах
Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ у складі:
головуючогосудді ОСОБА_1 ,
суддів:ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

розглянувши касаційну скаргу засудженого ОСОБА_4 на постанову Апеляційного суду Донецької області від 24 листопада 2015 року,

в с т а н о в и л а :

у касаційній скарзі засуджений порушує питання про перегляд вказаного судового рішення у касаційному порядку.
Відповідно до вимог п. п. 4, 5 ч. 2 ст. 427 КПК у касаційній скарзі зазначаються: судове рішення, що оскаржується; обґрунтування вимог особи, яка подала касаційну скаргу, із зазначенням того, у чому полягає незаконність чи необґрунтованість судового рішення; вимоги особи, яка подає касаційну скаргу, до суду касаційної інстанції.
Як вбачається зі змісту касаційної скарги, засуджений оскаржує постанову апеляційного суду, проте до касаційної скарги долучає копію ухвали апеляційного суду.
Згідно з положеннями ч. 1 ст. 438 КПК підставами для скасування або зміни судових рішень при розгляді справи в суді касаційної інстанції є: істотне порушення вимог кримінального процесуального закону; неправильне застосування закону України про кримінальну відповідальність; невідповідність призначеного покарання тяжкості кримінального правопорушення та особі засудженого.
За вимогами ч. 1 ст. 433 КПК суд касаційної інстанції перевіряє правильність застосування судами першої та апеляційної інстанції норм матеріального та процесуального права, правової оцінки обставин і не має права досліджувати докази, встановлювати та визнавати доведеними обставини, що не були встановлені в оскарженому судовому рішенні, вирішувати питання про достовірність того чи іншого доказу.
Разом з тим, оскаржуючи судове рішення у зв`язку з невідповідністю призначеного йому покарання тяжкості вчиненого кримінального правопорушення та його особі внаслідок суворості, засуджений переважно наводить доводи, які стосуються невідповідності висновків суду фактичним обставинам справи та оцінки доказів, що не узгоджується з положеннями як ст. 438 КПК, так і ст. 433 КПК.
Поряд з наведеним, засуджений у вимогах до суду касаційної інстанції порушує питання про застосування відносно нього положень ст. 75 КК, проте доводів у касаційній скарзі в обґрунтування зазначеного не наводить.
Крім того, засуджений, в порушення вимог ч. 3 ст. 427 КПК, у касаційній скарзі не зазначає, чи бажає він брати участь у касаційному розгляді.
Згідно з ч. 1 ст. 429 КПК у разі подання касаційної скарги без додержання вимог, передбачених ст. 427 КПК, вона залишається без руху з наданням строку для усунення недоліків.
Ураховуючи наведене, касаційну скаргу слід залишити без руху та надати засудженому строк для усунення її недоліків.
Керуючись ч. 1 ст. 429 КПК, колегія суддів
у х в а л и л а :

касаційну скаргу засудженого ОСОБА_4 залишити без руху та надати захиснику для усунення вказаних недоліків п`ятнадцятиденний строк з дня отримання ухвали.
У разі, якщо недоліки, наведені в ухвалі суду, не будуть усунуті в установлений строк, касаційна скарга буде повернута особі, яка її подала.
Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді:

ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3