П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

24 вересня 2012 року Білоцерківський міськрайонний суд у складі:

головуючий суддя Закаблук О. В. ,

при секретарі Шовкопляс С. П.,

з участю прокурора Шурашкевича В.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Біла Церква справу про обвинувачення за ст.ст.15 ч. 2, 185 ч.2 КК України ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, народився в м. Одеса, українець, громадянин України, ІНФОРМАЦІЯ_2, одружений, не працює, перебуває: м. Одеса, ВТК № 14, вул. Краснова 2-а, раніше судимий: 1) 12.05.1987 року Приморським районним судом м. Одеса за ст.ст 104, 140 ч. 1,42 КК України до одного року і шести місяців позбавлення волі, умовно з обов'язковим залученням до праці,2) 11.06.1997 року Київським районним судом м. Одеса по ст. 140 ч. З КК України до трьох років і шести місяців, звільнений 10.09.1999р.за постановою Київського районного суду за амністією,3) 20.02.2001 року Бєляєвським районним судом Одеської області по ст. 81 ч. 2 КК України до двох років, звільнений 10.12.2002 по відбуттю строку покарання. 4) 30.03.2006 року Малинівським районним судом м. Одеса по ст. 186 ч. 2 КК України до чотирьох років позбавлення волі, на підставі ст. 75КК України 2001 року від відбування покарання звільнений з іспитовим терміном на два роки, звільнений 19.05.2008 року постановою Бєляєвського районного суду Одеської області по закінченню іспитового строку, 5) 24.07.2006 року Уманськимміським судом Черкаської області по ст. 185 ч.З, 69 КК України до одного року позбавлення волі, звільнений 19.02.2007 року по постанові Казанківського районного суда Миколаївської області умовно- достроково, невідбутий термін 1місяць 25 днів. 6) 07.04.2010 року Бєляєвським районним судом Одеської області по ст. 297 ч.2 КК України до трьох років позбавлення волі. На даний час відбуває покарання в ВТК№14 м. Одеси,-

В С Т А Н О В И В:

Підсудний ОСОБА_1 обвинувачується органами досудового слідства в тому, що він, будучи раніше неодноразово судимим, останній раз 07.04.2010 року Бєляєвським районним судом Одеської області по ст. 297 ч.2 КК України до трьох років позбавлення волі, до постановлення вироку за останнім злочином вчинив інший злочин, а саме, повторно вчинив замах на таємне викрадення чужого майна, за наступних обставин: 23.08.2004 р. близько 05 години гр. ОСОБА_1 знаходячись біля приватної зубної поліклініки «Беладент» що по вул. Гагаріна 25 в м. Біла Церква Київської області, умисно, з корисливих намірів, з метою незаконного збагачення за рахунок чужого майна, шляхом вільного доступу скориставшись тим, що за ним ніхто не спостерігає, таємно від оточуючих з газону озеленення, намагався викрасти декоративний хвойний кущ «кулеподібної туї" вартістю 1050 грн. та листового куща деревоподібного «родедендрону" вартістю 1450 гривень, чим завдав потерпілій ОСОБА_2 матеріальної шкоди на загальну суму 2500 гривень,однак реалізовуючи свій злочинний намір на крадіжку вищевказаних хвойних кущів, намагався виїхати за межі м.Білої Церкви, але не довів свої злочинні дії до кінця з причин , що не залежали від його волі, так як був затриманий працівниками міліції.

Таким чином своїми діями, ОСОБА_1 вчинив замах на таємне викрадення чужого майна (крадіжку), вчинений повторно, тобто злочин передбачений ст.ст.15 ч. 2, 185 ч.2 КК України.

Будучи допитаним в судовому засіданні в якості підсудного ОСОБА_1 свою вину у вчиненні замаху на викрадення декоративних кущів в 2004 році в м.Біла Церква визнав у повному обсязі, просив обмежитись тільки його допитом і пояснив, що він захотів викрасти декоративні рослини з метою посадити їх у себе біля будинку. Просить звільнити себе від кримінальної відповідальності, закрити провадження у справі з застосуванням строків давності, так як з часу вчинення ним злочину минуло більш ніж 5 років та він не переховувався від слідства та суду.

Визнаючи себе повністю винним та не оспорюючи фактичні обставини справи підсудний просив суд не досліджувати докази, зібрані у справі досудовим слідством, після роз»яснень положень ст.299 КПК України у суду немає сумнівів в добровільності та істинності його позиції.

Суд, заслухавши підсудного, думку прокурора, який не заперечує щодо звільнення ОСОБА_1 від кримінальної відповідальності з застосуванням строків давності, прийшов до висновку, що в судовому засіданні повністю доведена вина ОСОБА_1 в тому що він, будучи раніше судимий за вчинення корисливих злочинів, останній раз 07.04.2010 року Бєляєвським районним судом Одеської області по ст. 297 ч.2 КК України до трьох років позбавлення волі, до постановлення вироку за останнім злочином вчинив інший злочин, а саме, повторно вчинив замах на таємне викрадення чужого майна, за наступних обставин: 23.08.2004 р. близько 05 години гр. ОСОБА_1 знаходячись біля приватної зубної поліклініки «Беладент» що по вул. Гагаріна 25 в м. Біла Церква Київської області, умисно, з корисливих намірів, з метою незаконного збагачення за рахунок чужого майна, шляхом вільного доступу скориставшись тим, що за ним ніхто не спостерігає, таємно від оточуючих з газону озеленення, намагався викрасти декоративний хвойний кущ «кулеподібної туї" вартістю 1050 грн. та листового куща деревоподібного «родедендрону" вартістю 1450 гривень, чим завдав потерпілій ОСОБА_2 матеріальної шкоди на загальну суму 2500 гривень, реалізовуючи свій злочинний намір на крадіжку вищевказаних хвойних кущів, намагався виїхати за межі м.Білої Церкви, але не довів свої злочинні дії до кінця з причин , що не залежали від його волі, так як був затриманий працівниками міліції.

Своїми діями ОСОБА_1 вчинив замах на таємне викрадення чужого майна (крадіжку), вчинений повторно, тобто злочин передбачений ст.ст.15 ч. 2, 185 ч.2 КК України, його дії органами досудового слідства кваліфіковано вірно, однак суд вважає за необхідне звільнити ОСОБА_1 від кримінальної відповідальності за вчинений злочин згідно ст.49 КК України, провадження у справі закрити, так як підсудний ОСОБА_1 раніше судимий після вчинення злочину 23.08.2004 року, а саме, 30.03.2006 року Малинівським районним судом м. Одеса по ст. 186 ч. 2 КК України до чотирьох років позбавлення волі, на підставі ст. 75КК України 2001 року від відбування покарання звільнений з іспитовим терміном на два роки, звільнений 19.05.2008 року постановою Бєляєвського районного суду Одеської області по закінченню іспитового строку, 24.07.2006 року Уманським міським судом Черкаської області по ст. 185 ч.3, 69 КК України до одного року позбавлення волі,звільнений 19.02.2007 року по постанові Казанківського районного суда Миколаївської області умовно - достроково, не відбутий термін 1місяць 25 днів, винен у злочині, вчиненому ним до постановлення попереднього вироку 07.04.2010 року Бєляєвського районного суду Одеської області, яким засуджений по ст. 297 ч.2 КК України до трьох років позбавлення волі та на даний час відбуває покарання в ВТК№14 м. Одеси, тобто фактично ОСОБА_1 від слідства та суду не переховувався, характеризується за місцем відбування покарання за останнім вироком посередньо, намагався вчинити злочин середньої тяжкості за яким передбачене покарання у вигляді позбавлення волі строком до 5 років, з часу вчинення злочину минуло більш ніж 5 років, матеріальні збитки потерпілій фактично не спричинені.

Згідно ст. 49 КК України особа, яка вчинила злочин середньої тяжкості звільняється від кримінальної відповідальності у випадку, якщо з часу вчинення злочину середньої тяжкості минуло 5 років, а тому з врахуванням наведеного, приймаючи до уваги те, що з часу вчинення злочину ОСОБА_1 минуло більш ніж 5 років, ОСОБА_1 від слідства та суду не переховувався, провадження у справі було зупинене з 24.09.2004 року в зв»язку з розшуком ОСОБА_1, хоча фактично він не переховувався, був засуджений та відбував покарання за вчинення інших злочинів, перебував під наглядом органів, які відають відбуванням покарання, а тому ОСОБА_1 слід звільнити від кримінальної відповідальності, провадження у справі підлягає закриттю в зв»язку з закінченням строку давності притягнення особи, яка вчинила злочин, до кримінальної відповідальності.

Речові докази по справі: господарську сумку та рюкзак з металевою рамкою, пару чоловічого взуття «мокасини», які зберігаються в кімнаті схову речових доказів Білоцерківського МВ слід знищити, два декоративних куща, передані на зберігання ОСОБА_3- залишити потерпілій.

Керуючись ст.7-1,11-1 КПК України, ст.ст.12, 49 КК України , суд,-

П О С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 визнати винним у вчиненні злочину, передбаченого ст.ст.15 ч.2, 185 ч.2 КК України.

Звільнити ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1 від кримінальної відповідальності за вчинення злочину передбаченого ст. ст.15 ч. 2, 185 ч.2 , провадження у справі закрити у звязку із закінченням строків давності притягнення до кримінальної відповідальності ОСОБА_1

Речові докази по справі: господарську сумку та рюкзак з металевою рамкою, пару чоловічого взуття «мокасини», які зберігаються в кімнаті схову речових доказів Білоцерківського МВ - знищити, два декоративних куща, передані на зберігання ОСОБА_3- залишити потерпілій.

ОСОБА_1 етапувати до ВТК№14 м. Одеси для подальшого відбування покарання за вироком Бєляєвського районного суду Одеської області від 07.04.2010 року.

На постанову може бути подана апеляційна скарга протягом 7 діб з моменту проголошення до Апеляційного суду Київської області через Білоцерківський міськрайонний суд.

Суддя ОСОБА_4