Справа № 159/4799/15-к
Провадження № 1-кп/159/243/15
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
м. Ковель 28 жовтня 2015 року

Ковельський міськрайсуд Волинської обл. в складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

з участю: прокурора ОСОБА_2 ,

потерпілого ОСОБА_3 ,

обвинуваченого ОСОБА_4 ,

при секретарі судового засідання ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Ковелі Волинської обл. кримінальне провадження № 120 150 301 100 006 23 про обвинувачення

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця та мешканця АДРЕСА_1 , громадянина України, з освітою середньою спеціальною, неодруженого, не працюючого, утриманців не має, раніше до кримінальної відповідальності не притягався,

у вчиненні кримінального правопорушення (злочину), відповідальність за яке передбачена ч. 1 ст. 185 КК України,
В С Т А Н О В И В:
Обвинувачений ОСОБА_4 в обідню пору 01.06.15 р., знаходячись на дитячому майданчику у дворі житлового будинку АДРЕСА_2 , з метою таємного викрадення чужого майна, виявивши на перекладині дитячих турніків жіночу сумку вартістю 150 грн., усвідомлюючи, що вона належить комусь з малолітніх, які грались на подвір`ї, не вживши жодних заходів до встановлення її власника, у т. ч., не оголосивши про знахідку присутнім у дворі дітям чи дорослим, таємно з корисливих спонукань, шляхом вільного доступу викрав вказану вище сумку з речами, що у ній знаходились, а саме: мобільний телефон марки «Samsung Rex 80» (IMEI НОМЕР_1 ; НОМЕР_2 ) вартістю 759 грн. 90 коп. з двома сім - картами операторів мобільного зв`язку ТОВ «Астеліт» № НОМЕР_3 і ПрАт «МТС Україна» № НОМЕР_4 вартістю 15 грн. кожна та карткою пам`яті «GOODRAМ micro SDHC 4Gb C» вартістю 59 грн., купюру номіналом 5 грн., чим спричинив потерпілому ОСОБА_3 майнової шкоди на загальну суму 1 003 грн. 90 коп..

Вказане вище обвинувачення пред`явлено обвинуваченому ОСОБА_4 згідно з обвинувальним актом, складеним 26.08.15 р. ст. слідчим СВ Ковельського МВ У МВС України у Волинській області, що затверджений 28.08.15 р. прокурором Ковельської міжрайпрокуратури Волинської області.

Своїми умисними діями, що виразились у таємному викраденні чужого майна, обвинувачений ОСОБА_4 вчинив кримінальне правопорушення (злочин), передбачений ч. 1 ст. 185 КК України.

Під час досудового розслідування між обвинуваченим та потерпілим 26.08.15 р. укладена угода про примирення, що надійшла до суду разом з обвинувальним актом.

За умовами угоди про примирення обвинувачений повністю визнав свою винуватість в обсязі пред`явленої йому підозри та щире каяття. Обвинувачений повністю відшкодував потерпілому матеріальну шкоду в загальному розмірі в сумі 1 003 грн. 90 коп. у грошовому виразі. Потерпілий констатує, що інших претензій матеріального чи морального характеру до обвинуваченого він не має. Обвинувачений приносить потерпілому щирі вибачення за спричинену шкоду та принесені незручності внаслідок неправомірних дій, вказаних вище. Сторонами узгоджено міру покарання для обвинуваченого в межах санкції ч. 1 ст. 185 КК України у виді штрафу в розмірі 50 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що складає суму 850 грн..

Потерпілим підтверджено в суді повне відшкодування йому обвинуваченим заподіяних збитків шляхом як повернення викраденого майна у дещо неналежному стані (без чохла, сім - карт) , так і відшкодування моральної шкоди.

Розглядаючи питання про затвердження угоди про примирення суд виходить з наступного.

Відповідно до ст. 468, ч. 3 ст. 469 КПК України у кримінальному провадженні щодо кримінальних проступків, злочинів невеликої чи середньої тяжкості та у кримінальному провадженні у формі приватного обвинувачення між потерпілим та обвинуваченим може бути укладена угода про примирення.

Судом встановлено, що обвинувачений ОСОБА_4 обґрунтовано обвинувачується у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 185 КК України, який згідно ст. 12 КК України є злочином середньої тяжкості.

Міра покарання, погоджена сторонами угоди для обвинуваченого, відповідає положенням п. п. 1 - 2 ч. 1 ст. 65 КК України та положенням Загальної частини КК України.

Суд прийшов до переконання, що укладення угоди сторонами є добровільним, тобто не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дії будь - яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді; обвинувачений цілком розуміє положення ч. 5 ст. 474 КПК України, наслідки укладення та затвердження угоди, передбачені п. 1 ч. 1 ст. 473 КПК України; характер обвинувачення, вид покарання, а також інші заходи, що будуть застосовані в разі затвердження угоди судом, а також усвідомлює наслідки невиконання угоди про примирення відповідно до ст. 476 КПК України.

Потерпілий також розуміє наслідки укладення та затвердження угоди, визначені п. 2 ч. 1 ст. 473 КПК України.

На переконання суду, умови угоди не суперечать вимогам КПК України та КК України, інтересам сторін та суспільства, а кримінальне провадження свідчить про наявність підстав для затвердження такої.

Виходячи з викладеного, угода про примирення підлягає затвердженню.

Долю речового доказу слід вирішити відповідно до ст. 100 КПК України.

Процесуальних витрат у справі немає.

Цивільний позов у справі не заявлено.

Керуючись ст. ст. 468, 469, 475 КПК України, суд

У Х В А Л И В:
Угоду про примирення від 26 серпня 2015 року у кримінальному провадженні № 120 150 301 100 006 23 про обвинувачення ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення (злочину), відповідальність за яке передбачена ч. 1 ст. 185 КК України, укладену між потерпілим ОСОБА_3 та обвинуваченим ОСОБА_4 , - затвердити.

ОСОБА_4 визнати винуватим у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 185 КК України, призначивши покарання у виді штрафу в розмірі 50 (п`ятдесяти) неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить суму 850 (вісімсот п`ятдесят) грн..

Речовий доказ у справі мобільний телефон, що переданий на зберігання потерпілому залишити у розпорядженні потерпілого ОСОБА_3 .

Вирок може бути оскаржений з підстав, передбачених ч. 3 ст. 394 КПК України, до Апеляційного суду Волинської області через Ковельський міськрайонний суд Волинської області протягом 30 днів з дня його проголошення.

Головуючий:ОСОБА_1