Провадження № 1-кп/582/55/15
Справа № 582/813/15-к
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
"09" жовтня 2015 р.,

Недригайлівський районний суд Сумської області в складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участю секретаря ОСОБА_2 ,

розглянувши у підготовчому судовому засіданні в залі суду в смт. Недригайлів кримінальне провадження №0000258, що внесене до ЄРДР 02 вересня 2015 року за обвинуваченням:

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, українця, освіта середня, непрацюючого. уродженця селища Среднебелая, Іванівського району Амурської області, жителя АДРЕСА_1 , раніше не судимого

за ч.2 ст.185 КК України

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , громадянина

України, українця, освіта середня, непрацюючого, уродженця с.Гринівка Недригайлівського району Сумської області, жителя АДРЕСА_1 , в силу ст. 89 КК України - не судимого,

за ч.2 ст.185 КК України

за участю прокурора ОСОБА_5

потерпілого ОСОБА_6

обвинувачених ОСОБА_3

ОСОБА_4

ВСТАНОВИВ:

Органами досудового розслідування ОСОБА_3 та ОСОБА_4 обвинувачуються у тому, що 30.08.2015 року о 8 годині зустрілися в с. Якименки Недригайлівського району Сумської області та домовилися між собою спільно, таємно, з корисливих мотивів, здійснити крадіжку вживаного шести хвильового шиферу з будівлі олійниці, що розташована на території колишньої ферми МТФ в с.Якименки, Недригайлівського району.

Реалізуючи свій умисел на скоєння кримінального правопорушення, ОСОБА_3 разом з ОСОБА_4 , взявши із собою заздалегідь приготовані пасатижі, пересвідчившись у таємності своїх дій, діючи з прямим умислом, шляхом вільного доступу, з даху олійниці на території колишньої ферми МТФ в с. Якименки таємно викрали 35 листів вживаного шести хвильового шиферу, належні гр. ОСОБА_7 . Після цього ОСОБА_3 та ОСОБА_4 з викраденим залишили місце скоєння кримінального правопорушення.

Незаконно отриманим майном, ОСОБА_3 та ОСОБА_4 розпорядилися на власний розсуд.

Згідно висновку судово-товарознавчої експертизи № 334 від 03.09.2015 р. крадіжкою 35 листів вживаного шести хвильового шиферу ОСОБА_3 та ОСОБА_4 завдали матеріальної шкоди ОСОБА_6 на загальну суму 700 гри.

Таким чином, своїми умисними протиправними діями, які виразилися в таємному викраденні чужого майна (крадіжка) вчиненого за попередньою змовою групою осіб ОСОБА_3 та ОСОБА_4 скоїли кримінальне правопорушення, передбачене ст. 185 ч.2 КК України.

Під час досудового слідства 29 вересня 2015 року між потерпілим ОСОБА_6 та підозрюваними ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , з кожним окремо, укладені угоди про примирення, згідно яких підозрювані ОСОБА_3 та ОСОБА_4 визнають себе винуватими скоєнні таємного викрадення майна належного ОСОБА_6 , а саме 35 листів вживаного шиферу, вартістю 700 грн.

Підозрювані та потерпілий, з урахуванням вимог ст. 69 КК України визначили міру покарання у виді ста годин громадських робіт кожному з підозрюваних.

В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_3 зазначив, що розуміє надані йому законом права, розуміє наслідки укладення та затвердження угоди про примирення, визначені ст. 473 КПК України, характер пред`явленого обвинувачення та вид покарання, який до нього буде застосований в результаті затвердження угоди про примирення та наполягає на затвердженні угоди про примирення.

В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 зазначив, що розуміє надані йому законом права, розуміє наслідки укладення та затвердження угоди про примирення, визначені ст. 473 КПК України, характер пред`явленого обвинувачення та вид покарання, який до нього буде застосований в результаті затвердження угоди про примирення та наполягає на затвердженні угоди про примирення.

Потерпілий ОСОБА_6 пояснив, що йому зрозумілі наслідки затвердження угоди про примирення, визначені ст. 473 КПК України, він дійсно примирився з обвинуваченими та не має до них ніяких претензій і просить затвердити зазначені угоди.

Суд, вислухавши пояснення обвинувачених, потерпілого, думку прокурора, який не заперечує проти затвердження угод, проаналізувавши надані матеріали, дійшов наступного висновку.

Відповідно до п.1 ч.1 ст. 468 КПК України у кримінальному провадженні може бути укладена угода про примирення між потерпілим та підозрюваним чи обвинуваченим, а згідно п.1 ч.3 ст.314 КПК України при прийнятті рішення у підготовчому судовому засіданні суд має право затвердити таку угоду.

Згідно з ч.3 ст. 469 цього Кодексу угода про примирення між потерпілим та підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена у провадженні щодо кримінальних проступків, злочинів невеликої чи середньої тяжкості та у кримінальному провадженні у формі приватного обвинувачення.

Як вбачається з наданих суду матеріалів, дії обвинувачених ОСОБА_3 та ОСОБА_4 обґрунтовано кваліфіковані як кримінальне правопорушення, визначене ч. 2 ст.185 КК України, яке, згідно з положеннями ст.12 КК України, відноситься до категорії кримінальних правопорушень середньої тяжкості. Обвинувачені свою вину у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 185 КК України, визнають беззастережно.

Судом з`ясовано, що обвинувачені цілком розуміють свої права, передбачені ч.5 ст.474 КПК України, наслідки укладення та затвердження даної угоди, передбачені п.1.ч.1 ст.473 КПК України, характер обвинувачення, вид покарання та інші заходи, які будуть застосовані до них у разі затвердження угоди судом.

Також суд з`ясував, що потерпілий розуміє наслідки укладення та затвердження даної угоди, визначені п.2 ч.1 ст. 473 КПК України.

Крім того, суд переконався, що укладення угоди сторонами є добровільним, тобто, не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дій будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді.

В силу ст. 69 КК України, за наявності декількох обставин, що пом`якшують покарання та істотно знижують ступінь тяжкості вчиненого злочину з урахуванням особи винного, позиції потерпілого, щодо тяжкості призначення підсудному покарання, з урахуванням інших обставин справи, суд може призначити обвинуваченому покарання нижче від найнижчої межі, встановленої в санкції статті.

Враховуючи передбачені ст. 66 КК України обставини, що пом`якшують покарання, а саме те, що сторони самостійно примирилися, обвинувачені добровільно відшкодували завдані збитки, щиро розкаялися та активно сприяли розкриттю злочину, суд приходить до висновку про можливість затвердження угод про примирення між обвинуваченими ОСОБА_3 і ОСОБА_4 та потерпілим ОСОБА_6 і призначення обвинуваченим покарання нижче від найнижчої межі, встановленої в санкції статті ч. 2 ст. 185 КК України у виді ста годин громадських робіт кожному, яке узгоджено сторонами.

Зміст угод відповідає вимогам ст. 471 КПК України. Умови угод про примирення не суперечать вимогам кримінального процесуального закону, міра покарання, про призначення якої дійшли згоди обвинувачені та потерпілий, визначена з урахуванням вимог ст.ст. 65, 69 КК України, і не суперечить інтересам суспільства. Порушень прав, свобод чи інтересів сторін або інших осіб не встановлено.

Запобіжний захід відносно обвинувачених ОСОБА_3 та ОСОБА_4 не обирався.

Цивільний позов по справі не заявлений.

Згідно з вимогами ст. 124 КПК України витрати за проведення судової товарознавчої експертизи, підлягають стягненню з обвинувачених на користь держави.

Речовий доказ по справі залиши у розпорядженні власника.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 124, 374-376, 475 Кримінального процесуального кодексу України, суд,

УХВАЛИВ:

Затвердити угоду про примирення, укладену 29 вересня 2015 року між потерпілим ОСОБА_6 та підозрюваним ОСОБА_3 у кримінальному провадженні №0000258 за обвинуваченням ОСОБА_3 , ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, що передбачене ч.2 ст. 185 КК України.

ОСОБА_3 визнати винуватим у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 185 КК України та призначити йому покарання з застосуванням ст. 69 КК України у виді 100 (ста) годин громадських робіт.

Затвердити угоду про примирення, укладену 29 вересня 2015 року між потерпілим ОСОБА_6 та підозрюваним ОСОБА_4 у кримінальному провадженні №0000258 за обвинуваченням ОСОБА_3 , ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, що передбачене ч.2 ст. 185 КК України.

ОСОБА_4 визнати винуватим у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 185 КК України та призначити йому покарання з застосуванням ст. 69 КК України у виді 100 (ста) годин громадських робіт.

Стягнути з ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , жителя АДРЕСА_1 та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , жителя АДРЕСА_1 солідарно процесуальні витрати за проведення судової товарознавчої експертизи №334 від 03 вересня 2015 року в сумі 122 грн. 76 коп. на користь держави (код класифікації доходів бюджету 24060300 «інші надходження»).

Речові докази: кобилу та віз залишити у розпорядженні власника ОСОБА_8 .

Вирок може бути оскаржений потерпілим, засудженим, прокурором виключно з підстав, передбачених ч.3 ст. 394 КПК України до Апеляційного суду Сумської області через Недригайлівський районний суд Сумської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого КПК України, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку.

Копія вироку після його проголошення негайно вручається обвинуваченому та прокурору.

Суддя:підпис З оригіналом згідно

Суддя: ОСОБА_1