Справа № 159/6207/15-к
Провадження № 1-кп/159/311/15
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
09 грудня 2015 року м. Ковель

Ковельський міськрайонний суд в складі

головуючого судді ОСОБА_1 ,

з участю секретаря ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченого ОСОБА_4 ,

захисника ОСОБА_5 ,

потерпілого ОСОБА_6

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду кримінальне провадження № 0001390 щодо

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , українця, громадянина України, уродженця м. Ковеля Волинської області, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , зареєстрованого в АДРЕСА_2 , з повною середньою освітою, не одруженого, не працюючого, раніше судимого:

- 21.10.2008 року Ковельським міськрайонним судом за ч. 3 ст. 185, ст. 75, ст. 104, ст. 76 КК України до 3 років позбавлення волі; на підставі ст. 75 КК України звільнений від відбування покарання з іспитовим терміном на 1 рік;

- 02.10.2009 року Ковельським міськрайонним судом за ч. 2 ст. 185, ст.71 КК України, до 2 років 6 місяців позбавлення волі;

- 08.05.2015 року Ковельським міськрайонним судом за ч. 2 ст. 263 КК України, до громадських робіт строком на 120 годин,-

у вчиненні кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч. 2 ст. 185 КК України,

в с т а н о в и в:

обвинувачений ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , в період часу з 08 год. 00 хв. по 11 год. 30 хв., діючи умисно, з корисливих мотивів та керуючись метою таємного викрадення чужого майна, перебуваючи в приміщенні роздягальні ПТМ «Ковельтепло», що по вул. Володимирській, 97а, в м. Ковелі, повторно, таємно викрав гаманець вартістю 100 грн., в якому знаходились гроші в сумі 1200 грн., чим завдав потерпілому ОСОБА_6 матеріальних збитків на загальну суму 1300 грн.
Таким чином, обвинувачений ОСОБА_4 , своїми умисними діями, які виразилися у повторному таємному викрадені чужого майна, скоїв кримінальне правопорушення (злочин), передбачений ч. 2 ст. 185 КК України.

В ході досудового розслідування справи між обвинуваченим та потерпілим укладено угоду про примирення.

За умовами вказаної угоди ОСОБА_4 визнає свою вину в обсязі пред`явленого обвинувачення.

Сторони погоджуються на призначення обвинуваченому покарання за скоєння кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч. 2 ст. 185 КК України у виді двох років позбавлення волі із застосування ст. 75 КК України.

Розглядаючи питання про затвердження угоди про примирення, суд виходить з наступного:

Відповідно до ст. 468, ч. 3 ст. 469 КПК України, у кримінальному провадженні щодо кримінальних проступків, злочинів невеликої чи середньої тяжкості та у кримінальному провадженні у формі приватного обвинувачення між потерпілим та обвинуваченим може бути укладена угода про примирення.

Судом встановлено, що ОСОБА_4 обґрунтовано обвинувачується у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 185 КК України, який у відповідності до ст. 12 КК України є злочином середньої тяжкості.

Міра покарання, погоджена сторонами угоди для обвинуваченого відповідає положенням п. 1-2 ч. 1 ст. 65 КК України та визначена в межах санкції закону, за якими він притягується до відповідальності.

Суд переконався, що укладення угоди сторонами є добровільним, тобто не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дії будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді, обвинувачений цілком розуміє положення ч. 5 ст. 474 КПК України, наслідки укладення та затвердження даної угоди, передбачені п. 1 ч. 1 ст. 473 КПК України, характер обвинувачення, вид покарання, а також інші заходи, які будуть застосовані в разі затвердження угоди судом, а також усвідомлює наслідки невиконання угоди про примирення відповідно до ст. 476 КПК України.

Потерпілий також розуміє наслідки укладення даної угоди, визначені п. 2 ч. 1 ст. 473 КПК України.

На переконання суду, умови угоди не суперечать вимогам КПК та КК України, інтересам сторін та суспільства, а кримінальне провадження свідчить про наявність підстав для примирення. Виходячи з викладеного, угода про примирення підлягає затвердженню.

Доля речового доказу підлягає вирішенню відповідно до ст. 100 КПК України.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 468, 469, 475 КПК України, суд,
ухвалив:

Угоду про примирення від 23.11.2015 року у кримінальному провадженні № 0001390 укладену між обвинуваченим ОСОБА_4 та потерпілим ОСОБА_6 - затвердити.

ОСОБА_4 визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч. 2 ст. 185 КК України та призначити покарання у виді позбавлення волі на строк 2 роки.

На підставі ст.ст. 75, 76 КК України засудженого звільнити від призначеного судом покарання з випробуванням строком на 1 рік з покладенням на нього обов`язків: не виїжати за межі України на постійне місце проживання без дозволу кримінально-виконавчої інспекції та періодично з`являтися для реєстрації в ці органи, а також повідомляти кримінально-виконавчу інспекцію про зміну місця проживання та роботи.

.

Речові докази:

- СD R диск з відеозаписом з камер відеоспостереження ПТМ «Ковельтепло», який приєднаний до матеріалів кримінального провадження залишити при них;

- шкіряний гаманець, який переданий на зберігання потерпілому ОСОБА_6 залишити у власності останнього.

Вирок може бути оскаржений з підстав, передбачених ч. 3 ст. 394 КПК України, до Апеляційного суду Волинської області через Ковельський міськрайонний суд протягом 30 днів з дня його проголошення.

Головуючий:ОСОБА_1