Апеляційний суд Житомирської області
Ухвала

Іменем України

09 листопада 2010 року колегія суддів судової палати у кримінальних справах апеляційного суду Житомирської області в складі:

головуючого судді Романова О.В.

суддів: Єрещенка Л.М., Андрушкевича С.В.

з участю прокурора: Селюченко /./.

розглянула у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Житомирі кримінальну справу за апеляцією засудженого ОСОБА_1 на вирок Баранівського районного суду від 25 серпня 2010 року, яким

ОСОБА_1, 29

травня ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженця ІНФОРМАЦІЯ_2, українця, громадянина України, ІНФОРМАЦІЯ_3,

працюючого водієм ТОВ «Фірма «Віндзор» м. Житомир, військовозобов'язаного, раніше не судимого, у цивільному шлюбі, на утриманні одна неповнолітня дитина, без реєстрації, жителя ІНФОРМАЦІЯ_4,

засуджено за ч.І ст. 122 КК України на два роки виправних робіт за місцем роботи із відрахування із заробітку в дохід держави 15%.

Строк відбування покарання вирахувано із часу приведення вироку до виконання.

До вступу вироку в законну силу ОСОБА_1 залишено попередній запобіжний захід - підписку про невиїзд.

Речові докази - сокиру, що знаходиться на зберіганні в камері зберігання речових доказів Баранівського РВ УМВС України, знищено.

2

Згідно вироку 03 травня 2010 року близько 22 години ОСОБА_1, перебуваючи в стані алкогольного спяніння, прийшов до будинку Мирончука

A.С., що в с.Володимирівка Баранівського району Житомирської області, де на той час перебувала ОСОБА_2 Перебуваючи в давніх неприязнених стосунках із ОСОБА_2, ОСОБА_1, обмовившись кількома словами до неї наніс деревяною палицею удар в обличчя останній. Після цього відразу наніс інший удар обухом сокири по лівій руці та удар палицею по стегну правої ноги. Після цього ОСОБА_1 заштовхав ОСОБА_2 в куток кімнати до шафи, де наніс їй кілька тичкових ударів в область живота, чим спричинив останній середньої важкості тілесні ушкодження у вигляді синця на задньо-зовнішній поверхні лівого передпліччя у нижній частині, перелому лівої ліктьової кістки у нижній частині, а також у виді синців в ділянці зовнішньої поверхні правого ліктьового суглобу, на животі вище пупка, на животі справа від пупка, на животі зліва та до низу від пупка, на передньо-зовнішній поверхні правого стегна у середній частині, що належать до легких тілесних ушкоджень.

Після спричинення тілесних ушкоджень ОСОБА_1 покинув потерпілу ОСОБА_3 та з місця вчинення злочину зник.

В апеляції не оспорюючи факт спричинення тілесних ушкоджень та свою вину у вчиненні даного злочину засуджений ОСОБА_1 просить вирок Баранівського районного суду від 25 серпня 2010 р. скасувати. Задовольнити клопотання колективу ТОВ «Фірми Віндзор» м. Житомир вул.Металістів, 4 та передати його на поруки, провадження по кримінальній справі №1-140/2010р. закрити.

Апелянт вважає, що обрана судом першої інстанції міра покарання є суворою, оскільки при обранні міри покарання суд не врахував що ОСОБА_1

B.С. в ході досудового слідства та в залі судового засідання не лише визнавав свою вину, каявся у вчиненому злочині, а й помирився із потерпілою, повністю відшкодував їй шкоду. В ході розгляду справи він та потерпіла ОСОБА_2 клопотали про закриття провадження по справі та просили звільнити ОСОБА_1 від кримінальної відповідальності, оскільки він вперше вчинив злочин, раніше до кримінальної відповідальності не притягувався, повністю відшкодував шкоду потерпілій, помирився з нею, усвідомлює незаконність своїх дій, має на утриманні неповнолітню дитину, працює. Також вказує, що судом не були взяти до уваги його клопотання та клопотання трудового колективу, в якому він працює більш ніж 20 років, про взяття його на поруки.

Заслухавши доповідь судді, міркування прокурора, який заперечував проти апеляції, обговоривши доводи апеляції, перевіривши вирок суду першої інстанції в межах, передбачених ст.365 КПК України, колегія суддів вважає, що апеляція засудженого ОСОБА_1 задоволенню не підлягає.

З

Висновок суду першої інстанції про доведеність вини засудженого ОСОБА_1 у вчиненні злочину відповідає фактичним обставинам справи та підтверджуються дослідженими в судовому засіданні доказами й ніким не заперечується.

Обставиною, що обтяжує покарання підсудного ОСОБА_1 згідно ст. 67 КК України, є вчинення злочину в стані алкогольного спяніння.

Обираючи міру покарання ОСОБА_1 суд врахував особу винного, який раніше не притягувався до кримінальної відповідальності, позитивно характеризується за місцем роботи (а.с.99), має на утриманні одну неповнолітню дитину, обставини, які пом'якшують його покарання, а саме: його щире каяття. Обставини, які обтяжують його покарання згідно ст. 67 КК України, є вчинення злочину в стані алкогольного спяніння. Також судом було взято до уваги те, що підсудний вживав заходи до відшкодування завданого збитку, що стверджується заявою потерпілої ОСОБА_2 (а.с.110), що підтверджує бажання засудженого відшкодувати завданий злочином збиток.

У судовому засіданні потерпіла ОСОБА_2 не наполягала на тому, щоб обрати засудженому міру покарання у виді позбавлення волі (а.с. 122 зворот).

Таким чином, призначене ОСОБА_4 покарання відповідає вимогам ст. 65 КК України.

На підставі наведеного керуючись ст. ст. 365, 366 КПК України судова колегія, -

УХВАЛИЛА:

Апеляцію засудженого ОСОБА_1 залишити без задоволення, а вирок Баранівського районного суду від 25 серпня 2010 року щодо нього, - без змін.

_