Справа № 314/4165/15-к
Провадження № 1-кп/314/278/2015
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 листопада 2015 року м. Вільнянськ
Вільнянський районний суд Запорізької області у складі:

головуючого судді - ОСОБА_1 ,

за участю прокурора ОСОБА_2 ,

захисника ОСОБА_3 ,

обвинуваченого ОСОБА_4 ,

секретар судового засідання ОСОБА_5 ,

розглянувши у підготовчому судовому засіданні в залі суду в м. Вільнянськ кримінальне провадження № 0001236 відносно

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Сєвєродонецька Луганської області, громадянина України, освіта середня спеціальна, не працюючого, одруженого, який зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимого:

1) 31 березня 1999 року Сєвєродонецьким міським судом Луганської області за ч. 1, ч. 2 ст. 206, ст. 42 КК України (в редакції 1960 року) до 3 років 6 місяців позбавлення волі, звільнений 12 травня 2000 року умовно-достроково з не відбутим строком 1 рік 2 місяці 9 днів;

2) 07 серпня 2001 року Сєвєродонецьким міським судом Луганської області за ч. 2 ст. 143 КК України (в редакції 1960 року) до 3 років 2 місяців 9 днів позбавлення волі з конфіскацією 1/2 частини майна. Постановою Верховного Суду України від 02 липня 2002 року вирок змінено, засуджений за ч. 1 ст. 190 КК України із застосуванням ст. 43 КК України (в редакції 1960 року) до штрафу у розмірі 170 гривень та 1 року 2 місяців 9 днів позбавлення волі, звільнений 16 липня 2002 року по відбуттю строку покарання;

3) 31 січня 2003 року Сєвєродонецьким міським судом Луганської області за ч. 2 ст. 189, ч. 2 ст. 190, ст. 70 КК України до 3 років 6 місяців позбавлення волі, звільнений 08 листопада 2005 року умовно-достроково з не відбутим строком 4 місяці 10 днів;

4) 14 квітня 2006 року Лисичанським міським судом Луганської області за ч. 2

ст. 186, ст. 71 КК України до 4 років 1 місяця позбавлення волі;

5) 30 серпня 2010 року Лисичанським міським судом Луганської області за ч. 2

ст. 186, ч. 1 ст. 187, ст. 70 КК України до 5 років 6 місяців позбавлення волі;

6) 23 листопада 2010 року Сєвєродонецьким міським судом Луганської області за ч. 2 ст. 185, ч. 4 ст. 70 КК України до 5 років 8 місяців позбавлення волі;

7) 18 червня 2013 року Перевальським районним судом Луганської області за ч. 1 ст. 309, ст. 71 КК України до 2 років 10 місяців позбавлення волі,

обвинуваченого у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 309 КК України,

ВСТАНОВИВ:
07 вересня 2015 року до Вільнянського районного суду Запорізької області в порядку ст.ст. 291, 474 КПК України надійшов обвинувальний акт відносно ОСОБА_4 , який обвинувачується у вчиненні злочину, передбаченого

ч. 2 ст. 309 КК України, разом з угодою про визнання винуватості.

Згідно з обвинувальним актом, 31 липня 2015 року о 15 годині 00 хвилин

ОСОБА_4 , маючи умисел на незаконне придбання та зберігання наркотичного засобу без мети збуту, діючи повторно, відбуваючи покарання у Кам`янській виправній колонії УДПтС України в Запорізькій області (№ 101), знаходячись на прогулянковому дворику № 1 ДІЗО/ПКП, шляхом присвоєння знайденого незаконно придбав згорток, обмотаний ліпкою стрічкою, в якому знаходився фрагмент каміння та медичний шприц об`ємом 10 мл, заповнений речовиною сіро-зеленого кольору рослинного походження, яка згідно з висновком судово-хімічної експертизи № 1256 від 10 серпня 2015 року є особливо небезпечним наркотичним засобом канабісом (марихуаною), масою 5,3882 г, та яку в подальшому зберігав при собі до 16 години 15 хвилин 31 липня 2015 року, коли в ході огляду місця події зазначений згорток з його вмістом був виявлений та вилучений.

Дії ОСОБА_4 кваліфіковані за ч. 2 ст. 309 КК України, як незаконне придбання та зберігання наркотичних засобів без мети збуту, вчинене повторно.

Разом з обвинувальним актом до суду надійшла угода про визнання винуватості, укладена 31 серпня 2015 року між прокурором прокуратури Вільнянського району Запорізької області ОСОБА_6 , якій на підставі ст. 37 КПК України надані повноваження прокурора у кримінальному провадженні № 0001236, та обвинуваченим у цьому провадженні ОСОБА_4 , на підставі ст.ст. 468, 469, 472 КПК України у присутності захисника обвинуваченого адвоката ОСОБА_3 у приміщенні службового кабінету № 3 прокуратури Вільнянського району Запорізької області, розташованої за адресою: Запорізька область, м. Вільнянськ, пров. Торговий, 1.

Згідно з даною угодою прокурор та обвинувачений ОСОБА_4 дійшли згоди щодо формулювання підозри, всіх істотних для даного кримінального провадження обставин та правової кваліфікації дій обвинуваченого за ч. 2 ст. 309 КК України. Обвинувачений ОСОБА_4 у повному обсязі сформульованої підозри беззастережно визнав свою винуватість у вчиненні даного кримінального правопорушення. Також, сторонами угоди було узгоджене покарання, яке необхідно призначити ОСОБА_4 за скоєння кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 309 КК України, у вигляді 2 років позбавлення волі та на підставі ст. 71 КК України шляхом часткового приєднання не відбутої частини покарання за вироком Перевальського районного суду Луганської області від 18 червня 2013 року остаточно призначити покарання у вигляді 2 років 1 дня позбавлення волі. В угоді передбачені наслідки її укладення та затвердження, встановлені ст. 473 КПК України, та наслідки її невиконання.

Прокурор у підготовчому судовому засіданні зазначив, що при укладенні угоди були дотримані всі вимоги і правила Кримінального процесуального та Кримінального кодексів України, а тому просив затвердити зазначену угоду і призначити обвинуваченому узгоджену в угоді міру покарання.

У підготовчому судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 свою вину у вчиненні кримінального правопорушення визнав повністю та просив суд затвердити укладену між ним та прокурором угоду і призначити узгоджену в ній міру покарання, а також зазначив, що розуміє надані йому законом права, наслідки укладення та затвердження угоди про визнання винуватості, наслідки її невиконання, характер пред`явленого обвинувачення та вид покарання, який до нього буде застосований в результаті затвердження угоди про визнання винуватості, та наполягав на затвердженні угоди.

Захисник обвинуваченого адвокат ОСОБА_3 у підготовчому судовому засіданні зазначив, що умови угоди не суперечать вимогам кримінального та кримінального процесуального законів, угода укладена з дотриманням усіх вимог законодавства, укладення угоди сторонами було добровільним, а її умови не суперечать інтересам обвинуваченого, тому просив затвердити зазначену угоду і призначити обвинуваченому узгоджену в угоді міру покарання.

Заслухавши прокурора, обвинуваченого та його захисника, розглядаючи питання про затвердження угоди про визнання винуватості, суд виходить з такого.

Згідно з п. 1 ч. 3 ст. 314 КПК України, при прийнятті рішення у підготовчому судовому засіданні суд має право, зокрема, затвердити угоду.

Відповідно до ст. 468 КПК України, у кримінальному провадженні може бути укладена угода між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим про визнання винуватості.

Згідно з ч. 2 ст. 469 КПК України, угода про визнання винуватості може бути укладена за ініціативою прокурора, підозрюваного або обвинуваченого.

Частиною 5 ст. 469 КПК України передбачено, що угода про визнання винуватості між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим може ініціюватись в будь-який момент після повідомлення особі про підозру, до виходу суду до нарадчої кімнати для ухвалення вироку.

Згідно ч. 4 ст. 469 КПК України, угода про визнання винуватості між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена у провадженні щодо кримінальних проступків, злочинів невеликої чи середньої тяжкості, тяжких злочинів, внаслідок яких шкода завдана лише державним чи суспільним інтересам.

Кримінальне правопорушення, у вчиненні якого обвинувачений визнав себе винним, віднесене до злочину середньої тяжкості, внаслідок вчиненого обвинуваченим злочину шкода завдана лише державним інтересам, а отже угода відповідає вимогам закону.

Умови угоди про визнання винуватості не суперечать вимогам кримінального процесуального закону, міра покарання, про призначення якої дійшли згоди прокурор та обвинувачений, визначена в межах санкції ч. 2 ст. 309 КК України. Порушень прав, свобод чи інтересів сторін або інших осіб внаслідок укладання такої угоди судом не встановлено, угода не суперечить інтересам суспільства.

Судом встановлено, що обвинувачений ОСОБА_4 цілком розуміє зміст і наслідки укладання та затвердження угоди, передбачені ч. 2 ст. 473, ст.ст. 394, 424 КПК України, характер обвинувачення, щодо якого визнає себе винним, положення ч. 4 ст. 474 КПК України, зокрема, те, що він має право на судовий розгляд, під час якого прокурор зобов`язаний довести кожну обставину щодо кримінального правопорушення, у вчиненні якого він обвинувачується, а також наслідки невиконання угоди, передбачені ч. 1 ст. 476 КПК України.

Обвинувачений ОСОБА_4 погоджується з призначенням судом узгодженого покарання.

Суд переконався, що укладення угоди є цілком добровільним, тобто не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дій будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді.

За таких обставин, суд дійшов висновку про наявність достатніх підстав для затвердження угоди про визнання винуватості і призначення ОСОБА_4 узгодженої сторонами міри покарання.

Відповідно до ст. 475 КПК України, якщо суд переконається, що угода може бути затверджена, він ухвалює вирок, яким затверджує угоду і призначає узгоджену сторонами міру покарання.

Цивільний позов у кримінальному провадженні не заявлений. Зважаючи, що суду не надано документального підтвердження витрат на залучення експерта, підстави для їх стягнення з обвинуваченого відсутні. Долю речових доказів суд вирішує відповідно до вимог ст. 100 КПК України.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 314, 373, 374, 475 КПК України, суд -

УХВАЛИВ:
Затвердити угоду про визнання винуватості від 31 серпня 2015 року, укладену між прокурором прокуратури Вільнянського району Запорізької області ОСОБА_6 та обвинуваченим у цьому провадженні ОСОБА_4 .

ОСОБА_4 визнати винним у вчиненні злочину, передбаченого частиною 2 статті 309 Кримінального кодексу України та призначити йому узгоджене сторонами угоди про визнання винуватості від 31 серпня 2015 року покарання у вигляді 2 років позбавлення волі.

На підставі ч. 1 ст. 71 КК України шляхом часткового складання з не відбутою частиною покарання, призначеного за вироком Перевальського районного суду Луганської області від 18 червня 2013 року, остаточно призначити ОСОБА_4 узгоджене сторонами угоди про визнання винуватості від 31 серпня 2015 року покарання у вигляді 2 років 1 дня позбавлення волі.

Захід забезпечення кримінального провадження до набрання вироком законної сили у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_4 залишити без змін.

Строк відбування покарання рахувати з моменту фактичного затримання, а саме з 21 серпня 2015 року.

Речовий доказ: наркотичний засіб канабіс (марихуана), масою 5,3882 г, переданий до камери зберігання речових доказів Вільнянського РВ ГУМВС України в Запорізькій області - знищити.

Вирок суду першої інстанції, якщо інше не передбачено КПК України, набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого КПК України, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги, вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Апеляційна скарга з підстав, передбачених ч. 4 ст. 394 КПК України, може бути подана протягом тридцяти днів з дня проголошення вироку, а для осіб, які перебувають під вартою, - протягом тридцяти днів з моменту вручення їм копії вироку. Апеляційна скарга подається до апеляційного суду Запорізької області через Вільнянський районний суд Запорізької області.

Суддя ОСОБА_1

23.11.2015
23.11.2015