УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
24 листопада 2015 року слідчий суддя Дзержинського районного суду м. Харкова ОСОБА_1 за участю прокурора ОСОБА_2 , розглянувши клопотання прокурора прокуратури Дзержинського району міста Харкова молодшого радника юстиції ОСОБА_2 , про арешт майна по кримінальному провадження внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 00045382 від 24 листопада 2015 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого частиною 4 статті 358 Кримінального кодексу України,,-

встановив:
24.11.2015 року прокурор прокуратури Дзержинського району міста Харкова молодшоий радник юстиції ОСОБА_2 звернувся до суду з клопотанням, в якому просить накласти арешт на вилучений 23.11.2015 року, в ході огляду місця події по АДРЕСА_1 паспорт гр-на Вірменії на ім`я ОСОБА_3 ,( ОСОБА_4 ), ІНФОРМАЦІЯ_1 , серії НОМЕР_1 , виданого 17.01.2011 року, в якому є наявні ознаки підробки у відбитках штампу про перетин державного кордону України від 12.10.2014 року в пункті пропуску «Козача Лопань» 630900 «Виїзд» , 20.11.2014 року в пункті пропуску «Козача Лопань» «В`їзд»; 23.02.2015 року в пункті пропуску «Козача Лопань» 63900 «Виїзд»; 10.04.2015 року в пункті пропуску «Харків-пасажирський» 630901 «В`їзд»; 07.07.2015 року в пункті пропуску «Харків-пасажирський» 630901 «Виїзд» ; 05.10.2015 року в пункті пропуску «Харків-пасажирський» - 630901 «В`їзд».

Суд, дослідивши матеріали клопотання, вважає, що клопотання не підлягає задоволенню.

Згідно з ч. 2 ст. 170 КПК України слідчий суддя або суд під час судового провадження накладає арешт на майно у вигляді речей, якщо є достатні підстави вважати, що вони відповідають критеріям, зазначеним у частині другій статті 167 цього Кодексу. Відповідно до п. 4 ч. 2 ст. 167 КПК України тимчасово вилученим може бути майно у вигляді речей, документів, грошей тощо, щодо яких є достатні підстави вважати, що вони набуті в результаті вчинення кримінального правопорушення, доходи від них, або на які було спрямоване кримінальне правопорушення.

Прокурором у своєму клопотанні не було доведено необхідність такого арешту та достатніх підстав вважати, що вилучене в ході проведення обшуку майно відповідають критеріям, зазначеним у частині другій статті 167 КПК України, а також те, що потреби досудового розслідування виправдовують такий ступінь втручання у права і свободи особи

Відповідно до ст. 131 КПК України заходи забезпечення кримінального провадження застосовуються з метою досягнення дієвості цього провадження, які зокрема можуть бути у виді арешту майна.

Згідно з ч. 1 ст. 173 КПК України слідчий суддя, суд відмовляють у задоволенні клопотання про арешт майна, якщо особа, що його подала, не доведе необхідність такого арешту.

Відповідно до п. 1 Інформаційного листа Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 05.04.2013 року № 223-558/0/4-13, вирішуючи питання про застосування заходів забезпечення кримінального провадження слідчі судді зобов`язані, зокрема, перевіряти наявність об`єктивної необхідності та виправданість такого втручання у права і свободи особи, з`ясовувати можливість досягнення мети, на яку посилається автор клопотання, без застосування цих заходів, зважати, що обов`язок довести наявність трьох необхідних складових для застосування заходів забезпечення (ч. 3 ст. 132 КПК) покладається на слідчого та/або прокурора.

Слідчий суддя, дослідивши матеріали, якими обґрунтовувались доводи клопотання, враховуючи наслідки арешту майна, а також розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження, слідчий суддя приходить до висновку, що у клопотанні слід відмовити повністю, оскільки прокурором не було доведено необхідність такого арешту та достатніх підстав вважати, що вилучене в ході проведення обшуку майно відповідають критеріям, зазначеним у частині другій статті 167 КПК України, а також те, що потреби досудового розслідування виправдовують такий ступінь втручання у права і свободи особи, про який ідеться в клопотанні слідчого та у зв`язку з цим, може бути виконане завдання, для виконання якого слідчий звернувся із даним клопотанням.

Відповідно до ч. 3 ст. 173 КПК України відмова у задоволенні або часткове задоволення клопотання про арешт майна тягне за собою негайне повернення особі відповідно всього або частини тимчасово вилученого майна.

На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 131, 132, 167, 168, 170, 171, 172, 173 КПК України, -, -

УХВАЛИВ:
У задоволенні клопотання прокурора прокуратури Дзержинського району міста Харкова молодшого радника юстиції ОСОБА_2 , про арешт майна по кримінальному провадження внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 00045382 від 24 листопада 2015 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого частиною 4 статті 358 Кримінального кодексу України відмовити.
Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя - ОСОБА_1