УКРАЇНА
Апеляційний суд Житомирської області

Категорія ст.176 КПК України Доповідач ОСОБА_2

УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
13 листопада 2015 року колегія суддів судової палати у кримінальних справах апеляційного суду Житомирської області в складі:
головуючого судді ОСОБА_2
суддів: ОСОБА_3 , ОСОБА_4
при секретарі: ОСОБА_5

розглянула у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Житомирі апеляційну скаргу адвоката ОСОБА_6 в інтересах підозрюваного
ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Кованчик Полтавського району та області, українця, громадянина України, одруженого, не судимого, військовослужбовця військової частини польова пошта НОМЕР_1 , зареєстрованого та проживаючого: АДРЕСА_1 ,
на ухвалу слідчого судді Корольовського районного суду м. Житомира від 7 листопада 2015 року щодо обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою
з участю: прокурора ОСОБА_8
захисника ОСОБА_6
військовою прокуратурою Житомирського гарнізону ОСОБА_7 підозрюється у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.27, ч.4 ст.426-1 КК України за наступних обставин.
28 вересня 2015 року близько 12 год. 00 хв., старший солдат ОСОБА_7 разом із сержантом ОСОБА_9 , перебуваючи поблизу армійського намету 2 навчального взводу у наметовому містечку військової частини НОМЕР_2 на території НОМЕР_3 загальновійськового полігону високомобільних десантних військ, що дислокуються за адресою: АДРЕСА_1 , з метою приниження особистої честі і гідності та спричинення фізичного болю і моральних страждань військовослужбовцю та демонстрації своєї уявної переваги, використовуючи як привід запізнення останнім зі звільнення, діючи умисно групою осіб, в порушення ст.ст.11, 16, 49 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України та ст.ст.1,4 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України, грубо порушуючи порядок проходження військової служби, перебуваючи у стані алкогольного сп`яніння, в умовах особливого періоду, застосували щодо підлеглого ОСОБА_9 солдата ОСОБА_10 фізичне насильство, нанісши йому не менше 8 ударів руками обох рук стиснутими в кулак, а саме, сержант ОСОБА_9 наніс не менше 5 ударів по обличчю, а старший солдат ОСОБА_7 наніс не менше 3 ударів по обличчю та тулубу.
Своїми діями сержант ОСОБА_9 та старший солдат ОСОБА_7 спричинили солдату ОСОБА_10 відкритий перелом кісток носу зі зміщенням уламків, закриту черепно-мозкову травму, синець у вигляді метелика на спинці носа з переходом в навколоорбітальні ділянки правого та лівого ока та інші ушкодження, які, відповідно до висновку судово-медичної експертизи № 2030 від 02.10.2015, утворилися в результаті дії тупих твердих предметів з обмеженою контактуючою поверхнею і могли виникнути від ударів рукою затиснутою в кулак, та відносяться до категорії легких тілесних ушкоджень з короткочасним розладом здоров`я.
В подальшому, 28 вересня 2015 року близько 12год. 10хв., сержант ОСОБА_9 разом з старшим солдатом ОСОБА_7 , перебуваючи в цьому ж місці, з метою приниження особистої честі і гідності та спричинення фізичного болю і моральних страждань військовослужбовцю та демонстрації своєї уявної переваги, в порушення ст.ст.11, 16, 49 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України та ст.ст.1, 4 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України, грубо порушуючи порядок проходження військової служби, перебуваючи у стані алкогольного сп`яніння, в умовах особливого періоду, пред`явили необґрунтовані претензії солдату ОСОБА_10 з приводу того, що з вини останнього ОСОБА_9 не було надане звільнення та застосували щодо солдата ОСОБА_10 фізичне та психічне насильство, а саме, сержант ОСОБА_9 та старший солдат ОСОБА_7 , супроводжуючи свої дії нецензурною лайкою, примусили солдата ОСОБА_10 копати на території розташування підрозділу яму для сміття за допомогою столової ложки, що останній, побоюючись повторного застосування щодо нього фізичного насильства, вимушений був зробити.
07.11.2015 року старшому солдату ОСОБА_7 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.27, ч.4 ст.426-1 КК України.
07.11.2015 року слідчий військової прокуратури Житомирського гарнізону підполковник ОСОБА_11 звернувся до слідчого судді з клопотанням про застосування до підозрюваного ОСОБА_7 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.
Ухвалою слідчого судді Корольовського районного суду м. Житомира від 07.11.2015 року клопотання слідчого задоволено частково та застосовано відносно підозрюваного ОСОБА_7 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою. Визначено строк дії ухвали до 07.12.2015р. Строк дії ухвали та тримання під вартою обчислювати з 07.11.2015р. 18год. 00хв.
Одночасно визначено розмір застави у межах 80 мінімальних заробітних плат, що в сумі становить 110240грн., яка може бути внесена як самим підозрюваним так і іншою фізичною або юридичною особою (заставодавцем) на депозитний рахунок Корольовського районного суду м. Житомира.
Покладено на підозрюваного ОСОБА_7 у разі внесення застави наступні обов`язки:
1) прибувати на кожну вимогу до суду, прокурора, та до слідчого;
2) не відлучатися за межі місця дислокації (проживання, перебування) без дозволу слідчого, прокурора або суду;
3) повідомляти слідчого, прокурора чи суд, залежно від стадії кримінального провадження, про зміну свого місця проживання;
4) утримуватися від спілкування з ОСОБА_10 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13 , ОСОБА_14 , ОСОБА_15 , ОСОБА_16 , а також з іншими свідками у справі.
Слідчий суддя умотивував своє рішення тим, що з матеріалів справи вбачається наявність обґрунтованої підозри вчинення ОСОБА_7 кримінального правопорушення передбаченого ч.4 ст.426-1 КК України і є підстави вважати, що підозрюваний може вчинити дії передбачені ч.1 ст. 177 КПК України , а саме: підозрюваний може переховуватися від слідства та суду, впливати на потерпілого та свідків. Крім того, взято до уваги і строк покарання, що загрожує підозрюваному у разі доведеності його вини.
Разом з тим, слідчий суддя, при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу ОСОБА_7 взяв до уваги відсутність судимості у підозрюваного, міцні соціальні зв`язки останнього, наявність постійного місця проживання, позитивну характеристику, його участь в бойових діях, поведінку підозрюваного до моменту оголошення підозри.
В апеляційній скарзі адвокат ОСОБА_6 просить цю ухвалу слідчого судді скасувати та постановити нову ухвалу, якою обрати підозрюваному ОСОБА_7 запобіжний захід у вигляді домашнього арешту.
В обґрунтування скарги зазначив, що в матеріалах справи відсутні будь-які докази про існування ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, а саме те, що підозрюваний може незаконно впливати на свідків, потерпілого або перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином. Також, стверджує апелянт, відсутні будь-які докази, які б свідчили, про те, що більш м`який запобіжний захід не може запобігти ризикам, зазначених в ст. 177 КПК України.
Апелянт вказав, що суд не оцінив в сукупності тих обставин, що ОСОБА_7 має постійне місце проживання, на час затримання проходить службу у військовій частині НОМЕР_2 за призовом під час мобілізації, за місцем проходження служби характеризується позитивно, раніше не судимий та не притягувався до відповідальності, має статус учасника бойових дій.
Крім того, захисник зазначив, що суд, при вирішенні питання про визначення розміру застави, навмисне застосував положення п.2 ч.5 ст. 182 КПК України та призначив максимальний розмір застави.
Заслухавши доповідь судді, доводи учасників судового провадження, перевіривши ухвалу суду в межах, передбачених ст. 404 КПК України, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню.
Відповідно до положень ст. 177 КПК України підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений може здійснити дії, передбачені ч. 1 ст. 177 КПК України.
Відповідно до положень ч.1 ст. 178 КПК України при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених у статті 177 цього Кодексу, слідчий суддя, суд на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів зобов`язаний оцінити в сукупності всі обставини, в тому числі і тяжкість покарання, що загрожує відповідній особі у разі визнання підозрюваного, обвинуваченого винуватим у кримінальному правопорушенні, у вчиненні якого він підозрюється, обвинувачується.
Обставини, що дають підстави підозрювати ОСОБА_7 у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.27, ч.4 ст. 426-1 КК України підтверджуються протоколами допиту потерпілого ОСОБА_10 , свідків ОСОБА_12 , ОСОБА_16 , ОСОБА_17 та іншими матеріалами кримінального провадження.
Що стосується наявності ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, то колегія суддів погоджується з доводами автора клопотання про те, що ОСОБА_7 є військовослужбовцем, внаслідок чого має міцні соціальні зв`язки у середовищі військовослужбовців, і в разі залишення його на волі, існує ризик того, що підозрюваний може впливати на потерпілого, свідків у даному кримінальному провадженні або перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, тобто існують ризики, передбачені п.п. 3,4,5 ч.1 ст. 177 КПК України.
З огляду на викладене, застосовуючи до підозрюваного ОСОБА_7 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, суд першої інстанції вірно оцінив в сукупності всі обставини справи, особу підозрюваного, який підозрюється у скоєнні тяжкого злочину, і прийшов до правильного висновку, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не може запобігти наявним ризикам.
Розмір застави, визначеної місцевим судом, відповідно до положень ст. 309 КПК України оскарженню не підлягає.
З огляду на викладене, підстави для задоволення апеляційної скарги захисника ОСОБА_6 відсутні.
Керуючись ст. ст. 404, 405, 422 КПК України колегія суддів судової палати у кримінальних справах,-
апеляційну скаргу адвоката ОСОБА_6 в інтересах підозрюваного ОСОБА_7 залишити без задоволення, а ухвалу слідчого судді Корольовського районного суду м. Житомира від 7 листопада 2015 року залишити без змін.
Ухвала апеляційного суду оскарженню не підлягає.
Судді: