АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ПОЛТАВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 11/1690/865/2012 Номер провадження 11/1690/865/2012Головуючий у 1-й інстанції Сімонова Світлана Григорівна Доповідач ап. інст. ОСОБА_1
Категорія: ч.2 ст.121 КК України - Т.З.
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 вересня 2012 року м. Полтава

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ апеляційного суду Полтавської області в складі:

головуючого - суддіОСОБА_1,
суддівОСОБА_2, ОСОБА_3,
за участю прокурораОСОБА_4,
захисників ОСОБА_5, ОСОБА_6,

розглянула у відкритому судовому засіданні у м. Полтава кримінальну справу за апеляцією захисника ОСОБА_5 в інтересах засудженого ОСОБА_7 на вирок Пирятинського районного суду Полтавської області від 10 липня 2012 року.

Цим вироком ОСОБА_7,

ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженець та мешканець м. Гребінка Полтавської області, вул. Пушкіна, 56, громадянин України, ІНФОРМАЦІЯ_2, розлучений, маючий на утриманні неповнолітню дитину, пенсіонер, інвалід 2-ї групи, судимий:

23 листопада 2004 року Гребінківським районним судом Полтавської області за ч.2 та ч.3 ст.185 КК України на 2 роки позбавлення волі, постановою Ленінського районного суду м. Полтава від 4 травня 2006 року звільнений умовно-достроково на невідбутий строк 6 місяців 19 днів,

засуджений за ч.2 ст.121 КК України на 8 років 6 місяців позбавлення волі.

Вирішене питання про речові докази.

Згідно вироку, ОСОБА_7 визнаний винуватим в тому, що 4 серпня 2011 року, з 17 до 20 години, перебуваючи в стані алкогольного спяніння, в приміщенні літньої кухні на території домоволодіння по вул. Залізничній, 33 в м. Гребінка Полтавської області, умисно, на ґрунті ревнощів, ударами кулака, ніг та деревяної швабри наніс чисельні удари по голові та в різні частини тіла потерпілій ОСОБА_8, спричинивши тяжкі тілесні ушкодження у вигляді субдуральної гематоми лівої скроневої ділянки голови, крововиливу в стовбур головного мозку, переломів 3-4-го та 7-8-го ребер, від яких потерпіла померла 5 серпня 2011 року.

В апеляції захисник просить вирок змінити та помякшити призначене ОСОБА_7 покарання. При цьому зазначає, що суд безпідставно посилив покарання при новому розгляді справи після скасування вироку апеляційним судом. Вважає, що під час вчинення злочину засуджений не перебував в стані алкогольного спяніння. Наголошує на тому, що ОСОБА_7 щиро розкаявся і активно сприяв розкриттю злочину, є інвалідом 2-ї групи. Врахувавши наявність обставин, які помякшують покарання, та провокуючу поведінку потерпілої, просить застосувати положення ст.69 КК України.

Інші учасники процесу вирок не оскаржили.

Заслухавши доповідь судді, пояснення захисників на підтримку апеляції, міркування прокурора, який вважав за необхідне помякшити призначене засудженому покарання, оскільки суд безпідставно його посилив при новому розгляді справи після скасування вироку апеляційним судом, дослідивши матеріали справи, обговоривши доводи апеляції, провівши судові дебати, колегія суддів вважає, що апеляція підлягає до часткового задоволення, виходячи з наступного.

Винуватість ОСОБА_7 у вчиненні злочину за наведених у вироку обставин доведена доказами, що були ретельно перевірені в судовому засіданні та отримали належну оцінку і не оспорюється в апеляції. Його дії за ч.2 ст.121 КК України кваліфіковані правильно.

Доводи апеляції щодо помякшення засудженому покарання заслуговують на увагу.

Відповідно приписів ч.2 ст.375 КПК України та п.1 постанови Пленуму Верховного суду України №7 від 24 жовтня 2003 року «Про практику призначення судами кримінального покарання», при новому розгляді справи судом першої інстанції застосування закону про більш тяжкий злочин та посилення покарання допускається тільки за умови, якщо вирок було скасовано за апеляцією прокурора або потерпілого чи його представника в зв'язку з необхідністю застосування закону про більш тяжкий злочин або коли при скасуванні вироку визнано необхідним застосувати більш суворе покарання, а також, коли при додатковому розслідуванні справи буде встановлено, що обвинувачений вчинив більш тяжкий злочин, або коли збільшився обсяг обвинувачення.

Як вбачається з матеріалів справи, ОСОБА_7 був засуджений вироком Гребінківського районного суду Полтавської області від 31 жовтня 2011 року за ч.2 ст.121 КК України на 7 років позбавлення волі.

Даний вирок був скасований ухвалою апеляційного суду Полтавської області від 27 березня 2012 року лише в зв'язку з порушенням права засудженого на захист та вимог ч.3 ст.299 КПК України.

Оскільки суд першої інстанції при призначенні покарання засудженому не дотримав вимог ч.2 ст.375 КПК України, колегія суддів вважає за необхідне помякшити призначене ОСОБА_7 покарання, частково задовольнивши апеляцію захисника.

Водночас, колегія суддів приходить до висновку, що доводи апеляції про необхідність виключення з мотивувальної частини вироку вказівки про визнання обставинами, які обтяжують покарання, вчинення злочину в стані алкогольного спяніння та рецидиву злочину не заслуговують на увагу з огляду на наступне.

Згідно п.1 та п.13 ч.1 ст.67 КК України при призначенні покарання обставинами, які його обтяжують, визнається рецидив злочинів та вчинення злочину особою, що перебуває у стані алкогольного спяніння.

Відповідно до приписів ст.34 КК України та п.15 постанови Пленуму Верховного Суду України №7 від 4 червня 2010 року «Про практику застосування судами кримінального законодавства про повторність, сукупність і рецидив злочинів та їх правові наслідки», рецидивом злочинів визнається вчинення нового умисного злочину особою, яка має судимість за умисний злочин. Оскільки відповідно до частини першої статті 88 КК України особа визнається такою, що має судимість, з дня набрання законної сили обвинувальним вироком і до погашення або зняття судимості, то вчинення саме в цей період нового умисного злочину утворює з попереднім умисним злочином їх рецидив.

Як вбачається з матеріалів справи, ОСОБА_7, маючи непогашену судимість за вчинення крадіжок, вчинив умисний тяжкий злочин проти життя та здоровя особи, тому суд правильно визнав обставиною, що обтяжує покарання рецидив злочинів.

Факт перебування засудженого в стані алкогольного спяніння під час вчинення злочину підтверджується висновком медичного огляду №107 від 5 серпня 2011 року, з яким погодився і сам ОСОБА_7М

Враховуючи наведене, колегія суддів не вбачає підстав для застосування при призначенні покарання ОСОБА_7 положень ст.69 КК України.

Керуючись ст.ст. 365, 366 КПК України, колегія суддів, -

УХВАЛИЛА:

Апеляцію захисника задовольнити частково.

Вирок Пирятинського районного суду Полтавської області від 10 липня 2012 року щодо ОСОБА_7 змінити.

Помякшити призначене ОСОБА_7 покарання і вважати його засудженим за ч.2 ст.121 КК України на 7 років позбавлення волі.

В іншій частині вирок залишити без змін.

СУДДІ:

ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3