Ковпаківський районний суд м.Сум
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 липня 2010 року м.Суми

Ковпаківський райсуд м. Суми у складі-головуючого судді Хитрова Б.В.. при секретарі Баришевій А.І., за участю прокурора Петренко В.І., потерпілої ОСОБА_1, розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду кримінальну справу про обвинувачення

ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженця ІНФОРМАЦІЯ_2, громадянина України, росіянина, ІНФОРМАЦІЯ_3, не працюючого, розлученого, мешк м. Суми вул.. Калініна 38/2, раніше судимого

1.10.06.1996 року Ковпаківським райсудом м. Суми за ст.. 114 КК України до 1 року позбавлення волі, звільнено з місць позбавлення волі 10.06.1997 року по відбуттю строку покарання.

2.04.01.2001 року Ковпаківським райсудом м. Суми за ст.. 114 КК України до 8 місяців позбавлення волі. Звільнений за постановою Краснодонського міського суду Луганської області 26.07.2001 року умовно-достроково на не відбутий строк 1 місяць 10днів.

3.30.02.2002 року Ковпаківським райсудом м. Суми за ст.. 185 ч.3 КК України до позбавлення волі строком на 3 роки., звільнений 06.09.2005 року по відбуттю строку покарання

за ст.. 164 ч.2 КК України, -

Встановив:

Згідно рішення Зарічного райсуду м. Суми від 09.12.1992 року ОСОБА_2 зобовязаний сплачувати аліменти на утримання неповнолітнього сина ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_4 до досягнення ним повноліття у розмірі 1/6 частини усіх видів заробітку на користь матері-Тимченко Н.Є до досягнення сином повноліття, починаючи з 19.11.1992 року.

З 06.09.2005 року ОСОБА_2 аліменти на утримання сина ОСОБА_3 не сплачував, ніякої матеріальної допомоги не надавав. Відповідно до довідки державного виконавця заборгованість по сплаті аліментів на утримання сина за період з 06.09.2005 року по 24.03.2008 року складає 5905.77 грн.

В судовому засіданні ОСОБА_2 свою провину у скоєному визнав повністю. Суду пояснив, що знав про рішення суду про стягнення аліментів на користь сина. Неодноразово притягувався до кримінальної відповідальності за ухилення від сплати аліментів до 2005 року. В період 2005-2008 років постійного заробітку не мав, ніде офіційно не працював, хоча до цього перешкод не існувало. Жив переважно на випадкові заробітки, працюючи зварювальником, та на допомогу матері-пенсіонерки. Останній раз виконував роботи по відновленню автомобіля, проведення зварювальних робіт у свого знайомого приблизно за два тижні до його взяття під варту по цій кримінальній справі. З отриманих коштів матеріальної дороги своєму сину не надавав, з сином не спілкувався. Дійсно в період 2005- 2008 років його попереджав і державний виконавець і дільничний інспектор міліції про необхідність виплачувати аліменти але їх попередження він ігнорував. Знав, що з 2008 року в суді знаходиться справа про його обвинувачення в ухиленні від сплати аліментів, але до суду не ходив, переховувався вдома, доки його не затримали за постановою суду працівники міліції.

За таких обставин, суд на підставі ст. 299 КПК України, визнав недоцільним дослідження доказів по справі, оскільки, вони підсуднім не оспорювались, розяснивши підсудному на іншим учасникам справи процесуальні наслідки повного визнання підсудним своєї провину у скоєному по предявленому обвинуваченню. Письмова розписка підсудного про зрозумілість змісту обвинувачення, змісту ст. 299 КПК України приєднана до матеріалів справи.

Суд кваліфікує дії ОСОБА_2, які виразились у злісному ухиленні від сплати аліментів на утримання неповнолітнього сина в період з 06.09.2005 року по 24.03.2008 року в загальній сумі 5905.77 грн., вчинені ним як особою раніше судимою за ухиленні від сплати аліментів за ст.. 164 ч.2 КК України, кваліфікуюча ознака - ухилення від сплати аліментів на утримання дитини особою, яка раніше судима за цей злочин.

При призначенні підсудному покарання суд враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винного та обставини , що помякшують та обтяжують покарання.

ОСОБА_2 свою провину у скоєному визнав повністю, у скоєному щиро кається. Вказані обставини суд визнає такими, що помякшують його покарання.

За місцем проживання ОСОБА_2І характеризується з негативного боку, перебуває на обліку в наркологічному диспансері з діагнозом «хронічний алкоголізм».

З урахуванням всіх обставин справи та відомостей про особу підсудного, суд вважає за необхідним призначити йому покарання у вигляді обмеження волі, оскільки вважає, що саме таке покарання необхідно та достатнє для його виправлення та попередження нових злочинів.

Речові докази та судові витрати по справі відсутні.

Керуючись ст.. 323, 324 КПК України, суд, -

Засудив:

ОСОБА_2 визнати винним у скоєні злочину передбаченого ст.. 164 ч.2 КК України та призначити йому покарання у вигляді 2 років 6 місяців обмеження волі.

До вступу вироку в законну силу запобіжний захід залишити без змін - тримання під вартою. Строк відбування покарання обчислювати з 10.06.2010 року - з моменту взяття під варту за постановою суду.

Відповідно до вимог ст. 57 КВК України направити ОСОБА_2 до місця відбування покарання у порядку встановленому для осіб засуджених до позбавлення волі. При прибутті до місця відбування покарання з під варти звільнити. Зарахувати в час відбування покарання у вигляді обмеження волі час перебування під вартою виходячи із співвідношення встановленого ст. 72 КК України стосовно того, що одному дню позбавлення волі відповідає два дні обмеження волі.

Вирок може бути оскаржений до апеляційного суду Сумської області через Ковпаківський райсуд м. Суми протягом 15 діб з дня його проголошення, а засудженим - в той же строк з дня отримання копії вироку

Суддя Хитров Б.В.