Андрушкевич С.З.
Апеляційний суд Житомирської області
Ухвала
Іменем України
12 червня 2014 року колегія суддів судової палати у кримінальних справах апеляційного суду Житомирської області в складі:

головуючого-судді: ОСОБА_1
суддів: ОСОБА_2 ОСОБА_3
з участю прокурора: ОСОБА_4

розглянула у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Житомирі справу за апеляційною скаргою засудженого ОСОБА_5 на ухвалу Коростишівського районного суду Житомирської області від 14 лютого 2014 року,

встановила :

Цією постановою відмовлено засудженому ОСОБА_5 у задоволенні клопотання про поновлення строку касаційного оскарження вироку Коростишівського районного суду Житомирської області від 25.02.2013 р. та ухвали апеляційного суду від 28.05.2013 р. у зв`язку з відсутністю поважних причин на його поновлення.

В апеляційній скарзі засуджений ОСОБА_5 просить поновити строк на касаційне оскарження ухвали суду, оскільки вважає, що касаційну скаргу до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ подав вчасно. Звертаючись до суду першої інстанції, ОСОБА_5 зазначив причини пропуску строку на касаційне оскарження, а саме: юридичну необізнаність, стан здоров`я та хвороби, дезінформування його захисника про смерть засудженого, невірне обчислення строків на оскарження вироку місцевого суду та ухвали апеляційного суду.

У запереченнях на апеляцію засудженого прокурор зазначає, що засуджений вчасно отримав копії вироку суду та ухвали апеляційного суду, в яких роз`яснено порядок і строки оскарження відповідних рішень. Тому, строк на подачу касаційної скарги на вирок Коростишівського районного суду Житомирської області пропущений без поважних причин.

Заслухавши доповідь судді, міркування прокурора про залишення апеляції без задоволення, перевіривши матеріали справи та обговоривши наведені в апеляції доводи, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з таких підстав.

Як вбачається з матеріалів справи, вироком Коростишівського районного суду від 25.02.2013 р. ОСОБА_6 засуджено за ч. 1 ст. 115, ч. 2 ст. 309 КК України. Па підставі ст. 49 КК України звільнено від призначеного покарання за ч. 2 ст. 309 КК України у виді позбавлення волі в зв`язку з закінченням строків давності. На підставі ч. 4 ст. 70 КК України остаточно визначено ОСОБА_5 покарання у виді позбавлення волі строком на 10 років.

Ухвалою апеляційної інстанції від 28.05.2013 року апеляцію засудженого ОСОБА_5 відхилено, а вирок райсуду від 25.02.2013 року залишено без змін.

Можливість поновлення строків на касаційне оскарження судових рішень передбачений ст. ст. 353, 386 КПК України (1960 р.), згідно яких за результатами розгляду клопотання суд виносить ухвалу, постанову, якою відновляє пропущений строк або відмовляє у його відновленні і визнає апеляцію такою, що не підлягає розгляду.

Відповідно до ст. 386 ч. 2 КПК України (1960 р.), касаційні скарги на судові рішення, зазначені у частині другій статті 383 цього Кодексу, можуть бути подані протягом трьох місяців з моменту набрання ними законної сили.
Посилання засудженого ОСОБА_5 на юридичну необізнаність, стан здоров`я та хвороби, дезінформування його захисника про його смерть є надуманими та такими, що не підтверджуються матеріалами справи.

Крім того, копії вироку Коростишівського районного суду Житомирської області від 25.02.2013 р. та ухвали апеляційного суду Житомирської області від 28.05.2013 р. ОСОБА_5 отримав вчасно, захищала його інтереси в судах першої та другої інстанції адвокат ОСОБА_7 .

Висновки ОСОБА_5 про те, що згідно Перехідних та прикінцевих положень КПК України (2012 р.) він не пропустив строк на касаційне оскарження зазначених судових рішень, оскільки він обчислюється по новому Кримінальному процесуальному кодексу України (2012 р.), є помилковими, виходячи з наступного.

Відповідно до ч. 11 розділу 11 Перехідних положень Кримінального процесуального кодексу України (2012 р.), кримінальні справи, які до дня набрання чинності цим Кодексом надійшли до суду від прокурорів з обвинувальним висновком, постановою про застосування примусових заходів медичного чи виховного характеру, постановою про направлення справи до суду для вирішення питання про звільнення особи від кримінальної відповідальності, розглядаються судами першої, апеляційної та касаційної інстанцій і Верховним Судом України в порядку, який діяв до набрання чинності цим Кодексом.

Виходячи з наведенного, колегія суддів не вбачає підстав для задоволення апеляційної скарги засудженого ОСОБА_5 .

Керуючись ст. ст. 353, 386, 365, 366 КПК України, колегія суддів судової палати у кримінальних справах апеляційного суду Житомирської області,

постановила :

Апеляційну скаргу засудженого ОСОБА_5 залишити без задоволення, а ухвалу Коростишівського районного суду Житомирської області про відмову ОСОБА_5 у задоволенні клопотання про поновлення строку касаційного оскарження вироку Коростишівського районного суду Житомирської області від 25.02.2013 р. та ухвали апеляційного суду Житомирської області від 28.05.2013 р. по кримінальній справі по обвинуваченню ОСОБА_5 за ознаками злочинів, передбачених ч. 1 ст. 115, ч. 2 ст. 309 КК України без зміни.

Судді: