УКРАЇНА
Апеляційний суд Житомирської області

Категорія ч. 2 ст. 121 КК України Доповідач ОСОБА_2

УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
24 грудня 2015 року м. Житомир.
Апеляційний суд Житомирської області в складі:
головуючого - судді ОСОБА_2
суддів: ОСОБА_3 , ОСОБА_4
секретаря ОСОБА_5
ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця села Великі Коровинці Чуднівського району Житомирської області, мешканця АДРЕСА_1 ,
обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 121 КК України.
Апеляційний розгляд відбувся з участю прокурора ОСОБА_8 , адвоката ОСОБА_9 , обвинуваченого ОСОБА_7 , законного представника обвинуваченого ОСОБА_6
В апеляційній скарзі представник засудженого ОСОБА_6 просить вирок суду першої інстанції скасувати, внаслідок однобічності та неповноти судового слідства, невідповідності висновків суду фактичним обставинам справи та призначити новий розгляд в суді першої інстанції.
Мотивує тим, що обвинуваченому слід було призначити більш м`яке покарання.
Стверджує, що ОСОБА_7 наніс ОСОБА_10 один удар кулаком в обличчя, а не в скроню. Удар не був потужним і не міг спричинити такі тяжкі тілесні ушкодження, як були виявлені у потерпілого. Досудовим і судовим слідством не досліджувалися обставини про місце перебування ОСОБА_10 після конфлікту, не з`ясовувалось, чи був у нього того дня конфлікт з іншими особами.
Звертає увагу апеляційного суду на те, що ОСОБА_10 поступив в Житомирську обласну дитячу лікарню о 21 годині 16.08.2014 року з діагнозом «отруєння невідомою речовиною», а операція була проведена лише 18.08.2014 року в період часу з 14.35-15.20 год. і в лікарні дослідження на алкоголь не проводилося.
Вироком суду першої інстанції ОСОБА_7 визнаний винним і засуджений за те, що 16 серпня 2014 року приблизно о 14 год. 15 хв. будучи неповнолітнім, на подвір`ї загально-освітньої школи № 24 в АДРЕСА_2 , на грунті раптово виниклих неприязних відносини до неповнолітнього ОСОБА_10 через те, що останній обійняв дівчину ОСОБА_11 , на грунті ревнощів, навмисно, усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер своїх дій та передбачаючи їх суспільно-небезпечні наслідки у вигляді спричинення тяжких тілесних ушкоджень ОСОБА_10 , наніс потерпілому один удар кулаком правої руки в ліву скроневу частину голови, чим спричинив тілесне ушкодження у вигляді закритої черепно-мозкової травми, епідуральної гематоми лівої тьмяно-скроневої ділянки з послідуючим розвитком набряку набухання головного мозку, які мають ознаки тяжких тілесних ушкоджень по критерію небезпеки для життя в момент їх спричинення та знаходяться в прямому причинному зв`язку з настанням смерті.
Суд призначив ОСОБА_7 покарання за ч. 2 ст. 121 КК України із застосуванням ст. 69 КК України у виді 3 років 6 місяців позбавлення волі.
Заслухавши доповідача, представника обвинуваченого ОСОБА_6 , обвинуваченого ОСОБА_7 , адвоката ОСОБА_9 , які підтримали вимоги викладені в апеляції, заперечення прокурора ОСОБА_8 проти задоволення апеляційної скарги, яка доводи апеляції вважає надуманими, перевіривши матеріали кримінального провадження в межах визначених ст. 404 КПК України, обговоривши доводи учасників судового розгляду, колегія суддів апеляцію представника засудженого залишає без задоволення виходячи з наступного.
Висновок суду про доведеність вини ОСОБА_7 в умисному заподіянні тяжкого тілесного ушкодження, що спричинило смерть потерпілого ОСОБА_10 та правильність кваліфікації його дій за ч. 2 ст. 121 КК України, є правильним, ухваленим компетентним судом згідно з нормами матеріального права на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені доказами, дослідженими під час судового розгляду та оціненими судом відповідно до вимог статті 94 КПК України.
Суд першої інстанції дав оцінку показанням ОСОБА_7 про те, що він приревнував ОСОБА_10 до дівчини і наніс загиблому лише один удар рукою в область обличчя, а не в скроню, не передбачаючи та не бажаючи заподіяти тілесні ушкодження, наслідком яких буде смерть і від нанесеного ним удару не могли настати тяжкі наслідки.
Суд дав оцінку показанням обвинуваченого.
Мотивуючи прийняте рішення суд послався на показання потерпілої ОСОБА_12 про те, що протягом дня 16 серпня 2014 року вона неодноразово по телефону спілкувалась з своїм сином ОСОБА_10 , який гуляв по місту. Після обідню пору від сина дізналась, що в нього сильно болить голова. Причини болю він не пояснив. Тому, терміново поїхала додому де у квартирі побачила сина, який був без свідомості. Викликала швидку медичну допомогу, яка відвезла сина до лікарні. Через місяць після вказаних подій син помер.
Суд також правильно послався на показання свідка ОСОБА_11 .. Вона пояснила, що з ОСОБА_13 підтримувала дружні стосунки. З обвинуваченим ОСОБА_7 зустрічалась і 16.08.2014 року посварилася з ним. Після сварки з ОСОБА_7 поблизу ЗОШ № 24 в місті Житомирі до неї підійшов ОСОБА_13 і обнявши за плечі запитав, що в неї сталось. В цей час обвинувачений, який йшов попереду них, обернувся і побачив цю подію. Він підійшов і наніс ОСОБА_13 один удар рукою в область скроні. Потерпілий не падав на землю і продовжував деякий час спілкуватись з їх спільними знайомими.
У вироку суд послався на показання свідків ОСОБА_14 , ОСОБА_15 , ОСОБА_16 які показали, що 16 серпня 2014 року неподалік ЗОШ № 24 по вулиці Шевченка бачили ОСОБА_13 , який погано почувався та мав на голові видимі ознаки тілесних ушкоджень. Потерпілий не просив викликати для нього швидку медичну допомогу і у супроводі ОСОБА_16 пішов на маршрутне таксі та поїхав додому.
Суд дослідив висновки судово-медичних експертиз № 878 від 17.09.2014 року та № 2652/42 від 19.11.2014 року, № 65 від 16.06.2015 року згідно яких у ОСОБА_10 були виявлені тілесні ушкодження, що виникли у місці прикладання сили удару в ліву скронево-тім`яну ділянку черепу тупим твердим предметом, а саме рукою, стиснутою в кулак, які знаходяться в прямому причинному зв`язку з настанням смерті. В судовому засіданні судово-медичний експерт ОСОБА_17 повністю підтвердив обгрунтованість висновків судово-медичних експертиз щодо механізму заподіяння тілесних ушкоджень. Надання померлому медичної допомоги повністю відповідає медичним протоколам. Лікарями допомога була надана своєчасно та відповідала стану потерпілого.
Перевіркою матеріалів кримінального провадження щодо обгрунтованості вироку суду першої інстанції апеляційний суд встановив, що ОСОБА_7 наніс удар у голову ОСОБА_10 , що підтвердила свідок ОСОБА_11 .. Після отриманих ушкоджень ОСОБА_10 деякий час спілкувався з друзями, однак внаслідок головної болі у супроводі ОСОБА_16 пішов до маршрутки і поїхав додому, що ствердили свідки ОСОБА_14 , ОСОБА_15 , ОСОБА_16 .. За місцем проживання в після обідню пору потерпілого без свідомості виявила його мати і відправила до лікарні.
Встановлені обставини повністю відповідають кваліфікації дій обвинуваченого і спростовують доводи апелянтки про можливість отримання ОСОБА_10 тілесних ушкоджень в іншому місці від дій іншої особи, а не внаслідок нанесеного удару обвинуваченим ОСОБА_7 ..
Апеляційним судом, з мотивів вказаних представником засудженого, не встановлено підстав передбачених ст. 415 КПК України, для скасування вироку суду та призначення нового розгляду в суді першої інстанції.
За наведених обставин, керуючись ст. ст. 405, 407 КПК України, апеляційний суд, -
постановив:
Апеляційну скаргу ОСОБА_6 в інтересах обвинуваченого ОСОБА_7 залишити без задоволення, а вирок Корольовського районного суду міста Житомира від 22 вересня 2015 року по кримінальному провадженню № 0000975 щодо ОСОБА_7 , без зміни.
На ухвалу апеляційного суду може бути подана касаційна скарга безпосередньо до суду касаційної інстанції протягом трьох місяців з дня проголошення судового рішення судом апеляційної інстанції.

Судді апеляційного суду
Житомирської області: