Справа № 11-123 Головуючий у І інстанції Сингаївський
Провадження № Доповідач у 2 інстанції ОСОБА_1
Категорія 34 02.10.2015

УХВАЛА
Іменем України
19 січня 2011 року колегія суддів судової палати у кримінальних справах Апеляційного суду Київської області у складі:

головуючого судді ОСОБА_2 ,
суддів ОСОБА_1 , ОСОБА_3 ,

за участю прокурора ОСОБА_4 ,

захисника адвоката ОСОБА_5 ,

потерпілої ОСОБА_6 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві справу за апеляцією прокурора, який брав участь у розгляді справи судом першої інстанції, на постанову Ірпінського міського суду Київської області від 20 жовтня 2010 року, якою кримінальна справа по обвинуваченню ОСОБА_7 у вчиненні злочинів, передбачених ч. 1 ст. 135, ч. 2 ст. 286 КК України, повернута на додаткове розслідування,

В С Т А Н О В И Л А:
Органом досудового слідства ОСОБА_7 обвинувачується в тому, що він 13.08.2007 року о 23 год.00 хв., рухаючись на технічно справному автомобілі марки «OPEL Vectra» д.н.з. НОМЕР_1 по сухій прямій асфальтованій проїзній частині вул. 3-го Інтернаціоналу в м. Ірпені Київської області у напрямку від центру міста до с.Стоянка Києво-Святошинського району Київської області, у порушення й недотримання вимог п.п. 1.3, 1.5, 2.3 б), 18.1 та 4.16 а) Правил дорожнього руху України, яке виразилось в тому, що під час руху водій ОСОБА_7 , як учасник дорожнього руху, зобов`язаний знати і неухильно виконувати вимоги Правил дорожнього руху, а також бути взаємно ввічливим, не був уважним, не стежив за дорожньою обстановкою, не реагував на її зміну та створив небезпеку для руху, а саме: при наближені до нерегульованого пішохідного переходу, на якому перебував пішохід, не зменшив швидкість руху, а в разі потреби не зупинився, щоб, дати дорогу пішоходу, для якого може бути створена перешкода чи небезпека. Виїхавши на позначений дорожніми знаками та дорожньою розміткою нерегульований пішохідний перехід, де пішохід мав перевагу під час переходу проїзної частини, скоїв наїзд на ОСОБА_8 . Унаслідок цієї дорожньо-транспортної пригоди пішохід ОСОБА_8 від отриманих тілесних ушкоджень помер у автомобілі швидкої медичної допомоги.

Згідно з висновком судово-медичної експертизи № 71/259 від 12.09.2007 року на трупі ОСОБА_8 мались ушкодження, які у своїй сукупності мають ознаки тяжких тілесних ушкоджень у живих осіб, як небезпечні для життя на час заподіяння. Смерть ОСОБА_8 знаходиться в прямому причинному зв`язку з ушкодженнями, отриманими під час ДТП, і настала внаслідок відкритої черепно-мозкової травми з переломом склепіння і основи черепа, яка супроводжувалась аспірацією крові.

Відповідно до висновку комісійної комплексної медико-автотехнічної експертизи від 12.08.2010 року №9-137, 460/503А, 5014/4694/10-18, 109/К водій автомобіля марки «OPEL Vectra» д.н.з. НОМЕР_1 ОСОБА_7 грубо порушив вимоги п.п. 1.3, 1.5, 2.3 б), 18.1 та 4.16 а) Правил дорожнього руху України. Вказані порушення знаходяться в прямому причинному зв`язку з дорожньо-транспортною пригодою та наслідками, що настали.

Крім того, 13.08.2007 року о 23 год.00 хв. після вчинення вказаної дорожньо-транспортної пригоди, яка сталася на проїзній частині вул. 3-го Інтернаціоналу в м. Ірпені Київської області у напрямку від центру міста до с Стоянка Києво-Святошинського району Київської області з вини водія ОСОБА_7 , останній, маючи злочинний умисел залишити місце пригоди, не зупинив автомобіль марки «OPEL Vectra» д.н.з. НОМЕР_1 , не з`ясував стан здоров`я потерпілого, не надав медичної допомоги потерпілому після здійснення наїзду на нього на нерегульованому пішохідному переході по вул. 3-го Інтернаціоналу в м. Ірпені Київської області, завідомо залишив його без допомоги, незважаючи на те, що він сам поставив його в небезпечний для життя стан, чим залишив ОСОБА_8 в небезпеці.

Постановою суду справу по обвинуваченню ОСОБА_7 у вчиненні злочинів, передбачених ч. 1 ст. 135, ч. 2 ст. 286 КК України, повернуто з попереднього розгляду Генеральному прокурору для організації проведення додаткового розслідування. Мотивує тим, що додаткове розслідування проведено однобічно та неповно, що може викликати сумніви у висновку проведеної комісійної, комплексної медико - автотехнічної експертизи.

Не в повному обсязі та не належним чином виконані вказівки Апеляційного суду Київської області суду, який ухвалою від 11.11.2009 року направив дану кримінальну справу для проведення додаткового розслідування.

Зокрема, під час додаткового розслідування не проведено відтворення обстановки та обставин події за участю обвинуваченого ОСОБА_7 , свідка ОСОБА_9 , судового медика, автотехнічних експертів, статиста, який по своїм фізіологічним даним співпадав би з фізіологічними даними загиблого ОСОБА_8 . Вказані слідчі дії проводились окремо, а не разом зі всіма учасниками, про яких зазначено в ухвалі суду. Відтворення обстановки та обставин події за участю обвинуваченого ОСОБА_7 , свідка ОСОБА_9 , судового медика, автотехнічних експертів, статиста, який по своїм фізіологічним даним співпадав би з фізіологічними даними загиблого ОСОБА_8 , не проведено.

Крім того не виконано вимоги ст. 128-1 КПК України: спеціалістам не роз`яснено їх право задавати запитання особам, які беруть участь у проведенні слідчої дії, не з`ясовано їх стосунки з обвинуваченим і потерпілим, оскільки такі дані в протоколах відтворення обстановки та обставин події відсутні.

Проведення відтворення обстановки та обставин події за участю автотехнічних експертів, потерпілої, судмедексперта, свідка, статиста та у відсутність обвинуваченого, порушило право спеціалістів, насамперед судового медика задавати питання ОСОБА_7 , а останньому розповісти та показати даному спеціалісту про обставини дорожньо-транспортної пригоди, що сталась за його участю. Також у протоколі цієї слідчої дії не зазначено прізвище статиста, що у разі необхідності позбавляє можливості суд перевірити та пересвідчитись у тому, що цей статист по своїм фізіологічним даним співпадає з фізіологічними даними загиблого ОСОБА_8 . Фізіологічні ж дані статиста у протоколі відтворення обставин та обстановки події слідчим також не зазначено. Крім цього, слідчим проведено інші відтворення обстановки та обставин події, зокрема 26.05.2010 року за участю статиста ОСОБА_10 , який по своїм фізіологічним даним не співпадає з фізіологічними даними загиблого ОСОБА_8 , про що чітко зазначено потерпілою ОСОБА_6 у протоколі її допиту. У повному обсязі не перевірені доводи захисника ОСОБА_5 , що викладені ним в апеляції, оскільки не дано правову оцінку діям пішохода ОСОБА_8 .

При цьому допущені такі порушення вимог кримінально-процесуального законодавства, без усунення яких справа не може бути призначена до судового розгляду.

Крім того, всупереч вимогам ст. 223 КПК України в описовій частині обвинувального висновку відсутні результати перевірки доводів обвинуваченого, наведених ним на свій захист, тобто їх аналіз з обов`язковим посиланням на відповідні аркуші справи, а також в описовій частині обвинувального висновку відсутні відомості про потерпілого. Також, в порушення вимог ст. 224 КПК України в додатках до обвинувального висновку відсутня довідка про речові докази.

На дану постанову прокурором подана апеляція, в якій він просить скасувати як незаконну постанову суду про повернення справи для проведення додаткового розслідування і повернути справу на новий судовий розгляд посилаючись на те, що висновки суду не відповідають фактичним обставинам справи.

В обґрунтування доводів апеляції посилається на те, що під час розслідування кримінальної справи слідчим було проведено всі необхідні слідчі дії, зібрано достатньо доказів для пред`явлення ОСОБА_7 обвинувачення за ст.ст.135 ч.1, 286 ч.2 КК України та виконано вказівку Апеляційного суду Київської області щодо проведення відтворення обстановки та обставин події у повному обсязі.

Вважає, що права спеціаліста під час проведення слідчих дій порушені не були, оскільки ці права може роз`яснити йому суд у разі необхідності прийняття участі у судовому слідстві.

Стосовно доводів суду про те, що слідчим не зазначено у протоколі відтворення та обстановки події прізвище статиста, то суд, в разі необхідності, може під час судового слухання справи дати доручення слідчому для встановлення місця знаходження статиста, який брав участь у відтворенні обстановки та обставин події та доставлення його до суду.

Посилання суду про те, що слідчим порушено вимоги ст. 223 КПК України та у описовій частині обвинувального висновку не вказано результати перевірки доводів обвинуваченого, наведених ним на свій захист, відсутні дані про потерпілого та довідка про речові докази, не є підставою для направлення справи для проведення додаткового розслідування. Вказані недоліки суд має можливість усунути в ході судового розгляду справи шляхом допиту підсудного, потерпілого, вивчення матеріалів справи.

В запереченнях на апеляцію прокурора захисник обвинуваченого зазначив, що вважає доводи прокурора в апеляції небгрунтованими, тому просить апеляцію залишити без задоволення, а постанову суду без зміни.

Заслухавши доповідача, прокурора, який підтримав апеляцію, потерпілу, яка не заперечує проти апеляції, захисника, який заперечував проти апеляції, перевіривши матеріали справи та обговоривши доводи апеляції, колегія суддів вважає, що апеляція прокурора, який брав участь у розгляді справи судом першої інстанції, підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до ст. 246 КПК України при попередньому розгляді справи суддя своєю постановою повертає справу на додаткове розслідування у випадках, коли під час порушення справи, провадження дізнання або досудового слідства були допущені такі порушення вимог цього Кодексу, без усунення яких справа не може бути призначена до судового розгляду.

Повертаючи справу на додаткове розслідування зі стадії попереднього розгляду, суд виходив із того, що справа не може бути призначена до судового розгляду, оскільки додаткове розслідування проведено однобічно та неповно. В ході додаткового розслідування не в повному обсязі та не належним чином виконані вказівки суду.

Такий висновок суду, на думку колегії судді, не ґрунтується на вимогах закону, зроблений без врахування конкретних обставин справи і є передчасним.

Суд, повертаючи справу на додаткове розслідування зі стадії попереднього розгляду, фактично вказує на неповноту досудового слідства і вирішує питання про направлення справи на додаткове розслідування з підстав, передбачених ст. 281 КПК України, що можливо лише на стадії судового розгляду справи.

Вдаючись до оцінки доказів, зокрема, протоколів відтворення обстановки та обставин події, показань потерпілої ОСОБА_6 , суд цим самим вийшов за межі наданих йому в даній стадії судового судочинства повноважень, оскільки міг це зробити лише за результатами судового слідства.

Таким чином, постанова судді винесена з істотним порушенням вимог ст. 246 КПК України, у зв`язку з чим підлягає скасуванню, а справа - направленню на новий судовий розгляд зі стадії попереднього розгляду в той же суд. Новий розгляд справи належить провести з додержанням усіх вимог кримінально-процесуального законодавства, під час якого необхідно з`ясувати питання, визначені у ст. 237 КПК України та прийняти одне із рішень, передбачених ст. 244 КПК України.

Керуючись ст.ст. 365, 366, 382 КПК України, колегія суддів,

УХВАЛИЛА:

Апеляцію прокурора, який брав участь у розгляді справи судом першої інстанції, задовольнити.

Постанову Ірпінського міського суду Київської області від 20 жовтня 2010 року про повернення справи за обвинуваченням ОСОБА_7 у вчиненні злочинів, передбачених ч.1 ст.135, ч.2 ст.286 КК України на додаткове розслідування скасувати, а справу направити на новий судовий розгляд зі стадії попереднього розгляду до того ж суду іншим суддею.

С У Д Д І: