У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

28 жовтня 2014 року слідчий суддя Дніпровського районного суду м. Києва ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 , за участю прокурора ОСОБА_3 , слідчого СВ Дніпровського РУГУ МВС України в м. Києві ОСОБА_4 , захисника ОСОБА_5 , підозрюваних ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , розглянувши клопотання слідчого СВ Дніпровського РУГУ МВС України в м. Києві ОСОБА_4 у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0012235 від 15.09.2014 року про відвід захисника,

в с т а н о в и в:

23 жовтня 2014 року слідчий СВ Дніпровського РУГУ МВС України в м. Києві звернувся до суду із клопотанням про відвід захисника ОСОБА_5 .
Клопотання погоджено з прокурором прокуратури Дніпровського району м. Києва ОСОБА_3 .
Клопотання обґрунтоване тим, що під час досудового розслідування будучи допитані підозрюваний ОСОБА_7 та ОСОБА_6 дали різні покази, якими висловлюють різні позиції, щодо вчиненого ними кримінального правопорушення та в подальшому при проведені інших спільних слідчих дій, за участю вказаних підозрюваних із залученим їх захисника ОСОБА_5 може виникнути конфлікт інтересів, оскільки ОСОБА_5 будучи допущеною в якості захисника підозрюваних ОСОБА_7 та ОСОБА_6 отримала від них конфіденційну інформацію.
Крім того, в клопотанні зазначено, що захисник ОСОБА_5 достовірно знаючи про те, що вона не може представляти, або захищати одночасно двох або більше клієнтів, інтереси яких є взаємно суперечливими, або вірогідно можуть стати суперечливими у даному кримінальному провадженні, не заявила самовідвід, як цього вимагає ст. 80 КПК України.
В судовому засіданні слідчий та прокурор клопотання підтримали та просили його задовольнити. Підозрювані ОСОБА_6 , ОСОБА_7 та їх захисник ОСОБА_5 проти задоволення клопотання заперечували з підстав викладених у письмових запереченнях.
Вислухавши думку учасників судового провадження, дослідивши матеріали клопотання, слідчий суддя приходить до наступного висновку.
Відповідно до частини 2 статті 3 Конституції України, права і свободи людини та їх гарантії визначають зміст і спрямованість діяльності держави. Утвердження і забезпечення прав і свобод людини є головним обов`язком держави. Конституція України гарантує права і свободи людини і громадян (ч.2 ст.22), які не можуть бути обмежені за ознаками раси, кольору шкіри, політичних, релігійних та інших переконань, статі, етнічного та соціального походження, майнового стану, місця проживання, за мовними та іншими ознаками (ч.2 ст.24). Права і свободи є основним елементом правового статусу людини і громадянина.

Частиною першою статті 59 Конституції України закріплено право кожного на правову допомогу. У випадках, передбачених законом, ця допомога надається безоплатно. Кожен є вільним у виборі захисника своїх прав.

Частиною другою статті 63 Конституції України, передбачено, що підозрюваний, обвинувачений чи підсудний має право на захист.

Конвенція про захист прав людини і основних свобод, ратифікована Верховною Радою України 17 липня 1997 року, передбачає право кожного обвинуваченого захищати себе особисто або використовувати правову допомогу захисника, вибраного ним на власний розсуд.

Статтею 78 КПК України передбачено вичерпний перелік підстав для відводу захисника які не знайшли свого підтвердження під час судового розгляду вказаного клопотання.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 78, 309 КПК України, слідчий суддя,

у х в а л и в:

У задоволенні клопотання слідчого СВ Дніпровського РУГУ МВС України в м. Києві ОСОБА_4 у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0012235 від 15.09.2014 року про відвід захисника - відмовити.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя: