пр. № 1-кс/759/1807/13
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05 листопада 2013 року слідчий суддя Святошинського районного суду м.Києва Борденюк В.В., при секретарі Трегубенку М.В., розглянувши, погоджене зі старшим прокурором прокуратури Святошинського району м. Києва Мирилко В.О., клопотання старшого слідчого СВ Святошинського РУ ГУМВС України в місті Києві Коломійця В.А. про застосування заходів забезпечення кримінального провадження, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого частиною 4 статті 296 КК України, у межах кримінального провадження, внесеного до реєстру досудових розслідувань №0012028 від 23.10.2013 року,

В С Т А Н О В И В:

До Святошинського районного суду міста Києва надійшло клопотання старшого слідчого СВ Святошинського РУ ГУМВС України в місті Києві Коломійця В.А. про застосування заходів забезпечення кримінального провадження шляхом накладення арешту на майно, яке перебуває на праві власності у ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, на транспортний засіб «Volkswagen 70X02A» білого кольору, 2000 року випуску, номер кузова НОМЕР_1, д.н.з. НОМЕР_2 та заборони власнику вказаного майна розпоряджатись ним будь-яким чином та використовувати його.

Дане клопотання обґрунтоване тим, що ОСОБА_3 23 жовтня 2013 року приблизно о 20 год. 50 хв. перебуваючи в стані алкогольного сп'яніння, знаходячись в під'їзді № 2 будинку АДРЕСА_1, із застосуванням предмету спеціально пристосованого для нанесення тілесних ушкоджень, вчинив грубе порушення громадського порядку з мотивів явної неповаги до суспільства, що супроводжувалось особливою зухвалістю, яке виразилось в заподіянні тілесних ушкоджень ОСОБА_4 та ОСОБА_5

Старший слідчий клопотання підтримав і просив його задовольнити.

Розглянувши дане клопотання, долучені до нього матеріали, суд прийшов до висновку про відсутність підстав для його задоволення, виходячи із такого.

Як вбачається зі змісту клопотання, 23 жовтня 2013 року в під'їзді №2 будинку АДРЕСА_1, ОСОБА_3 приблизно о 20 год. 50 хв., грубо порушуючи громадський порядок, з мотивів явної неповаги до суспільства, що супроводжувалось особливою зухвалістю, діставши пристрій для відстрілу куль травматичної дії, підійшов до ОСОБА_4 та ОСОБА_5 які стояли на площадці між 4 та 5 поверхами біля вікна. При цьому ОСОБА_3 безпричинно почав чіплятись до ОСОБА_4 та ОСОБА_5, на їх зауваження не реагував. З метою припинення хуліганських дій, ОСОБА_5 вирішив викликати міліцію і дістав з кишені мобільний телефон. В цей час ОСОБА_3, перешкоджаючи діям ОСОБА_5, вихопив мобільний телефон з рук останнього та викинув через вікно на вулицю. Після чого, ОСОБА_3, продовжуючи свої хуліганські дії, які супроводжувались особливою зухвалістю, безпричинно, діючи умисно, зробив декілька пострілів у праву ногу ОСОБА_4 та у праве плече ОСОБА_5, чим заподіяв їм тілесні ушкодження і з місця вчинення злочину зник.

Одночасно слідством встановлено, що при виході з під'їзду, він був затриманий працівниками міліції.

Дане клопотання про накладення арешту на автомобіль ОСОБА_3 мотивоване тим, що існує реальна загроза пошкодження, відчуження вказаного майна, або настання інших наслідків, які можуть перешкодити кримінальному провадженню.

Однак, із даним клопотанням органу досудового слідства суд погодитись не може, виходячи із наступного.

Відповідно до частини 1 статті 170 Кримінального процесуального кодексу України арештом майна є тимчасове позбавлення підозрюваного, обвинуваченого або осіб, які в силу закону несуть цивільну відповідальність за шкоду, завдану діяннями підозрюваного, обвинуваченого або неосудної особи, яка вчинила суспільно небезпечне діяння, можливості відчужувати певне його майно за ухвалою слідчого судді або суду до скасування арешту майна у встановленому цим Кодексом порядку. Відповідно до вимог цього Кодексу арешт майна може також передбачати заборону для особи, на майно якої накладено арешт, іншої особи, у володінні якої перебуває майно, розпоряджатися будь-яким чином таким майном та використовувати його.

Згідно частини 3 статті 170 арешт може бути накладено на нерухоме і рухоме майно, майнові права інтелектуальної власності, гроші у будь-якій валюті готівкою або у безготівковому вигляді, цінні папери, корпоративні права, які перебувають у власності підозрюваного, обвинуваченого або осіб, які в силу закону несуть цивільну відповідальність за шкоду, завдану діяннями підозрюваного, обвинуваченого або неосудної особи, яка вчинила суспільно небезпечне діяння, i перебувають у нього або в інших фізичних, або юридичних осіб з метою забезпечення можливої конфіскації майна або цивільного позову.

Водночас, за змістом частини 1 статі 171 КПК України із клопотанням про арешт майна обвинуваченого чи підозрюваного, з метою забезпечення цивільного позову у межах кримінального провадження має звертатись цивільний позивач, а не орган слідства.

Враховуючи викладене і з огляду на те, що вказаний автомобіль не є ані предметом злочину, не ставиться питання про використання його, як доказу у даному провадженню, у межах якого не заявлено цивільного позову, а відтак, подане слідчим клопотання про арешт автомобіля ОСОБА_3 суперечить положенням статті 171 КПК України, з метою недопущення порушення цивільних майнових прав особи, слідчий суддя дійшов висновку про відсутність підстав для задоволення даного клопотання.

Керуючись ст. ст. 132, 170,171, 309, 369-372 КПК України, слідчий суддя,

У Х В А Л И В:

у задоволенні клопотання про арешт майна відмовити.

Ухвала може бути оскаржена до Апеляційного суду міста Києва протягом п'яти днів з дня її проголошення, а особою, яка перебуває під вартою з моменту вручення їй копії ухвали.

Слідчий суддя: