Справа № 1-250/11
Вирок

іменем України

01.02.2012

Деснянський районний суд м.Києва в складі :

головуючого судді Котовича О.Л.,

при секретарях Опішняк М.П., Двірко Т.В.,

з участю прокурора Горкавої В.В.,

захисника ОСОБА_1,

потерпілої ОСОБА_2,

представника потерпілої ОСОБА_3,

перекладача ОСОБА_4 ОСОБА_5,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду кримінальну справу за звинуваченням

ВСТАНОВИВ :

Підсудний ОСОБА_6 заволодів шляхом обману чужим майном в особливо великих розмірах за наступних обставин.

ОСОБА_6 з 2006 року по листопад 2010 року виконував обовязки водія директора ТОВ Юрфінсервіс ОСОБА_7 за усною домовленістю з нею і у цей період познайомився з потерпілою ОСОБА_2 і свідком ОСОБА_8 Тхионг, у якої неодноразово отримував грошові кошти для передачі ОСОБА_2 і виконував інші доручення останньої.

ОСОБА_6 скористався цими обставинами і використав їх при вчиненні шахрайства.

3 грудня 2010 року ОСОБА_8 Тхионг знаходилась на своєму робочому місці в торговому павільйоні № 746 на ринку Троєщина по вул.Електротехнічній, 2 в м.Києві і зберігала отримані в той день від ОСОБА_2 34900 доларів США і 75000 гривень.

При цьому ОСОБА_8 Тхионг не знала, що ОСОБА_6 на ОСОБА_7 більше не працює і доручень ОСОБА_2 не виконує.

Біля 10 годин того ж дня ОСОБА_6 звернувся до ОСОБА_8 Тхионг на її робочому місці, обманув її при цьому, пославшись на доручення ОСОБА_2 забрати грошові кошти, і отримав від ОСОБА_8 Тхионг належні ОСОБА_2 34900 доларів США і 75000 гривень.

Ці грошові кошти ОСОБА_6 привласнив, заподіявши шкоду потерпілій ОСОБА_2 на загальну суму 352106 гривень, яка в понад шістсот разів перевищує неоподатковуваний мінімум доходів громадян на момент вчинення злочину.

В судовому засіданні підсудний ОСОБА_6 вину не визнав і показав, що протягом кількох років до кінця жовтня 2011 року він без офіційного оформлення за усною домовленістю працював водієм в ТОВ Юрфінсервіс, спілкувався по роботі з ОСОБА_7 і ОСОБА_2, з якими у нього склались дружні і довірительні відносини. Він також з 2009 року був знайомий з ОСОБА_8 Тхионг, яка торгувала на ринку Троєщина і неодноразово на ринку в його присутності передавала ОСОБА_2 і ОСОБА_9 гроші, походження яких він не знає. На початку листопада 2010 року він попав в ДТП і був пошкоджений автомобіль, на якому він працював. Автомобіль був куплений в кредит і він погашав цей кредит грошима, які йому давала ОСОБА_9 Після ДТП він на роботі не зявлявся. Приблизно за один чи два місяці до 3 грудня 2010 року він хотів купити у ОСОБА_8 Тхионг кофту для своєї племінниці, але не було потрібного розміру, і він залишив продавцю 85 гривень. 3 грудня 2010 року біля 14 годин 30 хвилин він прибув на ринок до ОСОБА_8 Тхионг без попередньої домовленості, оскільки вона працює кожен день і він сподівався зустрітись з нею на ринку. Вона дала йому поліетиленовий пакет, в якому він відчув мяку річ, пакет не відкривав і вмістом не цікавився та пішов з ринку. Цю кофту він подарував племінниці на день народження 6 грудня 2010 року.

Незважаючи на невизнання підсудним вини вона доведена в ході судового слідства показаннями потерпілої, свідків, даними з протоколів слідчих дій, іншими матерілами справи.

Так, потерпіла ОСОБА_2 в суді показала, що підсудний ОСОБА_6 працював водієм у ОСОБА_9 директора ТОВ Юрфінсервіс, яке займалось обміном валют за агентською угодою з банком Київ, в якому вона працювала касиром у обмінному пункті. У неї склались дружні стосунки з підсудним ОСОБА_6, який возив її по роботі з документами, завозив додому, супроводжував її ринок Троєщина, де вона в його присутності спілкувалась з ОСОБА_8 Тхионг, залишала у борг гроші для бізнесу і забірала гроші. ОСОБА_6 також неодноразово забірав у ОСОБА_8 Тхионг гроші для неї і для ОСОБА_9 В кінці листопада 2010 року від ОСОБА_9 вона дізналась, що ОСОБА_6 у них більше не працює, але подробицями вона не цікавилась. Вона зберігала дома гроші від продажу квартири в 2004 році та інші свої особисті збереження і 3 грудня 2010 року біля 10 годин разом з чоловіком везла 34900 доларів США і 75000 гривень додому до ОСОБА_7, яка попросила гроші в борг на розвиток бізнесу. Її чоловік брат ОСОБА_7 По дорозі чоловіка викликали на роботу і він не міг її далі супроводжувати та залишив на ринку Троєщина. Їй на ринку потрібно було придбати речі для онука і вона по телефону домовилась з ОСОБА_7 про зустріч на ринку для передачі грошей, але про кокретний час вони не домовлялись, малось на увазі 40-60 хвилин. Біля 10 годин 15 хвилин вона на ринку залишила гроші ОСОБА_8 Тхионг, якій вона безмежно довіряє, а сама пішла за покупками. Вона назвала ОСОБА_8 Тхионг суму залишених грошей, та передивилась пачки з грошима і заховала у себе на торговому місці. ОСОБА_8 Тхионг мала зберігати у себе гроші до її повернення, або до приходу ОСОБА_7 Так вони домовились. Через годину-півтори вона повернулась до ОСОБА_8 Тхионг і та зпитала, чи передав їй ОСОБА_6 гроші. ОСОБА_8 Тхионг сказала, що ОСОБА_6 прийшов до неї, запитав, чи не залишали їй щось, і вона віддала гроші ОСОБА_6 ОСОБА_8 Тхионг не знала, що ОСОБА_6 у них більше не працює. Вона відразу зателефонувала ОСОБА_7, та підтвердила звільнення ОСОБА_6, який зник і на звязок не виходить. На її неодноразові дзвінки ОСОБА_6 не відповідав.

Свідок ОСОБА_7 в суді показала, що підсудного ОСОБА_6 вона прийняла на роботу водієм в ТОВ Юрфінсервіс неофіційно за усною домовленістю по рекомендації свого сина. Робочого розпорядку у підсудного не було, вона при необхідності викликала його по телефону і він виконував її доручення на автомобілі, який був куплений в кредит на імя підсудного, якому вона регулярно давала гроші на погашення кредиту. Також вона давала підсудному гроші на життя за його проханням, але твердої місячної суми виплат не було, вона підсудному грошей не жаліла, оскільки він їх справно відробляв, жодних притензій по роботі у неї до підсудного не було, між ними склались добрі довірительні відносини, він її ніколи не обманював. Були неодноразові випадки, коли вона разом з підсудним привозина на ринок Троєщина гроші і давала їх у борг ОСОБА_8 Тхионг і підсудний знав, що у тої можуть бути її гроші. Підсудний також самостійно забірав у ОСОБА_8 Тхионг гроші для неї, що зазвичай узгоджувалось по телефону, але були такі випадки і без попереднього дзвінка до ОСОБА_8 Тхионг. Розписки про передачу грошей вони ніколи не писали і у інший спосіб не документували в звязку з повною взаємною довірою. В останній раз підсудний вийшов на роботу в листопаді 2010 року і фактично раптово зник, на телефонні дзвінки не відповідав, його мати не могла повідомити про його місцезнаходження і сказала, що він потрапив в аварію і автомобіль пошкоджений. Вона взяла собі іншого водія і підсудного більше не бачила і з ним не спілкувалась. В звязку з необхідністю виконати нові вимоги законодавства до обладнання пунктів обміну валют вона попросила 50000 доларів в борг у ОСОБА_2, яка вранці 3 грудня 2010 року везла їй гроші додому на масив Оболонь. По дорозі ОСОБА_2 їй зателефонувала і повідомила, що чоловіка викликали на роботу і вона залишить гроші на ринку Троєщина у ОСОБА_8 Тхионг, якій вони повністю довіряли. Мова ішла про 34900 доларів США і 75000 гривень, які вона мала сама забрати на ринку у ОСОБА_8 Тхионг. Вона до ринку не доїхала і приблизно через годину ОСОБА_2 запитала у неї по телефону, чи не відправляла вона за грошима підсудного ОСОБА_6, якому ОСОБА_8 Тхионг віддала гроші. Вона попросила сина знайти підсудного, але той по телефону не відповідав. Вона по телефону і особисто просила матір підсудного, щоб той вийшов на звязок і повернув гроші, але результату жодного не було і вони звернулись в міліцію. ОСОБА_8 Тхионг їй підтвердила, що до неї звернувся ОСОБА_6, запитав про гроші і та віддала підсудному пакет з грошима, які залишила ОСОБА_2

Свідок ОСОБА_8 Тхионг в суді показала, що 3 грудня 2010 року зранку вона була як звичайно на роботі на ринку Троєщина, де до неї біля 10 годин 30 хвилин підійшла ОСОБА_2 і залишила на зберігання пакет, в якому було 34900 доларів і 75000 гривень. Гроші вона перевірила і заховала на робочому місці на другому поверху. Через 30-40 хвилин до неї прийшов підсудний ОСОБА_10, попросив віддати йому пакет, який сьогодні залишила ОСОБА_2 і вона віддала ОСОБА_10 цей пакет з грошима. В той день вона не знала, що ОСОБА_10 не працює більше на ОСОБА_2. Коли до неї повернулась ОСОБА_2 і дізналась, що пакет з грошима забрав ОСОБА_10, то була шокована, почала кудись телефонувати. Свідком отримання грошей від ОСОБА_2 і їх передачі ОСОБА_10 був її чоловік ОСОБА_4 ОСОБА_7, а також ОСОБА_11 ОСОБА_4. ОСОБА_12 з грошима вона віддала ОСОБА_4, оскільки вона його знає давно як водія ОСОБА_2 і раніше неодноразово передавала ОСОБА_4 гроші для ОСОБА_2 без розписок. Спочатку передача таких грошей відбувалась за попередніми телефонними дзвінками, а потім взаємовідносини стали настільки довірительними, що попереджень по телефону вже не вимагалось. Суми, які передавались ОСОБА_4 були в межах 10-20 тисяч гривень і 10-20 тисяч доларів. ОСОБА_13 ніхто інший у неї гроші для ОСОБА_2 ніколи на забірав. З ними вона спілкувалась російською мовою, якщо прості слова. 3 грудня 2010 року ОСОБА_13 кофту у неї не купляв і раніше також за кофту не домовлявся і не купляв. За три дні до цього ОСОБА_13 також був на ринку і позичив у них з чоловіком 400 гривень.

Свідок ОСОБА_4 ОСОБА_7 в суді показав, що 3 грудня 2010 року біля 10 годин 30 хвилин на ринку Троєщина ОСОБА_7 залишила його дружині ОСОБА_8 Тхионг на зберігання пакет з грошима, який дружина заховала в контейнері на другому поверху. Приблизно через 30 хвилин до дружини прийшов підсудний ОСОБА_6, попросив залишений ОСОБА_7 пакет і дружина віддала ОСОБА_6 пакет з грошима. Приблизно через 20 хвилин після уходу ОСОБА_6 повернулась ОСОБА_2, попросила пакет, дізналась, що пакет дружина віддала ОСОБА_6 і була дуже цим шокована, почала кудись телефонувати. Раніше дружина неодноразово передавала пакети ОСОБА_6 від ОСОБА_2 без попередніх дзвінків.За три дні до цього ОСОБА_6 був на ринку і позичив у нього 400 гривень на ремонт автомобіля. З фігурантів цієї справи він знає лише ОСОБА_6, ОСОБА_2 і ОСОБА_7.

Свідок ОСОБА_11 ОСОБА_4 в суді показала, що 3 грудня 2010 року підсудний ОСОБА_6 взяв у ОСОБА_8 Тхионг темний поліетиленовий пакет, який перед цим залишила ОСОБА_7. Потім ОСОБА_7 казала, що там були гроші, була засмучена.

Свідок ОСОБА_14 в суді показав, що з підсудним ОСОБА_6 він дружить з дитинства. 3 грудня 2010 року біля 10 годин вони зустрілись біля ТЦ Караван на вул.Луговій і він на своєму мікроавтобусі Фольксваген Транспортер відвіз підсудного на пр.Ватутіна до наркологічної клініки, де той проходив лікування. Підсудний пробув у лікаря біля 15-20 хвилин і вони після цього приблизно о 10 годині поїхали до ринку Троєщина, де він повинен був передати обігрівач своїй знайомій дівчині ОСОБА_15, яка працює там у ломбарді в кіоску. По приїзду до ринку біля 11 годин він зателефонував ОСОБА_15, вона прийшла до його мікроавтобуса, де вони курили і розмовляли, а підсудний пішов за кавою до кіосків на протилежну сторону вулиці до входу на ринок Троєщина. Повернувся підсудний приблизно через 15 хвилин з двома пластиковими стаканчиками з кавою і був одягнутий в чорну коротку куртку. Альона забрала обігрівач і пішла на роботу, а вони з підсудним відразу поїхали від ринку в центр міста, де він працює на вул.Б.Хмельницького, 9-Б. Там підсудний залишив його і пішов у своїх справах, а перед уходом дістав з кишені і несподівано для нього повернув борг в сумі 3000 гривень, які позичав за два місяці до цього на лікування від наркоманії. З того часу він не бачив більше підсудного і по телефону вони не розмовляли. Йому відомо, що підсудний працював водієм на фірмі з обміну валюти і возив ОСОБА_7 мати його товариша Ярослава, підсудний був матеріально незалежний, жив сам в квартирі Ярослава, на проблеми по роботі ніколи не скаржився. Приблизно за місяць до останньої зутрічі підсудний на вул.Прирічній перекинувся на автомобілі, якого він на буксирі притягув до автогаражного кооперативу Богатирський. Там автомобіль довго стояв і зник через місяць після 3 грудня 2010 року. Після того, як вони розлучились з підсудним 3 грудня 2010 року, йому телефонував Ярослав в той же день біля 13 годин, попросив про зустріч, питав про підсудного і він розповів Ярославу про їх останню зустріч. Також йому телефонувала мати підсудного, яка шукала сина. Він підсудному сам телефонував, але телефон у того був виключений.

ОСОБА_13 викладених вище показань потерпілої і свідків вина підсудного у шахрайстві доведена :

протоколом про явку з повинною від 19 квітня 2011 року, у якій ОСОБА_6 зазначив, що 3 грудня 2010 року на ринку Троєщина, зловживаючи довірою, взяв у громадянки азіатської національності належі ОСОБА_2 гроші в сумі приблизно 300000 гривень /т.1 а.с.29/,

письмовим поясненням ОСОБА_6 аналогічного змісту /т.1 а.с.30/,

договором купівлі-продажу, за яким 29 жовтня 2004 року ОСОБА_2, ОСОБА_16, ОСОБА_17 продали квартиру АДРЕСА_1 за 167155 гривень /т.1 а.с.42/,

довідкою, за якою 3 грудня 2010 року 1 долар США коштував 7,94 гривень за курсом НБУ /т.1 а.с.43/,

протоколом очної ставки на досудовому слідстві між ОСОБА_6 і ОСОБА_8 Тхионг, яка підтвердила, що 3 грудня 2010 року саме ОСОБА_6 вона віддала гроші, які їй залишила ОСОБА_2 /т.1 а.с.71/.

Доводи підсудного в судовому засіданні про те, що викладене у явці з повинною і в поясненні від 19 квітня 2011 року зізнання у заволодінні грошима потерпілої він зробив внаслідок незаконних методів досудового слідства, були за окремою постановою суду перевірені прокурором і підтвердження не знайшли.

Більш того, в поясненні прокурору під час перевірки ОСОБА_6 показав, що зізнався у шахрайстві добровільно без незаконних дій з боку працівника міліції.

Згадані вище зізнання підсудного у заволодінні грошима потерпілої відповідають обставинам справи і суд їх приймає, оскільки вони узгоджені з іншими доказами і сумнінів у суду не викликають.

Непереконливою і непослідовною була наступна позиція на досудовому слідстві ОСОБА_6, який спочатку свідчив, що вранці 3 грудня 2010 року був дома у матері, а потім на допиті і на очній ставці з ОСОБА_8 Тхионг визнав, що 3 грудня 2010 року забрав у неї на ринку залишений раніше пакет зі своїми особистими речами, але при цьому відмовився назвати ці особисті речі і пояснити, чому вони знаходились у ОСОБА_8 Тхионг, пославшись на ст.63 Конституції України /т.1 а.с.151, 161-163, 71/.

На відміну від показань на очній ставці із згаданим свідком, ОСОБА_6 в суді на отримання своїх особистих речей у свідка 3 грудня 2010 року не посилався, а докладно описав придбання у неї в той день кофти для племінниці та ще й за попередньою домовленістю, але ОСОБА_8 Тхионг в суді спростувала ці показання підсудного про кофту і підтвердила свої показання на досудовому слідстві про те, що вона саме передала підсудному пакет з грошима, який залишила ОСОБА_2

Доводи підсудного про те, що потерпіла і свідки обвинувачення змовились і його обмовляють, суд відхиляє, оскільки з огляду на зібрані докази ці доводи підсудного непереконливі, мотивів такої обмови підсудний назвати не зміг, а показання потерпілої і свідків обвинувачення послідовні, переконливі, узгоджені між собою і сумніву у суду не викликають, підстав для обмови ними підсудного суд не вбачає.

Підсудний вчинив злочин скориставшись повною довірою з боку потерпілої ОСОБА_2 і свідка ОСОБА_8 Тхионг, яку він заслужив під час роботи на ОСОБА_7, а також тим, що свідок ОСОБА_8 Тхионг погано розуміє російську мову і не знала, що підсудний на ОСОБА_7 більше не працює.

Таким чином, випадковий збіг таких обставин, як наявність у свідка ОСОБА_8 Тхионг вранці 3 грудня 2010 року великої суми грошей потерпілої ОСОБА_2, можливість у ОСОБА_6 відвідати ринок Троєщина вранці 3 грудня 2010 року в звязку з потребою свідка ОСОБА_14 бути у тому місці і в той час, потреба ОСОБА_6 у грошах внаслідок боргу і пошкодження автомобіля, довіра з боку свідка ОСОБА_8 Тхионг, її необізнаність щодо останнього місця роботи ОСОБА_6, дозволили підсудному скоїти злочин без відповідної підготовки і достовірної інформації про джерело збагачення.

Таким чином, досліджені в суді докази не дають розумних підстав для сумнінів у тому, що саме підсудний ОСОБА_6 заволодів грошима потерпілої ОСОБА_2 шляхом обману свідка ОСОБА_8 Тхионг вранці 3 грудня 2010 року на ринку Троєщина в м.Києві.

За результатами судового слідства суд уточнює обвинувачення підсудного щодо місця скоєння злочину, оскільки ринок Троєщина в м.Києві знаходиться на парній стороні вулиці Електротехнічної під № 2.

Також в предявленому обвинуваченні слідчий правильно кваліфікував дії ОСОБА_6 як шахрайство в особиливо великих розмірах, але помилково зазначив, що інкримінована сума коштів перевищує неоподатковуваний мінімум доходів громадян не в 600, а в 250 разів.

Уточнення обвинувачення підсудного у викладених межах не погіршує становище ОСОБА_6, не порушує його право на захист і не впливає на кваліфікацію злочину.

Скоєне підсудним ОСОБА_6 заволодіння чужим майном шляхом обману суд кваліфікує як шахрайство в особливо великих розмірах за ч.4 ст.190 КК України.

При призначенні покарання підсудному суд враховує обставини, тяжкість, суспільну небезпечність і наслідки злочину, дані про минуле ОСОБА_6, який не працює, не вживав заходів до відшкодування заподіяної шкоди, зявлення із зізнанням як помякшуючу покарання обставину, відсутність обтяжуючих покарання обставин, і призначає покарання у вигляді позбавлення волі, яке ОСОБА_6 має відбувати в ізоляції від суспільства протягом необхідної достатності для виправлення і попередження нових злочинів, з обовязковим додатковим покаранням у вигляді конфіскації майна.

При вирішенні питання про долю арештованого слідчим з метою забезпечення цивільного позову майна суд виходить з того, що вилучений у ОСОБА_6 мотоцикл марки Honda VFR з номерним знаком АА8031АА належить ОСОБА_15, суд в даному процесі питання про право власності на таке майно і цивільний позов не вирішує, а тому скасовує накладений слідчим арешт і повертає власнику мотоцикл, документи і ключ /т.1 а.с.95-98, 104/.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.323, 324 КПК України, суд

ЗАСУДИВ :

ОСОБА_6 визнати винним у вчиненні злочину, передбаченого ч.4 ст.190 КК України, і призначити йому покарання у вигляді шести років позбавлення волі з конфіскацією всього майна, яке є особистою власністю засудженого.

Строк відбуття покарання ОСОБА_6 обчислювати з 6 квітня 2011 року.

Запобіжним заходом ОСОБА_6 до набрання вироком законної сили залишити взяття під варту.

Скасувати арешт мотоцикла марки Honda VFR з номерним знаком АА8031АА, накладений 1 липня 2011 року слідчим Шевченківського РУ ГУ МВС України в м.Києві ОСОБА_12, і повернути мотоцикл, документи і ключ ОСОБА_15

Апеляція на вирок може бути подана через місцевий суд протягом пятнадцяти діб з моменту його проголошення, а засудженим в той же строк з часу вручення копії вироку.

Головуючий :