Справа № 442/6700/15-к
Провадження № 1-кс/442/1305/2015
У Х В А Л А
21 жовтня 2015 року м. Дрогобич

Слідчий суддя Дрогобицького міськрайонного суду Львівської області ОСОБА_1 , з участю секретаря ОСОБА_2 розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Дрогобичі скаргу ОСОБА_3 на постанову слідчого СВ Дрогобицького МВ ГУ МВСУ у Львівській області ОСОБА_4 від 29.08.2015 року про закриття кримінального провадження внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000875 від 03.05.2015 року, -

з участю сторін:

скаржника: ОСОБА_3

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_3 звернувся до Дрогобицького міськрайонного суду Львівської області зі скаргою про скасування постанови слідчого СВ Дрогобицького МВ ГУ МВСУ у Львівській області ОСОБА_4 від 29.08.2015 року про закриття кримінального провадження внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000875 від 03.05.2015 року.

Скаржник ОСОБА_3 в судове засідання з`явився, підтримав викладені у скарзі вимоги та просив їх задовольнити. Додатково вказав, що він разом з ОСОБА_5 вклали гроші у придбання картоплі для подальшої її реалізації з метою отримати кошти. Оскільки у ОСОБА_6 був вантажний автомобіль та між ними була домовленість, що він допоможе їм у реалізації придбаної картоплі, даний товар масою 4 тони був загружений в автомобіль ОСОБА_6 , який наступного дня зник із закупленою ними картоплею. Оскільки він отримав копію оскаржуваної постанови тільки 24.09.2015 року то він не пропустив строку на її оскарження та вчасно звернувся до суду.
В судове засідання слідчий СВ Дрогобицького МВ ГУ МВС України у Львівській області постанова якого оскаржується та процесуальний прокурор Дрогобицької міжрайонної прокуратури не з`явились, а тому відповідно до норм ст. 306 КПК України, їх неявка не є перешкодою для розгляду скарги.

Заслухавши пояснення скаржника в підтримку доводів скарги, дослідивши докази надані особою, яка подала скаргу, матеріали кримінального провадження, слідчий суддя дійшов наступного висновку.

Статтею 22 Кримінального процесуального кодексу України (надалі - «КПК України») передбачено, що кримінальне провадження здійснюється на основі змагальності, що передбачає самостійне обстоювання стороною обвинувачення і стороною захисту їхніх правових позицій, прав, свобод і законних інтересів засобами, передбаченими цим Кодексом. Сторони кримінального провадження мають рівні права на збирання та подання до суду речей, документів, інших доказів, клопотань, скарг, а також на реалізацію інших процесуальних прав, передбачених цим Кодексом.
У відповідності до положень статті 26 КПК України сторони кримінального провадження є вільними у використанні своїх прав у межах та спосіб, передбачених цим Кодексом.
Статтею 94 КПК України визначено, що слідчий, прокурор, слідчий суддя, суд за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження, керуючись законом, оцінюють кожний доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів - з точки зору достатності та взаємозв`язку для прийняття відповідного процесуального рішення.
Згідно з пунктом 2 частини 1 статті 284 КПК України кримінальне провадження закривається, якщо встановлена відсутність в діянні складу кримінального правопорушення.
В судовому засіданні встановлено та як вбачається оскаржуваної постанови, що 02.05.2015 року в Дрогобицький МВ із заявою звернувся ОСОБА_3 про те, що в м. Дрогобичі в березні 2015 року невстановлена особа шахрайським способом заволоділа його грошовими коштами.
Згідно з повідомленням про початок досудового розслідування від 03.05.2015 року, заяву ОСОБА_3 03.05.2015 року було внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань (надалі - «ЄРДР») та розпочато досудове розслідування.
Постановою слідчого СВ Дрогобицького МВ ГУ МВСУ у Львівській області ОСОБА_4 від 29.08.2015 року про закриття кримінального провадження внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000875 від 03.05.2015 року, на підставі п. 2 ч. 1 ст. 284 КПК України закрито вказане кримінальне провадження у зв`язку з відсутністю складу кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 190 КК України.
Як вбачається зі змісту оскаржуваної постанови, підставами для закриття кримінального провадження став висновок слідчого про те, що досудовим розслідуванням встановлена відсутність складу кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 190 КК України, а в даному випадку вбачається цивільно-правовий спір.
Так, як встановлено слідчим суддею зі змісту оскаржуваної постанови та матеріалів кримінального провадження, при розслідуванні даного провадження слідчим було допитано та проаналізовано пояснення ОСОБА_3 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , які фактично між собою є не узгодженими, в ході проведення одночасних допитів вказаних осіб з`ясувати їх розбіжності не вдалося.
Також, зі змісту оскаржуваної постанови слідчим суддею встановлено, що слідчий при прийнятті спірного рішення встановив, що між ОСОБА_3 , ОСОБА_5 та ОСОБА_6 було укладено усний договір перевезення вантажу і в подальшому у зв`язку з невиконанням умов договору сторонами усі зобов`язання виконані не були.
Посилання на проведення інших слідчих дій, передбачених чинним КПК України, в постанові про закриття кримінальної справи відсутні.
Разом з тим, як встановлено слідчим суддею, в матеріалах кримінального провадження містяться протокол допиту потерпілого від 02.05.2015 року ОСОБА_3 , протокол допиту свідка від 15.06.2015 року ОСОБА_6 , протоколи одночасних допитів від 07.08.2015 року ОСОБА_3 , ОСОБА_5 та ОСОБА_6 , однак слідчим суддею встановлено, що їм належним чином не надано правової оцінки в постанові про закриття кримінального провадження та їх не проаналізовано в повному обсязі.
Крім цього, як вбачається із протоколу прийняття заяви про вчинене кримінальне правопорушення від 02.05.2015 року ОСОБА_3 чітко вказує на те, що він просить прийняти міри до ОСОБА_6 , який шляхом обману заволодів його коштами в сумі 8000 грн., хоча слідчий в оскаржуваній постанові зазначає, що 02.05.2015 року в Дрогобицький МВ із заявою звернувся ОСОБА_3 про те, що в м. Дрогобичі в березні 2015 року невстановлена особа шахрайським способом заволоділа його грошовими коштами.
Процесуальне рішення слідчого про закриття кримінального провадження у зв`язку з відсутністю складу кримінального правопорушення не відповідає вимогам кримінального процесуального кодексу України, оскільки така підстава є не обґрунтована матеріалами кримінального провадження та її застосування можливе тоді, коли органом досудового розслідування встановлено конкретну особу, в діях якої відсутній склад кримінального правопорушення.
Відтак, слідчий суддя звертає увагу на те, що висновки слідчого в оскаржуваній постанові про необхідність закриття даного кримінального провадження не можуть вважатися мотивованими, оскільки аналізу всіх зібраних по даному кримінальному провадженню матеріалів і доказів в постанові не наведено і не обґрунтовано, обставини, на які вказує скаржник, не встановлено повною мірою, не надано їм правову оцінку, не спростовано доводи скаржника щодо фактичних обставин спірних правовідносин.
Слідчий суддя також звертає увагу на те, що Європейський суд з прав людини неодноразово вказував, що органи влади завжди повинні добросовісно намагатись з`ясувати те, що трапилось, та не покладатися на поспішні та необґрунтовані висновки для закриття кримінальної справи або використовувати такі висновки як підставу для своїх рішень (справа «Ассенов та інші проти Болгарії» (Assenov та Others v. Bulgaria). Вони повинні вживати всіх заходів для отримання всіх наявних доказів, які мають відношення до події, inter alia, показань очевидців та експертних висновків (рішення у справі «Танрікулу проти Туреччини» (Tanhkulu v. Turkey) [ВП], заява № 23763/94, п. 104 і подальші посилання, ECHR 1999-IV, «Ґюль проти Туреччини» (Gul v. Turkey), заява № 22676/93, п. 89, від 14 грудня 2000 року).
Отже, відповідно до матеріалів кримінального провадження та оскаржуваної постанови слідчого вбачається, що під час досудового розслідування слідчим не було проведено достатнього та необхідного за даних умов обсягу слідчих дій, необхідних в даному кримінальному провадженні, а встановленим під час досудового розслідування обставинам - не дана повна та об`єктивна правова оцінка, а тому оскаржувана постанова не може вважатися такою, що відповідає вимогам статті 110 КПК України.
Відповідно до частини 2 статті 307 КПК України ухвала слідчого судді за результатами розгляду скарги на рішення, дії чи бездіяльність під час досудового розслідування може бути про:1) скасування рішення слідчого чи прокурора; 2) зобов`язання припинити дію; 3) зобов`язання вчинити певну дію; 4) відмову у задоволенні скарги.
Частиною 3 статті 307 КПК України визначено, що ухвала слідчого судді за результатами розгляду скарги на рішення, дію чи бездіяльність слідчого чи прокурора не може бути оскаржена, окрім ухвали про відмову у задоволенні скарги на постанову про закриття кримінального провадження.
Пояснення скаржника з посиланням на докази, які досліджені та здобуті під час розгляду даної справи не спростовують висновків суду зазначених в цій ухвалі, їх дослідження та оцінка судом не надало можливості встановити обставини, які б були підставою для ухвалення будь-якого іншого судового рішення.
Керуючись ст. ст. 2, 9, 22, 303, 305, 306, 307, 309 КПК України, слідчий суддя,-

УХВАЛИВ:

Скаргу ОСОБА_3 задоволити.

Постанову слідчого СВ Дрогобицького МВ ГУ МВСУ у Львівській області ОСОБА_4 від 29.08.2015 року про закриття кримінального провадження внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000875 від 03.05.2015 року - скасувати.

Матеріали кримінального провадження за № 0000875 від 03.05.2015 року скерувати до СВ Дрогобицького МВ ГУМВСУ у Львівській області для продовження досудового розслідування.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя: ОСОБА_1