Категорія:запобіжний захід Доповідач: ОСОБА_2
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ВОЛИНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
29 грудня 2015 року місто Луцьк
Апеляційний суд Волинської області у складі:

головуючого-судді ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

з участю секретаря ОСОБА_5 ,

прокурора ОСОБА_6 ,

слідчого ОСОБА_7 ,

захисника ОСОБА_8 ,

підозрюваного ОСОБА_9 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні справу за апеляційною скаргою захисника ОСОБА_8 на ухвалу слідчого судді Луцького міськрайонного суду від 18 грудня 2015 року про відмову в задоволенні клопотання старшого слідчого СВ УСБУ у Волинській області ОСОБА_10 про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою щодо ОСОБА_9 ,

В С Т А Н О В И В
Ухвалою слідчого судді Луцького міськрайонного суду від 18 грудня 2015 року в задоволенні клопотання про застосування підозрюваному у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст.332 ч.3 КК України, ОСОБА_9 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відмовлено та застосовано запобіжний захід у вигляді домашнього арешту строком на 2 місяці до 15.02.2016р. з покладенням на нього відповідних зобов`язань, а саме залишати місце свого проживання цілодобово.

Своє рішення слідчий суддя мотивував тим, що слідчим та прокурором не надано доказів про недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризикам, зазначеним в клопотанні, а тому прийшов до висновку про можливість застосування більш м`якого запобіжного заходу, ніж тримання під вартою, а саме домашнього арешту з покладенням на підозрюваного обов`язків, передбачених ч.5 ст.194 КПК України.

В апеляційній скарзі захисник просить ухвалу слідчого судді скасувати, постановити нову ухвалу, якою обрати ОСОБА_9 запобіжний захід у вигляді особистого зобов`язання. Посилається на те, що ухвала слідчого судді є незаконною та необґрунтованою саме в частині обрання надто суворого запобіжного заходу. Судом не прийнято до уваги те, що ОСОБА_9 раніше несудимий, хворіє, надає підприємницькі послуги з перевезення вантажів та займається фермерством, а заборона цілодобово залишати свої місце проживання негативно вплине на підприємницьку діяльність. Таким чином вважає, що відсутні ризики, які дають підстави вважати, що підозрюваний може ухилятись від слідства та суду.

Заслухавши доповідача, який виклав суть ухвали слідчого судді та доводи апеляційної скарги, захисника та підозрюваного, які підтримали апеляцію з викладених в ній підстав, прокурора, який заперечив скаргу та просив залишити ухвалу слідчого судді без змін, перевіривши матеріали справи за доводами апеляційної скарги, суд вважає, що скарга до задоволення не підлягає з наступних підстав.

Відповідно до ч.1 ст.194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Слідчий суддя при розгляді клопотання, у відповідності до ст.194 КПК України, правильно прийшов до висновку, про обгрунтованість підозри та наявність ризиків, передбачених ст.177 КПК України, та про те, що прокурор не довів що запобіжний захід у вигляді домашнього арешту, не може запобігти вказаним ризикам, а тому відмовив в застосуванні запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, та застосував більш м`який запобіжний захід.
Як вбачається із матеріалів справи, при розгляді в суді першої інстанції клопотання про обрання запобіжного заходу, слідчий суддя прийшов до обгрунтованого висновку, що застосований до ОСОБА_9 запобіжний захід у вигляді домашнього арешту забезпечить виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків.

Мотивовано слідчий суддя поклав на підозрюваного обов`язки, передбачені ст.194 ч.5 КПК України, а саме, заборонив залишати місце свого проживання цілодобово, оскільки дійсно ОСОБА_9 проживає біля державного кордону, йому відомі шляхи незаконного перетину кордону, оскільки останній обгрунтовано підозрюється у вчиненні злочину, передбаченого ч.3 ст.332 КК України, який, відповідно до вимог ст.12 КК України, є тяжким.

Посилання захисника на характеризуючі дані особи підозрюваного та його стан здоров`я, з огляду на те, що той, перебуваючи під домашнім арештом, залишав територію України без дозволу слідчого, прокурора, не дають змогу в даному випадку обрати запобіжний захід у вигляді особистого зобов`язання. Обгрунтованих підстав для обрання саме такого запобіжного заходу як в суді першої інстанції, так і в апеляційному суді не виявлено.

За таких обставин, слідчий суддя обґрунтовано обрав запобіжний захід саме у вигляді домашнього арешту, а тому законних підстав для скасування ухвали слідчого судді і постановлення нової ухвали по викладених в апеляційній скарзі доводах, апеляційний суд не вбачає.

На підставі наведеного і керуючись ст.ст. 407 ч.3 п.1, 422 КПК України, апеляційний суд Волинської області,

У Х В А Л И В
Апеляційну скаргу захисника ОСОБА_8 в інтересах підозрюваного ОСОБА_9 залишити без задоволення, а ухвалу слідчого судді Луцького міськрайонного суду від 18 грудня 2015 року щодо ОСОБА_9 без змін.

Ухвала оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Головуючий
Судді