Справа № 367/4107/15-к Головуючий у І інстанції ОСОБА_1
Провадження № 11-кп/780/1053/15 Доповідач у 2 інстанції ОСОБА_2
Категорія 18 30.09.2015

УХВАЛА
Іменем України
30 вересня 2015 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Апеляційного суду Київської області в складі:

головуючого - судді ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4

за участю:

прокурора ОСОБА_5

секретаря судових засідань ОСОБА_6

провівши у відкритому судовому засіданні в місті Києві апеляційний розгляд за скаргою засудженого ОСОБА_7 на ухвалу Ірпінського міського суду Київської області від 21 липня 2015 року про встановлення адміністративного нагляду відносно
ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м.Біла Церква, Київської області, проживає за адресою: АДРЕСА_1 , -
ВСТАНОВИЛА:
В червні 2015 року начальник Бучанської виправної колонії № 85 УДПтСУ в м.Києві та Київській області звернувся до суду з поданням щодо вирішення питання про встановлення адміністративного нагляду відносно засудженого ОСОБА_7 строком на один рік з визначенням відповідних обмежень. Подання мотивовано тим, що ОСОБА_7 , будучи засудженим за злочин, пов`язаний з незаконним обігом наркотичних засобів, за період відбування покарання в місцях позбавлення волі зарекомендував себе як злісний порушник встановлених вимог режиму утримання, має шість дисциплінарних стягнень, які не зняті і не погашені, на заходи виховного характеру не реагує, його поведінка свідчить про небажання стати на шлях виправлення, у зв`язку з чим засуджений залишається бути небезпечним для суспільства.

Постановою Ірпінського міського суду Київської області від 21 липня 2015 року задоволено подання начальника Бучанської виправної колонії № 85 УДПтСУ в м.Києві та Київській області та встановлено відносно ОСОБА_7 адміністративний нагляд строком на один рік із застосуванням відповідних обмежень. Своє рішення суд мотивував тим, що за період відбування покарання в Бучанській виправній колонії № 85 ОСОБА_7 має шість дисциплінарних стягнень, що свідчить про його небажання стати на шлях виправлення та згідно ст.133 КВК України є злісним порушником встановленого порядку відбування покарання, а за наявності в нього судимості за злочин, пов`язаний з незаконним обігом наркотичних засобів, відповідно до п. «г» ст. 3 Закону України «Про адміністративний нагляд за особами, звільненими з місць позбавлення волі» від 01.12.1994 №264/94-ВР з відповідними змінами та доповненнями, є особою, щодо якої встановлюється адміністративний нагляд.
Не погоджуючись з судовим рішенням, засуджений подав апеляційну скаргу, в якій просить ухвалу суду скасувати та прийняти нову ухвалу, якою відмовити в задоволенні подання про встановлення щодо нього адміністративного нагляду. Підставою для скасування судового рішення апелянт зазначає, що районний суд, задовольняючи клопотання адміністрації Бучанської виправної колонії, безпідставно взяв до уваги його судимість за ст.309 ч.1 КК України, а що стосується шести дисциплінарних стягнень, то на думку апелянта вони є результатом необ`єктивного та упередженого ставлення до нього з боку адміністрації виправної установи.
Заслухавши доповідь судді, доводи прокурора, який заперечив проти апеляційної скарги, вважаючи ухвалу суду законною та обґрунтованою, провівши судові дебати, перевіривши матеріали провадження та обговоривши доводи, викладені в апеляційній скарзі, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга засудженого задоволенню не підлягає з наступних підстав.

Відповідно до статті 370 КПК України, судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим.

Згідно статті 2 Закону України «Про адміністративний нагляд за особами, звільненими з місць позбавлення волі» від 01.12.1994 № 264/94-ВР, завданням адміністративного нагляду є запобігання вчиненню злочинів окремими особами, звільненими з місць позбавлення волі, і здійснення виховного впливу на них.
Як вбачається з матеріалів провадження, ОСОБА_7 06 вересня 2013 року засуджений Білоцерківським міськрайонним судом Київської області за ч.2 ст.185 КК України із застосуванням ст.71 КК України до покарання у виді позбавлення волі строком на 3 роки 3 місяці. Покарання за даним вироком засудженому визначено за сукупністю вироків, шляхом приєднання до покарання, призначеного за ч.2 ст. 185 КК України, частини покарання за вироком Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 03 липня 2012 року, яким ОСОБА_7 засуджено за ч.3 ст.185, ч.1 ст.309 КК України із застосуванням ст.70 КК України, до покарання у виді позбавлення волі строком на 3 роки та на підставі ст.75 КК України звільнено від відбування покарання з випробуванням та встановленням іспитового строку тривалістю 3 роки. Таким чином, засуджений ОСОБА_7 відбував покарання в тому числі і за злочин, пов`язаний з незаконним обігом наркотичних речовин, що повністю спростовує посилання засудженого на необґрунтоване врахування судом першої інстанції його судимості за ч.1 ст.309 КК України при встановленні щодо нього адміністративного нагляду. Крім того, згідно довідки про заохочення та стягнення засудженого ОСОБА_7 він за період з грудня 2014 року по квітень 2015 року має 6 не знятих та непогашених стягнень, у зв`язку з чим перебуває на профілактичному обліку, як злісний порушник режиму відбування покарання.
За таких обставин, суд першої інстанції обґрунтовано дійшов висновку, щодо необхідності встановлення за ОСОБА_7 адміністративного нагляду після звільнення його з місць позбавлення волі на відповідний термін, згідно п. «г» ст. 3 Закону України «Про адміністративний нагляд за особами. звільненими з місць позбавлення волі», з покладенням на нього обов`язків, передбачених ст. 9 цього Закону. Зокрема, 02 жовтня 2006 року Білоцерківським міськрайонним судом Київської області за ч.2 ст.185, ч.1 ст.190 КК України, на
На думку колегії суддів, суд першої інстанції розглянув подання з дотриманням вимог Закону України «Про адміністративний нагляд за особами, звільненими з місць позбавлення волі», всебічно, повно та неупереджено дослідив всі обставини провадження, надав оцінку сукупності доказів та прийшов до правильного висновку щодо необхідності встановлення адміністративного нагляду відносно ОСОБА_7 після звільнення його з місць позбавлення волі.

Таким чином, колегія суддів вважає, що оскаржувана ухвала є законною, обґрунтованою та вмотивованою та підстав для її скасування не вбачає.

Керуючись ст. ст. 404, 405, 407, 419 КПК України, колегія суддів, -

УХВАЛИЛА:
Апеляційну скаргу ОСОБА_7 залишити без задоволення, а ухвалу Ірпінського міського суду Київської області від 21 липня 2015 року про встановлення адміністративного нагляду відносно ОСОБА_7 без змін.
Судді:
_______________ _________________ _________________
ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4