Справа № 536/1946/15-к
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
15 вересня 2015 року. Кременчуцький районний суд Полтавської області

в складі : головуючого судді ОСОБА_1

при секретарі ОСОБА_2

з участю прокурора ОСОБА_3

потерпілого ОСОБА_4

захисника ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Кременчуці кримінальне провадження №536/1946/15-к про обвинувачення

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ,

уродженця і жителя АДРЕСА_1 ,

українця, громадянина України, освіта неповна середня-технічна, не одружений,

студент 4 курсу коледжу Кременчуцького національного університету

ім. М. Остроградського, не судимий,

в скоєнні злочину, передбаченого ст. 122 ч. 1 КК України,

ВСТАНОВИВ :

ОСОБА_6 заподіяв умисне середньої тяжкості тілесне ушкодження, яке не е

небезпечним для життя і не потягло за собою наслідків, передбачених у статті 121 КК України, але таке, що спричинило тривалий розлад здоров`я.

Так, 11 липня 2015 року приблизно о 02-00 години ОСОБА_6 відпочивав в кафе, розташоване на смузі відведення автомобільної дороги Суми-Полтава-Олександрія, 309 км., на

розвилці с. Білецьківка Кременчуцького району. В кафе між ним та ОСОБА_4 , який перебував в стані алкогольного сп`яніння, виникла суперечка, під час якої ОСОБА_6 умисно наніс декілька ударів руками, стиснутими в кулак, в область голови ОСОБА_4 , спричинивши тілесні ушкодження у вигляді синців в ділянці підборіддя справа та кута нижньої щелепи зліва, крововиливу під слизову оболонку нижньої губи справа, закритого перелому нижньої щелепи в ділянці кута зліва та справа в ділянці першого і другого зубів зі зміщенням уламків, які утворилися від ударної дії тупого предмету і за ступенем тяжкості відносяться до тілесних ушкоджень середнього ступеню тяжкості, за ознаками тривалого розладу здоров`я.

Допитаний в судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_6 свою вину визнав повністю і дав свідчення відповідно до викладеного формулювання обвинувачення, в скоєному розкається.

Обставини справи ніким не оспорюються, учасники судового провадження правильно розуміють зміст цих обставин, сумнівів у добровільності їх позицій не має, тому суд, відповідно до ч. 3 ст. 349 КПК України визнав недоцільним дослідження доказів.

Аналізуючи обставини справі в їх сукупності, суд дійшов до висновку про винність підсудного ОСОБА_6 у заподіянні умисне середньої тяжкості тілесного ушкодження, яке не е небезпечним для життя і не потягло за собою наслідків, передбачених у статті 121 КК України, але таке, що спричинило тривалий розлад здоров`я. Його дії підлягають кваліфікації за ст. 122 ч. 1 КК України.

При обранні міри покарання суд враховує характер та ступінь суспільної небезпеки вчиненого, особу винного ОСОБА_6 , який раніше не судимий, по місцю проживання та навчання характеризується позитивно, навчається, щиро кається у скоєному, що є пом`якшуючою покарання обставиною.

Обставин, які обтяжують відповідальність судом не виявлено.

З врахуванням наведеного та всіх обставин справи, приймаючі до уваги думку потерпілого, який не наполягає на суворому покаранні, суд вважає, що обвинувачений ОСОБА_6 підлягає покаранню у вигляді обмеження волі, від якого його можливо звільнити з випробуванням, на підставі ст. ст. 75, 76 КК України, враховуючі можливість виправлення без відбування призначеного покарання.

Позов прокурора про відшкодування витрат на стаціонарне лікування потерпілого визнаний обвинуваченим, підтверджений матеріалами позову, тому підлягають до задоволення в повному обсязі.

Керуючись ст. ст. 373, 374 КПК України, суд -

ЗАСУДИВ :

ОСОБА_6 визнати винним в скоєні злочину, передбаченого ст. 122 ч. 1 КК України, й призначити йому покарання у вигляді 1 /одного/ року обмеження волі.

Відповідно до ст.ст. 75, 76 КК України звільнити ОСОБА_6 від відбування призначеного покарання з випробуванням, якщо він протягом 1 /одного/ року іспитового строку не вчинить нового злочину і виконає покладені на нього обов`язки повідомляти органи кримінально-виконавчої системи про зміну місця навчання та проживання, і періодично з`являтись для реєстрації.

Позов прокурора задовольнити в повному обсязі.

Стягнути з ОСОБА_6 на користь Третьої міської лікарні м. Кременчука (м. Кременчук вул. Павлова, 2 УК в м. Кременчуці 2406300 р/р 008 в ГУДКСУ в Полтавській області, код ЕДРПОУ 37965850, МФО 831019) 2183 /дві тисячі сто вісімдесят три/ гривні 82 копійки витрат на стаціонарне лікування потерпілого.

На вирок може бути подана апеляція до апеляційного суду Полтавської області через Кременчуцький районний суд протягом 30 днів.

Суддя ОСОБА_1