Справа № 635/8350/15-к
Номер провадження 1-кп/635/804/2013
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
25 листопада 2015 року сел. Покотилівка.

Харківський районний суд Харківської області в складі: головуючого судді ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , потерпілої ОСОБА_4 , захисника адвоката ОСОБА_5 , обвинуваченого ОСОБА_6 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в сел. Покотилівка Харківського району Харківської області кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000734 від 16.09.2015 року відносно:

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Андріївка Андріївського району Алма-Атинської області Республіки Казахстан, неодружений, не працює, мешкає за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 286 ч.2 КК України, -

в с т а н о в и в:
16 вересня 2015 року, приблизно о 13 годині 10 хвилин, ОСОБА_6 , керуючи технічно справним автомобілем ВАЗ-21011, реєстраційний номер НОМЕР_1 , який згідно свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_2 належить ОСОБА_7 , рухався по вулиці Дніпропетровській у місті Мерефа Харківського району Харківської області зі сторони міста Харкова у напрямку центру міста Мерефа та зупинився на перехресті з вул. Шевченка для здійснення маневру повороту ліворуч.
У подальшому, не переконавшись у безпеці, ОСОБА_6 почав рух та став виконувати маневр повороту наліво, чим грубо порушив вимоги п.п. 10.1 та 16.13 Правил дорожнього руху України, згідно з якими:
- п.10.1 Перед початком руху, перестроюванням та будь-якою зміною напрямку руху водій повинен переконатися, що це буде безпечним і не створить перешкод або небезпеки іншим учасникам руху;
- п.16.13 Перед поворотом ліворуч і розворотом водій нерейкового транспортного засобу зобов`язаний дати дорогу трамваю попутного напрямку, а також транспортним засобам, що рухаються по рівнозначній дорозі в зустрічному напрямку прямо чи праворуч.
і допустив зіткнення з мопедом SABUR SB50QT-3B, реєстраційний номер НОМЕР_3 , під керуванням ОСОБА_8 , який в цей час рухався у зустрічному йому напрямку по вулиці Дніпропетровській зі сторони центру м.Мерефа у напрямку міста Харкова.
Внаслідок зазначеної ДТП водій мопеду ОСОБА_8 від отриманих тілесних ушкоджень помер на місті ДТП, згідно висновку судово-медичної експертизи № 2606-Дм/15 від 24.09.2015 року причиною його смерті є тупа закрита черепно - мозкова травма, яка ускладнилася крововиливами під м`які оболонки головного мозку.
Порушення п.п.10.1 та 16.13 Правил дорожнього руху України водієм ОСОБА_6 , відповідно до висновку автотехнічної експертизи № 920/15 від 20.10.2015, знаходяться у причинному зв`язку з подією та її наслідками і виразилися в тому, що він, керуючи автомобілем ВАЗ- 21011, перед початком руху і маневром повороту ліворуч, проявив неуважність, не врахував дорожню обстановку, не переконався в тому, що це буде безпечно и не створить небезпеки іншим учасникам руху, не надав дорогу мопеду SABUR SB50QT-3B, реєстраційний номер НОМЕР_3 , під керуванням ОСОБА_8 , який в цей час рухався у зустрічному йому напрямку та допустив з ним зіткнення, що спричинило вищевказані наслідки.
Обвинувачений ОСОБА_6 вину у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 286 КК України визнав повністю, щиро розкаявся у скоєному та пояснив про скоєння правопорушення при викладених вище обставинах.

Зазначені обставини ніким із учасників судового провадження не оспорювались.

Суд, враховуючи думку учасників судового провадження, за відсутності заперечень та сумнівів у добровільності їх позиції, на підставі ч. 3 ст. 349 КПК України, визнав недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються. Учасникам судового провадження роз`яснено, що у такому випадку вони будуть позбавлені можливості оскаржити ці обставини в апеляційному порядку.

За таких обставин суд вважає винуватість обвинуваченого ОСОБА_6 в скоєнні правопорушення повністю доведеною і його дії кваліфікує за ч. 2 ст. 286 КК України, тому, що він, керуючи транспортним засобом, порушив правила безпеки дорожнього руху, що спричинило смерть потерпілого ОСОБА_8 .
При призначенні покарання обвинуваченому ОСОБА_6 , суд враховує характер та ступінь тяжкості вчиненого правопорушення, особу винного та обставини, що пом`якшують покарання.

Обставинами, що пом`якшують покарання обвинуваченому ОСОБА_6 , суд визнає щире каяття, повне визнання своєї вини, добровільне відшкодування завданого збитку потерпілій.

Обставин, що обтяжують покарання обвинуваченому ОСОБА_6 , суд не вбачає.

Суд враховує, що обвинувачений ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженець с. Андріївка Андріївського району Алма-Атинської області Республіки Казахстан, неодружений, освіта неповна вища, не працює, мешкає за адресою: АДРЕСА_1 , має посвідчення на право керування транспортними засобами категорії В, за місцем мешкання характеризується задовільно, на обліку у лікарів нарколога та психіатра не перебуває, раніше не судимий (а.с. 89-97).

Суд знаходить, що обставини, що пом`якшують покарання обвинуваченому ОСОБА_6 , в своїй сукупності не є виключними та істотно не знижують ступінь тяжкості скоєного правопорушення, не знижують суспільну небезпеку правопорушення до рівня, що виходить за межи, встановлені у санкції ч.2 ст. 286 КК України, покарання, що виключає застосування до обвинуваченого положень статті 69 КК України призначення більш м`якого покарання, ніж передбаченого законом.

Одночасно, суд, враховуючи наявність обставин, що пом`якшують покарання, а саме: щире каяття, добровільне відшкодування завданого збитку потерпілій (а.с. 44-46), визнання обвинуваченим своєї вини, відсутність обставин, що обтяжують покарання, знаходить можливим, відповідно до вимог ст. 69-1 КК України, призначити обвинуваченому ОСОБА_6 покарання не більше двох третин максимального строку або розміру найбільш суворого виду покарання, передбаченого санкцією ч.2 ст. 286 КК України.

При призначенні покарання суд, беручи до уваги дані про особу обвинуваченого ОСОБА_6 , який раніше не судимий, за місцем проживання характеризується позитивно, відсутність відомостей про притягнення до адміністративної відповідальності, враховуючи думку прокурора, потерпілої ОСОБА_4 , а також в якості обставин, що пом`якшують покарання, щире каяття у скоєному та добровільне відшкодування завданого збитку потерпілій, відсутність обставин, що обтяжують покарання, приходить до висновку про призначення обвинуваченому покарання у межах санкції ч.2 ст.286 КК України, зі звільненням на підставі ст.75 КК України від відбування призначеного обвинуваченому покарання та покладенням певних обов`язків, передбачених ст. 76 КК України.

Розглядаючи питання про призначення додаткового покарання у вигляді позбавлення обвинуваченого права керування транспортними засобами, та враховуючи положення Постанови Пленуму Верховного Суду України від 23.12.2005 року № 14 зі змінами "Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті" де йдеться про те, що при призначенні покарання за відповідною частиною ст. 286 КК України суди мають враховувати не тільки наслідки, що настали, а й характер та мотиви допущених особою порушень правил безпеки дорожнього руху або експлуатації транспорту, її ставлення до цих порушень та поведінку після вчинення злочину, вину інших причетних до нього осіб (пішоходів, водіїв транспортних засобів, працівників, відповідальних за технічний стан і правильну експлуатацію останніх, тощо), а також обставини, які пом`якшують покарання, та особу винного.

Враховуючи, що обвинувачений ОСОБА_6 хоча і вчинив необережний, проте тяжкий злочин, тому суд вважає, доцільним застосування до винного додаткове покарання - позбавлення права керувати транспортними засобами.

Судові витрати за проведення транспортно-трасологічної експертизи № 857/15 від 19.10.2015 року в розмірі 1350, 36 гривень, автотехнічної експертизи № 920/15 від 20.10.2015 року, в розмірі 736, 56 гривень, а всього на загальну суму 2086, 92 гривень, задовольнити та стягнути з обвинуваченого ОСОБА_6 на користь Держави Україна (к/д 24060300, р/р 0005, код банку 37999680, МФО 851011, УДКС України в Комінтернівському районі міста Харкова).

Цивільний позов в провадженні не заявлено. Відомості щодо речових доказів в провадженні відсутні.

Запобіжний захід обвинуваченому ОСОБА_6 не обирався.

Керуючись ст.ст. 373-376 КПК України, суд -

у х в а л и в:
ОСОБА_6 визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 286 ч.2 КК України і призначити йому покарання у вигляді позбавлення волі на строк п`ять років з позбавленням права керувати транспортними засобами строком на два роки.

На підставі ст. 75 КК України, звільнити обвинуваченого ОСОБА_6 від відбуття призначеного основного покарання, якщо він, на протязі трьох років не вчинить нового злочину і виконає покладені на нього обов`язки.

Відповідно до ст. 76 КК України, суд покладає на обвинуваченого ОСОБА_6 наступні обов`язки:

1) не виїжджати за межі України на постійне проживання без дозволу кримінально-виконавчої інспекції;

2) повідомляти кримінально-виконавчу інспекцію про зміну місця проживання;

3) періодично з`являтися для реєстрації в кримінально-виконавчу інспекцію.

Судові витрати за проведення транспортно-трасологічної експертизи № 857/15 від 19.10.2015 року в розмірі 1350, 36 гривень, автотехнічної експертизи № 920/15 від 20.10.2015 року, в розмірі 736, 56 гривень, а всього на загальну суму 2086, 92 гривень, задовольнити та стягнути з обвинуваченого ОСОБА_6 на користь Держави Україна (к/д 24060300, р/р 0005, код банку 37999680, МФО 851011, УДКС України в Комінтернівському районі міста Харкова).

Вирок суду першої інстанції набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого КПК України, якщо таку скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення апеляційної інстанції.

Апеляційну скаргу на вирок можуть подати: обвинувачений, його захисник у частині, що стосується інтересів обвинуваченого, прокурор, потерпілий, його представник у частині, що стосується інтересів потерпілого, але в межах вимог, заявлених ними в суді першої інстанції, при цьому вирок не підлягає оскарженню в апеляційному порядку з підстав заперечення обставин, які ніким не оспорювалися під час судового розгляду і дослідження яких було визнано судом недоцільним відповідно до положень ч.3 ст. 349 КПК України.

Апеляція на вирок суду подається до апеляційного суду Харківської області через Харківський районний суд Харківської області протягом тридцяти днів з дня проголошення вироку суду.

Суддя: ОСОБА_1