йСправа № 529/680/14-к
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
03 вересня 2015 року Диканський районний суд Полтавської області в складі:

головуючого - судді ОСОБА_1

при секретарі ОСОБА_2

з участю:

прокурора ОСОБА_3 ,

обвинувачених ОСОБА_4

ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в смт Диканька обвинувальний акт та матеріали кримінального провадження стосовно ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Жоржівка Шишацького району Полтавської області, жителя АДРЕСА_1 , українця, громадянина України, не працюючого, з середньою освітою, військовозобов"язаного, одруженого, раніше судимого:

- 21.01.1997 року вироком Гадяцького районного суду Полтавської області за ст. 206 ч. 1 КК України /в редакції 1960 року/ до 1 року позбавлення волі із іспитовим строком терміном 1 рік,

- 12.02.1998 року вироком Шишацького районного суду Полтавської області за ст.ст. 81 ч. 4, 43, КК України /в редакції 1960 року/ до 5 років 6 місяців позбавлення волі з конфіскацією 1/2 всього майна,

- 06.02.2006 року вироком Диканського районного суду за ст. 115 ч. 1 КК України до 9 років позбавлення волі, за постановою Суворовського районного суду м. Херсон від 23.08.2013 року був умовно-достроково звільнений від відбування покарання на невідбутий термін 1 рік 2 місяці 19 днів позбавлення волі,

за ст.ст. 185 ч. 2, 185 ч. 2 Кримінального кодексу України;

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженця смт. Диканька Полтавської області, жителя АДРЕСА_2 , українця, громадянина України, не працюючого, з середньою освітою, військовозобов"язаного, не одруженого, в силу ст. 89 КК України раніше не судимого,

за ст. 185 ч. 2 Кримінального кодексу України,-

ВСТАНОВИВ:
Обвинувачений ОСОБА_4 , маючи непогашені судимості, в тому числі за розкрадання чужого майна, в період невідбутого покарання за вироком Диканського районного суду від 06 лютого 2006 року, невідбута частина якого становить один рік 2 місяців 19 днів позбавлення волі, на шлях виправлення не став, а повторно вчинив нові умисні злочини.

Так, ОСОБА_4 01 червня 2014 року близько 22 години, керуючись корисливими спонуканнями, з метою крадіжки чужого майна, шляхом вільного доступу, зайшов до подвір"я господарства потерпілого ОСОБА_6 по АДРЕСА_1 , звідки, скориставшись тим, що за його діями ніхто не спостерігає, таємно, повторно, викрав належні потерпілому ОСОБА_6 саморобну металеву драбину довжиною 2,87 м. вартістю 50 грн., саморобну металеву драбину довжиною 2,5 м вартістю 37 грн., саморобну металеву драбину довжиною 2,3 м вартістю 32 грн., металевий швелер довжиною 6,05 м вартістю 100 грн., а всього майна на загальну суму 219 грн., яким розпорядився на власний розсуд, завдавши такими своїми діями потерпілому ОСОБА_6 матеріальних збитків на вказану суму.

Крім того, ОСОБА_4 06 червня 2014 року під час розпиття алкогольних напоїв із обвинуваченим ОСОБА_5 у будинку за місцем проживання ОСОБА_4 по АДРЕСА_1 , запропонував обвинуваченому ОСОБА_5 здійснити крадіжку металевих плит з подвір"я господарства потерпілого ОСОБА_6 , що розташоване поряд з його господарством, на що обвинувачений ОСОБА_5 погодився.

Вподальшому, реалізуючи цю свою попередню домовленість на спільне викрадення майна вказаного потерпілого з його подвір"я, що виникла під час розмови між ними та спільного розпиття алкогольних напоїв, обвинувачені ОСОБА_4 та ОСОБА_5 , перебуваючи кожен у стані алкогольного сп"яніння, цього ж 06 червня 2014 року близько 22 години шляхом вільного доступу, в ході якого обвинувачений ОСОБА_5 став біля огорожі подвір"я потерпілого, чекаючи передачі йому обвинуваченим ОСОБА_4 плит з подвір"я потерпілого, а обвинувачений ОСОБА_4 зайшов на подвір"я потерпілого ОСОБА_6 по АДРЕСА_3 . Тут, скориставшись тим, що за їхніми діями ніхто не спостерігає, спільно та таємно, а обвинувачений ОСОБА_4 також і повторно, - викрали належні потерпілому ОСОБА_6 сім металевих плит розміром 50х60х2 см загальною вартістю 346 грн., які обвинувачений ОСОБА_4 знімав з-під будинку потерпілого та через огорожу передавав їх обвинуваеному ОСОБА_5 , які той приймав та складав на подвір"ї обвинуваченого ОСОБА_4 та якими вони потім вдвох спільно розпорядилися, здавши їх як металобрухт, завдавши таким чином потерпілому ОСОБА_6 матеріальної шкоди на вказану суму.

При розгляді справи в суді обвинувачений ОСОБА_4 свою винуватість у вчиненні зазначених вище двох крадіжок майна потерпілого не визнав.

При цьому пояснив, що 01.06.2014 року у вечірній час він прийшов до потерпілого позичити грошей, а так як той йому їх не позичив, то, вказав обвинувачений ОСОБА_4 , дозволив йому забрати на його подвір"ї три металеві драбини та металевий швелер. Тому, пояснив обвинувачений ОСОБА_4 , з дозволу цього потерпілого у той вечір він забрав ці металеві вироби та здав їх у металоборухт.

По факту таємного викрадення обвинуваченими ОСОБА_4 та ОСОБА_5 06 червня 2014 року майна потерпілого ОСОБА_6 , вчиненого за попередньою змовою групою осіб, а обвинуваченим ОСОБА_4 і повторно, обвинувачений ОСОБА_4 також своєї винуватості не визнав. При цьому суду пояснив, що дійсно він розпивав спиртне з обвинуваченим ОСОБА_5 у вечірній час цієї дати у його господарстві. Через те, що спиртне закінчилося та були потрібні гроші для придбання ще спиртного, він пішов до господарства потерпілого, щоб позичити грошей, однак той відмовив. Але, пояснив обвинувачений ОСОБА_4 , цей потерпілий дозволив йому забрати з подвір"я потерпілого металеві плити, що були викладені на землі під стіною будинку. Повернувшись до свого подвір"я, вказав далі обвинувачений ОСОБА_4 , він домовився з обвинуваченим ОСОБА_5 , щоб той стояв біля паркану господарства потерпілого, а він сам зайшов у двір потерпілого, зняв сім металевих плит та через паркан передав їх обвинуваченому ОСОБА_5 , який їх прийняв. Після цього вони завантажили ці плити на візок, яким вранці наступного дня відвезли та здали їх як метлобрухт ОСОБА_7 , а отримані гроші витратили на придбання продуктів та спиртного, які вдвох з цим обвинуваченим після цього вжили у його, обвинуваченого ОСОБА_4 , будинку.

При цьому обвинувачений ОСОБА_4 не міг обгрунтовано пояснити суду ті обставини , чому у минулому судовому засіданні 15 липня 2014 року та в ході досудового розслідування при наданні ним письмових пояснень та показань у якості підозрюваного він повністю визнав свою винуватість та давав показання про вчинення саме крадіжок майна потерпілого, а зараз це заперечує, стверджуючи, що майно потерпілого кожного разу він брав з дозволу самого потерпілого.

Обвинувачений ОСОБА_5 у судовому засіданні свою винуватість у вчиненні крадіжки майна потерпілого за спільною домовленістю з обвинуваченим ОСОБА_4 визнав повністю та пояснив, що у ході розпиття спиртного у вечірній час 06 червня 2014 року у господарстві обвинуваченого ОСОБА_4 той запропонував йому викрасти з подвір"я його сусіда потерпілого ОСОБА_6 металеві плити, на що він погодився. Після цього близько 22 години цього вечора обвинувачений ОСОБА_4 зайшов на подвір"я цього потерпілого, а він став біля паркану подвір"я цього потерпілого і сюди йому обвинувачений ОСОБА_4 з подвір"я потерпілого передав сім металевих плит, які він від нього через паркан прийняв та склав на візок у подвір"ї ОСОБА_4 . Пояснив, що до вчинення цієї крадіжки обвинувачений не ходив до потерпілого в будинок і під час викрадення плит потерпілого на подвір"ї не було. Далі пояснив, що вранці 07 червня 2014 року він разом з обвинуваченим ОСОБА_4 відвези ці плити та здали як металобрухт ОСОБА_7 . Вказав, що усвідомлює незаконність своїх дій і щиро кається у вчиненому.

Незважаючи на заперечення обвинуваченим ОСОБА_4 своєї винуватості у вчинені зазначених вище крадіжок та визнання в повному обсязі своєї винуватості обвинуваченим ОСОБА_5 , винність кожного з них у вчиненні інкримінуємих кожному з них кримінальних правопорушень стверджується наступною безпосередньо дослідженою та перевіреною у судовому засіданні судом сукупністю доказів.

Епізод вчинення крадіжки майна потерпілого 01 червня 2014 року самостійно обвинуваченим ОСОБА_4 :

-заявою потерпілого ОСОБА_6 / ас. № 23/, показаннями цього потерпілого в ході досудового розслідування, дослідженими в судовому засіданні / а.с. № 61/, з яких вбачається, що цей потерпілий звернувся до правоохороних органів із заявою про викрадення в ніч на 02.06.2014 року з його подвір"я трьох металевих драбин та металевого швелера та з аналізу яких видно, що цей потерпілий стверджував саме про викрадення у нього цього майна, не заявляючи, що він давав дозвіл обвинуваченому ОСОБА_4 на те, щоб він у нього їх забрав ;

- протоколом огляду господарства потерпілого / а.с.№ 25-32/, з якого видно, що при огляді цього господарства з участю самого потерпілого було виявлено відсутність у нього на подвір"ї трьох металевих драбин та металевого швелера, в ході якого потерпілий заявив про їх викрадення;

-письмовим поясненням обвинуваченого ОСОБА_8 / а.с.№ 33/, показаннями його у якості підозрюваного / а.с.№ 82/, безпосередньо дослідженими у судовому засіданні, з яких вбачається, що в ході досудового розслідування цей обвинувачений добровільно та детально розповів, що він, скориставшись тим, що потерпілий відпочивав у будинку , в нічний час 01 червня 2014 року зайшов до нього на подвір"я та викрав три металеві драбини та металевий швелер, які в той же вечір здав у металобрухт;

- протоколом огляду місця події / а.с. № 35-41, з якого видно, що металеві драбини та металевий швелер були вилучені у складських приміщення в АДРЕСА_4 , куди як пояснив у суді обвинувачений ОСОБА_4 він здав їх як металобрухт;

- довідкою / а.с. № 56/, що вартість одного кілограма металобрухту становить 2 грн..

Епізод спільного викрадення майна потерпілого 06.06.2014 року обвинуваченими ОСОБА_4 та ОСОБА_5 :

- заявою потерпілого ОСОБА_6 / а.с.№ 45/, показаннями цього потерпілого в ході слідства / а.с.№ 61/, безпосередньо дослідженими в судовому засіданні, з яких видно, що цей потерпілий безпосредньо звернувся із заявою до органів міліції про викрадення у нього з подвір"я в ніч на 07 червня 2014 року семи металевих плит та дав з приводу цього відповідні показання, аналіз яких свідчить про те, що ніяких дозволів нікому і в тому числі обвинуваченому ОСОБА_9 він не давав, щоб ці плити були забрані з його господарства;

- протоколом огляду місця події /а.с. № 25-32 /, з якого вбачається при огляді подвір"я потерпілого ОСОБА_6 07 червня 2014 року було виявлено відсутність на цьому подвір"ї семи металевих плит та встановлено місце тут з характерними ознаками розміщення на подвір"ї цих плит;

- письмовими поясненнями обвинувачених ОСОБА_4 та ОСОБА_5 на досудовому розслідуванні, /а.с. 48-49/ , показаннями їх як підозрюваних в ході досудового розслідування / а.с. № 82, 87-88/, дослідженими в суді, з яких вбачається, що обвинувачені під час досудового розслідування кримінального провадження добровільно давали свідчення про те, що 06 червня 2014 року під час розпиття ними спільно алкогольних напоїв за місцем проживання ОСОБА_4 по АДРЕСА_1 , обвинувачений ОСОБА_4 запропонував обвинуваченому ОСОБА_5 здійснити крадіжку металевих плит з подвір"я потерпілого ОСОБА_6 , а обвинувачений ОСОБА_5 на цю пропозицію погодився, і після цього вони вдвох викрали там сім металевих плит та перекинули їх через огорожу на подвір"я обвинуваченого ОСОБА_4 , де завантажили на візок та вранці наступного дня вдвох здали їх як металолом ОСОБА_7 , а отримані кошти витратили на спиртне;

- показаннями свідка ОСОБА_7 , / а.с.№ 68-69/, дослідженим безпосередньо в судовому засіданні, що 07 червня 2014 року в ранковий час до її господарства по АДРЕСА_5 прийшли ОСОБА_4 та ОСОБА_5 , які запропонували їй придбати в них сім металевих плит, повідомивши, що ці плити вони взяли у господарстві матері обвинуваченого ОСОБА_4 з її згоди. При таких обставинах вона придбала у них ці сім металевих плит за 270 грн., які пізніше у неї були вилучені працівниками міліції і тоді вона дізналася, що обвинувачені ці плити викрали;

- протоколом огляду господарства ОСОБА_7 по АДРЕСА_5 , дослідженим в суді /ар.с. 51-54/, з якого вбачається, що в господарстві ОСОБА_7 були знайдені сім металевих плит, одна з яких мала плями від фарби синього кольору;

- довідкою / а.с. № 56/, що вартість одного кілограма металобрухту складає 2 грн..

Твердження обвинуваченого ОСОБА_4 про те, що він ні сам, ні спільно з обвинуваченим ОСОБА_5 не вчиняв крадіжок майна потерпілого по справі, бо той мовби кожен раз дав йому дозвіл , щоб таке майно він забрав, а також, що між ним і ОСОБА_5 не було попередньої змови на вчинення крадіжки майна потерпілого ОСОБА_6 06 червня 2014 року, суд вважає безпідставним, оскільки таке твердження спростовується вказаною вище дослідженою безпосередньо в судовому засіданні сукупністю доказів. Ці докази беззаперечно стверджують, що ніяких дозволів обвинуваченому ОСОБА_4 потерпілий ОСОБА_6 на вилучення належного цьому потерпілому майна не давав, про що свідчать як заяви цього потерпілого про викрадення у нього майна 01 і 06 червня 2014 року, так і самі його показання про це в ході досудового розслідування, показання про вчинення спільно крадіжки металевих плит разом з ОСОБА_4 самого обвинуваченого ОСОБА_5 у суді, показання самого обвинуваченого ОСОБА_4 про скоєння ним як одним, так і спільно з ОСОБА_5 крадіжки 06.06.2014 року майна потерпілого, які він давав як в ході досудового розслідування, так і в судовому засіданні 15 липня 2014 року, які досліджені безпосредньо судом в судовому засіданні.

Суд приходить до висновку, що попередня змова між обвинуваченими ОСОБА_4 та ОСОБА_5 на вчинення крадіжки чужого майна мала місце і виникла в той час, як ОСОБА_4 запропонував здійснити крадіжку майна потерпілого ОСОБА_6 , а обвинувачений ОСОБА_5 погодився, після чого вони разом шляхом вільного доступу вдвох з господарства потерпілого ОСОБА_6 по АДРЕСА_3 , викрали належні потерпілому сім металевих плит, перекинувши їх через паркан до сусіднього господарства - господарства обвинуваченого ОСОБА_4 , а в подальшому продали їх та отримані кошти розділили на двох, що підтвердив в суді і обвинувачений ОСОБА_5 ..

Суд кваліфікує злочинні дії обвинуваченого ОСОБА_4 за ст. 185 ч. 2 КК України як таємне викрадення чужого майна, вчинене повторно, а також 06.06.2014 року за попередньою змовою групою осіб, оскільки він, маючи непогашені судимості, в тому числі за розкрадання чужого майна, 01 червня 2014 року близько 22 години, шляхом вільного доступу, зайшов до господарства потерпілого ОСОБА_6 по АДРЕСА_3 , звідки таємно, повторно викрав три саморобні металеві драбини та металевий швелер загальною вартістю 219 грн., а після цього 06.06.2014 року цей же обвинувачений за попередньою спільною домовленістю з обвинуваченим ОСОБА_5 та спільно з ним повтрно таємно вдвох викрали сім металевих плит з подвір"я потерпілого ОСОБА_6 загальною вартістю 346 грн..

Суд вважає надлишковою кваліфікацію органами досудового розслідування кожного епізоду окремо за ст. 185 ч. 2 та знову за ст. 185 ч.2 КК України, вчинених обвинуваченим ОСОБА_9 крадіжок майна потерпілого, виходячи з того, що диспозиція ч. 2 ст. 185 КК України передбачає як повторність вчинення крадіжки , так і вчинення її за попередньою змовою групою осіб, а тому дії цього обвинуваченого , який вчинив у період непогашених судимостей за розкрадання чужого майна знову крадіжку такого майна самостійно, а іншу за попередньою змовою з ОСОБА_5 , а тому кваліфікує ці дії обвинуваченого ОСОБА_4 за однією ст. 185 ч. 2 КК України як крадіжку чужого майна, вчинену повторно та за попередньою змовою групою осіб.

Суд вважає вірною кваліфікаію злочинних дій обвинуваченого ОСОБА_5 за ст. 185 чю2 КК України як крадіжку чужого майна, вчинену за попередньою змовою групою осіб, бо цей обвинувачений 06 червня 2014 року , домовившись з обвинуваченим ОСОБА_4 про викрадення майна потерпілого ОСОБА_6 у вечірній час цієї дати спільно з обвинуваченим ОСОБА_4 вдвох таємно викрали з подвір"я потерпілого ОСОБА_6 сім металевих плит загальною вартістю 346 грн.

Призначаючи покарання кожному з обвинувачених, суд враховує тяжкість вчиненого кожним з них, особи кожного з обвинувачених та обставини, що пом"якшують і обтяжують покарання кожного з цих обвинувачених.

Обставини, що пом"якшують покарання кожного з обвинувачених, суд враховує їх каяття, повне відшкодування збитків, наявність тяжкої хвороби обвинуваченого ОСОБА_4 , наявність у нього у зв"язку з цим інвалідності, а стосовно обвинуваченого ОСОБА_5 також позитивні дані про його особу.

Обтяжуючими обставинами покарання кожного з обвинувчених суд враховує вчинення кожним із них злочину у стані алкогольного сп"яніня та вчинення злочину стосовно особи похилого віку, яким був потерпілий на час вчинення злочину.

Приймаючи до уваги викладене вище, враховуючи, що обвинувачений ОСОБА_4 вчинив дві крадіжки у період невідбутої частини покарання за попереднім вироком, від якого був умовно-достроково звільнений, що свідчить, що на шлях виправлення він не став, суд не вбачає підстав для застосування щодо нього положень ст.ст. 69, 75 КК України, а приходить до висновку, що необхідним і достатнім покранням йому за вчинене буде призначення йому покарання у виді реального позбавлення волі з приєднанням до призначеного покарання за цим вироком частково невідбутої ним частини покарання за попереднім вироком у виді одного року позбавлення волі згідно ст. 71 КК України за сукупністю вироків

Виходячи з того, що згідно медичної документації обвинувачений ОСОБА_4 хворіє на дисимільований туберкульоз легень, фаза деструкції, що становить небезпеку для здоров`я інших осіб, потребує лікування, суд приходить до висновку про необхідність застосування до нього в місцях позбавлення волі примусового лікування згідно ст. 96 КК України від туберкульозу.

Виходячи з того, що обвинувачений ОСОБА_5 скоїв злочин, який не є тяжким, вперше притягується до кримінальної відповідальнсті, розкаявся, повністю відшкодував збитки, позитивно характеризується, суд приходить до висновку, що його виправлення і перевиховання за вчинене можливе без ізоляції від суспільсьва, а досягне мети при призначенні йому покарання із застосуванням ст.ст. 75-76 КК України.

Враховуючи те, що обвинувачений ОСОБА_4 повинен відбувати покарання у місцях позбавлення волі, запобіжний захід у виді тримання під вартою, обраний відносно них за вироком Диканського районного суду від 15 липня 2014 року був скасований за ухвалою Апеляційного суду Полтавської області від 16 вересня 2014 року, суд приходить до висновку, що відносно обвинуваченого ОСОБА_4 до вступу вироку в законну силу слід застосувати запобіжний захід у виді тримання під вартою, взявши цього обвинуваченого під варту із зали суду та обчислюючи строк відбуття йому покарання з 03 вересня 2015 року.

При цьому строк відбування покарання кожному із обвинувачених слід врахувати кожному відбуті кожним із них 64 дні перебування під вартою з 15 липня по 16 вересня 2014 року включно, за попереднім вироком Диканського районного суду від 15.07.2014 року, яким тоді кожен з них був взятий під варту та звільнений кожен був із них з-під варти ухвалою Апеляційного суду Полтавської області від 16 вересня 2014 року.

Питання про речові докази суд вирішує відповідно до ст. 100 КПК України.

На підставі викладеного, керуючись ст. 31, 349, 369-371, 373-374, 392, 393, 395 КПК України, суд -

ЗАСУДИВ:
ОСОБА_4 визнати винним у вчиненні злочину, передбаченого ст. 185 ч. 2 КК України та призначити йому покарання у виді 1 /одного/ року позбавлення волі.

Згідно ст. 71 ч. 1 КК України за сукупністю вироків до покарання за цим вироком суду у виді одного року позбавлення волі приєднати частково невідбуту обвинуваченим частину покарання за попереднім вироком Диканського районного суду від 06.02.2006 року у виді одного року позбавлення волі та остаточно до відбування обвинуваченому ОСОБА_4 визначити покарання у виді 2 /двох/ років позбавлення.

Застосувати до обвинуваченого ОСОБА_4 запобіжний захід у виді тримання під вартою, взявши його під варту із зали суду.

Строк відбування покарання обвинуваченому ОСОБА_4 обчислювати з 03 вересня 2015 року. В строк відбування покарання обвинуваченому ОСОБА_4 врахувати відбуті ним 64 дні тримання під вартою з 15 липня 2014 року по 16 вересня 2014 року.

Згідно ст. 96 КК України застосувати до обвинуваченого ОСОБА_4 за місцем відбуття покарання примусове лікування від дисимільованого туберкульозу легень.

ОСОБА_5 визнати винним у вчиненні злочину, передбаченого ст. 185 ч. 2 КК України та призначити йому покарання у виді одного року позбавлення волі.

Згідно ст. 75 КК України звільнити обвинувченого ОСОБА_5 від призначеного покарання з випробуванням, якщо він протягом одного року іспитового строку не вчинить нового злочину та виконає покладенні на нього вироком суд обов"язки.

Відповідно до ст. 76 КК України в період іспитового строку зобов"язати обвинуваченого ОСОБА_5 повідмляти органи кримінально-виконавчої інспекції про зміну місця свого проживання та роботи та періодично з"являтися у ці органи для реєстрації.

Зарахувати обвинуваченому ОСОБА_5 в строк відбуття покарання відбуті ним 64 дні тримання під вартою з 15 липня 2014 року по 16 вересня 2014 року.

Речові докази у вигляді метелевої драбини довжиною 2,87 м. вагою 25 кг, саморобної металевої драбини довжиною 2,5 м. вагою 18,5 кг, саморобної металевої драбини довжиною 2,35 м. вагою 16 кг, металевого швелера довжиною 6,05 м вагою 50 кг, семи металевих плит розміром 50х60х2 см загальною вагою 173 кг, що знаходяться на зберіганні у потерпілого ОСОБА_6 , залишити цьому потерпілому як його власність.

Речовий доказ у вигляді дерев`яного візка, який не має цінності, що знаходиться на зберіганні у кімнаті речових доказів Диканського РВ УМВС України в Полтавській області, знищити .

Згідно з ч. 6 ст. 376 КПК України копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченим та прокурору, інші учасники судового провадження копію вироку суду мають право отримати після подачі відповідної заяви про це до суду.

Вирок вступає в законну силу через тридцять днів з дня його проголошення, якщо на нього не буде подана апеляційна скарга учасниками судового провадження.

Вирок суду може бути оскаржений до апеляційного суду Полтавської області протягом 30 днів з дня його проголошення шляхом подачі апеляції через Диканський районний суд, а обвинуваченими ОСОБА_4 який утримується під вартою, в той же строк з моменту одержання цим обвинуваченим копії вироку.

Головуючий: