Справа № 442/5428/15-к
Провадження №1-в/442/208/2015
У Х В А Л А
Іменем України
"07" вересня 2015 р. Дрогобицький міськрайонний суд Львівської області у складі:

головуючого - судді ОСОБА_1

при секретарі - ОСОБА_2 ,

з участю прокурора ОСОБА_3

представника адміністрації ОСОБА_4

розглянувши у судовому засіданні в порядку відеоконференцзв`язку приміщенні Дрогобицького міськрайонного суду Львівської області клопотання адвоката ОСОБА_5 про застосування ст. 81 КК України до засудженого ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , засудженого вироком апеляційного суду Харківської області від 29.01.2002 року за ч.3 ст. 355, ч.2 ст.189 (редакції 2001 року), ст.. 93 п.п. «а,і», ч.3 ст. 142, 42 КК України (редакції 1960 року) до 15 років з конфіскацією майна, 02.03.2011 року Свердловським міським судом Луганської області за ч.1 ст. 393, ч.1 ст. 71 КК України до шести років позбавлення волі.,-

ВСТАНОВИВ :

12.08.2015 року до Дрогобицького міськрайонного суду надійшла клопотання адвоката ОСОБА_5 про застосування ст. 81 КК України до засудженого ОСОБА_6 з тих підстав, що засуджений відповідно до довідки медичної частини ДВК №40 страждає на виразкову хворобу ДПК, н/а фаза. Разом з тим, ? строку його відбування покарання минуло 01.07.2015 року

Вислухавши пояснення засудженого, який клопотання просив задоволити, думку представника адміністрації установи та прокурора, які просили в задоволенні заяви відмовити через не доведення засудженим свого виправлення, суд вважає, що в задоволенні клопотання слід відмовити, виходячи з наступних міркувань

Відповідно до ст. 539 КПК України питання, які виникають під час та після виконання вироку вирішуються судом за клопотанням (поданням) прокурора, засудженого, його захисника, законного представника, органу або установи виконання покарань, а також інших осіб, установ або органів у випадках, встановлених законом. До таких питань відноситься і заміна не відбутої частини покарання більш м`яким або умовно-дострокове звільнення. Отже, засуджений відповідно до чинного законодавства скористався наданим йому правом і надіслав заяву про застосування відносно нього ст. 81 КК України.

Згідно положень п.17 постанови Пленуму ВСУ №2 від 26.04.2002 року, суду слід ретельно з`ясовувати ставлення засудженого до вчиненого злочину, праці та навчання, додержання ним вимог режиму, участь у самодіяльних організаціях засуджених виправно-трудової установи, а також його наміри щодо прилучення до суспільно корисної праці та потребу в наданні допомоги при обранні місця проживання і працевлаштування.

Відповідно до вимог ч. 2 ст. 81 КК України умовно-дострокове звільнення від відбування покарання може бути застосоване, якщо засуджений сумлінною поведінкою і ставленням до праці довів своє виправлення. За змістом даної норми умовно-дострокове звільнення від відбування покарання є правом, а не обов`язком суду.

Згідно з кримінально - процесуальним законодавством, умовно - дострокове звільнення від відбування покарання можливо лише після повного і всебічного вивчення даних про особу засудженого. При цьому головною умовою прийняття такого рішення є доведеність того, що засуджений сумлінною поведінкою і ставленням до праці довів своє виправлення.

Стаття 81 КК України не містить імперативної вказівки на її застосування, а носить рекомендаційний характер і застосовується суддями за наявності усіх умов передбачених даною статтею і доказів того, що засуджений дійсно заслуговує на застосування до нього ст. 81 КК України.

Встановлено, що ОСОБА_6 на підставі вироку апеляційного суду Харківської області від 29.01.2002 року за ч.3 ст. 355, ч.2 ст.189 (редакції 2001 року), ст.. 93 п.п. «а,і», ч.3 ст. 142, 42 КК України (редакції 1960 року) до 15 років з конфіскацією майна, 02.03.2011 року Свердловським міським судом Луганської області за ч.1 ст. 393, ч.1 ст. 71 КК України до шести років позбавлення волі.

Початок строку відбування покарання засудженого 30.12.2010 року, а кінець 30.12.2016 року.

Як вбачається з наданої суду характеристики від 10.07.2015 року, затвердженої начальником Дрогобицької виправної колонії засуджений ОСОБА_6 в місцях позбавлення волі з 31.03.2001 року.

З 30.02.2012 року відбуває покарання в Дрогобицькій виправній колонії №40. За час відбування покарання характеризується з посередньо : допускав порушення режимних вимог, за що два рази притягувався до дисциплінарної відповідальності. Дані порушення виразились у нетактовній поведінці та зберіганні заборонених предметів. Адміністрацією установи чотири рази заохочувався. Не завжди дотримується правомірних та ввічливих взаємовідносин з персоналом. Правил гігієни дотримується під контролем, не приділяє уваги дбайливого ставлення до майна установи та предметів, якими користується. До виконання, передбачених законом вимог персоналу ставиться не завжди сумлінно через особисту неорганізованість.

До виконання робіт з благоустрою ставиться безвідповідально, не вбачає суспільної необхідності у їх виконанні.

Участі в організації та проведенні виховних заходів в установі не приймає. Задіяний до реалізації програми диференційованого виховного впливу «Фізкультура і спорт», однак до її реалізації не прагне, як і до підвищення загальноосвітнього рівня та вдосконалення професійно-технічних навичок.

Разом з тим, приймає участь у роботі самодіяльних організацій засуджених, член духовно просвітницької секції.

Підтримує зв`язки з близькими.

Згідно протоколу №22 від 24.11.2008 року комісією установи переведений до дільниці соціальної реабілітації згідно ст. 101 КВК України.

За допущене порушення режиму відбування покарання згідно протоколу №48, від 09.11.2010 року переведений з дільниці соціальної реабілітації до дільниці ресоціалізації.

У 2012 році ОСОБА_6 було відмовлено в застосуванні ст. 101 КВК України, а у 2014 році у застосуванні 82 КК України, як такому що не став на шлях виправлення.

Згідно протоколу №5 від 11.03.2015 року рішенням комісії установи вирішено клопотати про переведення засудженого ОСОБА_6 з приміщення камерного типу у колонію середнього рівня безпеки, згідно 101 КВК України.

Згідно протоколу №3 від 24.03.2015 року рішенням комісії з питань розподілу відмовлено в застосуванні ст. 101 КВК України

Враховуючи вищенаведене, те, що вирішальним фактором є не факт відбування засудженим певної частини покарання, а його виправлення. Суд зазначає, що сумлінна поведінка полягає у дотриманні правил внутрішнього розпорядку, беззаперечному виконанні законних вказівок і розпоряджень адміністрації органів кримінально-виконавчої системи, відсутності порушень дисципліни. Висновок про виправлення засудженого має ґрунтуватися на аналізі даних про його поведінку за весь період відбування покарання, а не за час, що безпосередньо передує розгляду питання про можливість застосування умовно-дострокового звільнення від покарання, тому суд вважає, що в задоволенні клопотання слід відмовити через непредставлення суду доказів та, відповідно, не доведення виправлення засудженого, а також те, що ОСОБА_6 раніше судимий, засуджений за особливо тяжкий злочин.

Враховуючи вище наведене та керуючись ст. ст. 81 КК України, ст. 107 КВК України, п.3 ч.1 ст. 537, с. 539 КПК України, суд, -

УХВАЛИВ :

В задоволенні клопотання ОСОБА_6 про умовно-дострокове звільнення з місць позбавлення волі - відмовити.

На ухвалу суду протягом семи днів з дня її оголошення учасники судового провадження можуть подати апеляцію до апеляційного суду Львівської області через Дрогобицький міськрайонний суд.

Суддя ОСОБА_1