Справа № 11-604/10 Головуючий у І інстанції Остахнович А.В.
Провадження № - Доповідач у 2 інстанції ОСОБА_1
Категорія 115 ч. 1 КК України 16.06.2010
УХВАЛА

Іменем України

16 червня 2010 року колегія суддів судової палати з кримінальних справ Апеляційний суд Київської області в складі:

головуючого - Беха М.О.

суддів - Гайдай P.M., Дриги A.M.

з участю прокурора - Нечепоренко С.П.

розглянув у відкритому судовому засіданні в м. Києві кримінальну справу за апеляцією прокурора, який брав участь у розгляді кримінальної справи судом першої інстанції, засудженого ОСОБА_2, захисника ОСОБА_3 на вирок Фастівського міськрайонного суду від 25 березня 2010р., яким

ОСОБА_2,

ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженця та мешканця ІНФОРМАЦІЯ_2, раніше не судимого

засуджено за ст. 115 ч.І КК України на 12 років позбавлення волі.

Постановлено стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_4 410 000 грн.

ОСОБА_2 визнаний винним та засуджений за те, що 29 листопада 2009 року, близько 24 години, перебуваючи в стані алкогольного сп'яніння, маючи на меті позбавити життя любого водія автомобіля, який працював в якості таксиста, на грунті неприязні до всіх водіїв таксі, перебуваючи в салоні автомобіля «FORD SCORPIO», державний номерний знак НОМЕР_1 за кермом якого був гр. ОСОБА_5 і виконував функції таксиста, рухаючись на автодорозі по вул.12 Грудня в м. Фастові, реалізуючи свій намір направлений на позбавлення життя людини, умисно наніс заздалегідь приготовленим предметом схожим на викрутку, один удар в область шиї з правої сторони ОСОБА_6, заподіявши йому рану шиї з права, з пораненням, грудно-ключично-сосцевидного м'яза, загальної сонної артерії і внутрішньої яремної вени, що відповідно до висновку судово-медичної експертизи №171/273 д від 28.01.2010 року є тяжким тілесним ушкодженням по критерію небезпеки для життя. Від отриманого тілесного ушкодження Савицький LO. 30.11.2009 року помер у Фастівській ЦРЛ.

Прокурор, який брав участь у розгляді справи судом першої інстанції просить вирок щодо ОСОБА_2 скасувати, справу повернути на новий судовий розгляд в зв'язку з істотним порушенням вимог кримінально-процесуального закону а саме: порушенням права засудженого на захист, оскільки судом було усунуто від участі в справі захисника підсудного ОСОБА_2 - ОСОБА_7, а щодо іншого питання не вирішувалось.

Таке порушення КПК України прокурор вважає істотним, яке тягне за собою скасування вироку.

Засуджений ОСОБА_2 в апеляції просить вирок щодо нього скасувати, справу направити на додаткове розслідування для з'ясування об'єктивної істини.

В ході досудового слідства слідча відмовила його від проведення відтворення його дій під час вчинення злочину, мотивуючи тим, що він визнає вину і тим самим сфабрикувала деталі справи, а також сказала що йому не потрібен адвокат і тим самим порушила його право на захист.

Суд при постановленні вироку не достатньо врахував те, що він раніше не притягувався до кримінальної відповідальності, позитивну характеристику з місця проживання, навчання та роботи, його розкаяння та сприяння розкриттю злочину.

Адвокат ОСОБА_3 в апеляції просить вирок скасувати справу повернути на новий судовий розгляд через порушення права підсудного ОСОБА_2 на захист.

Заслухавши доповідь судді, думку прокурора, котра, як апеляцію прокурора, так і апеляції засудженого і адвоката ОСОБА_3 підтримала, перевіривши матеріали справи та обговоривши доводи апеляцій, колегія суддів приходить до переконанню що апеляції підлягають до часткового задоволення з таких підстав.

Відповідно до ст.64 КПК України, при провадженні досудового слідства, дізнання і розгляді кримінальної справи в суді підлягають доказуванню:

1.подія злочину (час, місце, спосіб та інші обставини вчинення злочину);

2. винність обвинуваченого у вчиненні злочину і мотиви злочину;

3.обставини, що впливають на ступінь тяжкості злочину, а також обставини, що характеризують особу обвинуваченого, пом'якшують та обтяжують покарання;

4.характер і розмір шкоди, завданої злочином.

Проте, як видно з матеріалів справи ні органами досудового слідства ні судом ці вимоги закону в повному обсязі не виконані.

Так, засуджений ОСОБА_2 обвинувачувався і суд визнав доведеним таке обвинувачення, в тому, що він перебуваючи в стані алкогольного сп'яніння з метою позбавлення життя будь-якого водія автомобіля, який працював в якості таксиста, реалізуючи свій намір направлений на позбавлення життя людини, на ґрунті неприязні до всіх водіїв таксі, умисно наніс предметом схожим на викрутку один удар в область шиї водію таксі ОСОБА_8, завдавши йому тяжкі тілесні ушкодження від яких останній помер.

Вивчивши всі матеріали справи колегія суддів не виявила доказів, які підтверджували б мотив вчинення злочину ОСОБА_2

Ні ОСОБА_2В ні свідки, які були допитані, як в ході досудового слідства так і в судовому засіданні не показували, що засуджений мав неприязнь до всіх водіїв таксі, а тому, коли не встановлено мотив злочину, вирок залишатися в силі не може для його встановлення справу необхідно повернути на додаткове розслідуване оскільки ця неповнота досудового слідства не може бути усунута в судовому засіданні.

Щодо доводів апеляцій всіх апелянтів про порушення засудженого права на захист в судовому засіданні то вони є безпідставними, оскільки клопотання про усунення захисника ОСОБА_7 від участі у справі щодо ОСОБА_2 було заявлено вже в дебатах, крім того підсудний на питання суду, заявив, що йому достатньо послуг його брата, як захисника (а.с.206).

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 365, 366 КПК України, колегія суддів,-

ухвалила:

Апеляції прокурора, який брав участь у розгляді справи судом першої інстанції, засудженого ОСОБА_2 та захисника ОСОБА_3 задоволити частково.

Вирок Фастівського міськрайонного суду від 25 березня 2010р. щодо ОСОБА_2 скасувати, справу повернути прокуророві Фастівської міжрайонної прокуратури для проведення додаткового розслідування.

Головуючий

Судді