Справа № 461/7513/13-к
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
20.09.2013 року м.Львів
Галицький районний суд м. Львова
у складі:
головуючого судді Юрківа О.Р.
при секретарі Чорненькій К.М.
з участю прокурора Сенюти А.В.

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в залі суду в м. Львові кримінальне провадження про обвинувачення
ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженця ІНФОРМАЦІЯ_2, українця, громадянина України, безпартійного, освіти середньої, не працюючому, пенсіонеру по інвалідності (інвалід другої групи), зареєстрованому та проживаючому у ІНФОРМАЦІЯ_3, раніше не судженому.
за ч.1 ст. 185 КК України ,-
обвинувачений ОСОБА_1 20.06.2013 року о 21.00 год., перебуваючи у приміщенні магазину «Рукавичка» на вул. ОСОБА_2, що належить ТзОВ ТВК «Львівхолод» таємно викрав з прилавків продукти харчування: болгарський перець вагою 660 грам та вартістю 21,54 грн., огірки вагою 760 грам вартістю 2,39 грн., помідори вагою 640 грам та вартістю 7,18 грн., персик нектарин вагою 820 грам і вартістю 16,17 грн., два яблука сорту «Голден» вагою 360 грам вартістю 6,30 грн., два яблука сорту «Семеринка» вагою 500 грам і вартістю 10,63 грн., упаковку сиру «Сметанковий» вартістю 16,40 грн., упаковку філе оселедця вартістю 18,30 грн., ковбасу салямі «Мисливська» вагою 530 грам та вартістю 19,99 грн., ковбасу «Дрогобицька» вагою 284 грам і вартістю 19,53., олію «Розумниця» вартістю 10,75 грн., чим спричинив ТзОВ ТВК «Львівхолод» матеріальну шкоду на загальну сум 149,16 грн.
В підготовчому судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_1 свою винність у вчиненні злочину визнав повністю, пояснивши, що 20.06.2013 року о 21.00 год. зайшов по покупки до магазину «Рукавичка» на вул. Шота Руставелі,40 у м. Львові. Кошику для продуктів не взяв, оскільки він ходить за допомогою палиці та йому було незручно носити із з собою кошик, тому складав необхідні йому продукти у пакет, який приніс із собою, а саме: три болгарських перці, пять огірків, чотири помідори, вісім персиків, чотири яблука, упаковку сиру «Сметанковий», упаковку філе оселедця, ковбасу салямі «Мисливська», ковбасу «Дрогобицька», олію «Розумниця». Продукти не вважив, оскільки вважав, що такі зважуть йому на касі, оскільки була дуже довга черга він вирішив пройти повз касу. Оскільки, коли він проходив повз каси не спрацювали датчики сигналізації у нього виник умисел не повертатися назад у магазин, щоб розрахуватись. Коли вийшов, його наздогнав працівник магазину і запитав чи він розрахувався, на що він чесно признався, що ні. Після чого приїхали працівники міліції.
Суд вважає, що факт скоєння злочину та винуватість обвинуваченого у вчиненні злочинних дій, крім повного визнання своєї вини самого обвинуваченого, стверджується матеріалами справи.
Дії обвинуваченого ОСОБА_1 слід кваліфікувати за ч.1 ст.185 КК України оскільки він вчинив таємне викрадення чужого майна (крадіжку).
Згідно з умовами угоди обвинувачений ОСОБА_1 під час досудового розслідування повністю визнав свою винуватість у вчиненому кримінальному правопорушенні, передбаченому ч.1 ст.185 КК України, і зобовязується беззастережно визнати підозри у судовому провадженні; матеріальна шкода відшкодована повністю. Сторони угоди узгодили покарання ОСОБА_1 за ч.1 ст.185 КК України у виді штрафу у розмірі 850,00 грн.
Відповідно до п.1 ч.1 ст.468 КПК України, у кримінальному провадженні може бути укладена угода про примирення між потерпілим та підозрюваним чи обвинуваченим.
Частиною 3 ст.469 КПК України передбачено, що угода про примирення між потерпілим та підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена у провадженні щодо кримінальних проступків, злочинів невеликої чи середньої тяжкості, та у кримінальному провадженні у формі приватного обвинувачення.
Судом встановлено, що ОСОБА_1 обґрунтовано обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.185 КК України, що на підставі ст.12 КК України, є злочином середньої тяжкості. Свою винуватість у вчиненні кримінального правопорушення визнав беззастережно.
При цьому судом зясовано, що обвинувачений ОСОБА_1 цілком розуміє права, передбачені п.1 ч.4 ст.474 КПК України, наслідки укладення та затвердження угоди про примирення, передбачені ч.1 ст.473 КПК України, характер обвинувачення та вид покарання, а також інші заходи, які будуть застосовані до нього у разі затвердження угоди судом.
Суд переконався, що укладення угоди сторонами є добровільним, тобто не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз, або наслідком обіцянок чи дій будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені угодою про примирення.
Також судом перевірено угоду про примирення на відповідність вимогам КПК України (в тому числі, щодо змісту та порядку укладення угоди) та КК України (в тому числі щодо узгодженої міри покарання); підстав для відмови в її затверджені не встановлено.
Таким чином суд приходить до висновку, що угода про примирення підлягає до затвердження оскільки обвинувачений примирився із потерпілою стороною, вчинив злочин вперше, злочин середньої тяжкості, щиро розкаявся, відшкодував завдану шкоду, позитивно характеризується за місцем проживання, є інвалідом другої групи, не заперечує проти закриття кримінальної справи.
Перевіривши матеріали справи, заслухавши думку сторін про можливість затвердження угоди, враховуючи особу обвинуваченого, який примирися із потерпілою стороною, вчинив злочин вперше, злочин середньої тяжкості, щиро розкаявся, позитивно характеризується за місцем проживання, є інвалідом другої групи, суд приходить до висновку що угоду про примирення, укладену 25.06.2013 року між представником потерпілої сторони ТЗоВ ТВК «Львівхолод» ОСОБА_3 та обвинуваченим ОСОБА_1, слід затвердити, і призначити обвинуваченому узгоджену сторонами міру покарання.
Керуючись ст.ст. 314, 374, 468, 469, 471, 473-475 КПК України, суд ,-
З А С У Д И В:
ОСОБА_1 визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.185 КК України, та призначити покарання 50 неоподаткованих доходів громадян 850,00 грн. штрафу.
З підстав, передбачених частиною 3 статті 394 КПК України, вирок може бути оскаржений до апеляційного суду Львівської області через Галицький районний суд міста Львова протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Суддя О.Р.Юрків.