Справа № 159/5667/15-к
Провадження № 1-кп/159/291/15
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
29 грудня 2015 року м. Ковель

Ковельський міськрайонний суд Волинської області

під головуванням судді ОСОБА_1 ,

з участю:

секретаря ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

представника потерпілого ОСОБА_4 ,

обвинуваченого ОСОБА_5 ,

та його захисника ОСОБА_6 ,

розглянувши в залі судових засідань Ковельського міськрайонного суду Волинської області у відкритому судовомузасіданні кримінальне провадження (кримінальну справу), внесене в Єдиний реєстр досудових розслідувань за № 0000829 від 13 липня 2015 року, про обвинувачення

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Ковеля Волинської області, проживаючого по АДРЕСА_1 , українця, громадянина України, з середньою спеціальною освітою, одруженого, не працюючого, раніше не судимого, -
у вчиненні ним кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч. 1 ст. 121 КК України, -
в с т а н о в и в :
Обвинувачений ОСОБА_5 13 липня 2015 року б лизько 04 години 20 хвилин, перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння, знаходячись в будинку по АДРЕСА_2 , за місцем проживання своєї матері ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , на ґрунті раптово виниклих неприязних відносин, з метою спричинення тілесних ушкоджень, усвідомлюючи значення та суспільно-небезпечний характер своїх дій, протягом короткого проміжку часу умисно наніс останній численні удари руками та ногами в різні частини тіла, чим завдав потерпілій ОСОБА_7 тілесні ушкодження у вигляді важкої закритої черепно-мозкової травми із забоєм головного мозку, комою І, правобічним геміпарезом, забійних гематом та саден обличчя, голови, забійної рани лівої скроневої ділянки, контузії обох очей середнього ступеня, забійних саден рогівки обох очей, субкон?юктивального крововиливу правого ока, травматичного набряку сітківки обох очей, підшкірних гематом повік обох очей, які відносяться до категорії тяжких тілесних ушкоджень за ознакою небезпеки для життя.

Допитаний в судовому засіданні ОСОБА_5 свою винуватість у вчиненні інкримінованих йому діянь не визнав повністю. Заявлений потерпілим ОСОБА_8 цивільний позов про відшкодування шкоди, заподіяної злочином, визнав частково. Зокрема визнав лише заподіяння потерпілому майнової шкоди, а заподіяння потерпілому немайнової (моральної) шкоди, витрати потерпілого на послуги адвоката не визнав. Крім цього, повністю визнав заявлений прокурором цивільний позов про відшкодування витрат закладу охорони здоров`я на лікування потерпілої. Суду показав, що 12 липня 2015 року він перебував в будинку своєї матері ОСОБА_7 та протягом дня вживав спиртні напої, зокрема горілку та пиво. Ввечері цього дня перебував в стані сильного алкогольного сп`яніння. Мати зробила йому зауваження щодо надмірного вживання спиртних напоїв, однак він на нього не відреагував та, взявши пляшку з горілкою, пішов в іншу кімнату допивати її вміст. В процесі вживання спиртного та перегляду телевізора, він заснув. В той час, коли спав, будь-яких сторонніх звуків з кімнати матері не чув. Прокинувшись під ранок, зайшов до матері в кімнату та побачив, що та лежить на підлозі з побитою головою та стогне, все навколо було в крові. Він взяв з-під подушки матері гроші в сумі 500 грн. та переховав їх в сервант. Потім намагався підняти матір, однак в нього нічого не вийшло, а тому зателефонував до ОСОБА_9 , щоб та прийшла до нього на допомогу. Потім пішов до сусідів, щоб повідомити про те, що сталось. Після приїзду швидкої медичної допомоги, залишився в будинку чекати приїзду працівників міліції. Вказував на те, що потерпіла й раніше робила йому зауваження щодо вживання ним спиртних напоїв, однак він з нею з цього приводу ніколи не конфліктував. Крім цього підтвердив, що в той вечір будь-яких сторонніх осіб в будинку не було, слідів злому дверей, чи вікон також не було. Чи зачиняв двері будинку на ніч, не пам`ятає. Зазначив також, що потерпіла самостійно не пересувалась, як і не могла самостійно, без сторонньої допомоги, сісти на ліжку. Наявність на його одязі слідів крові пояснити не зміг. Стверджував, що він сам побити матір не міг, однак і отримати такі тілесні ушкодження від власного падіння вона також не могла. Вважає, що матір побив хтось інший.

Не зважаючи на повне невизнання своєї винуватості у вчиненому самим ОСОБА_5 , його винуватість у заподіянні потерпілій тяжких тілесних ушкоджень повністю доводиться зібраними та дослідженими в ході судового розгляду справи доказами.

Так, допитана в судовому засіданні свідок ОСОБА_9 дала суду показання про те, що 13.07.2015 року о 04 годині 20 хвилин до неї на стаціонарний телефон зателефонувала сусідка ОСОБА_10 та повідомила, що за стіною її квартири, де живе ОСОБА_7 , дуже кричать та попросила піти подивитись, що там відбувається. Поки вона одягалась, знову задзвонив телефон. Коли підняла слухавку, зрозуміла, що телефонує ОСОБА_5 , який сказав їй: "Іди подивись, як вмирає відьма". Коли прийшла до будинку потерпілої, ОСОБА_5 стояв на порозі будинку та повторив фразу: "Іди подивись, як вмирає відьма". Зайшовши в будинок, виявила потерпілу, яка лежала в кімнаті на підлозі, скрізь була кров. В потерпілої була дуже побита голова, зокрема на голові була рана, а на правому оці була велика гематома. Побачивши, що потерпіла дихає, побігла додому викликати швидку медичну допомогу. Поки чекала лікарів швидкої допомоги, чула, як ОСОБА_5 гукав до свого сусіда ОСОБА_11 ту ж саму фразу: "Іди подивись, як вмирає відьма". По приїзду лікарів швидкої допомоги, останні оглянули потерпілу та забрали в лікарню. Після цього пішла додому, а незадовго до неї прийшов обвинувачений та питав, що йому робити. При цьому розповідав, що потерпіла сама впала. При спілкуванні з ним чула від нього запах спиртного. Крім цього свідок підтвердила, що потерпіла ОСОБА_7 останнім часом, в зв`язку з погіршенням стану здоров`я, самостійно піднятись з ліжка не могла, а сісти в ліжку могла лише зі сторонньою допомогою.

Такі показання свідка підтверджують ту обставину, що потерпіла не могла самостійно піднятись з ліжка та впасти на підлогу, вдарившись при цьому об сторонні предмети. З приводу своєї фрази "Іди подивись, як вмирає відьма" в судовому засіданні обвинувачений вказував, що ця фраза була сказана ним в стані алкогольного сп`яніння на той момент та не стосувалась його матері. Проте кого вона стосувалась, пояснити не зміг.

Свідок ОСОБА_11 суду показав, що 13.07.2015 року близько 04 години 30 хвилин він прокинувся від того, що гавкала собака і його гукав ОСОБА_5 . Коли вийшов на вулицю, останній був в п`яному стані та просив прийти до нього та подивитись на те, що сталось. Коли він зайшов в будинок ОСОБА_12 , в одній з кімнат побачив на підлозі ОСОБА_7 , яка була вся закривавлена, а найбільше її голова, та тяжко дихала. В цей момент ОСОБА_5 сказав фразу: "Відьма вмирає мєдлєнно і мучитєльно". Крім цього, на кутку швейної машинки побачив кров, а килимки на підлозі були зім`яті. Свідок підтвердив, що напередодні ввечері ОСОБА_5 був вдома, будь-яких інших сторонніх осіб ні на вулиці, ні біля будинку ОСОБА_12 він не бачив. Охарактеризував ОСОБА_5 як такого, що любить вживати алкогольні напої, в зв`язку з чим інколи за це його сварила матір. В той же час, ОСОБА_7 неприязних відносин будь з ким не мала.

Зазначені показання свідка підтверджують можливість раптового виникнення неприязних відносин між обвинуваченим та потерпілою, зокрема через заборону вживання спиртних напоїв.

Свідок ОСОБА_13 суду показав, що 12.07.2015 року до нього заходив ОСОБА_5 та випив чарку горілки. Вранці 13.07.2015 року до нього знову прийшов ОСОБА_5 та повідомив, що його матір впала з ліжка, але її вже забрала швидка медична допомога. Ствердив, що будь-які сторонні особи до будинку ОСОБА_12 не приходили, там завжди був лише обвинувачений, який доглядав за матір`ю.

Показання свідків ОСОБА_11 та ОСОБА_13 щодо відсутності сторонніх осіб в будинку ОСОБА_12 чи біля нього спростовують показання обвинуваченого про те, що потерпілу міг побити хтось інший.

Свідок ОСОБА_14 дав суду показання про те, що він, будучи лікарем Ковельського відділення екстреної медичної допомоги, влітку 2015 року близько 4-5-ї години ранку виїжджав на виклик на АДРЕСА_3 . По приїзду на місце, в одній з кімнат будинку побачив літню жінку, яка лежала в нічній сорочці в калюжі крові. Крім цього, кров була на ліжку та на підлозі. Потерпіла була в свідомості, однак в "загальмованому" стані. При її огляді він виявив забійну рану тім`яної ділянки голови. Після надання першої медичної допомоги потерпілій, останню на ношах госпіталізували до лікарні. Оскільки сусіди потерпілої сказали що її хтось пробив, на місце події були викликані працівники міліції.

Свідок ОСОБА_15 , яка є фельдшером бригади швидкої допомоги, підтвердила факт виклику карети швидкої допомоги до будинку потерпілої. По приїзду на місце вона разом з лікарем швидкої допомоги зайшла в будинок та в одній з кімнат побачила, що на підлозі лежить напівпритомна жінка, в якої була розбита голова, були наявні забої орбіт очей. Після огляду потерпілої лікарем, забрали останню в лікарню. Підтвердила, що ОСОБА_5 був не в зовсім тверезому стані та говорив, що він був в Луцьку та не бив потерпілу.

Допитаний в судовому засіданні свідок ОСОБА_16 , який є сином обвинуваченого, підтвердив, що останній приїхав до матері приблизно 05.07.2015 року та постійно перебував в неї до 13.07.2015 року. Крім цього свідок підтвердив, що обвинувачений зловживає спиртними напоями, а в стані сильного алкогольного сп`яніння буває дуже агресивний.

Показання свідка ОСОБА_16 щодо агресивності обвинуваченого в стані сильного алкогольного сп`яніння в сукупності з показаннями останнього про його стан алкогольного сп`яніння в ніч з 12 на 13 липня 2015 року підтверджують ту обставину, що обвинувачений на ґрунті зауваження матері щодо вживання спиртних напоїв міг проявити агресію щодо неї.

Потерпілий ОСОБА_5 дав суду показання про те, що в той день, точної дати не пам`ятає до нього зателефонували та повідомили, що ОСОБА_5 побив його мачуху, яку вважав своєю матір`ю. Він приїхав в м. Ковель на наступний день та застав потерпілу в реанімаційному відділені лікарні, яка була в дуже тяжкому стані, була дуже побита. Зокрема було побите лице, на спині та на руках були гематоми. Про те, що сталось, розповісти потерпіла не мала змоги за станом здоров`я. Ствердив, що будь-які витрати, понесені ним на лікування, а в подальшому на похорон потерпілої, обвинуваченим не були відшкодовані, а тому заявлений цивільний позов до ОСОБА_5 про відшкодування майнової та немайнової (моральної) шкоди підтримав повністю та просив його задовольнити.

В суду немає підстав ставити під сумнів достовірність і правдивість фактів, повідомлених потерпілим та зазначеними вище свідками. Дані про їх заінтересованість в результаті розгляду справи відсутні, їх показання об`єктивно підтверджуються та узгоджуються із зібраними по кримінальному провадженню письмовими доказами документами.

Зокрема, як вбачається з протоколу огляду місця події від 13.07.2015 року (з фототаблицями), в цей день працівниками міліції в присутності понятих та з участю обвинуваченого було проведено огляд житлового будинку по АДРЕСА_2 , в ході якого було зафіксовано обстановку на місці вчинення злочину, виявлено сліди речовини темно-бурого кольору, що схожі на кров, та вилучено шматок тканини зі слідами темно-бурого кольору, схожі на кров, у першій спальній кімнаті /а.п. 83-96/.

Як вбачається з протоколу додаткового огляду місця події від 13.07.2015 року, в цей же день в будинку потерпілої було виявлено плями та сліди бурого кольору, зовні схожі на кров, на різних предметах. Під час додаткового огляду місця події було вилучено наволочку та простирадло з речовиною бурого кольору та спортивні штани чорного кольору з речовиною бурого кольору /а.п. 97-103/.

Показання свідків ОСОБА_9 та ОСОБА_11 в судовому засіданні повністю підтверджуються відповідними протоколами проведення слідчого експерименту за їх участю від 31.07.2015 року. Зокрема, при проведенні слідчих експериментів дані свідки показали на місці події де і при яких обставинах виявили потерпілу ОСОБА_7 , деталізували власні показання та показали на місці події розташування потерпілої в будинку по АДРЕСА_2 /а.п. 114-125/.

Згідно висновку експерта № 125 від 16.07.2015 року, у громадянки ОСОБА_7 при судово-медичній експертизі виявлені тілесні ушкодження у вигляді важкої відкритої черепно-мозкової травми з забоєм головного мозку, комою 1, правобічним геміпарезом, забійних гематом саден обличчя, голови, забійної рани лівої скроневої ділянки, контузії обох очей середньої степені, забійних саден рогівки обох очей, субконьюктивального крововиливу правого ока, травматичного набряку сітківки обох очей, підшкірних гематом повік обох очей, які утворились від дії тупих твердих предметів, можливо від ударів руками та ногами людини, в час, вказаний в постанові та в медичній документації, і за ступенем тяжкості відносяться до категорії тяжких тілесних ушкоджень за ознакою небезпеки для життя. По тілу ОСОБА_7 було нанесено не менше трьох ударів. Вищевказані тілесні ушкодження ОСОБА_7 отримати при падінні з висоти власного тіла на тверду поверхню не могла /а.п. 130-132/.

Згідно висновку експерта № 125-А (додаткова) від 22.09.2015 року, у громадянки ОСОБА_7 при додатковій судово-медичній експертизі відмічені ті ж самі тілесні ушкодження, які утворились від дії тупих твердих предметів, можливо від ударів рукою та взутою ногою людини, в час, вказаний в постанові та в медичній документації, і за ступенем тяжкості відносяться до категорії тяжких тілесних ушкоджень за ознакою небезпеки для життя. Взаєморозміщення потерпілої ОСОБА_7 до підозрюваного ОСОБА_5 в момент отримання потерпілою тілесних ушкоджень було передніми поверхнями тіла один до одного. Наявні у потерпілої ОСОБА_7 тілесні ушкодження спричинені на протязі короткого проміжку часу. По тілу ОСОБА_7 було нанесено не менше трьох ударів. Вищевказані тілесні ушкодження громадянці ОСОБА_7 були нанесені в короткий проміжок часу, встановити послідовність їх нанесення не представилось можливим /а.п. 134-137/.

Завдані потерпілій ОСОБА_7 тілесні ушкодженні підтверджені також висновком комісійної судово-медичної експертизи № 53 від 23.10.2015 року /а.п. 194-210/.

З метою проведення судово-імунологічної експертизи, в обвинуваченого та в потерпілої були відібрані зразки крові, що підтверджується відповідними постановами про відібрання біологічних зразків для проведення експертизи від 29.07.2015 року /а.п. 138, 139/.

Згідно висновку експерта № 488/488 від 31.08.2015 року, на представлених на дослідження речах, належних ОСОБА_5 , а саме: спортивних штанах (об. №№ 1-8), сорочці (об. №№ 9-17), черевиках (об. № 18), виявлено сліди крові людини. В слідах крові (об. №№ 1-18) встановлено груповий антиген Н, що є основним в групі крові О(І) і не виключає походження крові від особи, осіб з групою крові О(І) з ізогемаглютинінами анти-А і анти-В, зокрема від потерпілої ОСОБА_7 . Домішок крові підозрюваного ОСОБА_5 не виключається при умові наявності в нього тілесних ушкоджень з зовнішньою кровотечею на момент скоєння злочину. На представлених на дослідження: фрагменті тканини (об. №№ 19-20), наволочці на подушку (об. №№ 21-22), простирадлі (об.№ 23), виявлено сліди крові людини. В слідах крові (об. №№ 19-23) встановлено груповий антиген Н, а в об. №№ 20-23 і ізогемаглютиніни анти-А і анти-В, що не виключають походження крові від особи, осіб з групою крові О(І) з ізогемаглютинінами анти-А і анти-В, зокрема від потерпілої ОСОБА_7 . Домішок крові підозрюваного ОСОБА_5 не виключається при умові наявності в нього тілесних ушкоджень з зовнішньою кровотечею на момент скоєння злочину /а.п. 143-154/.

В той же час, згідно висновку експерта № 124 від 14.07.2015 року, у громадянина ОСОБА_5 при судово-медичній експертизі тілесні ушкодження не виявлені /а.п. 127-128/.

Зазначені експертизи (судово-імунологічна та судово-медична) в сукупності підтверджують ту обставину, що на спортивних штанах, сорочці та черевиках, що належать обвинуваченому, виявлено кров саме потерпілої ОСОБА_7 .

Крім цього, як вбачається з висновку № 74-МК від 15.09.2015 року, в момент нанесення ударів потерпілій ОСОБА_7 , вона могла знаходитись як у вертикальному, так і в горизонтальному, або близькому до них положенні. На представлених на дослідження штанах, що належать ОСОБА_5 , виявлені сліди крові у вигляді помарок та бризків. Помарки крові могли утворитися від контакту з закривавленою поверхнею, бризки могли утворитися внаслідок нанесення ударів по голові потерпілої. На сорочці, що належить ОСОБА_5 , виявлені плями та помарки крові, які могли утворитися при контакті з закривавленою поверхнею. На шматку тканини, наволочці, простирадлі, виявлені сліди крові у вигляді крапель, які утворилися при падінні крові під дією тяжіння на горизонтальну поверхню, просочування від натікання крові з рани потерпілої, помарки крові від контакту з закривавленою поверхнею /а.п. 158-168/.

Зазначений висновок експертизи повністю спростовує показання обвинуваченого про те, що він не наносив ударів потерпілій.

Як вбачається з протоколу огляду речей від 19.10.2015 року, в цей день було проведено огляд речей, які були виявлені та вилучені 13.07.2015 року під час огляду місця події, під час особистого обшуку затриманого ОСОБА_5 та в ході відібрання зразків для експертного дослідження /а.п. 169-170/.

Зазначені речі відповідною постановою від 19.10.2015 року були визнані речовими доказами та долучені до матеріалів справи /а.п. 171/.

Та обставина, що в момент інкримінованих обвинуваченому протиправних діянь він перебував в стані алкогольного сп`яніння, підтверджується актом медичного обстеження для встановлення стану алкогольного сп`яніння № 39 від 13.07.2015 року, згідно якого 13.07.2015 року о 10 год. 15 хв. вміст алкоголю у видихнутому підекспертним повітрі становив 2,0 проміле /а.п. 39/.

Згідно акту № 579 наркологічної експертизи від 22.07.2015 року, щодо ОСОБА_5 комісія зробила висновок: психічні та поведінкові розлади внаслідок вживання алкоголю. Синдром залежності. Підекспертний страждає хронічним алкоголізмом ІІ ст. Потребує примусового протиалкогольного лікування терміном 12 місяців, котре йому не протипоказане. На момент скоєння інкримінованих йому дій, обстежуваний ОСОБА_5 в стані патологічного алкогольного сп`яніння не перебував /а.п. 173/.

Згідно висновку судово-психіатричного експерта № 254 від 21.08.2015 року, у ОСОБА_5 ознак будь-якого психічного захворювання, а рівно тимчасового хворобливого розладу психічної діяльності в період, що відноситься до часу вчинення інкримінованого йому правопорушення не виявлялося. В період, що відноситься до часу вчинення інкримінованого йому правопорушення він перебував у стані гострої алкогольної інтоксикації (простого алкогольного сп`яніння); він міг усвідомлювати свої дії /бездіяльність/ і керувати ними; у ОСОБА_5 ознак будь-якого психічного захворювання, а рівно тимчасового хворобливого розладу психічної діяльності в даний час не виявляється; він може усвідомлювати свої дії /бездіяльність/ і керувати ними; примінення примусових заходів медичного характеру в даний час не потребує (відповіді психіатрів-експертів). Крім цього, підекспертний під впливом фізіологічного афекту чи іншого емоційного стану, котрий би суттєво міг вплинути на його свідомість та діяльність, не знаходився; психічний розвиток підекспертного відповідний його віку; з урахуванням індивідуально-психологічних, вікових, емоційних особливостей та стану розумового розвитку ОСОБА_5 спроможний був правильно сприймати важливі по справі обставини, усвідомлювати значення своїх діянь, регулювати свою поведінку та давати щодо цього вірні покази; патологічного фантазування у нього не зафіксовано. Схильність до вигадування, як способу психологічного захисту, йому притаманна в межах його вікових особливостей (відповіді психолога-експерта) /а.п. 175-177/.

Зважаючи на вказані висновки експертиз, суд вважає, що ОСОБА_5 може нести кримінальну відповідальність за вчинення суспільно-небезпечних діянь.

Суд визнає здобуті по даній справі докази допустимими, оскільки вони отримані в порядку, встановленому КПК України. Доказів, отриманих внаслідок істотного порушення прав та свобод людини, судом не встановлено. Про визнання будь-яких доказів недопустимими в порядку, визначеному ч. 3 ст. 89 КПК України, учасниками судового провадження не заявлялось.

Аналізуючи наведені докази в їх сукупності, суд прийшов до переконливого висновку, що потерпіла ОСОБА_7 отримала зазначені вище тілесні ушкодження внаслідок протиправних дій обвинуваченого ОСОБА_5 .

Враховуючи наведені обставини та кількість тілесних ушкоджень, їх характер і локалізацію, зокрема те, що вони наносились у життєво важливі органи потерпілої, механізм нанесення тілесних ушкоджень, обстановку, при якій вони наносились, дає підстави вважати, що ОСОБА_5 діяв саме з умислом, спрямованим на нанесення потерпілій цих тілесних ушкоджень.

При цьому суд не приймає до уваги показання обвинуваченого про те, що він не наносив ударів потерпілій і не спричиняв їй будь-яких тілесних ушкоджень, оскільки такі його показання повністю спростовуються вищенаведеними доказами, які відповідають фактичним обставинам та узгоджуються між собою. Такі показання обвинуваченого суд розцінює як намагання уникнути відповідальності за вчинене, а тому відхиляє їх.

Суд також відхиляє решту доводів захисника обвинуваченого щодо відсутності в діях останнього умислу на заподіяння зазначених тілесних ушкодженьпотерпілій, як такі, що не знайшли свого підтвердження в ході розгляду справи та такі, що повністю спростовуються дослідженими доказами.

З`ясувавши обставини справи, суд прийшов до висновку, що дії обвинуваченого ОСОБА_5 органами досудового розслідування кваліфіковані вірно за ч. 1 ст. 121 КК України.

Таким чином обвинувачений ОСОБА_5 своїми умисними діями, що виразились у заподіянні умисного тяжкого тілесного ушкодження, небезпечного для життя в момент заподіяння, вчинив кримінальне правопорушення (злочин), передбачене ч. 1 ст. 121 КК України.

Призначаючи покарання, суд враховує характер та ступінь суспільної небезпеки вчиненого кримінального правопорушення (злочину) та особу винного у їх сукупності, відсутність пом`якшуючих та наявність обтяжуючих покарання обставин справи.

Так суд враховує, що ОСОБА_5 вчинено тяжке кримінальне правопорушення (злочин), передбачене ч. 1 ст. 121 КК України (ст. 12 КК України).

Обставин, що пом`якшують покарання, суд не вбачає.

До обставин, що обтяжують покарання обвинуваченому, суд відносить вчинення злочину щодо особи похилого віку та особи, яка перебуває в безпорадному стані, а також вчинення злочину особою, що перебуває у стані алкогольного сп`яніння.

Суд враховує також те, що обвинувачений вперше притягується до кримінальної відповідальності /а.п. 223/, по місцю проживання характеризується негативно /а.п. 228/, на диспансерному обліку в психіатра та нарколога не перебуває /а.п. 230/, проте страждає хронічним алкоголізмом ІІ ст. та потребує примусового протиалкогольного лікування терміном 12 місяців, котре йому не протипоказане /а.п.173/, працездатний та може перебувати в умовах ІТТ /а.п. 231/.

При призначенні покарання суд зважає також на те, що обвинувачений не відшкодував потерпілому завдані збитки та на позицію останнього щодо міри покарання.

Враховуючи наведене та виключну небезпеку ОСОБА_5 , як особи, для суспільства, суд прийшов до висновку, що його виправлення можливе лише в місцях позбавлення волі і про відсутність підстав для застосування щодо нього вимог ст. 75 КК України, яка передбачає звільнення від відбування покарання з випробуванням, чи вимог ст. 69 КК України, яка передбачає призначення більш м`якого покарання, ніж передбачено законом.

Зважаючи на всі обставини справи, суд вважає за необхідне призначити обвинуваченому покарання у виді позбавлення волі в межах санкції статті, що передбачає відповідальність за вчинення даного кримінального правопорушення (злочину).

Заходи забезпечення кримінального провадження, зокрема запобіжний захід, обраний щодо обвинуваченого, до вступу вироку в законну силу слід залишити без змін тримання під вартою.

Разом з тим, на підставі ч. 5 ст. 72 КК України (в редакції станом на 24.12.2015 року), суд вважає за необхідне зарахувати обвинуваченому строк його попереднього ув`язнення до строку відбування покарання за даним вироком з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі.

Вирішуючи цивільний позов потерпілого ОСОБА_8 до обвинуваченого ОСОБА_5 про відшкодування майнової та немайнової (моральної шкоди), заподіяної злочином, суд виходить з наступного.

Відповідно до ч. 1 ст. 1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

Розмір майнової шкоди, заданої потерпілому, зокрема витрат на лікування та на поховання потерпілої ОСОБА_7 , витрат, пов`язаних з проїздом потерпілого від місця його постійного проживання до м. Ковеля, підтверджений відповідними письмовими доказами /а.п. 52-55, 61-62/.

Оскільки обвинувачений ОСОБА_5 повністю визнав заявлений цивільний позов в цій частині, його вина у заподіянні майнової шкоди потерпілому повністю доведена, виходячи з вимог ст. 128 КПК України, суд прийшов до висновку про можливість та необхідність задоволення позову в цій частині в повному обсязі, а тому з ОСОБА_5 слід стягнути в користь потерпілого ОСОБА_8 17256,61 грн. майнової шкоди, заподіяної злочином.

Відповідно до ст. 1167 ЦК України моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини.

Суд вважає переконливими твердження потерпілого ОСОБА_8 , що внаслідок умисних протиправних дій обвинуваченого йому завдана істотна моральна шкода, яка полягає у відчутті душевного болю від усвідомлення факту заподіяння фізичного болю близькій людині, переживаннях за стан її здоров`я, тощо. Суд вважає ці страждання інтенсивними, таким, що не можуть бути компенсовані, а тому вони вимагають належного відшкодування. Протиправні дії обвинуваченого безумовно і беззаперечно прямо зумовили для позивача вказану моральну шкоду, що не може бути спростовано.

Враховуючи характер та обсяг страждань, яких зазнав потерпілий, а також виходячи із засад розумності, виваженості та справедливості, суд визначає розмір відшкодування моральної шкоди у 30000 грн., тобто в меншій сумі, ніж просив позивач.

Крім цього, в силу вимог ст.ст. 120, 124 КПК України, з обвинуваченого в користь потерпілого підлягають стягненню документально підтверджені витрати останнього на правову допомогу в сумі 4400 грн. /а.п. 63-64/.

Цивільний позов прокурора Ковельської міжрайонної прокуратури в інтересах держави в особі фінансового управління виконавчого комітету Ковельської міської ради до ОСОБА_5 про відшкодування витрат закладові охорони здоров`я на лікування потерпілої від злочину в сумі 1870,05 грн. підлягає до повного задоволення, виходячи з наступного.

Розмір витрат на лікування потерпілої від злочину повністю підтверджений відповідною довідкою Ковельського МТМО /а.п. 232-233/.

ОСОБА_5 зазначений позов визнав повністю.

Відповідно до ч. 1 ст. 1206 ЦК України, особа, яка вчинила злочин, зобов`язана відшкодувати витрати закладові охорони здоров`я на лікування потерпілого від цього злочину.

Виходячи з вимог ч. 1 ст. 1206 ЦК України, ст. 128 КПК України та зважаючи на доведеність вини обвинуваченого у вчиненні даного кримінального правопорушення (злочину), повне визнання ним даного позову, суд стягує з обвинуваченого зазначені витрати в повному обсязі.

Процесуальні витрати по справі за проведення судово-імунологічної експертизи в сумі 691,20 грн., у відповідності до вимог ч. 2 ст. 124 КПК України, підлягають стягненню з обвинуваченого в дохід держави в повному обсязі.

Долю речових доказів слід вирішити у відповідності до вимог ст. 100 КПК України.

Керуючись ст. ст. 369, 370, 373, 374 КПК України, суд, -

у х в а л и в :
ОСОБА_5 визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч. 1 ст. 121 КК України, і призначити йому покарання у виді позбавлення волі на строк 6 (шість) років 6 (шість) місяців.

Строк відбування покарання обвинуваченому ОСОБА_5 рахувати з 13 липня 2015 року.

На підставі ч. 5 ст. 72 КК України, зарахувати ОСОБА_5 строк його попереднього ув`язнення до строку відбування покарання за даним вироком з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі.

Заходи забезпечення кримінального провадження, зокрема міру запобіжного заходу до вступу вироку в законну силу щодо обвинуваченого ОСОБА_5 залишити попередню тримання під вартою.

Стягнути з ОСОБА_5 в користь ОСОБА_8 17256 (сімнадцять тисяч двісті п`ятдесят шість) гривень 61 копійку майнової шкоди, заподіяної злочином, 30000 (тридцять тисяч) гривень у відшкодування заподіяної немайнової (моральної) шкоди та 4400 (чотири тисячі чотириста) гривень 00 копійок понесених витрат на правову допомогу.

В решті позову відмовити.

Стягнути з ОСОБА_5 в користь держави в особі фінансового управління виконавчого комітету Ковельської міської ради 1870 (одну тисячу вісімсот сімдесят) гривень 05 копійок витрат, понесених лікувальним закладом на лікування потерпілого від злочину.

Стягнути з ОСОБА_5 в дохід держави процесуальні витрати по справі в сумі 691 (шістсот дев`яносто одну) гривню 20 копійок за проведення судово-імунологічної експертизи.
Речові докази: фрагмент тканини, наволочку та простирадло, спортивні штани, сорочку, черевики, пластикову колбу зі зразками крові ОСОБА_5 ; пластикову колбу зі зразками крові ОСОБА_7 , які передані на зберігання в камеру збереження речових доказів Ковельського МВ УМВС України у Волинській області, - знищити.

Вирок може бути оскаржений до Апеляційного суду Волинської області через Ковельський міськрайонний суд шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення, а обвинуваченим ОСОБА_5 в той же строк з моменту вручення йому копії вироку.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Якщо строк апеляційного оскарження буде поновлено, вважається, що вирок не набрав законної сили.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку.

Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору.

Копію вироку не пізніше наступного дня після його ухвалення надіслати учасникам судового провадження, які не були присутніми в судовому засіданні під час проголошення вироку.

Головуючий ОСОБА_1