Справа № 192/1506/15-к
Провадження № 1-в/192/433/15
Ухвала
Іменем України
"17" вересня 2015 р. смт Солоне

Солонянський районний суд Дніпропетровської області у складі:
головуючого судді ОСОБА_1
за участю секретаря ОСОБА_2 ,
засудженого ОСОБА_3 ,
представника СВК-21 ОСОБА_4 ,
прокурора ОСОБА_5 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в режимі відеоконференції клопотання засудженого про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання

ОСОБА_3 , що народився ІНФОРМАЦІЯ_1 , засудженого 09 лютого 2012 року Нікопольським міськрайонним судом Дніпропетровської області за ч. 2 ст. 185, ч. 2 ст. 186, ч. 1 ст. 309, ст. 70 КК України до 4 років позбавлення волі,

Початок строку:04.12.2011 року

Кінець строку: 04.12.2015 року

ВСТАНОВИВ:

Засуджений відбув 2/3 частини строку покарання та звернувся до суду з клопотанням про умовнодострокове звільнення від відбування покарання, зазначивши, що він працює, має заохочення, відбув 2/3 частини строку покарання.

Засуджений в судовому засіданні просив клопотання задовольнити та звільнити його умовно-достроково від відбування покарання, пояснив, що спочатку він вів поганий образ життя в колонії, але наданий час він виправився, працює, не виходив на роботу останні 10 днів, оскільки хворів.

Представник адміністрації Солонянської виправної колонії № 21 у судовому засіданні проти клопотання заперечував.

Суд, вислухавши засудженого, представника адміністрації Солонянської виправної колонії № 21, думку прокурора, який заперечував проти задоволення клопотання, дослідивши матеріали справи, вивчивши матеріали особової справи засудженого, вважає, що клопотання не підлягає задоволенню у зв`язку з наступним.

Відповідно до ст. 81 КК України особам, які відбувають покарання, може бути застосоване умовно-дострокове звільнення від відбування покарання, якщо засуджений сумлінною поведінкою та ставленням до праці довів своє виправлення, тобто умовно-дострокове звільнення від відбування покарання можливе лише після повного та всебічного вивчення даних про особу засудженого. При цьому суд ретельно з`ясовує ставлення засудженого до вчиненого злочину, праці та навчання, додержання ним вимог режиму, участь у самодіяльних організаціях засудженого, а також його наміри щодо прилучення до суспільно-корисної праці.

Висновок про можливість застосування умовно-дострокового звільнення засудженого повинен ґрунтуватися на аналізі даних про його поведінку за весь час відбуття покарання, в тому числі й даних, що характеризують ступінь тяжкості вчиненого злочину і особу засудженого в цілому. При цьому основним, вирішальним є не факт відбуття певної частини покарання, а виправлення засудженого.

Умовно-дострокове звільнення від відбування покарання є заохочувальною нормою кримінального та кримінально-виконавчого законодавства, оскільки має на меті стимулювання засуджених до чіткого виконання правил внутрішнього розпорядку, дотримання вимог режиму відбування покарання, прагнення до продуктивної праці, відшкодування матеріальних збитків, нанесених злочином, каяття у скоєному злочині.

Доцільність умовно-дострокового звільнення визначається тим, що засуджений за певний час перебування у місцях позбавлення або обмеження волі виправився, змінив поведінку, з огляду на що відсутня необхідність повного відбування призначеного судом строку покарання.

Як встановлено в судовому засіданні, засуджений був працевлаштований, але непостійно, а саме згідно дослідженого в судовому засіданні обліку працевлаштування засудженого він працював з січня 2014 року по серпень 2014 року, з липня 2015 року по серпень 2015 року. Згідно довідки про заохочення та стягнення, на даний період часу має одне заохочення, застосоване 31 січня 2015 року, при цьому мав дев`ять стягнень, в тому числі і поміщення до ДІЗО, що говорить про неналежне дотримання режиму утримання за весь період відбуття строку покарання (а.с. 10).

Згідно наявних в особовій справі характеристик засуджений, характеризувався негативно, не приймає участь в організації виховних заходів, які проводяться в установі та в програмах диференційованого виховного впливу, не приймає участь у роботі самодіяльних організацій і тому суд, оцінивши в сукупності досліджені докази, вважає, що засуджений на даний час не довів сумлінною поведінкою та ставленням до праці свого виправлення.

На підставі наведеного та керуючись ст.81 КК України, ст.ст.537, 539 КПК України, суд

П О С Т А Н О В И В:
В задоволенні клопотання ОСОБА_3 про звільнення його від відбування покарання умовно-достроково - відмовити.

Ухвала може бути оскаржена до апеляційного суду Дніпропетровської області через Солонянський районний суд Дніпропетровської області протягом семи днів з дня її оголошення, а засудженим з моменту вручення йому її копії.

Головуючий: суддя ОСОБА_1