АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
__________________________________________________________________
Справа № 629/5687/14-к Головуючий 1 інстанції: ОСОБА_1
Провадження № 11кп/790/1805/15 Доповідач: ОСОБА_2
Категорія: ч.1 ст.115 КК України
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
24 вересня 2015 року колегія суддів судової палати у кримінальних справах апеляційного суду Харківської області:
головуючого судді - - ОСОБА_2 ,
суддів - - ОСОБА_3 , ОСОБА_4
при секретарі - - ОСОБА_5 ,
за участю прокурора - - ОСОБА_6
захисника - - ОСОБА_7
обвинуваченої - - ОСОБА_8
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Харкові апеляційну скаргу обвинуваченої ОСОБА_8 на вирок Лозівського міськрайонного суду Харківської області від 24 червня 2015 року у відношенні ОСОБА_8 ,-
Вироком Лозівського міськрайонного суду Харківської області від 24 червня 2015 року
ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженка м. Юрга, Кемеровської області РФ, громадянка України, незаміжня, з середньою освітою, раніше в силу ст. 89 КК України не судима, не працююча, зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , мешкає за адресою: АДРЕСА_2
визнана винною у скоєнні злочину, передбаченого ч.1 ст.115 КК України та їй призначено покарання у вигляді 10 років позбавлення волі.
Як встановив суд, ОСОБА_8 , 22 жовтня 2014 року, близько 21 год., разом з ОСОБА_9 прийшли до свого знайомого ОСОБА_10 , який мешкав за адресо: АДРЕСА_3 , де разом з ним протягом тривалого часу вживали алкогольні напої . Через деякий час ОСОБА_9 пішов з квартири , ОСОБА_10 став примушувати ОСОБА_8 до інтимних стосунків , при цьому погрожуючи їй кухонним ножем , але ОСОБА_8 відмовилась вступати із ним в інтимний зв`язок . Внаслідок цього між ними виникла сварка , я ході якої ОСОБА_8 , перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння, на ґрунті раптово виниклого умислу спрямованого на позбавлення життя ОСОБА_10 , з метою заподіяння йому смерті , усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер свого діяння, передбачаючи його суспільно небезпечні наслідки і бажаючи їх настання, коли ОСОБА_10 пішов до туалету, вихопила з його руки ніж та нанесла ОСОБА_10 18 ударів у життєво важливі органи, від яких останній помер на місці.
За результатами умисних дій ОСОБА_8 , потерпілому ОСОБА_10 були заподіяні садна на лобі; численні проникаючи колото-різані поранення передньої та задньої поверхні грудної клітини з пошкодженням легенів; не проникаючі колото-різані поранення по задній поверхні шиї, в області трапецевидного м`яза та кінцівок. Причиною смерті ОСОБА_10 стала гостра крововтрата обумовлена вищенаведеними множинними колото-різаними пораненнями грудної клітки з пошкодженням внутрішніх органів . Між вищевказаними колото-різаними пораненнями і настанням смерті ОСОБА_10 мається прямий причинний зв`язок.
В апеляційній скарзі з доповненнями ОСОБА_8 просить вирок суду скасувати.
Свою апеляційну скаргу обвинувачена обґрунтовує тим, що досудове та судове слідство провадилось одностороннє. Вважає , що протокол її затримання було складено незаконно. Звертає увагу на те, що речові докази було поміщено до кімнати зберігання 22.10.14року, тобто до скоєння злочину. В судовому засіданні було оглянуто ніж з дерев`яною ручкою без слідів, а вилучався з пластиковою.
Зазначивши в апеляційній скарзі, що суд неправильно встановив фактичні обставини справи, обвинувачена просить врахувати, що потерпілий на протязі години хотів її зґвалтувати, погрожував їй вбивством, знущався над нею, наносив удари по носу та голові та не віддавав мобільний телефон, яким він заволодів. Бистренко напав на неї з ножем з туалету, коли вона проходила поруч і в процесі боротьби, обвинувачена заволоділа ножем. Тому що вона знаходилась у шоковому стані , скільки нанесла ударів ножем не пам`ятає, окрім двох ударів в плече потерпілого.
Також обвинувачена посилається на неналежне здійснення захисником ОСОБА_11 своїх обов`язків, оскільки остання не дала їй поради щодо звернення до правоохоронних органів за фактом крадіжки ОСОБА_10 її телефону, нанесення їй побоїв та дачі завідомо неправдивих пояснень свідком ОСОБА_9 .
Також обвинувачена ставить під сумнів пояснення свідка ОСОБА_12 , оскільки при допиті на досудовому слідстві , свідок пояснював , що зустрів біля квартири потерпілого та розмовляв з жінкою у світлому пальто та шапці , а на обвинуваченій був темний плащ.
Просить врахувати наявність у неї неповнолітньої дитини 1998р.н., матері похилого віку 1943 р.н. та позитивну характеристику з боку сусідів.
Заслухавши доповідь судді; пояснення обвинуваченої та її захисника які підтримали свої апеляційну скаргу; думку прокурора, який заперечував проти її задоволення; вивчивши матеріали справи, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає з врахуванням наступного.
Як вбачається з матеріалів справи, суд першої інстанції шляхом допиту обвинуваченої, свідків ОСОБА_12 , ОСОБА_9 , вивчення письмових доказів, які містяться в матеріалах справи, у тому числі об`єктивних даних судово-медичної та психіатричної експертизи , допиту в судовому засіданні експерта ОСОБА_13 , повно та всебічно встановив фактичні обставини справи і винність ОСОБА_8 в умисному вбивстві ОСОБА_10 .
В мотивувальній частині вироку посуд навів переконливі докази вини ОСОБА_8 , розкрив їх зміст та дав їм належну оцінку. Суд також належним чином обґрунтував та мотивував своє рішення щодо позиції обвинуваченої в судовому засіданні про відсутність у неї умислу на вбивство потерпілого , безпідставності позиції захисту щодо кваліфікації дій обвинуваченої за ст.118 КК України та невідповідності наданих стороною обвинувачення доказів вимогам КПК України. (а.с 62-66 т.2). З цими висновками суду першої інстанції колегія суддів погоджується і вважає недоцільним повторно наводити їх в своїй ухвалі.
Доводи апеляційної скарги обвинуваченої щодо невідповідності протоколу її затримання вимогам закону не відповідають дійсності, оскільки він складений з дотриманням вимог КПК України, з нього вбачаються як належні підстави затримання та і те, що ОСОБА_8 були роз`яснені всі передбачені законом права щодо захисту.
Посилання обвинуваченої на неналежну дату поміщення речових доказів у кімнату зберігання не є підставою для скасування рішення суду , або визнання доказів недопустимими, оскільки сторони процесу не заперечували факт їх вилучення на місці скоєння злочину 23.10.2014р. Посилання обвинуваченої на те, що в ході огляду з місця злочину вилучався ніж з рукояткою із іншого матеріалу, ніж то , який було оглянуто в судовому засіданні, також не є підставою для скасування вироку, оскільки як вбачається з матеріалів справи, предметом дослідження судово-медичної експертизи речового доказу (а.с.142-145т.1) був саме той ніж , який вилучений з місця скоєння злочину ( а.с.91 т.1).
Посилання обвинуваченої в апеляційній скарзі на те, що ОСОБА_14 напав на неї з ножем з туалету, а вона в ході боротьби заволоділа ножем не відповідає поясненням обвинуваченої в суді та вході слідчого експерименту про те, що ОСОБА_8 про те, що, коли ОСОБА_14 пішов до туалету обвинувачена підійшла до нього ззаду , вдарила по руці , вихопила ножа і почала наносити їм удари.
Посилання обвинуваченої на застосування насильства з боку потерпілого у вигляді ударів по голові та носу спростовуються висновками судово-медичної експертизи ОСОБА_15 , відповідно до якої в неї мали місце тілесні ушкодження , які виникли за 3-5 діб до скоєння злочину, тілесних ушкоджень характерних для самооборони не виявлено.
Доводи апелянта на те, що вона знаходилась у стані шоку, викликаному неправомірною поведінкою потерпілого , колегія суддів не може взяти до уваги , оскільки обвинувачена відповідно висновків судово-психіатричної експертизи на час вчинення злочину знаходилась не у будь якому хворобливому стану психіки , а у стані гострої неускладненої алкогольної інтоксикації. ОСОБА_16 відповідно до протоколу медичного огляду від 23.10.2014р. і на другий день після скоєння злочину ОСОБА_15 знаходилась у стані алкогольного сп`яніння з вмістом алкоголю 1,5 %0.
При цьому на час скоєння злочину обвинувачена діяла послідовно та свідомо, про що свідчить те, що після вбивства ОСОБА_14 вона сама за допомогою спеціально застосованих інструментів відкрила двері квартири потерпілого; заспокоїла сусіда ОСОБА_17 , завіривши, що ОСОБА_14 спить і шуму в квартирі більше не буде ; дочекалась доки свідок піде і тільки тоді пішла з місця скоєння злочину ; до затримання не повідомила про скоєне ні свідку ні матері ні в правоохоронні органи.
Те що захист не рекомендував обвинуваченій звернутись до правоохоронних органів з заявою за фактом крадіжки ОСОБА_10 телефону потерпілої та нанесення їй побоїв колегія судді не може розцінювати як неналежне виконання захисником своїх обов`язків, оскільки таке звернення обвинувачена може зробити будь-коли і факт його наявності або відсутності не впливає на встановлену вироком суду винність особи та правильність кваліфікації її дій .
Посилання обвинуваченої на те, що свідки ОСОБА_17 та ОСОБА_18 дали у відношенні неї завідомо неправдиві свідчення колегія суддів не може взяти до уваги , оскільки даних що вони з будь-яких причин можуть обмовляти ОСОБА_8 в матеріалах справи не міститься . Таких причин не навела і сама обвинувачена.
Дані про наявність у обвинуваченої 17 річного неповнолітньої сина , який мешкає разом з її матір`ю похилого віку 1943 р.н. як і інші дані про особу обвинуваченої суд в повному обсязі врахував у вироку.
При призначенні покарання суд першої інстанції діяв з дотриманням вимог ст. 65 КК України. З достатньою повнотою врахував ступінь тяжкості вчиненого злочину ; особу обвинуваченої ; наявність обставини , що обтяжує покарання у вигляді вчинення злочину у стані алкогольного сп`яніння ;відсутність обставин , що пом`якшують покарання, і з урахуванням цього, призначив ОСОБА_8 мінімальне покарання , яке є достатнім для її виправлення та запобігання вчинення нею нових злочинів.
Керуючись ст.ст. 405, 407 КПК України судова колегія, -
У Х В А Л И Л А:
Апеляційну скаргу обвинуваченої ОСОБА_8 залишити без задоволення, а вирок Лозівського міськрайонного суду Харківської області від 24 червня 2015 року у відношенні ОСОБА_8 без змін.
Ухвала набирає чинності з моменту її проголошення та може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ протягом трьох місяців з дня проголошення, а засудженим, який тримається під вартою, - в той самий строк з дня вручення йому копії судового рішення.

Головуючий

Судді -