Справа № 1-294/11
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08 лютого 2011 року Солом'янський районний суд м. Києва в складі:

головуючого судді Горбатовської С.А.

при секретарі Бурдейній М.П.,

за участю прокурора Вівдиченко О.І.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Києві кримінальну справу по обвинуваченню:

ОСОБА_1,

ІНФОРМАЦІЯ_1,

уродженки ІНФОРМАЦІЯ_2, українки, громадянки України, ІНФОРМАЦІЯ_3, незаміжньої, не працюючої, зареєстрованої та проживаючої: ІНФОРМАЦІЯ_4, раніше не судимої,-

у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 185 КК України,-

ВСТАНОВИВ:

Підсудна ОСОБА_1, 03.10.2010 року, в період часу з 02.00 год. до 02.10 год., знаходячись біля нічного клубу "Форсаж", розташованого по вул. Гарматній, 51-а в м. Києві, звернула свою увагу на звук мобільного телефону, який почула неподалік від себе. Підійшовши на звук, підсудна ОСОБА_1 на одній з лавок побачила жіночу сумочку чорного кольору. В цей час у підсудної ОСОБА_1 виник злочинний умисел, направлений на таємне викрадення чужого майна. Реалізуючи злочинний умисел, направлений на особисте збагачення за рахунок чужого майна, підсудна ОСОБА_1, переконавшись, що за її діями ніхто не спостерігає, з лавки таємно викрала чуже майно, яке належало раніше їй не знайомій ОСОБА_2, а саме жіночу сумочку чорного кольору вартістю 100 грн., в якій знаходилось наступне майно: мобільний телефон "Samsung'', модель GT-S5230, чорного кольору, вартістю 1 500 грн., з сім-карткою оператора мобільного зв'язку "Лайф", яка не становить матеріальної цінності, на рахунку якої знаходились гроші в сумі 33 грн.; МП-3 плеєр "Ipod", вартістю 1 160 грн.; гроші в сумі 200 грн.; квиток на проїзд у метрополітені, вартістю 50 грн.; зв'язку ключів у кількості 4-х штук і ключ від домофону, які не становлять матеріальної цінності; студентський квиток на ім'я ОСОБА_2, який не становить матеріальної цінності; банківську картку "Приватбанк", яка матеріальної цінності не становить, завдавши ОСОБА_2 матеріальних збитків на суму 3043 грн. В подальшому, підсудна ОСОБА_1 з місця вчинення злочину зникла, викраденим розпорядилась на власний розсуд.

В судовому засіданні підсудна ОСОБА_1 свою вину у вчиненні злочину визнала повністю, щиро розкаялась та пояснила, що в ніч з 02.10.2010 року на 03.10.2010 року вона відпочивала у нічному клубі "Форсаж" за адресою: м. Київ, вул. Гарматна, 51-А. Близько 02 год. 03.10.2010 року вона, вийшовши з клубу на вулицю, почула, що поблизу неї дзвонить мобільний телефон. Пішовши на звук телефону, побачила на лавці чорну жіночу сумку, звідки лунав дзвін. На лавці нікого не було, тому у неї виник намір вкрасти сумку. Взявши сумку, вона пішла до гуртожитку, розташованого біля клубу. Там, роздивившись вміст сумочки, вона взяла собі мобільний телефон "Samsung" чорного кольору, сім - картку з якого вийняла та викинула, ПМ-З плеєр "Ipod" і гроші в сумі 200 грн. Інші речі, які лежали в сумочці, вона викинула, залишивши сумку собі. 09.11.2010 року вона була затримана працівниками міліції, які вилучили у неї викрадений телефон, плеєр вона загубила, а гроші витратила на власні потреби. Завдану викраденням шкоду вона потерпілій ОСОБА_2 відшкодувала, про що остання дала відповідні пояснення працівникам міліції.

Покази підсудної ОСОБА_1 відповідають фактичним обставинам справи і ніким з учасників судового розгляду не оспорюються.

У відповідності до ст. 299 ч. 3 КПК України при дослідженні доказів по справі стосовно фактичних обставин справи, які ніким не оспорюються, з'ясувавши правильне розуміння підсудною та іншими у часниками судового розгляду змісту цих обставин, встановивши чи не має сумніву у добровільності та істинності їх позицій, розяснивши, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оспорювати фактичні обставини справи в апеляційному порядку, суд вирішив обмежитись допитом підсудної та дослідженням матеріалів справи, що його характеризують.

З урахуванням зібраних по справі доказів в їх сукупності, суд вважає докази по справі допустимими та достовірними, а вину підсудної ОСОБА_1 у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 185 КК України, доведеною, оскільки ОСОБА_1 таємно викрала чуже майно (крадіжка.)

При призначенні міри покарання підсудній ОСОБА_1 суд враховує ступінь тяжкості та суспільної небезпеки вчиненого злочину, особу винної, раніше не судимої (а.с. 118), посередньо характеризується за місцем проживання (а.с. 122), на обліку у лікарів нарколога (а.с. 120) і психіатра (а.с. 119) не перебуває.

Обставинами, що пом'якшують покарання підсудної, суд визнає щире каяття та добровільне відшкодування завданого збитку (а.с. 50.)

Обставин, що обтяжують покарання підсудної, судом не встановлено.

За викладеним, суд вважає, що до підсудної ОСОБА_1 необхідно застосувати міру покарання у вигляді позбавлення волі.

Разом з тим, суд дійшов висновку, що виправлення та перевиховання підсудної ОСОБА_1 можливе без ізоляції від суспільства, а тому обирає їй покарання, необхідне і достатнє для її виправлення та попередження вчинення нових злочинів, у вигляді позбавлення волі зі звільненням від відбування покарання з випробуванням на підставі ст. 75 КК України.

Питання про речові докази по справі суд вирішує у відповідності до ст. 81 КПК України.

Судові витрати по справі відсутні.

За викладеним, керуючись ст. ст. 323, 324 КПК України, суд, -

ЗАСУДИВ:

ОСОБА_1 визнати винною у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 185 КК України, і призначити їй покарання у вигляді одного року позбавлення волі.

На підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_1 від відбування призначеного покарання з випробуванням строком на один рік.

На підставі ст. 76 КК України зобов"язати ОСОБА_1 не виїжджати за межі України на постійне місце проживання без дозволу органу кримінально-виконавчої системи, повідомляти органи кримінально-виконавчої системи про зміну місця проживання, роботи, щомісячно з'являтись для реєстрації в органи кримінально-виконавчої системи.

Міру запобіжного заходу ОСОБА_1 до вступу вироку в законну силу залишити без змін - підписку про невиїзд з постійного місця проживання.

Речові докази по справі - мобільний телефон "Samsung", модель GT-S5230, з батареєю, жіночу сумочку чорного кольору - передати у власність ОСОБА_2.

Вирок може бути оскаржено до Апеляційного суду м. Києва через Солом'янський районний суд м. Києва протягом п'ятнадцяти діб з моменту його проголошення.

Суддя: