Справа № 296/7029/15-к
УХВАЛА
Іменем України
01 липня 2015 року м.Житомир

Слідчий суддя Корольовського районного суду м. Житомира ОСОБА_1 ,

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

прокурора військової прокуратури Житомирського гарнізону ОСОБА_3 ,

підозрюваного ОСОБА_4 ,

адвоката ОСОБА_5 ,

розглянувши клопотання про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно підозрюваного

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Радомишль, Житомирської області, українця, громадянина України, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , не одруженого, не працюючого, раніше не судимого

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 407 КК України,

В С Т А Н О В И В:

30 червня 2015 року прокурор військової прокуратури Житомирського гарнізону ОСОБА_3 звернувся до суду з клопотанням про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою стосовно підозрюваного рядового ОСОБА_4 .

В обґрунтування клопотання зазначив, що в провадженні військової прокуратури Житомирського гарнізону перебувають матеріали кримінального провадження внесеного 22 грудня 2014 року до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000261 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 407 КК України.

Під час досудового розслідування встановлено, що 25 березня 2014 року Малинсько-Радомишльським ОРВК Житомирської області ОСОБА_4 був призваний на військову службу за мобілізацією на особливий період та направлений для подальшого проходження військової служби до військової частини польова пошта НОМЕР_1 .

Наказом командира військової частини - польова пошта НОМЕР_1 від 25 березня 2014 року № 2 солдата ОСОБА_4 зараховано до списків частини, призначено на посаду старшого радіотелефоніста радіозв`язку взводу зв`язку та поставлено на всі види забезпечення.

Однак, під час проходження військової служби за мобілізацією у Збройних Силах України, а саме, 27 листопада 2014 року, у не встановлений слідством час, військовослужбовець військової частини - польова пошта НОМЕР_1 солдат ОСОБА_4 самовільно залишив територію військової частини - польова пошта НОМЕР_1 з метою ухилитися від проходження військової служби.

04.12.2014 року солдат ОСОБА_4 самостійно прибув до військової частини. 15.12.2014 року, близько 08:00, під час проведення перевірки наявності особового складу, командиром взводу зв`язку повторно виявлено відсутність солдата ОСОБА_4 . Організовані командуванням військової частини пошукові заходи позитивного результату не дали. До цього часу військовослужбовець до військової частини не повернувся, обов`язки військової служби не виконує, проводить час на власний розсуд, місце його перебування не відоме.

27 грудня 2014 року прокурор військової прокуратури Житомирського гарнізону ОСОБА_3 в порядку статей 111, 278 КПК України повідомив солдату ОСОБА_4 про підозру у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 407 КК України.

Допитаний в якості свідка сержант ОСОБА_6 показав, що солдат ОСОБА_4 з квітня по жовтень 2014 року перебував у зоні проведення АТО.

Під час досудового розслідування встановлено, що солдат ОСОБА_4 до призову на військову службу був зареєстрований та проживав за адресою: АДРЕСА_1 .

27 грудня 2015 року прокурор військової прокуратури Житомирського гарнізону ОСОБА_3 виніс постанову про зупинення досудового розслідування та оголошення підозрюваного ОСОБА_4 в розшук, проведення якого доручено оперативним підрозділам Управління карного розшуку УМВСУ в Житомирській області та ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Ініціатор клопотання зазначив, що для забезпечення явки до органів досудового розслідування рядового ОСОБА_4 , з метою запобігання подальшого переховування від органів досудового розслідування та суду підозрюваним з метою ухилення від кримінальної відповідальності, об`єктивно необхідним є застосування щодо підозрюваного рядового ОСОБА_4 запобіжного заходу тримання під вартою.

Прокурор в судовому засіданні клопотання підтримав, просив його задовольнити, посилаючись на існування визначених ст. 177 КПК України ризиків та підстав, викладених в клопотанні.

Підозрюваний та його захисник заперечували щодо задоволення клопотання. ОСОБА_4 пояснив, що не отримував повідомлення про підозру, від органів досудового слідства не ухиляється, постійно проживає за місцем проживання разом з батьком, який є інвалідом 2 групи. Захисник також зазначив, що в матеріалах клопотання відсутні докази про вручення ОСОБА_4 повідомлення про підозру та прокурор не навів доказів про наявність ризиків, передбачених статтею 177 КПК України, просив відмовити в задоволенні клопотання та застосувати до ОСОБА_4 більш м`який запобіжний захід особисте зобов`язання.

Заслухавши думку прокурора, пояснення підозрюваного та його захисника, дослідивши копії матеріалів, якими обґрунтовується необхідність застосування запобіжного заходу, слідчим суддею встановлено наступне.

Відповідно до вимог ст. 194 КПК України, під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Відповідно до практики Європейського суду "розумна підозра у вчиненні кримінального злочину, про яку йдеться у ст. 5 параграфу 1(с) Конвенції про захист прав і основоположних свобод людини, передбачає "наявність обставин або відомостей, які переконали б неупередженого спостерігача, що ця особа, можливо, вчинила злочин" (рішення O'Hara v. United Kingdom of 16 October 2001, п. 34).

Приписами ч.1 ст.42 КПК України визначено, що підозрюваним є особа, якій у порядку, передбаченому статтями 276-279 цього Кодексу, повідомлено про підозру, особа, яка затримана за підозрою у вчиненні кримінального правопорушення, або особа, щодо якої складено повідомлення про підозру, однак його не вручено їй внаслідок невстановлення місцезнаходження особи, проте вжито заходів для вручення у спосіб, передбачений цим Кодексом для вручення повідомлень.

Відповідно до ч.1 ст.278 КПК України, письмове повідомлення про підозру вручається в день його складення слідчим або прокурором, а у випадку неможливості такого вручення - у спосіб, передбачений цим Кодексом для вручення повідомлень.

Частиною 3 ст.111 КПК України визначено, що повідомлення у кримінальному провадженні здійснюється у випадках, передбачених цим Кодексом, у порядку, передбаченому главою 11 цього Кодексу.

Виходячи зі змісту ч.3 ст.111 КПК України та ч.ч.1, 2 ст.135 КПК України, повідомлення про підозру для вручення надсилається особі поштою, електронною поштою, факсимільним зв`язком. Належним підтвердженням отримання повідомлення є розпис особи про його отримання, в тому числі на поштовому повідомленні, відеозапис вручення особі повідомлення, будь-які інші дані, які підтверджують факт вручення особі повідомлення або ознайомлення з його змістом (ст.136 КПК України).

Всупереч вищезазначених положень КПК України, в матеріалах клопотання відсутні докази того, що повідомлення про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.407 КК України від 27.12.2015 року було вручено підозрюваному ОСОБА_4 в один із вищезазначених способів.

В матеріалах клопотання відсутні докази про належне підтвердження отримання або не отримання вказаного повідомлення ОСОБА_4 . За таких обставин, прокурором не обґрунтовано неможливість вручення повідомлення про підозру а також те, що після фактичного затримання ОСОБА_4 29 червня 2015 року о 10 годині 30 хвилин вжито всіх заходів для вручення повідомлення про підозру у спосіб, передбачений КПК.

Таким чином, ОСОБА_4 не може вважатися особою, яка має статус підозрюваного у даному кримінальному провадженні, а тому за вказаних обставин, слідчий суддя вважає, що відсутні підстави для взяття під варту особи, якій не повідомлено про підозру.

Керуючись ст.ст.111, 194, 278, 395 КПК України, слідчий суддя, -

УХВАЛИВ:

В клопотанні прокурора військової прокуратури Житомирського гарнізону ОСОБА_3 про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою стосовно ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 відмовити.

Відповідно до вимог частини 3 статті 278 КПК України у разі якщо особі не вручено повідомлення про підозру після двадцяти чотирьох годин з моменту затримання, така особа підлягає негайному звільненню.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Апеляційного суду Житомирської області протягом п`яти днів з дня її проголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_1