АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ТЕРНОПІЛЬСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Провадження № 11-сс/789/132/14 Доповідач - ОСОБА_2
Категорія - запобіжний захід
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

04 липня 2014 р. Колегія суддів судової палати в кримінальних справах апеляційного суду Тернопільської області в складі:

Головуючого - ОСОБА_2
Суддів - ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,
при секретарі ОСОБА_5
за участю прокурора - ОСОБА_6
підозрюваного - ОСОБА_7
захисника - адвоката ОСОБА_8

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Тернополі матеріали кримінального провадження № 11-сс/789/132/14 за апеляційною скаргою захисника підозрюваного ОСОБА_7 - адвоката ОСОБА_8 на ухвалу слідчого судді Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 26 червня 2014 року, -
Встановила:
Цією ухвалою клопотання старшого слідчого СВ СУ прокуратури Тернопільської області ОСОБА_9 , погоджене старшим прокурором відділу прокуратури Тернопільського області ОСОБА_6 про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою стосовно:

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, уродженця м. Збаража Тернопільської області, зареєстрованого АДРЕСА_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , одруженого, має на утриманні неповнолітню дитину, працюючого лісничим Волинського лісництва ДП Кременецьке лісове господарство, раніше несудимого, підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.5 ст.191 КК України, -

задоволено та застосовано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.
Ухвалено строк тримання під вартою ОСОБА_7 рахувати з 19.15 год. 26 червня 2014 року, датою закінчення дії ухвали вважати 19.15 год. 25 серпня 2014 року.
Визначено розмір застави, достатньої для забезпечення підозрюваним ОСОБА_7 виконання передбачених КПК України обов`язків - 360 000 грн.
Як слідує з клопотання старшого слідчого СВ СУ прокуратури Тернопільської області, погодженого старшим прокурором відділу прокуратури Тернопільського області та доданих до нього матеріалів кримінального провадження ОСОБА_7 на підставі наказу директора ДП Кременецьке лісове господарство №82 від 16.06.2007 року працюючи лісничим Волинського лісництва ДП Кременецьке лісове господарство, виконуючи організаційно-розпорядчі обов`язки і в силу цього будучи службовою особою вказаного підприємства, а також, відповідно до ст.89 Лісового Кодексу України, п.5 Положення про державну лісову охорону, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 16 вересня 2009 року №976 та ст.2 Закону України Про державний захист працівників суду і правоохоронних органів, працівником державної лісової охорони - працівником правоохоронного органу, привласнив грошові кошти в особливо великих розмірах, шляхом зловживання своїм службовим становищем, за попередньою змовою групою осіб за наступних обставин.
Так, ОСОБА_7 перебуваючи на посаді лісничого Волинського лісництва ДП Кременецьке лісове господарство, діючи за попередньою змовою з колишнім директором ДП Кременецьке лісове господарство ОСОБА_10 , директором ДП Кременецьке лісове господарство ОСОБА_11 , директором ТзОВ Тарнобор ОСОБА_12 та іншими службовими особами ДП Кременецьке лісове господарство, протягом періоду часу з січня 2013 року по грудень 2013 року укладали договори на виконання ТзОВ Тарнобор лісозаготівельних, лісогосподарських та лісокультурних робіт на території лісового фонду Кременецького лісгоспу, достовірно знаючи, що роботи даним товариством виконані не будуть, через відсутність у нього матеріальної бази та трудових ресурсів.
Реалізуючи свій злочинний намір, спрямований на привласнення грошових коштів ДП Кременецьке лісове господарство, директор ТзОВ Тарнобор ОСОБА_12 , колишній директор ДП Кременецьке лісове господарство ОСОБА_10 , директор ДП Кременецьке лісове господарство ОСОБА_11 , лісничий Волинського лісництва ДП Кременецьке лісове господарство ОСОБА_7 та інші службові особи ДП Кременецьке лісове господарство, діючи за попередньою змовою, склали та підписали фіктивні акти про виконання робіт, на підставі яких в подальшому ДП Кременецьке лісове господарство перераховувало грошові кошти на розрахунковий рахунок ТзОВ Тарнобор за нібито виконані вказаним підприємством роботи, які фактично ТзОВ Тарнобор не виконувало.
В період часу з січня 2013 року по кінець грудня 2013 року директор ТзОВ Тарнобор ОСОБА_12 , діючи за попередньою змовою з колишнім директором ДП Кременецьке лісове господарство ОСОБА_10 , директором ДП Кременецьке лісове господарство ОСОБА_11 , лісничим Волинського лісництва ДП Кременецьке лісове господарство ОСОБА_7 та іншими службовими особами ДП Кременецьке лісове господарство, привласнили грошові кошти ДП Кременецьке лісове господарство у сумі 873 508,49 грн., що в 1523,1 рази перевищує неоподатковуваний мінімум доходів громадян.
Таким чином, своїми умисними діями, які виразились у незаконному привласненні грошових коштів шляхом зловживанням службовою особою своїм службовим становищем, вчинене у особливо великих розмірах за попередньою змовою групою осіб, ОСОБА_7 вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч.5 ст.191 КК України.
Відомості про дане кримінальне правопорушення 29 квітня 2014 року та 23 червня 2014 року були внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань та кримінальному провадженню присвоєно №0000079.
26 червня 2014 року ОСОБА_7 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.5 ст.191 КК України, тобто привласненні грошових коштів в особливо великих розмірах, шляхом зловживання службовою особою своїм службовим становищем, за попередньою змовою групою осіб.
В апеляційній скарзі захисник підозрюваного ОСОБА_7 - адвокат ОСОБА_8 просить оскаржувану ухвалу слідчого судді про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою скасувати та ухвалити нове рішення, яким відмовити в задоволенні клопотання старшому слідчому СВ СУ прокуратури Тернопільської області ОСОБА_9 про застосування щодо ОСОБА_7 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою. В обґрунтування своїх вимог посилається на те, що відсутні докази обгрунтованості підозри, наявності ризиків та підстав для обрання найсуворішого запобіжного заходу відносно підозрюваного ОСОБА_7 і встановлення визначеного розміру застави, як альтернативи тримання під вартою, що є завідомо непомірним для підозрюваного та призводить до неможливості виконання застави, оскільки слідчим суддею не було враховано міцності соціальних зв`язків, наявності на утриманні малолітнього сина, майнового стану ОСОБА_7 та його репутацію, яка підтверджувалася позитивними характеристиками по місцю роботи та проживання.
Заслухавши доповідача - суддю апеляційного суду, міркування прокурора, який вважає апеляційну скаргу захисника підозрюваного ОСОБА_7 - адвоката ОСОБА_8 безпідставною і просить залишити ухвалу суду без змін, підозрюваного ОСОБА_7 та його захисника адвоката ОСОБА_8 , які просять оскаржувану ухвалу слідчого судді про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою скасувати та ухвалити нове рішення, яким відмовити в задоволенні клопотання старшому слідчому СВ СУ прокуратури Тернопільської області ОСОБА_9 про застосування щодо ОСОБА_7 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, дослідивши копії матеріалів провадження, доводи апеляційної скарги, провівши судові дебати, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню виходячи з наступного.
Згідно ст.177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.
Підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті. Слідчий, прокурор не мають права ініціювати застосування запобіжного заходу без наявності для цього підстав, передбачених цим Кодексом.
При вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених у статті 177 цього Кодексу слідчий суддя, суд на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів зобов`язаний оцінити в сукупності всі обставини, у тому числі й обставини зазначені у ч.1 ст.178 КПК України.
Задовольняючи клопотання старшого слідчого СВ СУ прокуратури Тернопільської області, погоджене старшим прокурором відділу прокуратури Тернопільського області про застосування щодо підозрюваного ОСОБА_7 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, слідчий суддя вірно, з урахуванням мети та підстав застосування запобіжного заходу у відповідності до вимог ст.177 КПК України, обставин, передбачених ст.178 КПК України, а також з дотриманням вимог ст.196 КПК України правильно ухвалив про задоволення клопотання та обрання відносно ОСОБА_7 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, мотивувавши своє рішення тим, що з урахуванням характеру вчинення правопорушення, а саме, привласненні грошових коштів шляхом зловживання службовою особою своїм службовим становищем, вчинене у особливо великих розмірах за попередньою змовою групою осіб, та покарання, що загрожує підозрюваному у разі визнання його винуватим у кримінальному правопорушенні, а також встановивши обставини, які підтверджують наявність ризиків, зокрема, що ОСОБА_7 може переховуватись від органів досудового розслідування та суду, може знищити, сховати та спотворити документи, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення, незаконно впливати на свідків у кримінальному провадженні.
Колегія суддів вважає, що під час розгляду клопотання слідчий суддя перевірив наявність достатніх підстав вважати, що ризики, на які вказує слідчий, існують і підтверджуються матеріалами кримінального провадження, та встановив, що для запобігання зазначеним ризикам, застосування більш м`якого запобіжного заходу буде недостатнім.
Наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_7 інкримінованого правопорушення повністю підтверджується зібраними у кримінальному провадженні доказами, а саме: показаннями свідків ОСОБА_13 , ОСОБА_14 , ОСОБА_15 , ОСОБА_16 , ОСОБА_17 , ОСОБА_18 , ОСОБА_19 , та інших; протоколом обшуку ДП Кременецьке лісове господарство від 08.05.2014 року.
В сукупності із вищезазначеними обставинами, для вирішення справи у відповідності з вимогами закону, слідчий суддя також правильно врахував тяжкість покарання, що загрожує ОСОБА_7 у разі визнання його винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, у вчиненні якого він підозрюється.
Таким чином, слідчий суддя, при прийнятті рішення про застосування щодо ОСОБА_7 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, перевірив всі обставини, з якими закон пов`язує можливість застосування даного запобіжного заходу, і зазначені обставини підтверджені достатніми даними, які досліджені та вірно оцінені слідчим суддею в судовому засіданні.

На підставі наведеного, керуючись ст.ст. 176, 177, 178, 183, 194, 404, 405, 407, 422 КПК України, колегія суддів,-

УХВАЛИЛА:
Апеляційну скаргу захисника підозрюваного ОСОБА_7 - адвоката ОСОБА_8 залишити без задоволення, а ухвалу слідчого судді Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 26 червня 2014 року про застосування щодо ОСОБА_7 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, з визначенням розміру застави в сумі 360 000 грн. - без змін.

Головуючий - підпис
Судді - два підписи

З оригіналом згідно:
Суддя апеляційного суду Тернопільської області ОСОБА_2