Справа №1490/5213/12 06.12.2012 06.12.2012 31.08.2015
провадження № 11/1490/892/2012 головуючий суду 1-ї інстанції
категорія ч.3 ст. 152 КК України ОСОБА_1
доповідач апеляційної інстанції:
ОСОБА_2

У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06 грудня 2012 року м. Миколаїв

Колегія суддів судової палати у кримінальних справах апеляційного суду Миколаївської області у складі:

головуючої - ОСОБА_3
суддів - ОСОБА_4 , ОСОБА_2
з участю прокурора - ОСОБА_5
розглянула у відкритому судовому засіданні в м. Миколаєві кримінальну справу за апеляцією засудженого ОСОБА_6 на вирок Жовтневого районного суду Миколаївської області від 03 жовтня 2012 року, яким

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженець с. М-Погорілове Жовтневого району Миколаївської області, громадянин України, не судимий у відповідності із ст.89 КК України

- засуджений за ч.3 ст. 152 КК України до 9 років позбавлення волі.

За вироком суду 03 квітня 2012 року близько 11.45 год. по АДРЕСА_1 ОСОБА_6 , будучи в стані алкогольного сп`яніння, влаштував сварку зі своєю співмешканкою, в ході якої став наносити останньої удари руками і ногами по різним частинам тіла.

У цей час у вказаному будинку знаходилася неповнолітня ОСОБА_7 , яка проханнями намагалась припинити протиправні дії ОСОБА_6 . На що у ОСОБА_6 , який достовірно знав про 15 річний вік ОСОБА_8 , виник умисел на її згвалтування.

На виконання свого злочинного умислу ОСОБА_6 вдарив ОСОБА_9 по обличчю рукою, потім схопив за шию, притиснув до стіни і звинуватив її у сварці зі своєю співмешканкою. При цьому вказав на те, що для прощення ОСОБА_10 необхідно задовольнити його статеву пристрасть неприродним способом.

ОСОБА_7 відмовилася виконати вимогу ОСОБА_6 , на що останній долаючи опір потерпілої, проти її волі потягнув за собою в сусідню кімнату, де із застосуванням фізичного насильства згвалтував.

В апеляції засуджений ОСОБА_6 просить вирок суду скасувати, а справу направити на новий судовий розгляд. Вважає вирок незаконним через однобічність та неповноту досудового і судового слідства, невідповідність висновків суду фактичним обставинам справи. Посилається на те, що суд безпідставно взяв до уваги показання свідків, які нічим не підтверджуються і без належного мотивування відкинув його показання. Звертає увагу на те, що суд не дав належної оцінки показанням свідків ОСОБА_11 ОСОБА_12 . Вважає, що досягнення потерпілою віку статевої зрілості та порушення у неї цілісності дівочої пліви свідчать про аморальну поведінку ОСОБА_10 . Вказує на те, що суд не призначив перевірку в порядку ст.97 КПК України його заяви про застосування до нього недозволених методів слідства, чим на думку апелянта було порушено його право на захист.

Заслухавши доповідача, думку прокурора, який не підтримав апеляцію засудженого і просив її не задовольняти, а вирок суду залишити без зміни; вивчивши матеріали кримінальної справи, обговоривши викладені в апеляції доводи, колегія суддів дійшла наступного.
Висновки суду про доведеність вини засудженого у вчиненні злочину при викладених у вироку обставинах відповідають фактичним обставинам справи і підтверджуються дослідженими судом та викладеними у вироку доказами.

Так показаннями потерпілої ОСОБА_10 встановлено, що 03 квітня 2012 року вона знаходилася у своєї подруги ОСОБА_13 по АДРЕСА_1 . Співмешканець ОСОБА_13 - ОСОБА_6 влаштував сварку, в ході якої став наносити ОСОБА_13 удари руками і ногами по різним частинам тіла. Вона проханнями намагалась припинити дії ОСОБА_6 . На що ОСОБА_6 вдарив її по обличчю рукою, потім схопив за шию, притиснув до стіни і звинуватив її у сварці із ОСОБА_13 . Також сказав, що простить її, якщо вона задовольнить його статеву пристрасть неприродним способом. Вона відмовилася виконати вимогу ОСОБА_6 , але він проти її волі потягнув за собою в сусідню кімнату, де вдарив її рукою по щоці і утримуючи руками, згвалтував природним способом.

Такі ж самі показання потерпіла ОСОБА_10 надала і в ході відтворення обстановки та обставин події, що підтверджується даними протоколу даної слідчої дії від 09.04.2012 року (а.с. 141-149)

Суд обгрунтовано взяв показання потерпілої ОСОБА_10 до уваги та визнав їх достовірними, оскільки вони узгоджуються з іншими доказами по справі.

Зокрема, із показаннями свідка ОСОБА_13 , яка підтвердила факт сварки між нею та її співмешканцем ОСОБА_6 за місцем проживання, в ході якої останній наносив їй удари. ЇЇ подруга ОСОБА_10 намагалася припинити дії ОСОБА_6 . На що ОСОБА_6 вдарив рукою по обличчю ОСОБА_10 , схопив за шию, притиснув до стіни і звинуватив у сварці, яка відбулася між ними. Погрожуючи знову побити її, заставив вийти із кімнати. Вона сприймала реально погрози свого співмешканця і тому вийшла із кімнати, залишивши ОСОБА_10 наодинці з ОСОБА_6 . Коли повернулася, то ОСОБА_10 з ОСОБА_6 знаходилися в іншій кімнаті і вона чула стони співмешканця та плач ОСОБА_10 , яка просила ОСОБА_6 припинити дії. Коли вони вийшли із кімнати, то ОСОБА_6 сказав ОСОБА_10 , щоб вона нікому не розповідала про те, що сталося. Зі слів ОСОБА_10 стало відомо про її згвалтування ОСОБА_6 .

Свідки ОСОБА_14 , ОСОБА_15 , ОСОБА_16 підтвердили те, що 03 квітня 2012 року бачили ОСОБА_10 в подавленому стані, яка плакала та повідомила про її згвалтування ОСОБА_6 .

Свідок ОСОБА_17 показала, що узнала від своєї доньки ОСОБА_13 про згвалтування неповнолітньої ОСОБА_10 ОСОБА_6 .

Як вірно зазначив суд, наведені показання потерпілої та свідків спростовують показання ОСОБА_6 , який винним себе не визнав та підтверджуючи обставини сварки, яка відбулася між ним та співмешканкою ОСОБА_13 , заперечував факт згвалтування ним ОСОБА_10 та стверджував, що остання вступила з ним у статеві зносини добровільно.

Суд обгрунтовано відкинув показання ОСОБА_6 , які нічим не підтверджуються, а взяв до уваги показання потерпілої ОСОБА_10 та свідків ОСОБА_13 , ОСОБА_14 , ОСОБА_15 , ОСОБА_18 , оскільки вони узгоджуються, як між собою, так і з письмовими доказами по справі.

Так, висновком судово-медичної експертизи № 737/618-12 від 25.04.2012 року була встановлена наявність сперматозоїдів у піхві потерпілої ОСОБА_10 на момент огляду 03.04.2012 року (а.с.189-190).

А згідно висновку судово- імунологічної експертизи № 305 від 25.05.2012 року не виключається походження сперми від ОСОБА_6 (а.с.230-231).

Із висновку судово медичної експертизи речових доказів від 25.05.2012 року видно, що в ході цитологічного та серологічного дослідження слідів на футболці ( вилученої в ході виїмки у ОСОБА_6 05.04.2012 року) знайдено сперматозоїди, які могли походити від ОСОБА_6 (а.с.241-242).

Таким чином, фактичні дані, які містяться у висновках вказаних експертиз підтверджують факт статевих зносин ОСОБА_6 з ОСОБА_10 3.04.2012 року.

Показання потерпілої про те, що ці статеві зносини були проти її волі і поєднані із застосуванням фізичного насильства з боку ОСОБА_6 знайшли своє підтвердження у висновку судово-медичної експертизи № 737/618-12 від 25.04.2012 року, згідно якому у неї було виявлено ушкодження у вигляді синця на обличчі, яке відноситься до легких тілесних ушкоджень (а.с. 189-190).

З огляду на вищенаведені докази позбавлені підстав доводи ОСОБА_6 про те, що ОСОБА_10 добровільно вступила з ним в статеві зносини.

Не підтверджуються матеріалами справи і твердження засудженого про те, що у нього були статеві зносини із ОСОБА_10 раніше, до 03.04.2012 року.

Що стосується доводів засудженого щодо необхідності критичного ставлення до показань законного представника потерпілої ОСОБА_19 , яка позитивно характеризує свою онуку ОСОБА_10 та заперечувала факт добровільних статевих зносин онуки із ОСОБА_6 , то колегія суддів вважає, що надана ОСОБА_19 характеристика є об`єктивною, оскільки узгоджується з іншими дослідженими судом матеріалами справи, які характеризують ОСОБА_10 (а.с. 51- 61) та показанями вищевказаних свідків.

Колегія суддів вважає, що встановлені висновками судово-медичних експертиз факти досягнення потерпілою віку статевої зрілості та порушення у неї цілісності дівочої пліви із строком давності більше ніж 1 місяць (а.с. 189-190, 195-196), на які посилався засуджений у своїй апеляції, не підтверджують його доводи про аморальну поведінку ОСОБА_10 та добровільність з її боку у статевих відносинах з ним.

На думку колегії суддів не заслуговують на увагу і доводи засудженого про необхідність критичного ставлення до показань свідка ОСОБА_13 , з якою у нього склалися неприязні стосунки.

Показання свідка ОСОБА_13 узгоджуються з іншими доказами по справі і тому суд обгрунтовано взяв їх до уваги.

Проаналізувавши докази у їх сукупності та обгрунтовано визнавши їх достатніми для правильного вирішення справи, суд дійшов вірного висновку про доведеність вини ОСОБА_6 у вчиненні злочину, передбаченого ч.3 ст.152 КК України згвалтуванння, тобто статеві зносини із застосуванням фізичного насильства відносно неповнолітньої особи.

Є безпідставними доводи апелянта про однобічність та неповноту досудового і судового слідства по справі, оскільки судом були досліджені всі обставини, які мали істотне значення для правильного вирішення справи.

Позбавлені підстав твердження апелянта про відхилення судом його клопотання про проведення перевірки в порядку ст. 97 КПК України щодо застосування до нього недозволених методів досудового слідства.

Як убачається із протоколу судового засідання ОСОБА_6 такого клопотання не заявляв (а.с.358)

Не була призначена така перевірка і за власною ініціативою суду, оскільки ОСОБА_6 не вказав на конкретні обставини, при яких були застосовані до нього недозволені методи слідства.

Таким чином, під час вивчення матеріалів справи колегією суддів не виявлено істотних порушень вимог кримінально-процесуального закону, зокрема порушення права на захист, на що вказував засуджений в своїй апеляції.

При визначенні покарання ОСОБА_6 суд відповідно до вимог ст. 65-67 КК України врахував вчинення ним особливо тяжкого злочину; дані про особу винного, його стан здоров`я; обставину, яка обтяжує покарання- вчинення злочину в стані алкогольного сп`яніння і призначив йому покарання, яке відповідає ступеню тяжкості злочину та особі засудженого і є необхідним й достатнім для його виправлення та попередження вчинення нових злочинів.

Таким чином, апеляція засудженого є необгрунтованою і такою, яка не підлягає задоволенню, а вирок суду є законним, обгрунтованим, який слід залишити без зміни.

Керуючись ст. ст. 365, 366 КПК України, колегія суддів -

У Х В А Л И Л А :

Апеляцію засудженого ОСОБА_6 залишити без задоволення,

Вирок Жовтневого районного суду Миколаївської області від 03 жовтня 2012 року відносно ОСОБА_6 залишити без зміни.

Головуючий:

Судді: