Справа № 583/157/16-к
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
"14" січня 2016 р. м. Охтирка Сумської області
Охтирський міськрайонний суд Сумської області в складі:
головуючого судді слідчого ОСОБА_1
при секретарі ОСОБА_2
за участю прокурора ОСОБА_3
захисника ОСОБА_4
підозрюваного ОСОБА_5
ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця та мешканця АДРЕСА_1 , (зареєстрованого в АДРЕСА_2 ), українця, громадянина України, освіта середня спеціальна, не працюючого, розлученого, раніше судимого:
- вироком Охтирського міськрайонного суду Сумської області від 26.12.2007 року за ст.ст. 185 ч. 3, 69, 304, 70 КК України до 1 року 6 місяців позбавлення волі, звільнений від відбуття покарання 01.04.2009 року на підставі постанови Ковпаківського районного суду м. Суми умовно-достроково на 3 місяці 21 день;
- вироком Охтирського міськрайонного суду Сумської області від 09.12.2010 року за ст.ст. 185 ч. 3, 69, 15 ч. 3 185 ч. 3, 69, 70 КК України до 2 років позбавлення волі
про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою
13.01.2016 року до Охтирського міськрайонного суду Сумської області за погодженням з прокурором звернувся слідчий з клопотанням.
Клопотання мотивоване тим, що 22.12.2015 року до Охтирського ВП (м. Охтирка) ГУ НП в Сумській області звернувся ОСОБА_9 із заявою про безвісне зникнення його доньки ОСОБА_10 , 1978 року народження, яка 21.12.2015 року приблизно о 19.00 год. пішла з дому і не повернулась.
Крім цього, 06.01.2015 року до Охтирського ВП (м. Охтирка) ГУ НП в Сумській області звернувся ОСОБА_11 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , мешканець АДРЕСА_1 , який у своєму повідомленні вказав, що він причетний до зникнення ОСОБА_12 , оскільки він 21.12.2015 року приблизно о 20.00 год. з нею зустрівся на пров. Харківському в м. Охтирка, після чого вони разом вживали спиртні напої по вул. Шевченка, де між ними виникла сварка, в ході якої він умисно наніс ОСОБА_12 удар кулаком в голову, від чого остання втратила свідомість та впала. Після цього ОСОБА_13 , усвідомлюючи, що потерпіла ОСОБА_12 перебуває в небезпечному для життя стані, не надав їй допомоги та не вжив заходів, щодо їх надання, відвів ОСОБА_12 у лісосмугу за межами вул. 8 Березня в м. Охтирка та залишив її у безпорадному стані без допомоги, в результаті чого настала її смерть.
06.01.2016 року під час огляду місця події за участю ОСОБА_5 , саме місця, яке вказав останній в лісосмузі за вул. 8 Березня, ОСОБА_12 була виявлена без ознак життя з ознаками насильницької смерті.
За даним фактом 06.01.2016 року відкрито кримінальне провадження за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ст. 135 ч. 3 КК України.
08.01.2016 року під час розтину трупу ОСОБА_12 була встановлена причина її смерті, а саме: набряк мозку, травматичний субарохноїдальний крововилив, які відносяться до тяжких тілесних ушкоджень.
У зв`язку з цим діяння вчинене ОСОБА_14 в кримінальному провадженні було перекваліфіковано зі ст. 135 ч.3 КК України на ч. 2 ст. 121 КК України, тобто умисне спричинення тяжкого тілесного ушкодження, що спричинило смерть потерпілого.
Досудовим розслідуванням встановлено, що 21.12.2015 року приблизно о 20.00 год. ОСОБА_13 , попередньо домовившись із ОСОБА_12 , зустрівся з нею на пр. Харківському в м. Охтирка і разом прийшли на вул. Шевченка в м. Охтирка, на територію дитячого садка, де розпивали спиртні напої.
Перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння, ОСОБА_13 з мотивів раптово виниклої до ОСОБА_12 особистої неприязні, реалізуючи свій злочинний намір, спрямований на завдання шкоди здоров`ю іншої особи, використовуючи свою фізичну перевагу та неможливість здійснення останньою активного опору, через сп`янілий стан, діючи умисно, наніс ОСОБА_12 один сильний удар кулаком правої руки в ліву частину обличчя в область ока, після чого вона впала на землю та знепритомніла. Після цього ОСОБА_13 , не бажаючи припиняти свої насильницькі дії, маючи намір завдати шкоди здоров`ю ОСОБА_12 , підняв її та повів по вулицям міста в кінець вул. АДРЕСА_3 та завівши її через поле до лісосмуги продовжив наносити їй удари. ОСОБА_13 руками штовхнув ОСОБА_12 у спину, від чого вона впала на землю, де він продовжив наносити удари по голові, тулубу та іншим частинам тіла потерпілій, не бажаючи при цьому настання смерті останній, проте, усвідомлюючи можливість настання цих суспільно небезпечних наслідків внаслідок свого діяння. Після нанесення множинних ударів кулаками рук та ногами потерпіла ОСОБА_15 знепритомніла і залишилася в безпорадному стані лежати в лісосмузі. В подальшому ОСОБА_13 , не надавши потерпілій допомоги, залишив місце події та повернувся до своєї знайомої на вул. Мічуріна в м. Охтирка.
06.01.2016 року під час огляду місця події, на яке вказав ОСОБА_13 , у лісосмузі за вул. 8 Березня, був виявлений труп ОСОБА_12 із ознаками насильницької смерті.
В ході розтину трупу ОСОБА_15 було встановлено, що її смерть настала в результаті набряку мозку, травматичного субарахноїдального крововиливу. На тілі трупу виявлені множинні тілесні ушкодження в області голови у вигляді саден в області чола, скроневої області, губ, грудної клітки.
Таким чином, між діями ОСОБА_5 , що виразились у побитті ОСОБА_12 , їх наслідками у вигляді спричинення тяжких тілесних ушкоджень потерпілій та настанням її смерті існує прямий причинний зв`язок.
Отже, наносячи з мотивів особистої неприязні чисельні удари в різні частини тіла ОСОБА_12 , ОСОБА_13 усвідомлював суспільно небезпечний характер свого діяння протиправне порушення анатомічної цілості тканин, органів людини та їх функцій, передбачав його суспільно небезпечні наслідки у вигляді завдання тяжких тілесних ушкоджень потерпілій, припускав і бажав їх настання, тобто діяв умисно. Одночасно з цим, ОСОБА_13 передбачав можливість настання суспільно небезпечних наслідків свого діяння у вигляді настання смерті потерпілої, але легковажно розраховував на їх відвернення, тобто ставився до цього необережно.
14.01.2016 року ОСОБА_16 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 121 ч. 2 КК України, а саме в умисному спричиненні ОСОБА_12 тяжких тілесних ушкоджень, тобто умисних тілесних ушкоджень, небезпечних для життя в момент заподіяння, що спричинило смерть потерпілої ОСОБА_15 .
Цього ж дня ОСОБА_13 допитаний у якості підозрюваного про обставини вчинення ним злочину. З підозрюваним ОСОБА_14 проведено слідчий експеримент.
Причетність до вказаного кримінального правопорушення ОСОБА_17 підтверджується доказами отриманими під час провадження досудового розслідування, а саме: протоколом огляду місця події за його участю, в ході якого ОСОБА_13 самостійно, добровільно, вказав місце де саме він залишив у безпорадному стані ОСОБА_12 у лісосмузі, протоколом огляду місця події, в ході якого у ОСОБА_5 вилучено його мобільний телефон, яким він користувався в день вчинення злочину, та штани, у яких він перебував під час нанесення тілесних ушкоджень потерпілій, протоколом огляду місця події, під час якого ОСОБА_18 добровільно видав ювелірні вироби із золота, які він отримав від ОСОБА_19 (які були викрадені ОСОБА_14 у ОСОБА_12 ), протоколом допиту свідка ОСОБА_20 , який придбав золоті вироби від ОСОБА_19 , протоколом допиту свідка ОСОБА_19 , яка вказала, що їй надав золоті вироби ОСОБА_13 , щоб вона їх здала за грошові кошти, та іншими матеріалами досудового розслідування.
Санкція кримінального правопорушення, передбаченого ст. 121 ч. 2 КК України, яке відноситься до тяжкого злочину, передбачає покарання у вигляді позбавлення волі строком від 7 до 10 років.
Слідчий зазначав, що підозрюваний ОСОБА_13 вчинив тяжкий злочин, який набув резонансного значення, застосування більш м`якого запобіжного заходу не забезпечить вчасне, якісне досудове розслідування у даному кримінальному провадженні, ОСОБА_13 проживає за адресою АДРЕСА_1 , не зареєстровано, що дає підстави вважати, що він перебуваючи на волі зможе залишити місце проживання та сховатися від слідства, раніше перебував на заробітках за межами Сумської області, що дає підстави вважати, що він, перебуваючи на волі може залишити місце проживання та виїхати за межі області, що унеможливлюватиме проведення розслідування провадження у повному обсязі, може впливати на свідків даної події, що зможе зашкодити встановленню істини в кримінальному провадженні. Перебуваючи на волі ОСОБА_13 зможе знищити, сховати речові докази у кримінальному провадженні, оскільки не всі речі - вироби із золота, та мобільний телефон, що були викрадені у ОСОБА_12 , а також особисті речі потерпілої знайдені, чи іншим чином може вплинути на вилучені під час розслідування речі та предмети. А також з метою забезпечення виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків, є всі підстави застосувати відносно нього запобіжний захід тримання під вартою.
Посилаючись на існування визначених ст. 177 КПК України підстав застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою: наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_14 тяжкого кримінального правопорушення, передбаченого ст. 121 ч. 2 КК України, а також наявних ризиків, які дають достатні підстави вважати, що підозрюваний ОСОБА_13 може переховуватися від органів досудового розслідування та суду; незаконно впливати на свідків, експертів, та інших осіб у цьому ж провадженні; знищити, сховати, або спотворити будь-яку з речей, що мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; перешкодити кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення, слідчий просив застосувати до підозрюваного ОСОБА_5 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.
В судовому засіданні слідчий підтримав вимоги за клопотанням з наведених у ньому мотивів.
Прокурор в судовому засіданні погодився з доводами слідчого, клопотання підтримав.
Підозрюваний в судовому засіданні заперечував проти вимог за клопотанням слідчого, пояснив, що не має наміру переховуватися від слідчого, впливати на свідків чи спотворювати докази. Просив врахувати, що він добровільно з`явився із зізнанням.
Захисник в судовому засіданні підтримав думку підозрюваного.
Суд, врахувавши думку осіб, що беруть участь у розгляді справи, вирішуючи вимоги за клопотанням виходив з того, що згідно ст. 29 Конституції України ніхто не може триматися під вартою інакше, як на підставах та в порядку, встановленому законом.
14.01.2016 року ОСОБА_16 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 121 ч. 2 КК України, а саме в умисному спричиненні ОСОБА_12 тяжких тілесних ушкоджень, тобто умисних тілесних ушкоджень, небезпечних для життя в момент заподіяння, що спричинило смерть потерпілої ОСОБА_15 .
Цього ж дня ОСОБА_13 допитаний у якості підозрюваного про обставини вчинення ним злочину. З підозрюваним ОСОБА_14 проведено слідчий експеримент.
Відповідно до ст. 5 п. 1 підпункт «с» Європейської конвенції про захист прав і основоположних свобод кожен має право на свободу та особисту недоторканість. Нікого не може бути позбавлено свободи інакше ніж відповідно до процедури, встановленої законом, і в таких випадках, як: законний арешт або затримання особи, здійснені з метою припровадження її до встановленого законом компетентного органу на підставі обґрунтованої підозри у вчиненні нею правопорушення або якщо є розумні підстави вважати за необхідне запобігти вчиненню нею правопорушення чи її втечі після його вчинення.
Згідно ст. 176 ч. 4 КПК України запобіжні заходи застосовуються: під час досудового розслідування - слідчим суддею за клопотанням слідчого, погодженим з прокурором, або за клопотанням прокурора, а під час судового провадження - судом за клопотанням прокурора.
Відповідно до ст. 177 ч. 1, 2 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: 1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; 2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; 3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; 4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; 5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.
Підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний може здійснити дії, передбачені ч. 1 ст. 177 КПК України. Слідчий, прокурор не мають права ініціювати застосування запобіжного заходу без наявності для цього підстав, передбачених цим Кодексом.
Судом враховано, що згідно ч. 1, ч. 2 п. 2 ст. 183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу, крім випадків, передбачених частиною п`ятою статті 176 цього Кодексу.
Досліджуючи доводи за клопотанням, суд встановив, що наданими слідчим та прокурором доказами відповідно до приписів ст. 177 КПК України доведено, що підозрюваний, може переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду вчинити інше кримінальне правопорушення тощо.
За висновком суду відповідно до ст. 194 КПК України ОСОБА_13 обґрунтовано підозрюється у скоєнні злочину, передбаченого ст. 121 ч. 2 КК України, а саме в умисному спричиненні ОСОБА_12 тяжких тілесних ушкоджень, тобто умисних тілесних ушкоджень, небезпечних для життя в момент заподіяння, що спричинило смерть потерпілої ОСОБА_12 , про що свідчать особисті пояснення ОСОБА_5 в судовому засіданні, протоколом допиту його із застосуванням відеозапису від 06.01.2016 року, протоколом огляду місця події від 06.01.2016 року за його участю, в ході якого ОСОБА_13 самостійно, добровільно, вказав місце де саме він залишив у безпорадному стані ОСОБА_12 у лісосмузі, протоколом огляду місця події від 06.01.2016 року, в ході якого у ОСОБА_5 вилучено його мобільний телефон, яким він користувався в день вчинення злочину, та штани, у яких він перебував під час нанесення тілесних ушкоджень потерпілій, протоколом огляду місця події, під час якого ОСОБА_18 добровільно видав ювелірні вироби із золота, які він отримав від ОСОБА_19 (які були викрадені ОСОБА_14 у ОСОБА_12 ), протоколом допиту свідка ОСОБА_20 , який придбав золоті вироби від ОСОБА_19 , протоколом допиту свідка ОСОБА_19 , яка вказала, що їй надав золоті вироби ОСОБА_13 , щоб вона їх здала за грошові кошти, та іншими матеріалами досудового розслідування.
Відповідно до вимог ст. 178 КПК України судом дана оцінка зазначеним вище доказам про вчинення підозрюваним кримінального правопорушення.
Суд знаходить достатніми підстави слідчому судді вважати, що підозрюваний може переховуватися від органів досудового розслідування та суду; незаконно впливати на свідків, експертів, та інших осіб у цьому ж провадженні; знищити, сховати, або спотворити будь-яку з речей, що мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; перешкодити кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення.
Враховано, що ОСОБА_13 підозрюється у скоєнні тяжкого злочину, за який у разі визнання його винуватим у кримінальному правопорушенні може бути призначене покарання до десяти років позбавлення волі.
Судом зважено, що підозрюваний має молодий вік, неодноразово притягувався до кримінальної відповідальності за скоєння корисливих злочинів, але висновків з цього не зробив, є схильним до скоєння правопорушень.
Судом враховано суспільну небезпечність злочину, в якому підозрюється ОСОБА_13 , наслідки у вигляді загибелі людини, що підозрюваний має постійне місце проживання, звідки характеризується, як особа, щодо якої відсутні скарги, мешкає разом з матір`ю ОСОБА_24 , яка є інвалідом 3 групи загального захворювання, яка не має впливу на поведінку та дії сина. ОСОБА_13 не має власної сім`ї чи утриманців. Маючи працездатний вік, підозрюваний не має постійного місця роботи чи заняття, не вживає заходів до пошуку роботи через державну службу зайнятості, має нестабільне матеріальне становище.
Таким чином, суд дійшов висновку, що в силу приписів ст. 183 ч. 1 КПК України слідчий довів, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу.
Щодо підозрюваного відсутні обмеження щодо обрання йому тримання під вартою, визначені п. 2 ч. 2 ст. 183 КПК України.
Згідно ч. 4 ст. 183 КПК України, врахувавши майнове та сімейне становище підозрюваного, суд визнав відсутніми підстави для визначення застави, оскільки ОСОБА_13 підозрюється у скоєнні злочину, який спричинив загибель людини.
В силу положень ст.ст. 196 ч. 4, 197 КПК України суд визнав за обов`язок визначити строк тримання під вартою підозрюваного з моменту його взяття під варту, але не більше, ніж до 24.00 год. 13.03.2016 року.
На підставі викладеного, керуючись ст. 5 пункту «с» Європейської конвенції про захист прав і основоположних свобод, ст. 29 Конституції України, ст.ст. 176, 177, 178, 182, 183, 193, 194, 196, 197 КПК України, суд
Застосувати до ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , підозрюваного у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 115, ст. 121 ч. 2 КК України, запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.
Строк тримання під вартою рахувати з моменту його затримання 14.01.2016 року до 24.00 год. 13.03.2016 року, з подальшим утримуванням у Сумському слідчому ізоляторі Державної пенітенціарної служби України в Сумській області.
Строк дії ухвали до 24.00 год. 13.03.2016 року.
Ухвала щодо застосування запобіжного заходу підлягає негайному виконанню після її оголошення.
Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Апеляційного суду Сумської області протягом п`яти днів з дня її оголошення, а підозрюваним - протягом п`яти днів з дня отримання ним копії ухвали.
Суддя слідчий Охтирського міськрайонного суду
Сумської області ОСОБА_25