Провадження № 1-кп/752/562/14

В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

25.09.2014 року м. Київ
Голосіївський районний суд м. Києва в складі:
головуючого судді ОСОБА_1 ,
при секретарі ОСОБА_2 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду в м. Києві кримінальне провадження № 0005235 по обвинуваченню ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Києва, українця, громадянина України, із неповною середньою освітою, перебуває у цивільному шлюбі, має на утриманні малолітню дитину, ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , непрацюючого, інваліда 2-ї групи, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , раніше судимий, а саме:
- за вироком Московського районного суду м. Києва від 01.10.2001 р. за ч. 1 ст. 187 КК України 2001 р., ч. 2 ст. 141, ч. 2 ст. 17, ч. 2 ст. 141 КК України 1960 р. із застосуванням ст.. 70 КК України 2001 р. до 4-х років позбавлення волі з конфіскацією майна,
- за вироком Апеляційного суду м. Києва від 21.02.2002 р. вирок Московського районного суду м. Києва від 01.10.2001 р. змінено, виключено із вироку додаткову міру покарання конфіскацію майна відповідно ст. 42 КК України, в решті вирок залишено без змін,
- за вироком Печерського районного суду м. Києва від 24.11.2005 року за ч. 2 ст. 186 КК України до 4 років позбавлення волі,
- за вироком Святошинського районного суду м. Києва за ст.ст. 185 ч. 2, 71 КК України до 4 років 1 місяця позбавлення волі, звільненого по відбуттю строку покарання 02.07.2012 р.,
у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 15, ч. 2 ст. 185 КК України,
з участю сторін кримінального провадження:
прокурора ОСОБА_5 ,
захисника обвинуваченого ОСОБА_6 ,
обвинуваченого ОСОБА_3 , суд

в с т а н о в и в :

Обвинувачений ОСОБА_3 27.06.2014 р., приблизно о 16 год. 45 хв., перебуваючи в приміщенні магазину «Епіцентр К» № 2, по вул. Велика Кільцева, 1-б в м. Києві, вирішив повторно, таємно викрасти чуже майно. Так, ОСОБА_3 , ходячи між торговими рядами вищевказаного магазину, та скориставшись тим, що за його діями ніхто не спостерігає, таємно викрав чуже майно, а саме: 2 зубні щітки «Колгейт 360 електрична», упаковку пакетів для сміття «ФБ 35л/50 шт», дезодорант для взуття «ЗА» 150 мл., розчинник без прекурсорів « 646», об`ємом 1 л, завдавши TOB «Епіцентр К» № 2 загального матеріального збитку на суму 288 грн. 42 коп. Після чого, ОСОБА_3 , направився до виходу із магазину, пройшов касову зону не сплачуючи за товар, але не довів свій умисел до кінця, так як був затриманий при виході з магазину працівниками охорони магазину.
Крім того, обвинувачений ОСОБА_3 , 20.07.2014 року, приблизно о 15 год.00 хв., перебуваючи в приміщенні магазину «Епіцентр К» № 2 по вул. Велика Кільцева, 1-б в м. Києві вирішив повторно, таємно викрасти чуже майно. Так, ОСОБА_3 , ходячи між торговими рядами вищевказаного магазину, пішов до відділу інструментів та скориставшись тим, що за його діями ніхто не спостерігає, таємно викрав болторіз «PROLINE» вартістю 353 грн. 31 коп., який заховав до портфелю. Після чого, ОСОБА_3 , направився до виходу, та пройшов касову зону, не сплачуючи за товар, але не довів свій умисел до кінця, так як був затриманий при виході з магазину працівниками охорони магазину.
Враховуючи, що злочини, які утворюють повторність, відповідають одному і тому самому складу злочину, їх кваліфікація здійснюється за однією статтею або частиною статті Особливої частини КК.
Таким чином, ОСОБА_3 визнається винуватим у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч. 2 ст. 15, ч. 2 ст. 185 КК України, а саме у закінченому замаху на таємне викрадення майна (крадіжку) вчиненому повторно.
Допитаний в ході судового розгляду обвинувачений ОСОБА_3 свою вину в інкримінованих йому кримінальних правопорушень визнав повністю, підтвердивши обставини викладені в обвинувальному акті та показав суду про те, що він дійсно 27.06.2014 р., приблизно о 16 год. 45 год. викрав у ТОВ «Епіцентр К», що за адресою: вул. В. Велика Кільцева, 1-б в м. Київ, 2 зубні щітки, упаковку пакетів для сміття, дезодорант для взуття та розчинник « 646», пройшов каси, але на виході був затриманий працівниками охорони. Крім того, 20.07.2014 р. приблизно о 15 год.00 хв., перебуваючи в приміщенні магазину «Епіцентр К» № 2 по вул. Велика Кільцева, 1-б в м. Києві викрав болторіз, пройшов каси, але був затриманий працівниками охорони магазину. Щиро розкаявся у вчиненому, просив суд не карати його суворо.
За згодою сторін згідно ст. 349 ч. 3 КПК України судом було визнано недоцільним дослідження таких доказів, як показання свідків та інших доказів, що були зібрані в ході досудового розслідування стосовно фактичних обставин кримінального провадження, оскільки обвинувачений та інші учасники судового розгляду правильно розуміють зміст цих обставин, немає сумнівів у добровільності та істинності їх позиції, а також фактичні обставини ніким не оспорюються.
Тому суд обмежив дослідження фактичних обставин допитом обвинуваченого та дослідженням таких матеріалів кримінального провадження, що характеризують його особу.
При обранні міри покарання ОСОБА_3 суд враховує наступні обставини кримінального провадження: ступінь тяжкості вчиненого обвинуваченим кримінального правопорушення; особу обвинуваченого, який за місцем проживання характеризується позитивно, на обліку у лікаря психіатра та нарколога не перебуває, раніше не судимий в силу ст. 89 КК України, перебуває у цивільному шлюбі, має на утриманні малолітню дитину являється інвалідом 2-ї групи.
Обставинами, що пом`якшують покарання обвинуваченого, у відповідності зі ст. 66 КК України, суд визнає щире каяття у вчиненому, визнання вини, наявність на утриманні малолітньої дитини, стан здоров`я обвинуваченого, відсутність фактичних збитків.
Обставин, що обтяжують покарання обвинуваченого згідно ст. 67 КК України судом не встановлено.
На підставі викладеного, суд надходить до висновку про те, що перевиховання та виправлення ОСОБА_3 можливо без ізоляції від суспільства, а тому необхідно призначити йому покарання в межах санкції ч. 2 ст. 15, ч. 2 ст. 185 КК України у виді позбавлення волі із застосуванням ст. 75 КК України та зобов`язати виконувати останнього, обов`язки, викладені в ст. 76 КК України, вважаючи таке покарання необхідним та достатнім для виправлення винуватого та попередження вчинення ним нових кримінальних правопорушень.
Долю речових доказів слід вирішити відповідно до вимог ст. 100 КПК України.
На підставі вищевикладеного, керуючись ст.ст. 368, 374 КПК України, -

з а с у д и в :

ОСОБА_3 визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 15, ч. 2 ст. 185 КК України, та призначити йому покарання у виді 2 (двох) років позбавлення волі.
Згідно ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_3 від відбування призначеного покарання з випробуванням, якщо він, протягом двох років іспитового строку, не вчинить нового кримінального правопорушення і виконає покладені на нього обов`язки.
Згідно ст. 76 КК України покласти на ОСОБА_3 обов`язки протягом іспитового строку не виїжджати за межі України на постійне проживання без дозволу органу кримінально-виконавчої системи, повідомляти зазначений орган про зміну місця проживання та періодично з`являтися для реєстрації в органи кримінально-виконавчої системи.
Речові докази у справі:
- зубні щітки «Колгейт 360 електрична» в кількості 2 шт., упаковка пакетів для сміття «ФБ 35л/50 шт.», дезодорант для взуття «ЗА», розчинник без прекурсорів « 646» 1 л., що передані під зберігальну розписку представнику потерпілого ТОВ «Епіцентр К» № 2 ОСОБА_7 , - повернути власнику потерпілому ТОВ «Епіцентр К» № 2 за належністю;
- болторіз «PROLINE», що переданий під зберігальну розписку представнику потерпілого ТОВ «Епіцентр К» № 2 ОСОБА_8 , - повернути власнику потерпілому ТОВ «Епіцентр К» № 2 за належністю.
Вирок може бути оскаржений до Апеляційного суду м. Києва через Голосіївський районний суд м. Києва протягом 30 діб з дня проголошення.
Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору.

Суддя ОСОБА_1