Ухвала іменем україни 21 січня 2016 року м. Київ

Колегія суддів судової палати у кримінальних справах
Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних
і кримінальних справ у складі:

головуючого ОСОБА_1 ,

суддів: ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

розглянула касаційну скаргу потерпілого ОСОБА_4 на ухвалу Апеляційного суду Закарпатської області від 21 вересня 2015 року у кримінальному провадженні № 000001 щодо ОСОБА_5 ,

в с т а н о в и л а:

Вироком Хустинського районного суду Закарпатської області від 17 жовтня 2014 року

ОСОБА_5 ,
ІНФОРМАЦІЯ_1 ,

уродженця с. Вишнівчик Перемишлянського району Львівської області, який проживає за адресою: АДРЕСА_1 , такого, що не має судимості,

засуджено за ч. 3 ст. 286 КК України до покарання у виді позбавлення волі на строк 8 років з позбавленням права керувати транспортними засобами на строк 3 роки.

Вироком вирішено питання щодо речових доказів та судових витрат у кримінальному провадженні.

За вироком суду ОСОБА_5 визнано винним та засуджено за те, що він 19 листопада 2012 року близько 17 год. 30 хв. у стані алкогольного сп`яніння та керуючи автомобілем марки "MitsubishiPajero 3,5 І V6 GLS", державний номерний знак НОМЕР_1 , рухаючись в напрямку м. Мукачево по автодорозі Мукачево - Рогатин - Львів, на 68 км об`їзної дороги м. Хуст, порушивши вимоги пунктів 2.3 (б), 2.9 (а), 10.1, 11.2, 11.3, 12.3 Правил дорожнього руху України, виїхав на зустрічну смугу, де допустив зіткнення із зустрічним автомобілем марки "Daewoo Nexia GLX", державний номерний знак НОМЕР_2 , під керуванням ОСОБА_6 , яка рухалась в зустрічному напрямку.

В результаті дорожньо-транспортної пригоди водій ОСОБА_6 та пасажир автомобіля ОСОБА_7 померли ІНФОРМАЦІЯ_2 від отриманих прижиттєвих тяжких тілесних ушкоджень; а пасажири автомобіля "Daewoo Nexia GLX" ОСОБА_8 та ОСОБА_9 отримали згідно висновків експерта тілесні ушкодження середнього ступеня тяжкості.

Своїми діями ОСОБА_5 грубо порушив вимоги пункти 1.3, 1.5, 2.3 (б), 2.9 (а), 10.1, 11.2, 11.3, 12.3 ПДР України і їх невиконання знаходиться в прямому причинному зв`язку з настанням тяжких наслідків загибель кількох осіб, а саме ОСОБА_6 та ОСОБА_7 , а також отримання тілесних ушкоджень середнього ступеню тяжкості неповнолітніми ОСОБА_8 та ОСОБА_9 .

Ухвалою Апеляційного суду Закарпатської області від 21 вересня 2015 року вирок місцевого суду змінено, виключено з нього вказівку суду про визнання обставинами, що обтяжують покарання ОСОБА_5 настання тяжких наслідків. Скасовано арешт, накладений ухвалою слідчого судді Хустського районного суду Закарпатської області від 05 грудня 2012 року на майно ОСОБА_5 : земельну ділянку та житловий будинок, що знаходяться за адресою: АДРЕСА_1 , та належать на праві спільної сумісної власності ОСОБА_10 та ОСОБА_5 .
У іншій частині вирок залишено без змін.
У касаційній скарзі потерпілий, не оспорюючи доведеності вини ОСОБА_5 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 286 КК України та правильності кваліфікації його дій, просить ухвалу апеляційного суду скасувати і призначити новий розгляд у суді апеляційної інстанції у зв`язку з невідповідністю призначеного покарання тяжкості кримінального правопорушення та особі засудженого внаслідок м`якості. На обґрунтування своїх вимог, потерпілий посилається на те, що апеляційний суд не мотивував чому до ОСОБА_5 застосовано покарання у виді позбавлення волі строком на 8 років з позбавленням права керувати транспортними засобами строком на 3 роки, а не 10 років позбавлення волі, що є найвищою мірою за санкцією ч. 3 ст. 286 КК України.

Заслухавши доповідь судді, перевіривши дотримання потерпілим порядку, строків касаційного оскарження та відповідність касаційної скарги вимогам закону, доводи касаційної скарги та надану до неї копію судового рішення, колегія суддів дійшла висновку, що у відкритті касаційного провадження слід відмовити з наступних підстав.
Суд касаційної інстанції, згідно з п. 2 ч. 2 ст. 428 КПК України, постановляє ухвалу про відмову у відкритті касаційного провадження, якщо з касаційної скарги, наданих до неї судових рішень та інших документів вбачається, що підстав для задоволення скарги немає.
Висновки суду про доведеність винуватості ОСОБА_5 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 286 КК України, за обставин, зазначених у вироку, та кваліфікація його дій у касаційній скарзі потерпілим не оспорюються.

Доводи ОСОБА_4 викладені в касаційній скарзі щодо невідповідності призначеного покарання тяжкості кримінального правопорушення та особі засудженого внаслідок м`якостіє не обґрунтованими.

Так, відповідно до ст. 370 КПК України судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим. Згідно з положеннями ч. 2 ст. 419 КПК України, при залишенні апеляційної скарги без задоволення в ухвалі суду апеляційної інстанції мають бути зазначені підстави, з яких апеляційну скаргу визнано необґрунтованою.

З огляду на положення статей 50, 65 КК України особі, яка вчинила злочин, має бути призначено покарання, необхідне й достатнє для виправлення та попередження вчинення нових злочинів. Це покарання має відповідати принципам справедливості, співмірності, індивідуалізації. Для вибору такого покарання суд повинен урахувати ступінь тяжкості кримінального правопорушення, конкретні обставини його вчинення, форму вини, наслідки цього діяння, дані про особу, обставини, що впливають на покарання, ставлення до своїх дій, інші обставини справи, які впливають на забезпечення відповідності покарання характеру та тяжкості вчиненого кримінального правопорушення.
Апеляційним судом вказані норми процесуального та матеріального права виконані у повному обсязі.
Так, апеляційний суд, переглядаючи кримінальне провадження щодо ОСОБА_5 у тому числі і за апеляційною скаргою потерпілого у порядку ст. 404 КПК України, обґрунтовано погодився з висновком районного суду щодо виду та міри покарання, який в достатній мірі врахував характер і ступінь тяжкості вчиненого ним кримінального правопорушення, дані про особу винуватого, який за місцем проживання та праці характеризується позитивно, неодноразово відзначався нагородами та відзнаками за сумлінну працю, раніше до кримінальної відповідальності не притягався.
Обставини, що пом`якшують покарання суд визнав, добровільне відшкодування завданої шкоди потерпілим, його вік та стан здоров`я. Обставиною, що обтяжує покарання визнано - вчинення злочину у стані алкогольного сп`яніння.
З таким висновком апеляційного суду погоджується і колегія суддів та вважає що, призначене ОСОБА_5 судом першої інстанції покарання, яке залишене апеляційним судом без змін, є необхідним та достатнім для виправлення засудженого та попередження вчинення нових злочинів, воно відповідає вимогам статей 50, 65, 66, 67 КК України.
Ухвала апеляційного суду належним чином вмотивована і відповідає положенням ст. ст. 370, 419 КПК України.
Враховуючи наведене, колегія суддів не вбачає підстав для скасування ухвали апеляційного суду з мотивів зазначених у касаційній скарзі потерпілого, а тому вважає, що у відкритті провадження за його касаційною скаргою слід відмовити.
Керуючись п. 2 ч. 2 ст. 428 Кримінального процесуального кодексу України, колегія суддів
у х в а л и л а :

Відмовити у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою потерпілого ОСОБА_4 на ухвалу Апеляційного суду Закарпатської області від 21 вересня 2015 року щодо засудженого ОСОБА_5 за ч. 3 ст. 286 КК України.

Ухвала оскарженню не підлягає.

С у д д і :

ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3