1Справа № 335/1293/15-к 1-кп/335/152/2015
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
31 серпня 2015 року м. Запоріжжя
Орджонікідзевський районний суд міста Запоріжжя у складі головуючого судді ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 , за участю прокурора ОСОБА_3 , захисників ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , законного представника неповнолітнього обвинуваченого ОСОБА_6 ОСОБА_7 , законного представника неповнолітнього обвинуваченого ОСОБА_8 ОСОБА_9 , розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду в м. Запоріжжі кримінальне провадження за обвинуваченням
ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця міста Запоріжжя, українця, громадянина України, неодруженого, дітей на утриманні не має, який має середню освіту, студента 1-го курсу ГУЗ «Запорізьке ВПУМ», який зареєстрований та мешкає за адресою: АДРЕСА_1 ; в силу ст. 89 КК України раніше не засуджений;
у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.186 КК України;
ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженця м. Москва, Російської Федерації, українця, громадянина України, неодруженого, дітей на утриманні не має, учня 9-го класу ЗОШ № 54, який зареєстрований та мешкає за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не засуджений;
у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.186 КК України;
06 січня 2015 року, приблизно о 01 годині 10 хвилин, знаходячись у дворі будинку АДРЕСА_3 , неповнолітній ОСОБА_8 вступив з неповнолітнім ОСОБА_6 в злочинний зговір, направлений на відкрите викрадення чужого майна.
У вказаний час ОСОБА_6 , знаходячись за спиною у потерпілого ОСОБА_10 наніс останньому один удар кулаком у потилицю, в результаті чого ОСОБА_10 нахилився вперед. В цей час, ОСОБА_8 який стояв перед ОСОБА_10 , наблизився до останнього впритул та наніс один удар ногою в область обличчя, спричинивши при цьому ОСОБА_10 згідно з висновком експерта № 97 від 26.01.2015 року, легкі тілесні ушкодження у вигляді: рана зовнішнього краю лівої брови, синець в окологлазничній області зліва з переходом на ліву скулову область, контузія лівого ока 1-2ст зі зниженням гостроти зору до 0,3 в гострий період. Таким чином, до ОСОБА_10 було застосовано насилля, яке не є небезпечним для його життя чи здоров`я.
Продовжуючи свій злочинний умисел, спрямований на відкрите викрадення чужого майна, ОСОБА_6 , знаходячись за спиною ОСОБА_10 наніс останньому один удар своєю правою ногою в область правого колінного суглобу. Від вказаного удару ОСОБА_10 впав на землю, на живіт. Після чого, ОСОБА_8 наніс ОСОБА_10 7 ударів кулаками обох рук по голові, а ОСОБА_11 в свою чергу, один удар ногою в область спини.
Далі, ОСОБА_6 сів зверху на спину ОСОБА_12 заважаючи таким чином останньому піднятися на ноги, шляхом утримання його на землі під дією ваги свого тіла та одночасно з цим зірвав з правого плеча ОСОБА_10 сумку чорного кольору фірми «Bradford», вартістю 370 гривень, в якій знаходились: 4 металеві ключі, які не представляють матеріальної цінності для потерпілого; довіреність на ім`я ОСОБА_10 на право представлення інтересів Укртрансінспекції, яка не представляє матеріальної цінності для потерпілого; 2 перепустки на ім`я ОСОБА_10 для проходження на територію Укртрансінспекції, які не представляють матеріальної цінності для потерпілого; 2 шкіряних чохли чорного кольору для мобільних телефонів, які не представляють матеріальної цінності для потерпілого; Кодекс України «Про автомобільний транспорт», який не представляє матеріальної цінності для потерпілого; брелок у вигляді знаку «Водолій», який на представляє матеріальної цінності для потерпілого та утримуючи при собі викрадену сумку зник з місця скоєння злочину.
В цей момент, ОСОБА_8 зірвав з шиї потерпілого срібний ланцюжок 925 проби, вартістю 550 гривень на якому знаходився срібний хрестик 925 проби, вартістю 150 гривень та також зник з місця скоєння злочину.
Таким чином, в результаті вищевказаних злочинних дій, неповнолітній ОСОБА_8 діючи за попередньою змовою з неповнолітнім ОСОБА_6 , з корисливих мотивів, з застосуванням насилля, яке не є небезпечним для життя чи здоров`я потерпілого, відкрито викрав майно ОСОБА_10 , спричинивши при цьому останньому матеріальні збитки на загальну суму 1070 гривень.
Допитаний у судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_6 повністю визнав свою провину та пояснив, що 06.01.2015 року вночі він разом з ОСОБА_13 зустрілися на пр.Металургів у м.Запоріжжя. Біля торгового кіоску побачили потерпілого, пішли за ним між житловими будинками. Вічев запитав у нього сигарет, після чого сказав йому щоб він вдарив потерпілого. Він ударив потерпілого своєю ногою по його ногах, після чого потерпілий впав. Вічев сів на потерпілого зверху та почав його бити. Після чого він забрав у потерпілого сумку, та пішов за гаражі, де викинув сумку потерпілого. Далі вони зустрілися під мостом з ОСОБА_13 .
Допитаний у судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_8 повністю визнав свою провину та пояснив, що 06.01.2015 року вночі він разом з ОСОБА_14 зустрілися на пр.Металургів у м.Запоріжжя. Біля торгового кіоску побачили потерпілого, пішли за ним між житловими будинками. Він запитав у нього сигарет, після чого сказав ОСОБА_14 , щоб він вдарив потерпілого. ОСОБА_14 ударив потерпілого своєю ногою по його ногах, після чого потерпілий впав. Він сів на потерпілого зверху та почав його бити. Після чого ОСОБА_14 забрав у потерпілого сумку, а він зірвав з шиї потерпілого ланцюжок, після чого він побіг в бік вул.12 Квітня, та дочекався під мостом ОСОБА_14 , після чого вони вдвох пішли в бік ОСОБА_15 , де їх затримали працівники міліції.
Допитаний у судовому засіданні потерпілий ОСОБА_10 пояснив суду, що 06 січня 2015 року обидва обвинувачених зустріли його у дворі будинку АДРЕСА_3 , спочатку просили у нього сигарет, потім побили його та один із обвинувачених вихватив його сумку з особистими документами, а другий обвинувачений зірвав з його шиї серебряний ланцюжок.
Судом також досліджені наступні докази:
Згідно з висновком експерта № 97 від 06.01.2015 року, рана зовнішнього краю лівої брови, синець в окологлазничній області зліва з переходом на ліву скулову область, контузія лівого ока 1-2ст зі зниженням гостроти зору до 0,3 в гострий період у ОСОБА_10 кваліфікуються як легкі тілесні ушкодження.
Відповідно протоколу предявлення особи для впізнання за фотознімками від 08.01.2015 року, потерпілий ОСОБА_10 впізнав ОСОБА_6 та ОСОБА_8 як осіб, які вчинили відносно нього злочин.
Згідно з протоколом огляду місця події від 06.01.2015 року за участі потерпілого ОСОБА_10 , обвинувачених ОСОБА_6 та ОСОБА_8 , потерпілий вказав про місце вчинення відносно нього злочину, а саме нанесення йому тілесних ушкоджень та викрадення його особистих речей, обвинувачені вказали на місце вчинення ними злочину відносно потерпілого ОСОБА_10 ..
Згідно з протоколом огляду речей від 08.01.2015 року за участі потерпілого ОСОБА_10 , потерпілий оглянув сумку чорного кольору, в якій знаходились дві перепустки на ім.я потерпілого, 4 ключі, доручення на його ім.я, та впізнав свої речі, які у нього 06 січня 2015 року вночі були пограбовані.
Суд кваліфікує дії обвинуваченого ОСОБА_6 за ч.2 ст.186 КК України, за ознаками відкритого викрадення чужого майна(грабежу), поєднаного з насильством, яке не є небезпечним для життя чи здоров`я потерпілого, вчинений за попередньою змовою групою осіб
Суд кваліфікує дії обвинуваченого ОСОБА_8 за ч.2 ст.186 КК України, за ознаками відкритого викрадення чужого майна(грабежу), поєднаного з насильством, яке не є небезпечним для життя чи здоров`я потерпілого, вчинений за попередньою змовою групою осіб
Відповідно до ст.66 КК України, судом встановлені наступні пом`якшуючі покарання обвинуваченого ОСОБА_6 обставини: щире каяття та вчинення злочину неповнолітнім.
Обставин, що обтяжують покарання ОСОБА_6 судом не встановлено.
Відповідно до ст.66 КК України, судом встановлені наступні пом`якшуючі покарання обвинуваченого ОСОБА_8 обставини: щире каяття та вчинення злочину неповнолітнім.
Обставин, що обтяжують покарання ОСОБА_8 судом не встановлено.
Призначаючи покарання обвинуваченим ОСОБА_6 , ОСОБА_8 , у відповідності до ст.ст.65, 103 КК України, постанови Пленуму Верховного Суду України від 16.04.2004 року № 5 „Про практику застосування судами України законодавства у справах про злочини неповнолітніх, ст.3 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, суд призначає покарання у межах, встановлених у санкції статті Особливої частини цього Кодексу, що передбачає відповідальність за вчинений неповнолітнім підсудним злочин, відповідно до положень Загальної частини цього Кодексу, враховуючи ступінь суспільної небезпечності вчиненого ним злочину, обставини вчинення злочину, його тяжкість, ступінь здійснення злочинних намірів, обставини, що помякшують та обтяжують покарання підсудного, особу винного, умови його життя і виховання, рівень розвитку, маючи на увазі, що метою покарання такого засудженого є його виправлення, виховання та соціальна реабілітація.
При призначенні покарання обвинуваченому ОСОБА_6 , суд враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, яке віднесено законом до категорії тяжких злочинів, особу винного ОСОБА_6 , який є учнем державного навчального закладу „Запорізьке вище професійне училище „Моторобудівник, за місцем навчання характеризується незадовільно, перебуває на повному державному утриманні, виховувався без батьківської опіки, мати дитини позбавлена батьківських прав, батько дитини раніше засуджений, на обліку у Запорізькій обласній психіатричній лікарні та Запорізькому обласному наркологічному диспансері не перебуває, раніше в силу ст.89 КК України не судимий.
Враховуючи вищевикладене, суд дійшов висновку, що для виправлення обвинуваченого ОСОБА_6 , та попередження вчинення ним нових злочинів слід призначити покарання, не повязане з позбавленням волі, з застосуванням випробування на підставі ст.75, 104 КК України та покладенням на нього обовязків, передбачених ч.1 ст.76 КК України.
При призначенні покарання обвинуваченому ОСОБА_8 , суд враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, яке віднесено законом до категорії тяжких злочинів, особу винного ОСОБА_8 , який вчинив злочин у стані обмеженої осудності, примусових засобів медичного характеру не потребує, є учнем Запорізької загальноосвітньої школи 1-111 ступенів № 54, має статус дитини-сироти, виховується бабусею, яка в силу похилого віку впливу на нього не має, за місцем навчання характеризується незадовільно, на обліку у Запорізькій обласній психіатричній лікарні та Запорізькому обласному наркологічному диспансері не перебуває, раніше не судимий.
Враховуючи вищевикладене, суд дійшов висновку, що для виправлення обвинуваченого ОСОБА_8 , та попередження вчинення ним нових злочинів слід призначити покарання, не повязане з позбавленням волі, з застосуванням випробування на підставі ст.ст. 75, 104 КК України та покладенням на нього обовязків, передбачених ч.1 ст.76 КК України.
Цивільний позов потерпілим ОСОБА_10 не заявлявся.
Речові докази слід вирішити на підставі ст.100 КПК України.
Судові витрати по кримінальному провадженню відсутні.
Керуючись ст. ст.368, 370, 374 КПК України, суд
ЗАСУДИВ:
ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнати винним у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст.186 КК України та призначити йому покарання у вигляді 4 (чотирьох ) років позбавлення волі ;
На підставі ст.ст.75,104 КК України звільнити засудженого від відбування призначеного покарання з випробуванням на 2 (два) роки.
У відповідності зі ст.76 КК України покласти на ОСОБА_6 такі обовязки:
- не виїжджати за межі України на постійне проживання без дозволу кримінально-виконавчої інспекції;
- повідомляти кримінально-виконавчу інспекцію про зміну місця проживання, роботи або навчання;
- періодично зявлятися для реєстрації в кримінально-виконавчу інспекцію.
ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , визнати винним у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст.186 КК України та призначити йому покарання у вигляді 4 (чотирьох ) років позбавлення волі ;
На підставі ст.ст.75,104 КК України звільнити засудженого від відбування призначеного покарання з випробуванням на 2 (два) роки.
У відповідності зі ст.76 КК України покласти на ОСОБА_8 такі обовязки:
- не виїжджати за межі України на постійне проживання без дозволу кримінально-виконавчої інспекції;
- повідомляти кримінально-виконавчу інспекцію про зміну місця проживання, роботи або навчання;
- періодично зявлятися для реєстрації в кримінально-виконавчу інспекцію.
Речові докази: сумку чорного кольору фірми „Bradford, в якій знаходились 4 металеві ключі, довіреність на ім.я ОСОБА_10 , 2 перепустки на ім.я ОСОБА_10 , 2 шкіряних чохли чорного кольору для мобільних телефонів, Кодекс України „Про автомобільний рух, брелок у вигляді знаку „водолій, срібний ланцюжок, передані на відповідальне зберігання потерпілому ОСОБА_10 , - залишити ОСОБА_10 .
Вирок може бути оскаржений в апеляційний суд Запорізької області через Орджонікідзевський районний суд м.Запоріжжя протягом 30 днів з моменту його проголошення. Для осіб, які перебувають під вартою, строк подачі апеляційної скарги обчислюється з моменту вручення копії судового рішення.

Суддя ОСОБА_1