Провадження №1-кп/639/135/16
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
17 лютого 2016 року м. Харків

Жовтневий районний суд м. Харкова у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участю: секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

представника Холодногірської виправної колонії №18 ОСОБА_4 ,

обвинуваченого ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду в м. Харкові в режимі відеоконференції між Жовтневим районним судом м. Харкова та Холодногірською виправною колонією №18 кримінальне провадження №0002180 від 03.12.2015 року за обвинуваченням:

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Мерефа Харківської області, українця, громадянина України, з середньою спеціальною освітою, офіційно не працюючого, не одруженого, який має на утриманні неповнолітню доньку, зареєстрованого та фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимого: 25.07.2013 року Харківським районним судом Харківської області за ч.2 ст.121, ч.1 ст.296, ч.1 ст.70 КК України до 7 років 6 місяців позбавлення волі, ухвалою Жовтневого районного суду м. Харкова від 03.02.2016 року на підставі ч.5 ст.72 КК України ОСОБА_5 зараховано в строк відбування покарання строк попереднього ув`язнення з 24.10.2011 по 05.11.2013 року,

у вчиненні злочину, передбаченого ст.391 КК України, -

В С Т А Н О В И В:
ОСОБА_5 з 24.10.2011 року знаходиться в місцях позбавлення волі, а з 11.11.2013 року відбуває покарання в Холодногірській виправній колонії УДПтСУ в Харківській області (№18), яка знаходиться за адресою: м. Харків, вул. Рубанівська, буд.4. По прибуттю до установи засудженому ОСОБА_5 були роз`яснені права та обов`язки засуджених та вимоги режиму відбуття покарання.
Під час відбуття покарання у місцях позбавлення волі засуджений ОСОБА_5 , діючи умисно, з метою порушення режиму відбуття покарання, став на шлях злісної непокори законним вимогам адміністрації установи, у зв`язку з чим на нього було накладено 19 дисциплінарних стягнень за різні порушення режиму відбуття покарання, з яких: 7 разів поміщений до дисциплінарного ізолятору установи, 2 рази до приміщення камерного типу установи та отримав 10 доган.
23.11.2015 року на засудженого ОСОБА_5 за перешкоджання проведенню особистого огляду було накладено дисциплінарне стягнення у вигляді поміщення до дисциплінарного ізолятору установи строком на 15 діб.
При цьому, 03.12.2015 року засуджений ОСОБА_5 , знаходячись у приміщенні дисциплінарного ізолятору установи, продовжив допускати порушення режиму утримання і не виконувати законні вимоги представників адміністрації ХВК №18.
Так, 03.12.2015 року о 10 годині в приміщенні дисциплінарного ізолятора ХВК №18, начальник відділення СПС №1 молодший сержант внутрішньої служби ОСОБА_6 пред`явив засудженому ОСОБА_5 законну вимогу виконати чергове чергування, а саме: виконати роботи по прибиранню камери дисциплінарного ізолятора, в якій останній утримувався. При цьому, засуджений ОСОБА_5 був в повному обсязі забезпечений необхідним господарським інвентарем (совок, віник, відро, ганчірка), був нагодований, одягнений і взутий по сезону, скарг на стан здоров`я він не висловлював.
Проте, у присутності чергового помічника начальника ХВК №18 старшого лейтенанта внутрішньої служби ОСОБА_7 , виконуючого обов`язки начальника медичної частини ХВК №18 ОСОБА_8 , засуджених ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , засуджений ОСОБА_5 , діючи з умислом, направленим на злісну непокору законним вимогам адміністрації виправної установи, демонстративно, в категоричній формі, відкрито відмовився від виконання законної вимоги начальника відділення СПС №1 ОСОБА_6 .
Начальником відділення СПС №1 ОСОБА_6 засудженому ОСОБА_5 під розпис додатково було роз`яснено положення ст.ст.107, 118, 132 Кримінально-виконавчого кодексу України, глави 25 Правил внутрішнього розпорядку установ виконання покарань України, що його відмова від виконання законних вимог адміністрації установи тягне за собою кримінальну відповідальність, передбачену ст.391 КК України.

В свою чергу, засуджений ОСОБА_5 заявив, що правові наслідки відмови від виконання законних вимог представників адміністрації виправної установи його не хвилюють, що взагалі виконання законних вимог представників адміністрації виправної установи принижує його людську гідність, що він і в майбутньому немає наміру їх виконувати. Далі, начальником відділення СПС №1 ОСОБА_6 , у присутності вищезгаданих осіб, засудженому ОСОБА_5 знов була пред`явлена законна вимога, приступити до виконання чергового чергування, а саме: виконати роботи по прибиранню камери дисциплінарного ізолятора, в якій він утримується. Проте, у присутності вищезгаданих осіб, засуджений ОСОБА_5 , діючи з умислом, направленим на злісну непокору законним вимогам адміністрації виправної установи, демонстративно, в категоричній формі, відкрито відмовився від виконання законної вимоги начальника відділення СПС №1 ОСОБА_6 .
У той же день, 03.12.2015 року о 10 год. 30 хв. в приміщенні дисциплінарного ізолятора ХВК №18, начальник відділення СПС №1 ОСОБА_6 повторно пред`явив засудженому ОСОБА_5 законну вимогу виконати чергове чергування, а саме: виконати роботи по прибиранню камери дисциплінарного ізолятора, в якій останній утримувався. Проте, у присутності чергового помічника начальника ХВК №18 ОСОБА_7 , виконуючого обов`язки начальника медичної частини ХВК №18 ОСОБА_8 , засуджених ОСОБА_11 , ОСОБА_10 , засуджений ОСОБА_5 вдруге відкрито відмовився від виконання законної вимоги начальника відділення СПС №1 ОСОБА_6 .
Також, 03.12.2015 року о 11 годині, в приміщенні дисциплінарного ізолятора ХВК №18, начальник відділення СПС №1 ОСОБА_12 у третій раз пред`явив засудженому ОСОБА_5 законну вимогу виконати чергування, а саме: виконати роботи по прибиранню камери дисциплінарного ізолятора, в якій останній утримувався. Проте, у присутності вказаних осіб, засуджений ОСОБА_5 втретє відкрито відмовився від виконання законної вимоги начальника відділення СПС №1 ОСОБА_6 .
Свою відмову засуджений ОСОБА_5 мотивував особистими переконаннями, незгодою з режимом утримання в колонії, а також тим, що вважає дану роботу для себе неприйнятною та такою що принижує його людську гідність. При цьому, ОСОБА_5 поводився гордовито, зухвало, демонстративно відмовлявся виконувати законні вимоги представника адміністрації та своєю поведінкою надавав негативний вплив на інших засуджених.
03.12.2015 року засуджений ОСОБА_5 був оглянутий виконуючим обов`язки начальника медичної частини ХВК №18 ОСОБА_8 , який після проведення медичного огляду дав медичний висновок про те, що засуджений ОСОБА_5 здоровий та може виконувати роботи по прибиранню камери дисциплінарного ізолятора.
Засудженому ОСОБА_5 в період відбування покарання в ХВК №18 неодноразово раніше доводилися норми режиму відбування покарання, правила поведінки засуджених, правила внутрішнього розпорядку колонії, норми дисциплінарної та кримінальної відповідальності за вчинення засудженими протиправних дій, зокрема, норми кримінальної відповідальності за вчинення засудженими протиправних дій, що підпадають під ознаки ст.391 КК України.
Допитаний у судовому засіданні ОСОБА_5 свою провину в інкримінованому злочині за ст.391 КК України визнав у повному обсязі, у вчиненому розкаюється, повністю підтверджує фактичні обставини вчинення злочину.

Під час допиту у судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_5 пояснив, що на даний час відбуває покарання у Холодногірській виправній колонії №18. Так, 03 грудня 2015 року представники адміністрації виправної колонії дійсно три рази пропонували йому приступити до прибирання камери дисциплінарного ізолятора, однак він відмовився від цього, за особистими переконаннями. Свою відмову мотивував тим, що не погоджується із режимом утримання в колонії, вважає дану роботу для себе неприйнятною та такою, що принижує його людську гідність. При цьому, за станом здоров`я міг виконувати доручену роботу, був забезпечений необхідним господарським інвентарем.
Показання ОСОБА_5 є послідовними, логічними і не викликають у суду сумніву щодо правильності розуміння обвинуваченим змісту обставин кримінального правопорушення, добровільності та істинності його позиції.

Враховуючи повне визнання обвинуваченим ОСОБА_5 своєї вини у скоєному злочині та щире каяття, заслухавши думку учасників кримінального провадження, за відсутності заперечень та сумнівів у добровільності їх пропозицій, суд визнає недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються.

Таким чином, суд вважає за можливе розглянути вказану справу в порядку ч.3 ст.349 КПК України, обмежившись допитом обвинуваченого та дослідженням матеріалів кримінального провадження. На виконання вимог ч.3 ст.349 КПК України, учасникам судового провадження роз`яснено про позбавлення права оскаржити визнані обставини в апеляційному порядку.

Враховуючи викладене суд приходить до висновку, що своїми умисними діями ОСОБА_5 вчинив злочин, передбачений ст.391 КК України, тобто злісна непокора законним вимогам адміністрації виправної установи особою, яка відбуває покарання у виді позбавлення волі, якщо ця особа за порушення вимог режиму відбування покарання була піддана протягом року стягненню у виді переведення до приміщення камерного типу (одиночної камери).
Вивченням особи обвинуваченого ОСОБА_5 встановлено, що він тяжких хронічних захворювань не має, до арешту офіційно не працевлаштований, не одружений, однак має на утриманні неповнолітню доньку ОСОБА_13 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , раніше судимий, за час відбування покарання характеризується негативно, заохочень не має, має 19 непогашених стягнень (к/п а.с.36-50).

Обставиною, яка відповідно до ст.66 КК України пом`якшує покарання ОСОБА_5 , є щире каяття та активне сприяння розкриттю злочину.

Згідно ст.67 КК України обставин, які обтяжують покарання ОСОБА_5 , під час досудового розслідування та судового розгляду не встановлено.

Призначаючи покарання ОСОБА_5 суд виходить з положень ст.ст.50, 65 КК України, враховує характер і ступінь тяжкості вчиненого ним злочину, наявність обставини, що пом`якшує покарання та відсутність обтяжуючих покарання обставин, дані про особу обвинуваченого, у зв`язку з чим суд вважає необхідним та достатнім призначити йому покарання в межах мінімальної санкції за ст.391 КК України у вигляді позбавлення волі.

Оскільки ОСОБА_5 вчинив інкримінований злочин під час відбування покарання в місцях позбавлення волі, станом на 17.02.2016 року не відбута частина покарання складає 1 рік 1 місяць 26 днів, тому на підставі вимог ст.71 КК України суд остаточно призначає йому покарання за сукупністю вироків, шляхом часткового приєднання до призначеного за цим вироком покарання, не відбутої частини покарання за вироком Харківського районного суду Харківської області від 25.07.2013 року.

Цивільний позов по кримінальному провадженню не заявлено, речових доказів та судових витрат по справі немає.

Оскільки обвинуваченому ОСОБА_5 судом призначено покарання у виді позбавлення волі, яке він повинен відбувати реально, тому до набрання вироком законної сили у відношенні нього необхідно обрати запобіжний захід у вигляді тримання під вартою в умовах Харківської установи виконання покарань №27, у зв`язку з чим клопотання прокурора підлягає задоволенню.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.369-371, 373, 374, 376, 392 - 395 КПК України, суд, -

З А С У Д И В:
ОСОБА_5 визнати винуватим у пред`явленому обвинуваченні у вчиненні злочину, передбаченого ст.391 КК України, та призначити йому покарання у виді 1 (одного) року позбавлення волі.
На підставі ст.71 КК України за сукупністю вироків, до призначеного покарання частково приєднати невідбуту частину покарання за вироком Харківського районного суду Харківської області від 25.07.2013 року у виді 6 (шести) місяців позбавлення волі, та остаточно визначити ОСОБА_5 до відбування покарання у виді 1 (одного) року 6 (шести) місяців позбавлення волі.
Початок строку відбуття покарання обвинуваченому ОСОБА_14 обчислювати з моменту постановлення вироку, тобто з 17.02.2016 року.
До набрання вироком законної сили обрати у відношенні ОСОБА_5 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою у Харківській установі виконання покарань УДПтС України в Харківській області №27.

Вирок може бути оскаржений в порядку статті 394 КПК України до апеляційного суду Харківської області через Жовтневий районний суд м. Харкова протягом 30 (тридцяти) днів з дня його проголошення, а для особи, що перебуває під вартою - з моменту вручення копії судового рішення.

Копію вироку негайно після його проголошення направити обвинуваченому та прокурору. Копія судового рішення не пізніше наступного дня після ухвалення надсилається учаснику судового провадження, який не був присутнім в судовому засіданні.

Суддя ОСОБА_1