Бориспільський міськрайонний суд Київської області
Справа №1-132/2010 р.
ВИРОК

Іменем України

25 травня 2010 року

Бориспільський міськрайонний суд Київської області в складі:

головуючого судді - Журавського В.В.

при секретарі - Хутінаєвій О.Ю.

з участю прокурора - Рифи Н.В.

потерпілого - ОСОБА_1П,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в М.Бориспіль кримінальну справу по обвинуваченню:

ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженця і жителя ІНФОРМАЦІЯ_2, ІНФОРМАЦІЯ_3, одруженого, військовозобов»язаного, громадянина України, не працюючого, має на утриманні малолітню дитину, раніше не судимого, у скоєнні злочину, передбаченого ч.3 ст,186, 128 КК України;

встановив:

22.11.2008 року, близько 1 години ОСОБА_2, перебуваючи поблизу гаражного приміщення по вул,.Суворова в м. Бориспіль Київської області вступив у злочинну змову з ОСОБА_3, справа відносно якого, судом виділена в окреме провадження направлену на таємне викрадення майна громадян.

Реалізуючи свій злочинний умисел, 22.11.2008 року, близько 4 години вказані особи, на автомобілі НОМЕР_1 прибули до огородженої території СТО, розташованої у провулку Сєрова 41, звідки викрали 30 автомобільних шин, вартістю 3000 грн,, які відвезли до гаража, розташованого по вул. Суворова 41, таким чином розпорядились викраденим на власний розсуд.

Продовжуючи злочинну діяльність ОСОБА_2 В,А. і ОСОБА_3 знову повернулись до місця злочину, звідки шляхом вільного доступу викрали двигун до автомобіля Ауді А6, вартістю 3000 грн., двигун „Вихор" до човна, вартістю 2800 грн., двигун „Вихор" до човна, вартістю 800 грн., завантаживши викрадене в автомобіль.

В цей час ОСОБА_2 і ОСОБА_3 були помічені потерпілим ОСОБА_1, який став їх переслідувати. ОСОБА_3 з місця скоєння злочину втік, а ОСОБА_2 сів за кермо автомобіля. В цей час ОСОБА_1 намагаючись затримати ОСОБА_2 вхопив його за куртку, а той щоб втекти, став зачиняти двері автомобіля, в результаті чого дверима вдарив по руці потерпілого, чим необережно заподіяв ОСОБА_1 тілесні ушкодження у вигляді перелому фаланги 4 пальця лівої кисті, що за своїм характером тягне тривалий розлад здоров"я на строк понад 21 день і за цією ознакою відноситься до тілесних ушкоджень середньої тяжкості. ОСОБА_2 не передбачав можливості настання таких наслідків, хоча повинен був і міг їх передбачити.

Будучи допитаним в якості підсудного у скоєнні злочину передбаченого ч.3 ст.186, ст.128 КК України ОСОБА_2А, свою вину в скоєнні інкримінованого йому злочину визнав повністю, визнав цивільний позов та дав покази про те, що 22.11.2008 року, близько 4 години він та ОСОБА_3, заздалегідь домовившись про-скоєння крадіжки, на автомобілі НОМЕР_2 прибули до території СТО, розташованої у провулку Сєрова 41, звідки викрали ЗО автомобільних шин, які відвезли до гаража, розташованого по вул. Суворова 41, що належить ОСОБА_2

Після цього він і ОСОБА_3О, знову повернулись до місця злочину, звідки шляхом вільного доступу викрали двигун до автомобіля Ауді А6 та два двигуни „Вихор" до човна, завантаживши викрадене в автомобіль.

В цей час вони були помічені потерпілим ОСОБА_1, який став їх переслідувати. ОСОБА_3 0,0. з місця скоєння злочину втік, а він, намагаючись втекти сів за кермо автомобіля. В цей час Штефанюк Ю,П. вхопив його за куртку, а він щоб втекти, став зачиняти двері автомобіля, в результаті чого дверима вдарив по руці потерпілого, чим заподіяв ОСОБА_1 тілесні ушкодження у вигляді перелому фаланги 4 пальця лівої кисті. У скоєному розкаюється. Викрадене майно було повністю повернуте потерпілому.

Від дослідження письмових та інших доказів по справі підсудний відмовився, визнавши свою вину повністю в пред'явленому обвинуваченні. Тому суд визнав недоцільним дослідження тих доказів стосовно тих фактичних обставин справи, які ніким не оспорюються, з'ясувавши правильне розуміння підсудним та іншими учасниками судового розгляду змісту цих обставин та обмежив дослідження фактичних обставин справи допитом підсудних та матеріалів справи, які їх характеризують. З цього приводу кожному з підсудних та учасникам судового розгляду судом роз'яснено вимоги ст. 299 КПК України, про те, що вони позбавлені права посилання на докази, які судом не досліджувалися, в апеляційній інстанції.

Таким чином, суд, оцінюючи вищевикладене, вважає, що в судовому засіданні знайшло своє підтвердження вчинення ОСОБА_2А, злочину, передбаченого ч. З ст. 186 КК України, що кваліфікується, як відкрите викрадення чужого майна (грабіж), поєднаний із насильством, яке не є небезпечним для життя чи здоров»я потерпілого, вчинений групою осіб, поєднаний з проникненням у сховище.

Крім цього в судовому засіданні також знайшло своє підтвердження вчинення ОСОБА_2 злочину, передбаченого ст..128 КК України, що кваліфікується, як необережне середньої тяжкості тілесне ушкодження.

Обираючи покарання підсудному, суд керується вимогами ст.65 КК України -враховує суспільну небезпеку вчиненого злочину, особи підсудного, обставини, що

обтяжують і пом»якшують покарання, його вік та стан здоров»я. Підсудному має бути призначене покарання необхідне і достатнє для його виправлення та попередження нових злочинів.

Підсудний ОСОБА_2 по місцю проживання характеризується посередньо, на обліках у лікарів наркологів-психіатрів не перебуває, раніше не судимий, не працює, має на утриманні малолітню дитину.

До обставин, що у відповідності до ст.66 КК України пом'якшують покарання підсудного ОСОБА_2 суд відносить те, що підсудний активно сприяв розкриттю злочину, у вчиненому розкаявся.

Обставин, що у відповідності до ст.67 КК України обтяжують покарання підсудного ОСОБА_2 судом не встановлено.

Крім того суд вважає переконливими запевнення ОСОБА_2 про своє виправлення і застосовує до нього вимоги ст.ст.75, 76 КК України та призначає йому покарання не пов»язане з позбавленням волі так як вважає, що виправлення підсудного можливе без ізоляції від суспільства.

Цивільний позов по справі в частині матеріальної шкоди слід задовольнити в повному обсязі, а моральну шкоду задовольнити частково.

Так, у відповідності до ст.1195 Цивільного кодексу України, фізична особа, яка завдала шкоди каліцтвом або іншим ушкодженням здоров"я, зобов'язана відшкодувати потерпілому заробіток (дохід) втрачений ним внаслідок втрати чи зменшення професійної або загальної працездатності, а також відшкодувати додаткові витрати.

Потерпілий ОСОБА_1 втратив працездатність на 45 днів. Його дохід в середньому за один день у 2008 році складав 222 грн. 65 коп., що за 45 днів становить 10019 грн. 25 коп.

Таким чином, в цій частині суд вважає цивільний позов доведеним і дана сума підлягає стягненню на користь потерпілого ОСОБА_1

У відповідності до ст.Л167 Цивільного кодексу України моральна шкода, завдана фізичній особі неправомірними діями відшкодовується особою, яка її завдала. ОСОБА_1 поніс певні моральні страждання, але суд вважає моральну шкоду в розмірі 25000 грн. такою, що не відповідає характеру і розміру моральних страждань і задовольняє цивільний позов в цій частині на суму в 10000 грн., яка підлягає стягненню з ОСОБА_2

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 323-324, 330,331,332 КПК України, суд -

засудив:

Визнати ОСОБА_2 винним у злочинах, передбачених ч.3 ст.186, 128 КК України і призначити йому покарання: за ч.З ст.186 КК України - 4 (чотири) роки позбавлення волі; за ст..128 КК України - 2 роки обмеження волі.

У відповідності до ст. 70 КК України, шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим, остаточно призначити ОСОБА_2 покарання - 4 (чотири) роки позбавлення волі.

У відповідності до ст.ст.75, 76 КК України звільнити засудженого ОСОБА_2 від відбування покарання з випробуванням встановивши йому іспитовий строк тривалістю 2 (два) роки.

Покласти на засудженого ОСОБА_2 такі обов»язки:

-не виїжджати за межі України на постійне проживання без дозволу органу кримінально-виконавчої системи;

-повідомляти органи кримінально-виконавчої системи про зміну місця проживання, роботи або навчання;

-періодично з»являтися для реєстрації в органи кримінально-виконавчої системи.

Цивільний позов по справі задовольнити частково. Стягнути з засудженого ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1, проживаючого в М.Бориспіль, АДРЕСА_1 матеріальну шкоду в сумі 10019 (десять тисяч дев'ятнадцять) грн. 25 коп. та моральну шкоду в розмірі 10000 (десять тисяч) грн.

До вступу вироку в законну силу міру запобіжного заходу ОСОБА_2 залишити без змін-підписку про невиїзд з постійного місця проживання.

Речові докази, що знаходяться на відповідальному зберіганні у потерпілого ОСОБА_1 - йому повернути.

На вирок може бути подана апеляція до апеляційного суду Київської області протягом п'ятнадцяти діб з моменту його проголошення, а засудженими з моменту отримання копії вироку.

Суддя В.В. Журавський