В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
19.10.2015 Справа №607/3970/15-к

Тернопільський міськрайонний суд в складі:
головуючого судді ОСОБА_1

при секретарі судового засідання ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Тернополі кримінальне провадження № 607/ 3970/15-к про обвинувачення:

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця та мешканця АДРЕСА_1 , громадянина України, з освітою 9 класів, неодруженого, навчається у Тернопільському вищому професійному училищі ресторанного сервісу і торгівлі , не судився ,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 296 КК України,

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженця та мешканця АДРЕСА_2 громадянина України, з середньою освітою, навчається у Тернопільському вищому професійному училищі ресторанного сервісу і торгівлі , не судився

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 296 КК України,

за участю :

прокурора - ОСОБА_5

обвинувачених ОСОБА_3 , ОСОБА_4

законних представників ОСОБА_6 , ОСОБА_7

захисників ОСОБА_8 , ОСОБА_9 ,

ВСТАНОВИВ :

09 лютого 2015 року близько 04 години ОСОБА_10 разом з ОСОБА_3 зреалізовуючи свій умисел на вчинення хуліганських дій , перебуваючи у громадському місці біля будинку №1 по вулиці Гетьмана І. Мазепи в м. Тернополі, грубо порушуючи громадський порядок, з мотивів явної неповаги до суспільства, що виразилось в зневажливому ставленні до громадського порядку та існуючих у суспільстві загальновизнаних правил поведінки і моральності, демонструючи байдуже ставлення до суспільних відносин, які забезпечують спокійний відпочинок громадян і дотримання правил поведінки в побуті, з метою самоутвердитись в очах ОСОБА_11 та ОСОБА_12 , на очах ОСОБА_13 . ОСОБА_4 безпричинно розпочав конфлікт із ОСОБА_11 .

Під час конфлікту , ОСОБА_10 діючи з особливою зухвалістю, яка виразилась у спричиненні тілесних ушкоджень, наніс удар кулаком правої руки у ліве око ОСОБА_11 , внаслідок чого потерпілий впав на землю та один удар кулаком в праву частину потилиці, в результаті чого ОСОБА_11 , втратив свідомість .

В цей час ОСОБА_3 зреалізовуючи спільний умисел, схопив потерпілого ОСОБА_12 за куртку , кинув його на землю та умисно наніс йому два удари ногами в обличчя, та два удари у лікоть лівої руки .

В результаті вказаних неправомірних дій ОСОБА_3 спричинив ОСОБА_12 синець верхньої і садно нижньої губ, синець в ділянці лівого ліктьового суглоба, садна правої кисті, що за ступенем тяжкості належать до легких тілесних ушкоджень; ОСОБА_10 спричинив ОСОБА_11 - синець і садно на лівій половині обличчя, що за ступенем тяжкості належать до легких тілесних ушкоджень.

Також, внаслідок неправомірних дій ОСОБА_14 та ОСОБА_3 було грубо порушено громадський порядок, а саме суспільні відносини, які забезпечують спокійний відпочинок громадян і дотримання правил поведінки в побуті, а також заподіяно шкоду особистим інтересам потерпілих ОСОБА_11 та ОСОБА_12 , наданим їм Конституцією України правам на повагу до гідності, свободу та особисту недоторканність.

ОСОБА_3 у судовому засіданні свою винуватість у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 296 КК України за обставин, викладених у обвинувальному акті визнав , повністю погодився зі всіма зібраними в процесі досудового розслідування доказами зі сторони обвинувачення, які підтверджують його винність у вчиненні кримінального правопорушення, відмовившись від їх дослідження під час судового розгляду. При цьому ОСОБА_3 у суді показав, що винуватим себе у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.296 КК України визнає повністю , дійсно, 09 лютого 2015 року, він разом із ОСОБА_4 по АДРЕСА_2 , розпочали словесний конфлікт із ОСОБА_11 і ОСОБА_12 , у подальшому він особисто вдарив потерпілого ОСОБА_11 , кулаком в око та по голові, внаслідок чого потерпілий впав. У вчиненому щиро розкаюється, просить суворо не карати оскільки вчинив злочин вперше, будучи неповнолітнім, з потерпілими помирився , вони не мають до нього ніяких претензій , більше ніколи не буде вчиняти правопорушень.

ОСОБА_4 у судовому засіданні свою винуватість у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 296 КК України за обставин, викладених у обвинувальному акті визнав , повністю погодився зі всіма зібраними в процесі досудового розслідування доказами зі сторони обвинувачення, які підтверджують його винність у вчиненні кримінального правопорушення, відмовившись від їх дослідження під час судового розгляду. При цьому ОСОБА_4 у суді показав, що винуватим себе у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.296 КК України визнає повністю , дійсно, він разом із ОСОБА_3 по АДРЕСА_2 , зранку 09 лютого 2015 року, під час сварки із ОСОБА_11 і ОСОБА_12 побили їх. При цьому особисто він шарпав потерпілого ОСОБА_12 за куртку, кинув на землю, вдарив ногами по тілу та в руку У вчиненому щиро розкаюється, просить суворо не карати оскільки вчинив злочин вперше, є неповнолітнім, з потерпілими помирився , вони не мають до нього ніяких претензій , позитивно характеризується за місцем навчання та проживання , більше ніколи не буде порушувати закон. Також, просить звільнити від покарання ,передати до повноліття під нагляд матері.

Законний представник обвинуваченого ОСОБА_3 ОСОБА_6 в суді показав , що є батьком ОСОБА_3 , який у вчиненому правопорушенні розкаюється , він має позитивний вплив на сина, переконаний, що син більше ніколи не порушить закон , тому просить суворо не карати його ,врахувати те, що на час вчинення правопорушення син був неповнолітнім.

Законний представник обвинуваченого ОСОБА_4 ОСОБА_7 в суді показала , що є матір`ю ОСОБА_4 , який у вчиненому правопорушенні розкаюється , вона має позитивний вплив на сина, він є доброю дитиною , допомагає їй по господарству та у вихованні ще двох дітей , підробляє для покращання матеріального стану сім"ї, переконана, що син більше ніколи не вчинить правопорушення , тому просить передати сина під її нагляд, оскільки зможе забезпечити його належну поведінку.

Представники Служби у справах неповнолітніх та дітей Тернопільської міської ради та Кримінальної міліції у справах неповнолітніх Тернопільського МВ УМВС України в Тернопільській області у суді підтвердили, що до вчинення даного правопорушення, ОСОБА_3 і ОСОБА_4 не перебували на обліку ні в службі, ні у кримінальній міліції, обоє позитивно характеризуються , повністю усвідомили неправомірність своїх дій, батьки мають на них позитивний вплив , обоє не заслуговують на суворе покарання.

Таким чином, судом установлено, що ОСОБА_3 вчинив кримінальне правопорушення , передбачене ч. 2 ст. 296 КК України хуліганство , тобто грубе порушення громадського порядку з мотивів явної неповаги до суспільства,що супроводжується особливою зухвалістю, вчинене за попередньою змовою групою осіб.

Також, судом установлено, що ОСОБА_4 вчинив кримінальне правопорушення , передбачене ч. 2 ст. 296 КК України хуліганство , тобто грубе порушення громадського порядку з мотивів явної неповаги до суспільства, що супроводжується особливою зухвалістю, вчинене за попередньою змовою групою осіб.

Вирішуючи питання щодо покарання ОСОБА_4 відповідно до вимог ст. ст. 50, 65 КК України, суд, враховує ступінь тяжкості вчиненого ним злочину, який є злочином середньої тяжкості; особу винного, який вперше притягується до кримінальної відповідальності, позитивно характеризується за місцем проживання та навчання, виховується у багатодітній сім"ї ; наявність обставин, що пом`якшують покарання, зокрема вчинення злочину неповнолітнім, щире каяття у вчиненому та активне сприяння розкриттю злочину, відсутність обставин, які б обтяжували покарання; бездоганну поведінку неповнолітнього після вчинення кримінального правопорушення.

При цьому відповідно до вимог ст. 105 КК України неповнолітній, який вчинив злочин невеликої або середньої тяжкості , може бути звільнений судом від покарання , якщо буде визнано, що внаслідок щирого розкаяння та подальшої бездоганної поведінки , він на момент постановлення вироку не потребує застосування покарання. У цьому разі суд застосовує до неповнолітнього примусові заходи виховного характеру.

З урахуванням вказаного суд вважає, що ОСОБА_4 можливо звільнити від покарання та застосувати щодо нього передбачений п. 3) ч. 2 ст. 105 КК України примусовий захід виховного характеру у виді передачі під нагляд матері ОСОБА_7 до досягнення ним повноліття .

При призначенні покарання ОСОБА_3 відповідно до вимог ст. ст. 50, 65 КК України, суд , враховуючи ступінь тяжкості вчиненого ним злочину , який є злочином середньої тяжкості; особу винного, обставини вчинення кримінального правопорушення, приходить до висновку, що ОСОБА_3 слід призначити покарання у виді позбавлення волі в межах санкції статті звинувачення .

Разом із тим, суд не знаходячи обтяжуючих вину ОСОБА_3 обставин, ,з урахуванням пом"якшуючих його винуватість обставини - щирого каяття у вчиненому злочині , особи винного , який вперше притягується до кримінальної відповідальності , на час вчинення кримінального правопорушення був неповнолітнім, позитивно характеризується за місцем проживання та навчання , тому приходить до переконання про необхідність на підставі ст. 75 КК України звільнення ОСОБА_3 від відбування покарання, з випробуванням, зі встановленням іспитового строку.

Керуючись ст. 405 КК України , ст. ст. 368-371, 373-376 КПК України, , суд ,

УХВАЛИВ:

ОСОБА_4 визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 296 КК України .

На підставі ст. 105 КК України звільнити ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_2 , від покарання та застосувати щодо нього примусовий захід виховного характеру у виді передачі ОСОБА_4 під нагляд матері ОСОБА_7 до досягнення ним повноліття .

ОСОБА_3 визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 296 КК України та призначити йому покарання у виді 1 (одного ) року позбавлення волі .

На підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_3 від відбування покарання зі встановленням іспитового строку терміном 1 (один ) рік .

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після прийняття рішення судом апеляційної інстанції.

Вирок може бути оскаржений до апеляційного суду Тернопільської області через Тернопільський міськрайонний суд шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченим та прокурору.

Учасники судового провадження мають право отримати копію вироку в суді.

Головуючий суддя ОСОБА_1