Тульчинський районний суд Вінницької області
Справа № 1-155 2010 рік.
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 жовтня 2010 року Тульчинський районний суд

Вінницької області

В складі головуючого судді Берегового О.Ю.

при секретарі Носулько К.П.

з участю прокурора Барановського О.Б.

розглянувши у відкритому засіданні в залі суду у місті Тульчині справу про обвинувачення

ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, українця, гр-на України, уродженця та жителя ІНФОРМАЦІЯ_2, ІНФОРМАЦІЯ_3, не одруженого, не працюючого, раніше судимого 19.12.2002 року ОСОБА_2 р/с по ст. 185 ч. З КК України 3 роки п/в, ст. 75 КК - i.e. 2 роки; 17.12.2003 року ОСОБА_2 р/с за ст.ст. 185 ч. З, 71 КК України до 4 років п/в; 13.02.2004 року ОСОБА_2 р/с за ст.ст. 185 ч. З, 70 ч. 4 КК - 4 роки 4 міс. п/в; 19.02.2007 року Тульчинським районним судом за ст.ст. 15 ч. З, 185 ч. З, 71 КК України до 4 років п/в; згідно постанови Вінницького р/с від 12.04.2010 року, на підставі ст. 81 КК України звільнений умовно-достроково, невідбутий строк 9 міс. 16 днів, у вчиненні злочину передбаченого ст. 395 КК України,-

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1, будучи неодноразово раніше судимим Тульчинським районним судом Вінницької області, а останній раз 19.02.2007 року за ст.ст. 15 ч. З, 185 ч. З, 71 КК України до 4 років позбавлення волі та згідно постанови Вінницького р/с від 12.04.2010 року на підставі ст. 81 КК України умовно-достроково звільненого, з невідбутим строком 9 місяців 16 днів на шлях виправлення не став і продовжував порушувати громадський порядок та неодноразово притягувався до адміністративної відповідальності, внаслідок чого 17.05.2010 року Тульчинським районним судом у відношенні нього було встановлено адміністративний нагляд.

Серед обмежень, передбачених адміністративним наглядом, ОСОБА_1 заборонялося залишати постійне місце проживання без дозволу керівництва ОСОБА_2 ГУМВС України у Вінницькій області, про встановлення яких він був ознайомлений в залі суду.

Однак, в травні 2010 року ОСОБА_1, з метою ухилення від адміністративного нагляду, самовільно, навмисно, без дозволу керівництва ОСОБА_2 ГУМВС України у Вінницькій області, без будь-яких поважних причин залишив місце проживання в ІНФОРМАЦІЯ_4 і на протязі дванадцяти днів місце перебування його було невідоме.

28.05.2010 року ОСОБА_1 був затриманий працівниками міліції і доставлений в ОСОБА_2

Підсудний ОСОБА_1 свою вину в скоєні інкримінованого йому злочину визнав повністю і суду показав, що 19.02.2007 року він був засуджений Тульчинським районним судом до 4 років позбавлення волі. 12.04.2010 року його було звільнено з місць позбавлення волі Стрижавської ВК умовно-достроково на 9 місяців 16 днів. Після цього він декілька разів притягувався до адміністративної відповідальності за порушення громадського порядку за що йому було встановлено адміністративний нагляд та роз'яснено обов'язки, яких він повинен був дотримуватись. До 17.05.2010 року він проживав в ІНФОРМАЦІЯ_5. Він вирішив не з'являтись на перевірки до міліції і вирішив поїхати в м. Тульчин до своєї знайомої ОСОБА_3, яка проживає ІНФОРМАЦІЯ_6, при цьому працівників РВ про це не повідомив. З 18 по 28.05.2010 року він проживав у ОСОБА_3 підробляючи на тимчасових заробюітках та ховаючись від працівників міліції. 28.05.2010 року його було в будинку затримано працівниками міліції. В скоєному щиро кається та просив суворо не карати.

Крім визнання підсудним своєї вини, його вина також підтверджується матеріалами справи: копією постанови про встановлення адміністративного нагляду /а.с. 15/, рапортами працівників ОСОБА_2 ГУМВС України /а.с. 6-8/ та іншими матеріалами справи.

Дослідивши зібрані докази, суд вважає, що вина підсудного ОСОБА_1 в самовільному залишенні місця проживання з метою ухилення від адміністративного нагляду доведена в судовому засіданні і його дії слід кваліфікувати за ст. 395 КК України.

Вирішуючи питання про призначення покарання підсудному ОСОБА_1, суд враховує суспільну небезпеку скоєного злочину, особу підсудного, який характеризується негативно.

До обставин, що пом'якшують відповідальність підсудного, суд відносить щире каяття в скоєному злочині.

Обтяжуючих обставин, судом не встановлено.

Враховуючи те, що ОСОБА_1, до якого було застосовано умовно-дострокове звільнення від відбування покарання, даний злочин вчинив протягом невідбутої частини покарання, суд вважає за необхідне призначити йому покарання з застосуванням ст.ст. 71, 72 КК України, шляхом часткового приєданння невідбутого ним покарання за вироком Тульчинського районного суду від 19.02.2007 року.

Відповідно до вимог постанови Пленуму Верхового Суду України № 7 від 24 жовтня 2003 року „Про практику призначення судами кримінального покарання" з послідуючими змінами і доповненнями, у разі, коли особа була засуджена до позбавлення волі та звільнена від відбування покарання умовно - достроково і в період строку умовно - дострокового звільнення вчинила новий злочин, суд зобов'язаний визначити остаточне покарання у вигляді позбавлення волі, зокрема і тоді, коли останнім за часом вироком призначаються більш м'які види покарання (п.26).

Стосовно запобіжного заходу обраного відносно підсудного ОСОБА_1, то суд вважає, що до вступу вироку в законну силу його слід залишити без змін.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 321-324 КПК України, суд -

ЗАСУДИВ:

ОСОБА_1 визнати винним у вчиненні злочину передбаченого ст. 395 КК України і призначити йому покарання у виді арешту строком на три місяці.

На підставі ст. 71, 72 КК України частково приєднати до призначеного ОСОБА_1 покарання, невідбуте ним покарання за вироком Тульчинського районного суду Вінницької області від 19 лютого 2007 року, призначивши йому остаточну міру покарання у виді 1 (одного) року позбавлення волі.

Запобіжний захід засудженому ОСОБА_1 до вступу вироку в законну силу залишити попередній - підписку про невиїзд.

На вирок може бути подана апеляційна скарга до апеляційного суду Вінницької області протягом п'ятнадцяти діб з дня його проголошення.

Суддя: