ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

8 грудня 2010 року Київський районний суд м.Полтави у складі:

головуючого - Шияна В.М.

при секретарі - Іванченко О.М.

за участю прокурора - Махно А.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Полтаві справу по обвинуваченню ОСОБА_1. ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженця ІНФОРМАЦІЯ_2, громадянина України, ІНФОРМАЦІЯ_3, не одруженого, не працюючого, раніше судимого:

08.10.2001 року Київським райсудом м. Полтави за ч.З ст. 185. 69 КК України до 6 місяців арешту;

20.01.2003 року Ленінським райсудом м. Полтави за ч.2 ст. 185 КК України до 1 року позбавлення волі;

13.04.2005року Київським райсудом м. Полтави за ч.2 ст.185. ч.З ст. 185, 69. 70 КК України до 2 років позбавлення волі;

30.06.2005року Київським райсудом м. Полтави за ч.2 ст.185. ч.З ст.185, 69. ч.І. 4 ст.70 КК України до 2 років 6 місяців позбавлення волі;

25.05.2010 року Київським райсудом м. Полтави за ч.І ст.309 КК України до 1000 грн. штрафу,

проживаючого в ІНФОРМАЦІЯ_4. 134. кв. 4. у скоєнні злочину, передбаченого ч.2 ст.185 КК України. -

ВСТАНОВИВ:

6 липня 2010 року близько 11 години 30 хвилин ОСОБА_1 перебуваючи в квартирі № 1 по провулку Першому Театральному. 10 в м. Полтаві, з корисливою метою заволодіння чужим майном, шляхом вільного доступу, із шухляди меблевої стінки таємно викрав вироби із золота громадянки ОСОБА_2, а саме: каблучку із золота 585 проби вагою 1.67 г вартістю 504 грн., сережки із золота 585 проби вагою 1.88 г вартістю 300 грн. чим завдав потерпілій ОСОБА_2 матеріальних збитків на загальну суму 804 грн.

Допитаний в суді ОСОБА_1 винним себе у скоєнні злочину визнав повністю та розповів, що 6 липня 2010 року він прийшов додому до своїх батьків, які мешкають в кв. № 1 по пров. Першому Театральному. 10 в м. Полтаві, щоб узяти в борг гроші, але батьків вдома не було. Він хотів їм зателефонувати, але у нього розрядився мобільний телефон. Тоді він через відчинене вікно, на якому була лише москітна сітка, проник до квартири, де почав шукати картку з номером мобільного телефону батьків. Шукаючи картку, в шухляді меблевої стінки він знайшов вироби із золота своєї матері, а саме каблучку та сережки, які вирішив забрати. В подальшому зазначені вироби із золота здав у ломбард. Розкаюється у вчиненому, просить суворо не карати та не позбавляти його волі.

Допитана в суді потерпіла ОСОБА_2 розповіла, що 6 липня 2010 року її з чоловіком вдома не було, а через кілька днів вона виявила зникнення золотих сережок та каблучки. її син ОСОБА_1 відразу зізнався, що саме він викрав її вироби із золота. На даний час сережки та каблучка їй повернуті. Просить суворо не карати підсудного та не позбавляти його волі.

Крім визнання своєї вини підсудним та показань потерпілої, вина ОСОБА_1 у вчинені злочину підтверджується:

зявленням із зізнанням ОСОБА_1 (а.с.47);

даними протоколу огляду та вилучення від 19.07.2010 року, згідно яких під час

огляду в приміщенні Київського РВ ПМУ ОСОБА_1 добровільно видав працівникам міліції два договори про здачу ним до ломбарду викрадених ним виробів із золота (а.с.50-

53);

даними протоколу огляду та вилучення від 03.08.2010 рок/. згідно яких в приміщенні ломбарду «Скарбниця», по вул. Фрунзе, 35 в м. Полтаві, було проведено огляд під час якого завідуючим відділенням ломбарду було видано реєстр, акти-відомості та накладну на внутрішні переміщення (а.с.54-57);

даними протоколу відтворення обстановки та обставин події від 06.08.2ol року, згідно яких ОСОБА_1 показав на місці, звідки саме він вчинив крадіжку прикрас і доха (а.с.91 -96);

іншими матеріалами справи в їх сукупності.

Дії ОСОБА_1 суд кваліфікує за ч.2 ст. 185 КК України, як таємне викрадення чужого майна (крадіжка) вчинене повторно.

При обранні міри покарання підсудному, суд враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину; особу підсудного, наявність обставин, що помякшують та обтяжують покарання.

Обставини, що пом'якшують покарання підсудного: з'явлення із зізнанням, щире каяття, повне відшкодування заподіяної шкоди.

Обставини, що обтяжують покарання підсудного відсутні.

Згідно медичного висновку підсудний працездатний, примусового лікування не потребує.

Хоча ОСОБА_1 раніше неодноразово судимий за вчинення корисливих злочинів, однак враховуючи наявність кількох обставин, що пом'якшують покарання винного, те що завдана злочином шкода відшкодована в повному обсязі, з врахуванням думки потерпілої та поглядів самого підсудного на майбутнє життя, суд приходить до висновку про можливість його виправлення без відбування покарання.

Керуючись ст.ст. 323. 324 КПК України, суд -

ЗАСУДИВ:

ОСОБА_1 визнати винним у скоєнні злочин), передбаченого ч.2 ст.185 КК України і призначити йому покарання два роки позбавлення волі.

На підставі ст.75 КК України звільнити ОСОБА_1 від відбування призначеного покарання, якщо він протягом двох років не вчинить нового злочину та виконає покладені на нього вироком суду обов'язки.

Зобов'язати ОСОБА_1 протягом іспитового строку періодично з'являтися для реєстрації в органи кримінально-виконавчої системи та повідомляти зазначені органи про зміну місця проживання та роботи.

Запобіжний захід ОСОБА_1 до набрання вироком законної сили з тримання під вартою змінити на підписки про невиїзд.

В строк відбування покарання ОСОБА_1 врахувати строк тримання його під вартою з 03.08.2010 року по 08.12.2010 року.

Звільнити ОСОБА_1 з під варти із залу суду негайно.

Речові докази повернути власникам.

Вирок може бути оскаржено до апеляційного суду Полтавської області протягом 15 діб з моменту його проголошення.

Головуючий В.М. Шиян