Справа № 1715/1473/12
В И Р О К

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 лютого 2012 року Рівненський міський суд

під головуванням судді Ковальова І.М.

при секретарі Рибачик О.А.

з участю прокурора Станкевича О.К.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Рівне кримінальну справу по обвинуваченню ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженця ІНФОРМАЦІЯ_2, українця, громадянина України, ІНФОРМАЦІЯ_3, одруженого, тимчасово не працюючого, раніше судимого 30 червня 2010 року Рівненським міським судом за ч.2 ст.185 КК України до 6 місяців арешту, проживаючого за адресою ІНФОРМАЦІЯ_4,-

У вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст.186 КК України,-

В с т а н о в и в :

28 січня 2011 року в період часу з 19 год. 20 хв. по 19 год. 50 хв. ОСОБА_1 повторно, маючим умисел на таємне викрадення чужого майна, діючи з корисливих мотивів, перебуваючи в кафе Добрий Шубін, що знаходиться на ОСОБА_2 в м.Рівне, шляхом вільного доступу, скориставшись відсутністю спостереження ОСОБА_3 за власними речами, таємно викрав зі столу мобільний телефон Нокіа 5230вартість якого згідно висновку експерта №46 від 24 січня 2012 року становить 1253,29 грн. Однак, ОСОБА_1 не маючи можливості розпорядитися викраденим майном, оскільки ОСОБА_3 був виявлений факт зникнення телефону, продовжуючи злочинні дії по утриманню викраденого майна, діючи відкрито, заволодів даним мобільним телефоном та зник з місця вчинення злочину, завдавши потерпілому ОСОБА_3 матеріальної шкоди на вказану суму.

Допитаний в судовому засіданні підсудний ОСОБА_1 свою вину в інкримінованому злочині визнав повністю, у вчиненому розкаявся та ствердив ті обставини, які встановлені цим вироком.

Враховуючи, що підсудний ОСОБА_1 повністю визнав себе винним у скоєнні злочину, а також те, що заперечень від учасників судового розгляду щодо недоцільності дослідження інших обставин справи, їх скоєння не надходило, і вони ніким не оспорюються, суд вважає, що дослідження доказів у більшому обємі по даній справі є недоцільним.

Оцінюючи досліджені докази в їх сукупності, суд кваліфікує дії підсудного ОСОБА_1 за ч.2 ст.186 КК України, дії якого виразилися у відкритому викраденні чужого майна (грабіж), вчиненому повторно.

При призначенні покарання підсудному суд враховує характер та ступінь суспільної небезпечності скоєного злочину, обставини справи, що помякшують та обтяжують відповідальність підсудного.

Скоєний злочин підсудним ОСОБА_1 відноситься до тяжкого злочину.

До помякшуючих вину обставин підсудному суд відносить повне визнання вини, щире каяття у скоєному, активне сприяння розкриттю злочину.

Обтяжуючих вину обставин підсудному судом не встановлено.

Як особа підсудний ОСОБА_1 по місцю проживання характеризується посередньо, на Д обліку у лікаря психіатра не перебуває, перебуває на Добліку у лікаря нарколога з приводу психічних та поведінкових розладів внаслідок вживання опіоїдів, раніше судимий.

Враховуючи вищевикладені обставини в їх сукупності, особу підсудного, його відношення до вчиненого злочину, щире каяття у вчиненому, суд вважає, що його виправлення та перевиховування можливе без ізоляції від суспільства.

Відповідно до ст.91 КПК України судовими витратами є витрати, зроблені при провадженні справи органом дізнання, органом досудового слідства та судом. Стягнення безпосередньо із засудженого коштів на користь експертної установи законодавством не передбачене і є недопустимим. Порядок фінансування експертних установ встановлений ст.15 Закону України „Про судову експертизу. У випадку витрат органу досудового слідства чи суду на проведення експертиз, коли експертиза проведена на договірних засадах, ці витрати стягуються на користь державного бюджету.

За таких підстав, в матеріалах справи відсутні підстави та обґрунтування для стягнення з підсудного ОСОБА_1 судових витрат за проведення судово-товарознавчої експертизи.

Цивільний позов по справі не заявлений.

Керуючись ст.ст.323-324 КПК України, суд,-

З А С У Д И В :

ОСОБА_1 визнати винним в скоєнні злочину, передбаченого ч.2 ст.186 КК України та призначити покарання у виді 4 років позбавлення волі.

На підставі ст.75 КК України звільнити засудженого ОСОБА_1 від призначеного судом покарання встановивши йому іспитовий строк терміном на 3 (три) роки.

На підставі ст.76 КК України зобовязати засудженого ОСОБА_1 не виїжджати за межі України на постійне проживання без дозволу органу кримінально-виконавчої системи; повідомляти органи кримінально-виконавчої системи про зміну місця проживання, роботи або навчання; періодично зявлятись для реєстрації в органи кримінально-виконавчої системи.

Запобіжний захід до вступу вироку в законну силу засудженому ОСОБА_1 залишити попередній підписку про невиїзд.

Речові докази по справі відсутні.

Вирок може бути оскаржено до апеляційного суду Рівненської області через Рівненський міський суд протягом 15 днів.

Суддя Ковальов І.М.