Номер провадження 1-кп/243/690/2015
ВИРОК

Іменем України
11 листопада 2015 року Слов`янський міськрайонний суд Донецької області у складі:

головуючого - судді ОСОБА_1

при секретареві ОСОБА_2 ,

за участю прокурора ОСОБА_3 ,

обвинувачених ОСОБА_4 , ОСОБА_5

розглянувши у судовому засіданні в залі суду в м. Слов`янську кримінальне провадження № 0002535 по обвинуваченню:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Майдан Слов`янського району Донецької області, громадянина України, з неповною середньою освітою, офіційно не працюючого, не судимого ,одруженого, який має на утриманні неповнолітню доньку 2010 року народження, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженця сел. Билбасівка Слов`янського району Донецької області, громадянина України, з середньою освітою,офіційно не працюючого, неодруженого, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не судимого,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 15, ч.3 ст. 185 КК України кожного,

ВСТАНОВИВ:

30 вересня 2015 року обвинувачені ОСОБА_4 та ОСОБА_5 знаходилися за місцем мешкання ОСОБА_6 за адресою: АДРЕСА_1 , де у ОСОБА_5 виник намір на таємне викрадення чужого майна, що належить ОСОБА_7 та він вступив у злочинну змову з ОСОБА_4 . Реалізуючи свій злочинний намір, обвинувачені 2 жовтня 2015 року приблизно о 21 годині на легковому автомобілі, що належить ОСОБА_4 , приїхали до неогородженої парканом території домоволодіння ОСОБА_7 , що розташоване за адресою: АДРЕСА_3 .

Скориставшись тим, що година доби пізня, потерпілого, а також інших перехожих громадян поряд не було, та за їх діями ніхто не спостерігає, обвинувачені ОСОБА_4 та ОСОБА_5 пройшли на територію домоволодіння, де ОСОБА_5 за допомогою металевої монтировки демонтував дерев`яні дошки, якими було забите вікно недобудованого житлового будинку. Після чого ОСОБА_4 через вікно проник до приміщення , звідки, діючи умисно, таємно, з корисливих мотивів, за попередньою змовою групою осіб з ОСОБА_5 , намагалися викрасти чуже майно, що належить ОСОБА_8 , а саме необрізні дерев`яні дошки довжиною 4,5 м, у кількості 71 шт. (1,0224 м?), загальною вартістю 1340,47 грн., але свій злочинний намір не довели до кінця з причин, що не залежать від їх волі, оскільки на місце події приїхав потерпілий ОСОБА_9 .

Обвинувачений ОСОБА_4 та ОСОБА_10 свою вину у висунутому обвинуваченні визнали повністю, у вчиненому розкаялися. Показали , що 30 вересня 2015 року за пропозицією Шевченка ВВ домовилися між собою вкрасти із недобудованого будинку ОСОБА_11 ІВ дошки, яких бракувало ОСОБА_12 для ремонту даху. 2 жовтня 2015 року вони на автомобілі приїхали до вищевказаного будинку. Шевченко демонтував дошки , якими були забити вікна , а ОСОБА_13 заліз до приміщення , щоб вкрасти необрізні дерев,яні дошки , які передавав Шевченку . Але в цей час приїхав власник і обвинувачені втекли.

Відповідно до положень ч. 3 ст. 349 КПК України в судовому засіданні не досліджувалися докази щодо фактичних обставин кримінального провадження, оскільки вони ніким не оспорюються.

Судом встановлено, що дії обвинувачених ОСОБА_6 та ОСОБА_14 правильно кваліфіковані за ст..15 ч2 , 185 ч3 КК України , оскільки вони вчинили закінчений замах на таємне викрадення чужого майна , за попередньою змовою групою осіб , поєднане з проникненням в інше приміщення.

При призначенні покарання обвинуваченим ОСОБА_12 та Шевченку ВВ суд враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення злочину; те , що викрадене повернуто потерпілому ОСОБА_15 ; дані про особи винних: ОСОБА_10 вперше притягається до кримінальної відповідальності , ОСОБА_16 - не судимий в силу ст..89 КК України ; обвинувачені задовільно характеризується за місцем проживання; ОСОБА_16 має на утриманні малолітню доньку ,2010 року народження.

В якості обставини, яка пом`якшує покарання обвинуваченим , відповідно до ст. 66 КК України, суд визнає їх щире каяття у скоєному кримінальному правопорушенні .

Обставин, які згідно з положеннями ст. 67 КК України обтяжують покарання обвинуваченим, судом не встановлено.

З урахуванням викладеного, суд вважає, що обвинуваченим ОСОБА_12 та ОСОБА_17 слід обрати покарання у вигляді позбавлення волі та звільнити їх від відбування покарання з випробуванням.

Питання про речові докази слід вирішити в порядку, передбаченому ст. 100 КПК України.

Керуючись ст.ст. 368, 370 КПК України, суд, -

ЗАСУДИВ:

ОСОБА_4 визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення , передбаченного ст .ст..15 ч 2 , 185 ч 3 КК України та призначити йому покарання за данною статтею у виді 3 років позбавлення волі.

ОСОБА_5 визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення , передбаченного ст .ст..15 ч 2 , 185 ч 3 КК України та призначити йому покарання за данною статтею у виді 3 років позбавлення волі.

На підставі ст..ст.75,76 КК України ОСОБА_4 та ОСОБА_5 , кожного , звільнити від відбування призначеного покарання з випробуванням, якщо кожний із них протягом 1 року іспитового строку не вчинить нового злочину і виконає покладені судом обов,язки: не виїжджати за межі України на постійне місце проживання без дозволу кримінально- виконавчої інспекції, повідомляти вказану інспекцію про зміну місця проживання , роботи, періодично з,являтися для реєстрації у кримінально-виконавчу інспекцію.

Речові докази у кримінальному провадженні: необрізні дерев,яні дошки у кількості 71 шт. , які знаходяться на зберіганні у Лаврика ВІ, залишити по належності ОСОБА_18 ; монтировку , яка знаходиться на зберіганні в Слов,янському МВ ГУМВДУ в Донецькій області , знищити.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги ,якщо таку скаргу не було подано.

Вирок може бути оскаржений до Апеляційного суду Донецької області через Слов`янський міськрайонний суд, протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Вирок постановлено та підписано в нарадчій кімнаті в одному екземплярі.

Копію вироку негайно після проголошення вручити обвинуваченим і прокурору.

Суддя ОСОБА_1