Справа № 159/3904/15-к
Провадження № 1-кп/159/200/15
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
м. Ковель 07 вересня 2015 року

Ковельський міськрайонний суд Волинської області

під головуванням судді ОСОБА_1 ,

з участю секретаря ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченої ОСОБА_4 ,

захисника ОСОБА_5 ,

потерпілих ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8

представника потерпілої ОСОБА_9

розглянувши у відкритому судовому засіданні обвинувальний акт у кримінальному провадженні, внесеному в Єдиний реєстр досудових розслідувань за № 0000578 від 20 травня 2015 року стосовно

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ,

українки, громадянки України, уродженки с. Великі Селища,

Березнівського району, Рівненської області,

з середньою спеціальною освітою, не одруженої,

підприємця, зареєстрована та проживаюча за адресою:

АДРЕСА_1 ,

в силу ст. 89 КК України раніше не судимої

обвинуваченої у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 190 ч.3 КК України, -

в с т а н о в и в :

ОСОБА_4 , на початку липня 2014 року, перебуваючи в м. Ковелі, переслідуючи злочинний намір на заволодіння чужим майном, з корисливих спонукань, шляхом обману та зловживання довірою ОСОБА_6 , під приводом виконання обрядів зі зняття порчі заволоділа грошовими коштами останньої в сумі 12500 гривень та 3500 доларів США, що в перерахунку на національну валюту становить 41189,40 гривень.

Після цього, ОСОБА_4 в період з вересня по грудень 2014 року, перебуваючи в м. Ковелі, керуючись єдиним умислом на заволодіння грошовими коштами ОСОБА_6 , під приводом виконання обрядів зі зняття порчі заволоділа грошовими коштами останньої на загальну суму 15500 гривень та 7300 доларів США, що в перерахунку на національну валюту становить 102894,23 гривень.

ОСОБА_4 , продовжуючи свої злочинні дії, керуючись єдиним умислом на заволодіння грошовими коштами, під приводом виконання обрядів зі зняття порчі 08.03.2015 року за місцем проживання ОСОБА_6 за адресою АДРЕСА_2 заволоділа грошовими коштами останньої у сумі 3000 гривень та 195 доларів США, що в перерахунку на національну валюту становить 4307,55 гривень, а всього заволоділа грошовими коштами ОСОБА_6 на загальну суму 179391,18 гривень, чим завдала потерпілій майнову шкоду на вказану суму.

Крім цього, ОСОБА_4 , в період з 20.01.2015 року по 30.01.2015 року, переслідуючи злочинний намір на заволодіння чужим майном, шляхом обману та зловживання довірою, перебуваючи на території колишньої військової частини, що по АДРЕСА_3 , з корисливих спонукань, повторно, під приводом виконання обрядів зі зняття порчі, заволоділа ювелірними прикрасами з золота, належними ОСОБА_8 , а саме: сережками вагою 10 грам, сережками, вагою 7 грам, ланцюжком, вагою 17 грам, кільцем, вагою 8 грам, кільцем, вагою 8 грам, кільцем, вагою 10 грам, підвіскою, вагою 6 грам, підвіскою, вагою 6 грам, сережками, вагою 5 грам, а всього ювелірними прикрасами з золота загальною вагою 77 грам, вартістю 1100 грн. за 1 грам ювелірного виробу з золота, загальною вартістю 84700 гривень, а також брухтом золота, загальною вагою 15 грам, вартістю 366,18 гривень за 1 грам золота, загальною вартістю 5492,7 грн., чим заподіяла ОСОБА_8 матеріальних збитків на загальну суму 90192,70 гривень, а також ювелірними виробами з золота, належними ОСОБА_7 а саме: набором з ланцюжка та браслету, загальною вагою 26 грам, ланцюжком, вагою 7 грам, браслетом, вагою 5 грам, кільцем, вагою 10 грам, загальною вагою 48 грам, вартістю 1100 грн. за 1 грам ювелірного виробу з золота, загальною вартістю 52800 гривень, а також золотими сережками, вагою 10 гр. з діамантовими вставками, вартістю 15000 гривень, чим завдала ОСОБА_7 матеріальних збитків на суму 67800 гривень.

Обвинувачена ОСОБА_4 вину в інкримінованому їй кримінальному правопорушення визнала повністю, суду показала, що у 2014 році займалась посередництвом з продажі нерухомості. Їй зателефонувала жінка на ім`я ОСОБА_10 та повідомила, що її подруга хоче купити будинок в Ковельському районі. На той час у неї на продаж було виставлено два будинки та вона приїхала в м. Ковель, щоб показати житло яке продавалось. В телефонному режимі вона домовилась про зустріч з ОСОБА_6 , яка хотіла придбати будинок. Вона показувала їй будинки, проте житло їй не підійшло. Потім вона сказала ОСОБА_6 , що для того, щоб купити житло їй необхідно спочатку зняти порчу. Вказала, що знала, що у ОСОБА_6 є гроші на купівлю будинку та під приводом зняття порчі заволоділа її коштами. 01.07.2014 року ОСОБА_6 дала їх гроші в сумі 12500 гривень та 3000 чи 3500 доларів США. Потім з ОСОБА_6 вони неодноразово зустрічались в м. Ковелі та в м. Луцьку. В січні 2015 року ОСОБА_6 попросила віддати їй гроші, однак грошей у неї не було, оскільки всі кошти витратила на лікування дитини. Цивільний позов потерпілої ОСОБА_6 про відшкодування матеріальних збитків та моральної шкоди визнає повністю. В серпні 2014 року до неї за допомогою звернувся ОСОБА_11 та познайомив її з ОСОБА_8 , якій потрібно було зняти порчу. Домовившись про зустріч, вона приїхала в м. Ковель в будинок, де живе ОСОБА_8 . В ОСОБА_8 вона взяла кофту дочки та фотографію дочки і сказала, що проведе обряд зі зняття порчі. Потім ОСОБА_8 знову до неї зателефонувала та повідомила, що сталась біда з іншою дочкою і попросила приїхати в м. Ковель. Для проведення обрядів ОСОБА_8 віддала їй золоті вироби, це були сережки, ланцюжки, підвіска, золоті кільця та інші ювелірні вироби, в тому числі і ювелірні вироби її дочки ОСОБА_7 . Дані золоті вироби вона здала в ломбард, але потім їх викупила, оскільки мала намір повернути ювелірні вироби потерпілій. На даний час вироби з золота не повернуті. Цивільні позови потерпілої ОСОБА_8 та потерпілої ОСОБА_7 про відшкодування матеріальних збитків та моральної шкоди визнає повністю. Розкаюється у вчиненому.

Крім визнання вини самою обвинуваченою, винуватість останньої у заволодінні чужим майном, шляхом обману та зловживання довірою, вчиненому повторно у великих розмірах, підтверджується показами потерпілих.

Потерпіла ОСОБА_6 суду показала, що влітку 2014 року вона мала намір купити будинок поблизу м. Ковеля. ЇЇ подруга ОСОБА_10 повідомила, що її знайома продає будинок в с. Грив`ятки, Ковельського району. З метою купівлі будинку вона познайомилась з ОСОБА_4 , яка займалась продажем нерухомості. Коли ОСОБА_4 приїхала в м. Ковель і вона з нею зустрілась, остання повідомила, що перед тим, як купити будинок необхідно виконати обряд зі зняття порчі. ОСОБА_4 на її прохання неодноразово проводила обряди зі зняття порчі. В кінці червня на початку липня 2014 року вона приїхала до ОСОБА_4 в м. Луцьк та на прохання останньої купила необхідні речі для проведення обряду зі зняття порчі. ОСОБА_4 повідомила, що потрібно зняти порчу з грошей, оскільки вона за ці гроші не зможе придбати будинок. Після цього вони з ОСОБА_4 поїхали в м. Ковель до неї додому. В квартирі ОСОБА_4 сказала взяти гроші, за які вона планувала купити будинок та розділити їх на три частини, кожну частину грошей замотати в білу, зелену та червону хустки. Одну з хусток, де знаходились гроші ОСОБА_4 забрала із собою, а інші залишились в квартири. Потім ОСОБА_4 неодноразово приїжджала до неї додому та проводила якісь обряди з червоною і зеленою хустками, де знаходились гроші. Потім вона помітила, що гроші, які знаходились в хустках зникли, після чого поїхала до ОСОБА_4 та просила повернути гроші. На даний час гроші їй не повернуті. Вчиненим кримінальним правопорушенням їй завдано матеріальні збитки та моральну шкоду.

Потерпіла ОСОБА_8 суду показала, що чоловік її сестри ОСОБА_11 її познайомив з ОСОБА_4 , оскільки остання виконує обряди зі зняття порчі. ОСОБА_4 до неї зателефонувала і вона запросила її до себе додому. Дома вона дала кофту та фотографію дочки та попросила виконати обряд зі зняття порчі. Потім ОСОБА_4 зателефонувала та сказала, що їй необхідно поїхати до дочки в м. Брест. Вона дала ОСОБА_4 гроші на дорогу і номер телефону дочки. ОСОБА_4 сказала, що дочка привезе золото, і що на золото наведено порчу. Вказала, що зустрічалась з ОСОБА_4 на території військової частини АДРЕСА_3 та приносила з собою золоті вироби, а ОСОБА_4 виконувала обряди зі зняття порчі. ОСОБА_4 заволоділа прикрасами з золота, які належали їй та її дочці ОСОБА_7 . Вона неодноразово зверталась до ОСОБА_4 з вимогою повернути золоті прикраси, однак на даний час ювелірні вироби ні їй ні ОСОБА_7 . ОСОБА_4 не повернула. Вчиненим кримінальним правопорушенням їй завдано матеріальні збитки та моральну шкоду.

Потерпіла ОСОБА_7 суду показала, що через свою маму ОСОБА_8 в січні 2015 року познайомилась з ОСОБА_4 оскільки у неї в сім`ї були проблеми, вона запросила ОСОБА_4 до себе по місцю проживання в м. Брест. ОСОБА_4 пояснила, що необхідно провести обряд зі зняття порчі, для чого ОСОБА_7 віддала їй ювелірні прикраси із золота, а саме: золоті ланцюжки, сережки, браслети. Обряди ОСОБА_4 проводила в її мами ОСОБА_8 в м. Ковелі, завернувши ювелірні прикраси в хустку. Через деякий час вона помітила, що в хустці немає прикрас, після чого зрозуміла, що її ошукали та неодноразово зверталась до ОСОБА_4 з вимогою повернути ювелірні вироби. На даний час золоті прикраси їй не повернуті. Вказала, що кримінальним правопорушенням їй завдано матеріальні збитки та моральну шкоду.

Отримавши показання обвинуваченої, що відповідають фактичним обставинам кримінального провадження, покази потерпілих, враховуючи те, що обвинувачена не оспорює всі фактичні обставини справи і судом встановлено, що вона правильно розуміє зміст цих обставин, відсутні будь-які сумніви у добровільності та істинності її позиції, суд, роз`яснивши обвинуваченій ОСОБА_4 положення ст. 349 КПК України, провів судове слідство у справі щодо всіх фактичних обставин із застосуванням правил ч. 3 ст. 349 КПК України, оскільки учасники судового провадження не заперечують проти цього, визнавши недоцільним дослідження в цій частині інших доказів по справі.

Обвинуваченій ОСОБА_4 роз`яснено, що вона позбавлена права оспорювати обставини, які ніким не оспорювалися під час судового розгляду і дослідження яких було визнано судом недоцільним згідно положень ч.3 ст. 349 КПК України.

Своїми умисними діями, які виразились у заволодінні чужим майном шляхом обману та зловживання довірою, вчиненому повторно, у великих розмірах, обвинувачена ОСОБА_4 вчинила кримінальне правопорушення, передбачене ч.3 ст. 190 КК України та її дії вірно кваліфіковані органом досудового розслідування.

Призначаючи покарання обвинуваченій ОСОБА_4 суд враховує суспільну небезпеку вчиненого нею кримінального правопорушення, особу винної, обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання обвинуваченої.

Обставин, які обтяжують покарання обвинуваченої суд не вбачає.

За обставини, які пом`якшують покарання обвинуваченої суд визнає щире каяття у скоєному, активне сприяння у розкритті злочину.

За даних умов, враховуючи ступінь тяжкості та обставини вчиненого злочину, особу обвинуваченої, яка раніше притягувалась до кримінальної відповідальності за вчинення навмисних корисливих злочинів, посередньо характеризується за місцем проживання, є одинокою матір`ю, на її утриманні перебуває малолітня дитина, пом`якшуючі та обтяжуючі покарання обвинуваченої обставини, а також те, що відповідно до ч. 2 ст. 65 КК України, особі яка вчинила злочин, має бути призначено покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових злочинів, враховуючи думки потерпілих, які наполягають на призначенні обвинуваченій покарання у вигляді реального відбуття покарання, суд вважає, що виправлення обвинуваченої можливе за умови призначення покарання у виді позбавлення волі на строк, наближений до мінімального. Підстав для застосування ст. 75 КК України суд не вбачає.

На думку суду, зазначене покарання буде необхідним і достатнім для її виправлення та попередження вчинення обвинуваченою нових кримінальних правопорушень.
Потерпілою ОСОБА_6 заявлено цивільний позов про відшкодування матеріальної шкоди в сумі 259969,59 гривень та моральних збитків в сумі 50000 гривень.

В судовому засіданні цивільний відповідач ОСОБА_4 цивільний позов потерпілої ОСОБА_6 в частині відшкодування матеріальної шкоди визнала повністю, тому з обвинуваченої ОСОБА_4 на користь потерпілої ОСОБА_6 слід стягнути заподіяні матеріальні збитки в сумі 259969,59 гривень.

Потерпілою ОСОБА_8 заявлено цивільний позов про відшкодування матеріальної шкоди в сумі 90192,70 гривень та моральних збитків в сумі 10000 гривень.

В судовому засіданні цивільний відповідач ОСОБА_4 цивільний позов потерпілої ОСОБА_8 в частині відшкодування матеріальної шкоди визнала повністю, тому з обвинуваченої ОСОБА_4 на користь потерпілої ОСОБА_8 слід стягнути заподіяні матеріальні збитки в сумі 90192,70 гривень.

Потерпілою ОСОБА_7 заявлено цивільний позов про відшкодування матеріальної шкоди в сумі 67800 гривень та моральних збитків в сумі 10000 гривень.

В судовому засіданні цивільний відповідач ОСОБА_4 цивільний позов потерпілої ОСОБА_7 в частині відшкодування матеріальної шкоди визнала повністю, тому з обвинуваченої ОСОБА_4 на користь потерпілої ОСОБА_7 слід стягнути заподіяні матеріальні збитки в сумі 67800 гривень.

Вирішуючи питання цивільного позову потерпілих про стягнення з обвинуваченої моральної шкоди, суд, виходить з наступного.

Згідно Постанови Пленуму Верховного Суду України № 4 від 31.03.1995 року «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди», розмір відшкодування моральної (немайнової) шкоди суд визначає залежно від характеру та обсягу страждань (фізичних, душевних, психічних тощо), яких зазнав позивач, характеру немайнових втрат (їх тривалості, можливості відновлення тощо) та з урахуванням інших обставин. Відповідно до загальних підстав цивільно-правової відповідальності обов`язковому з`ясуванню при вирішенні спору про відшкодування моральної (немайнової) шкоди підлягають: наявність такої шкоди, протиправність діяння її заподіювача, наявність причинного зв`язку між шкодою і протиправним діянням заподіювача та вини останнього в її заподіянні.

Крім того, суд враховує вимоги ст. 1167 ЦК України, відповідно до якої моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини.

Згідно ч.3 ст. 23 ЦК України, розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості.

Таким чином, суд вважає, що потерпілі мають право на відшкодування моральної шкоди, оскільки судом встановлено, що їм в результаті протиправних дій обвинуваченої було заподіяно моральну шкоду, що також не заперечується самою обвинувачено.
При визначенні розміру моральної шкоди, що підлягає відшкодуванню, суд враховує глибину фізичних та душевних страждань потерпілих, вимушеність змін в організації ними свого життя, характеру майнових втрат, негативні наслідки, які настали для потерпілих, межі заявлених позовних вимог, а тому виходячи із засад розумності, виваженості та справедливості, приходить до висновку, що позови цивільних позивачів про відшкодування моральної шкоди слід задовольнити частково.

Цивільний позов потерпілої ОСОБА_6 про відшкодування моральної шкоди слід задовольнити частково, стягнувши з обвинуваченої в користь потерпілої ОСОБА_6 спричинену моральну шкоду у розмірі 5000 грн., цивільний позов потерпілої ОСОБА_8 підлягає задоволенню частково на суму 2000 гривень та цивільний позов потерпілої ОСОБА_7 слід задовольнити частково, стягнувши з обвинуваченої в користь потерпілої моральну шкоду в сумі 2000 гривень. На думку суду саме такий розмір моральної шкоди відповідає ступеню моральних страждань потерпілих, пов`язаних із вчиненням щодо них шахрайських дій обвинуваченою.
В порядку ст. 100 КПК України підлягає вирішенню питання речових доказів.

Процесуальні витрати у кримінальному провадженні відсутні.

Запобіжний захід, обраний відносно обвинуваченої ОСОБА_4 до вступу вироку в законну силу залишити попередній домашній арешт.

Керуючись ст .ст. 349, 368 , 370, 371, 373, 374, 577 КПК України, суд, -

З А С У Д И В :

ОСОБА_4 визнати винною у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст. 190 КК України та призначити покарання у виді 4 (чотирьох) років позбавлення волі.

Зарахувати в строк відбуття покарання термін перебування ОСОБА_4 під вартою з 19 травня 2015 року по 11 червня 2015 року.
Початок строку відбуття покарання обвинуваченій ОСОБА_4 рахувати з моменту приведення вироку до виконання.
Міру запобіжного заходу відносно ОСОБА_4 до вступу вироку в законну силу залишити попередню домашній арешт.

Речові докази у кримінальному провадженні:

- сім жіночих хусток, сувенірні грошові кошти номіналом 1 долар США 5 штук, номіналом 2 долари США 3 штуки, номіналом 5 доларів США 8 штук, номіналом 10 доларів США 27 штук, номіналом 20 доларів США 4 штуки, номіналом 50 доларів США 65 штук, номіналом 100 доларів США 50 штук, 200 гривень 181 штук, носову хустку, еластичний бинт, які передані на зберігання до кімнати зберігання речових доказів Ковельського МВ УМВС України у Волинській області, - знищити.

Стягнути з ОСОБА_4 в користь ОСОБА_6 259969 (двісті п`ятдесят дев`ять тисяч дев`ятсот шістдесят дев`ять) гривень 59 копійок на відшкодування матеріальної шкоди.
Стягнути з ОСОБА_4 в користь ОСОБА_6 5000 (п`ять тисяч) гривень на відшкодування моральної шкоди.
Стягнути з ОСОБА_4 в користь ОСОБА_8 90192 (дев`яносто тисяч сто дев`яносто дві) гривні 70 копійок на відшкодування матеріальної шкоди.
Стягнути з ОСОБА_4 в користь ОСОБА_8 2000 (дві тисячі) гривень на відшкодування моральної шкоди.
Стягнути з ОСОБА_4 в користь ОСОБА_7 67800 (шістдесят сім тисяч вісімсот) гривень на відшкодування матеріальної шкоди.
Стягнути з ОСОБА_4 в користь ОСОБА_7 2000 (дві тисячі) гривень на відшкодування моральної шкоди.
На вирок можуть бути подані учасниками судового провадження апеляційні скарги до Апеляційного суду Волинської області через Ковельський міськрайонний суд протягом тридцяти днів з моменту його проголошення, а засудженим в цей же строк з дня отримання копії даного вироку.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку. Копія вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченій та прокурору.
Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано.
У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Головуючий:ОСОБА_1