справа № 631/2149/15-к
провадження № 1-кп/631/151/15
В И Р О К

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 грудня 2015 року Нова Водолага

Нововодолазький районний суд Харківської області в складі:

Головуючого судді ОСОБА_1

при секретарі ОСОБА_2

за участю прокурора ОСОБА_3

захисника ОСОБА_4

обвинуваченого ОСОБА_5

потерпілої ОСОБА_6

розглянувши в відкритому судовому засіданні селища Нова Водолага, Нововодолазького району, Харківської області, матеріали обвинувального акту у кримінальному провадженні за ч.2 ст.190 КК України внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №-0000840 від 25.10.2013 року стосовно обвинуваченого:

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця смт. Комсомольське, Зміївського району, Харківської області, громадянина України, маючого неповну середню освіту, розлученого, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , в силу ст. 89 КК України не судимого, підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.190 КК України.

ВСТАНОВИВ:

20.07.2013 року, близько 12-00 години ОСОБА_5 разом з громадянином ОСОБА_7 зайшли до кафе «Сказка», розташованого на площі Кооперативна, смт. Нова Водолага, Нововодолазького району, Харківської області, щоб випити пива. В цей час в кафе «Сказка» відпочивала ОСОБА_8 ,(яка в подальшому змінила своє прізвища на ОСОБА_9 , в зв`язку з реєстрацією шлюбних відносин), з якою ОСОБА_5 і ОСОБА_7 познайомились і стали разом розпивати спиртні напої. В ході розпиття спиртних напоїв, близько 13-00 години, у ОСОБА_7 виник злочинний намір, спрямований на заволодіння шахрайським шляхом речами потерпілої, про що він повідомив ОСОБА_5 і запропонував прийняти участь у скоєні даного злочину, на що ОСОБА_5 погодився.

Реалізуючи свій злочинний намір, ОСОБА_7 за попередньою змовою з ОСОБА_5 , перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння, зловживаючи довірою потерпілої, запропонував останній наглянути за її речами поки вона з ОСОБА_5 сходить до туалету. ОСОБА_5 вивів ОСОБА_6 на вулицю до туалету, де залишивши її на домовлене місце зустрічі з ОСОБА_7 , який тим часом забрав сумку потерпілої в якій знаходились гроші в сумі 976 гривень та наступні речі: мобільний телефон марки Donod моделі D9101 в повному комплекті вартістю 282 гривень, діоптричні окуляри марки Van пі вартістю 63 гривень, футляр для окулярів з щільного синтетичного матеріалу вартістю 24 гривні, подвійне дзеркальце зі збільшенням вартістю 5 гривень, запальничка вартістю 1 гривня, ручка кулькова вартістю 50 коп., насадки до гарнітури вартістю З гривні, (згідно висновку судово-товарознавчої експертизи №2295 від 22.08.2013 року). Всього ОСОБА_7 і ОСОБА_5 шляхом зловживання довірою заволоділи майном потерпілої на загальну суму 1354 грн. 50 коп., викраденими речами та грошима розпорядилися на власний розсуд, чим довели свій злочинний намір до кінця.

У судовому засіданні обвинувачений повністю визнав себе винним в інкримінованому йому в вину кримінальному правопорушенні та від надання пояснень відмовився, вказавши, що він щиро кається у вчинені даного злочину.

Зважаючи на повне визнання обвинуваченим своєї провини, а також те, що учасниками судового розгляду не ставляться під сумнів фактичні обставини справи, а також правильність розуміння змісту цих обставин, у суду не виникає сумніву в добровільності та істинності позиції обвинуваченого.

При встановленні порядку і об`єму дослідження доказів, суд, з врахуванням думки учасників процесу про те, що немає підстав для дослідження всіх доказів у справі в зв`язку із визнанням обвинувачуваним провини, вважає за необхідне в силу ч.3 ст.349 КПК України обмежитися оголошенням матеріалів, які характеризують особу обвинуваченого. При цьому суд переконався в добровільності позиції учасників судового розгляду, роз`яснивши їм, що ті фактичні обставини справи, які ними не оспорюються, не можуть бути оскаржені в апеляційному порядку.

Оцінивши зібрані по справі докази, суд приходить до висновку, що дії обвинуваченого кваліфіковані правильно, оскільки своїми діями ОСОБА_5 скоїв кримінальне правопорушення - злочин, передбачений ч.2 ст.190 КК України, тобто «шахрайство», заволодіння чужим майном шляхом обману, за попередньою змовою групою осіб.

Вивченням особи обвинуваченого судом встановлено, що він характеризується посередньо, вважається таким, що не судимий, а також перебуває на обліку як ВІЛ-ІНФІКОВАНИЙ у КЗОЗ «Нововодолазька центральна районна лікарня з 19.04.2013 року з діагнозом ВІЛ-інфекція, ІІІ клінічна стадія.

Обставинами, що пом`якшують покарання обвинуваченого у відповідності до ст.66 КК України, суд визнає щире каяття.

Обставинами, які обтяжують покарання обвинуваченого, передбачені ст.67 КК України, є вчинення ним злочину в стані алкогольного сп`яніння.

При обранні міри покарання ОСОБА_5 , суд враховує характер і ступень суспільної небезпеки вчиненого кримінального правопорушення, обставини його вчинення, відношення обвинуваченого до наслідків своїх діянь, а також дані про особу правопорушника, те що він повністю визнав свою вину та щиро кається у скоєному, значний період часу провів під вартою перебуваючи під слідствам.

Враховуючи вищевикладене, суд вважає за можливе призначити ОСОБА_5 покарання у відповідності з вимогами ст.ст.50,65 Кримінального кодексу України відносно законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації покарання, а також з метою виправлення та запобігання можливості вчинення ним нових злочинів, йому за скоєне необхідно призначити покарання у вигляді штрафу, згідно ст.53 КК України в межах санкції статті Кримінального Закону, що передбачає покарання за дане кримінальне правопорушення.

На час винесення цього вироку набув чинності Закон України від 08.04.2014 року «Про амністію у 2014 році»

Статтею 1 Зазначеного Закону передбачено звільнення від відбуття покарання у виді позбавлення волі на певний строк та від інших покарань, не пов`язаних з позбавленням волі, засуджених за умисні злочини, які не є тяжкими або особливо тяжкими відповідно до ст.12 КК України, та за злочини, вчиненні з необережності, які не є особливо тяжкими відповідно до ст.12 КК України. З урахуванням того, що захисник ОСОБА_4 який в судовому засіданні захищає обвинуваченого ОСОБА_5 звернувся до суду з заявою про застосування до обвинуваченого ОСОБА_5 Закону України « Про амністію у 2014 році», який підпадає під дію та є суб`єктом Закону України «Про амністію в 2014 році», оскільки скоєний обвинуваченим злочин у відповідності до вимог ст.12 КК України віднесено до злочинів середньої тяжкості.

Відповідно до вимог ст.9 вказаного Закону, питання про застосування амністії суд вирішує за ініціативою прокурора, а також за ініціативою засудженого та його захисника.

Застосування амністії не допускається, якщо особа проти цього заперечує.

Обвинувачений не заперечує проти застосування до нього вказаного Закону України, та просить його застосувати, а тому суд вважає за необхідне застосувати відносно ОСОБА_5 п. «г» ст.1 Закону України « Про амністії в 2014 році» від 08.04.2014 року, та звільнити його від відбуття призначеного покарання за амністією.

Суд вважає за необхідне відповідно до ст.374 КПК України вирішити питання пов`язані з речовими доказами, а також з судовими витратами.

Керуючись ст.ст.373,374,475 КПК України, п. «г» ст.1 Закону України «Про амністію в 2014 році» від 08.04.2014 року зі змінами , суд, -

ЗАСУДИВ:

ОСОБА_5 визнати винним у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст.190 КК України, та призначити покарання у вигляді штрафу у розмірі ста неоподаткованих мінімумів доходу громадян, що в гривневому еквіваленті становить 1700 ( одну тисячу сімсот грн.) на користь держави.

ОСОБА_5 звільнити від відбуття покарання на підставі п. «г» ст.1 Закону України від 08.04.2014 року «Про амністію в 2014 році».

ОСОБА_5 звільнити з-під варти в залі суду негайно.

Відповідно до ст.374 КПК України вирішити питання пов`язані з судовими витратами і стягнути з ОСОБА_5 на користь держави п`ятсот вісімдесят шість гривень вісімдесят копійок, понесені витрати при проведенні судової експертизи.

Відповідно до ст.374 КПК України вирішити питання пов`язані з речовими доказами які передані згідно розписки потерпілій ОСОБА_6 , та залишити останній як законному власнику після вступу вироку в законну силу.

Копію вироку негайно після його проголошення вручити зацікавленим особам та направити до Харківської установи виконання покарань управління Державної пенітенціарної служби України в Харківській області (№27).

Вирок може бути оскаржений до апеляційного суду Харківської області через Нововодолазький районний суд Харківської області шляхом подачі апеляційної скарги протягом 30 днів з дня його проголошення.

Вирок, якщо інше не передбачено цим Кодексом, набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після прийняття рішення судом апеляційної інстанції.

Суддя ОСОБА_1