Єдиний унікальний номер 226/830/15-к
Номер провадження 11-кп/775/32/2015

УХВАЛА

Іменем України

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ

апеляційного суду Донецької області у складі:

головуючого ОСОБА_1

суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

секретар ОСОБА_4 ,

за участю прокурора ОСОБА_5 ,

обвинуваченого ОСОБА_6

захисника ОСОБА_7 ,

розглянула 17 грудня 2015 року у відкритому судовому засіданні у м. Артемівську Донецької області кримінальне провадження № 0000266 за апеляційною скаргою прокурора на вирок Димитровського міського суду Донецької області від 24 квітня 2015 року, яким

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженець м. Коркіно Челябінської області Російської Федерації, громадин України, судимий, проживає за адресою: АДРЕСА_1 ,

засуджений за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 190 КК України до штрафу у розмірі ста неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить одна тисяча сімсот гривень.

Вироком суду ОСОБА_6 визнаний винним у тому, що 21 лютого 2015 року в денний час доби, точного часу слідством не встановлено, ОСОБА_6 , знаходячись в районі торгівельних павільйонів по вул. Ватутіна м. Димитрова Донецької області, поряд з Димитровською ЦМЛ, зустрів свого знайомого ОСОБА_8 та його брата ОСОБА_9 , якого попросив підвезти на автомобілі. Під час руху на автомобілі ОСОБА_6 побачив в руках ОСОБА_10 мобільний телефон «SamsungGT-S5610» і у нього виник умисел на його заволодіння. Реалізуючи свій злочинний намір, ОСОБА_6 під вигаданим приводом здійснення дзвінку попросив ОСОБА_10 передати йому мобільний телефон, на що той погодився. Після зупинки автомобіля ОСОБА_6 користуючись тим, що ОСОБА_9 відволікся і за його діями ніхто не спостерігає, шляхом зловживання довірою потерпілого, заволодів мобільним телефоном вартістю 387 грн., з картою пам`яті на 16 Гб, вартістю 150 грн., в якому знаходилася сім-карта оператора мобільного зв`язку «МТС» та з телефоном з місця злочину втік. В результаті умисних дій ОСОБА_6 потерпілому ОСОБА_9 було завдано матеріальної шкоди на загальну суму 537грн.

В апеляційній скарзі прокурор просить вирок скасувати із-за невідповідності висновків суду фактичним обставинам кримінального провадження, у зв`язку із істотним порушенням вимог кримінального процесуального закону та винести новий, зазначивши у вступній частини нового вироку, що ОСОБА_6 звільнений 30.07.2014 року на підстави ст.2 Закону України «Про амністію у 2014 році» від невідбутої частини покарання, призначеного вироком Димитровського міського суду Донецької області від 23.01.2012 року; у мотивувальний частині вироку вказати, що дії ОСОБА_6 правильно кваліфіковані за ч. 2 ст. 190 КК України, так як від дійсно вчинив заволодіння чужим майном шляхом зловживання довірою (шахрайство), вчинене повторно, а також зазначити у мотивувальній частині вироку про наявність обставини, що обтяжує покарання ОСОБА_6 , а саме рецидиву вчинених ним злочинів, призначити ОСОБА_6 покарання за ч. 2 ст. 190 КК України у виді штрафу, у розмірі ста неоподаткованих мінімумів доходів громадян.

Заслухавши суддю-доповідача, виступи прокурора, який просив задовольнити апеляційну скаргу; обвинуваченого ОСОБА_6 та його захисника, які просили вирок залишити без змін, перевіривши матеріали кримінального провадження і обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що вона задоволенню не підлягають з наступних підстав.

Ні фактичні обставини кримінального правопорушень, за які засуджено ОСОБА_6 , ні доведеність його вини, ні кваліфікація дій обвинуваченого, а також ні вид і розмір призначеного покарання сторонами кримінального провадження не оспорюються, у зв`язку з чим відповідно до вимог ст. 404 КПК України вирок в цій частині апеляційним судом не перевіряється.

Колегія суддів не може визнати обґрунтованими доводи апеляційної скарги прокурора про істотні порушення судом вимог кримінального процесуального закону, а саме ст. 374 КПК України, оскільки у вступній частині вироку суд навів певні дані про особу обвинуваченого, а відсутність у вироку даних про звільнення ОСОБА_6 від не відбутої частини покарання на підставі Закону України «Про амністію у 2014 році» не є свідченням невідповідності вироку ст. 374 КПК України і згідно ст. 412 КПК України не може бути визнана істотним порушенням кримінального процесуального закону, що тягне скасування вироку.

Що стосується доводів апеляційної скарги щодо невідповідності висновків суду фактичним обставинам кримінального провадження, то колегія суддів також вважає їх безпідставними. Проаналізувавши докази у справі і зробивши висновок про правильність кримінально-правової кваліфікації злочину за ст. 190 КК України як шахрайство, способом вчинення цього злочину суд в кінці мотивувальної частини вироку вказав не зловживання довірою, а обман, що на думку колегії суддів є очевидною технічною помилкою і не є підставою для скасування вироку.

Не є підставою для скасування вироку також і те, що суд у вироку не навів таку обставину, що обтяжує покарання, як рецидив злочину, оскільки ця обставина не вплинула на призначення обвинуваченому покарання, а також не спричинили інших негативних наслідків. До того ж колегія суддів звертає увагу на те, що прокурор, навівши у скарзі доводи у обґрунтування своїх вимог про скасування вироку, в той же час просить новим вироком призначити таке ж покарання, який зазначив суд першої інстанції.

На підставі наведеного, керуючись статтями 405, 407, КПК України, колегія суддів,

у х в а л и л а :

Апеляційну скаргу прокурора залишити без задоволення.

Вирок Димитровського міського суду Донецької області від 24 квітня 2015 року стосовно ОСОБА_6 залишити без змін.

На ухвалу можуть бути подані касаційні скарги до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом трьох місяців з дня її проголошення, а засудженим у цей же строк з дня отримання її копії.

Судді: