печерський районний суд міста києва
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
19 серпня 2015 року слідчий суддя Печерського районного суду м. Києва ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 , за участю прокурора ОСОБА_3 , представника Товариства з обмеженою відповідальністю «А-ДАН» . , яке подало скаргу ОСОБА_4 , ,особи,дії якої оскаржуються слідчого ОСОБА_5 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі Печерського районного суду м.Києва скаргу Товариства з обмеженою відповідльністю «А-Дан», на бездіяльнісь слідчого СГ ГСУ МВС України ОСОБА_5 , щодо неповернення тимчасово вилученого майна,-

В С Т А Н О В И В :

Адвокат ОСОБА_4 , яка діє від імені та в інтересах Товариства з обмеженою відповідальністю «А-Дан» звернулася до Печерського районного суду міста Києва зі скаргою на бездіяльність слідчого, в якій просила визнати неправомірною бездіяльність слідчого СГ ГСУ МВС України капітана міліції ОСОБА_5 щодо повернення ТОВ «А-Дан» вилученого майна, а саме: тканини 3 видів, артикули №12420, №12421, №12424, вага нетто 25483 кг, кількість 6885, загальна квадратура 306 225 м2 та зобов`язати слідчого СГ ГСУ МВС України капітана міліції ОСОБА_5 негайно повернути ТОВ «А-Дан» вилучене майно, а саме: тканини 3 видів, артикули №12420, №12421, №12424, вага нетто 25483 кг, кількість 6885, загальна квадратура 306 225 м2. У судовому засіданні адвокат ОСОБА_4 підтримала вимоги скарги.

11.08.2015 ТОВ «А-Дан» подав уточнення до скарги на бездіяльність слідчого і просив в прохальній частині залишити вимогу про зобов`язання слідчого СГ ГСУ МВС України капітана міліції ОСОБА_5 негайно повернути ТОВ «А-Дан» вилучене майно, а саме: тканини 3 видів, артикули №12420, №12421, №12424, вага нетто 25483 кг, кількість 6885, загальна квадратура 306 225 м2., та відмовився від вимоги про визнання бездіяльності слідчого неправомірною.

В судовому засіданні 12.08.2015 слідчий ОСОБА_5 подав заперечення проти вимог скарги.

В своїх запереченнях слідчий зазначає, що Ухвала Печерського районного суду м. Києва від 13.05.2015 надала дозвіл на тимчасовий доступ до речей та документів з можливістю вилучення, отже відповідно до ст.ст. 160-166 Кримінального процесуального кодексу України подальше накладення арешту на вилучене майно не потрібне.

Крім того, 19.05.2015 вилучене майно було визнано речовими доказами, а відповідно до ст. 100 Кримінального процесуального кодексу України речові докази, отримані в порядку ст.ст. 160-166 зберігаються у сторони кримінального провадження.

Також слідчий зазначає, що 20.05.2015 Апеляційний суд м. Києва розглянув скаргу на Ухвалу Печерського суду м. Києва від 13.05.2015, якою надано дозвіл на тимчасовий доступ та залишив її без змін.

В запереченнях слідчий зазначає, що для митного оформлення вилученого товару ТОВ «А-Дан» було подано тимчасову митну декларацію від 15.05.2015, працівниками Одеського управління експертизи та досліджень на замовлення Одеської митниці ДФС України було проведено дослідження вилучених тканин та складено експертний висновок №10, яким встановлено, що в заявленій тимчасовій декларації ТОВ «А-Дан» тканини та коді УКТЗЕД не відповідають фактичним тканинам, які знаходились в контейнері. Проте не зважаючи на зміну кодів УКТЗЕД Одеською митною ДФС від 05.06.2015 і повідомлення про це представника скаржника, директор ТОВ «А-Дан» не подав додаткову декларацію, як того вимагає законодавство. Також ТОВ «А-Дан» не подав додаткові декларації і в інших випадках оформлення товарів в порядку тимчасової митної декларації.

Крім того, слідчий в своїх запереченнях повідомив, що 17.06.2015 року ГСУ МВС України призначено комплексну судову експертизу волокон та волокнистих матеріалів та товарознавчу судову експертизу вилученої у ТОВ «А-Дан» тканини в експертній установі ДФС України.

За результатами експертизи 30.07.2015 року складено експертний висновок №185, яким підтверджено висновки Одеської лабораторії та встановлено, що заявлені тканини не відповідають наявним у контейнері, неправильно визначено код УКТЗЕД, що впливає на митну вартість.

19.08.2015 року представник ТОВ «А-Дан» адвокат ОСОБА_4 подала пояснення щодо заперечень слідчого проти скарги, в яких зазначила наступне:

Відповідності до ч.1. ст. 260 Митного кодексу України якщо декларант або уповноважена ним особа не володіє точними відомостями про точні характеристики товарів, необхідні для заповнення митної декларації у звичайному порядку (випуск у вільний обіг режим імпорт), вона може подати органу доходів і зборів тимчасову митну декларацію (ТД) на такі товари за умови, що тимчасова декларація містить дані, достатні для поміщення їх у заявлений митний режим, для випуску даного товару у вільний обіг без затримок та додаткових матеріальних витрат на зберігання, простій транспорту та контейнерів. Після проходження відповідних процедур визначення точних характеристик та даних про товар, декларант або уповноважена ним особа зобов`язується заявити товар в режим імпорту з вказанням всіх невідповідностей відносно даних, заявлених в режимі ТД, якщо такі були.

На адресу ТОВ «А-Дан» надійшов вантаж (тканина) в контейнері №MSKU0176079 по коносаменту №597685611 від 16.02.2015 та інвойсу №ADN-14/1 від 01.05.2015. ТОВ «А-Дан» провело фізичний огляд вантажу та відібрало зразки, які були направлені на лабораторне дослідження для визначення характеристик та якостей даного вантажу. В зв`язку з тим, що лабораторні дослідження займають достатньо багато часу, і для запобігання значних фінансових витрат, пов`язаних з простоєм транспортних засобів та зберіганням (демереджу) контейнеру, а також оплатою послуг знаходження на митному терміналі, нами була оформлена тимчасова декларація (ТД) для випуску вантажу у вільний обіг з дотриманням всіх митних формальностей. При оформлені вантажу в даному режимі декларант бере на себе зобов`язання оформити декларацію в режимі імпорт на даний вантаж з врахуванням всіх невідповідностей, якщо такі будуть виявлені після лабораторних досліджень, та сплатити всі митні платежі в повному обсязі.

Крім того, на думку скаржника, в Ухвалі Печерського районного суду м. Києва від 13.05.2015 року, якою надано дозвіл на тимчасовий доступ, суд дозволив вилучення у копіях речей та документів, та не зазначив, яке саме майно слідчий може вилучити.

Згідно із п.5 ч.1 ст.164 КПК України, в ухвалі слідчого судді, суду про тимчасовий доступ до речей і документів має бути зазначено назва, опис, інші відомості, які дають можливість визначити речі і документи, до яких повинен бути наданий тимчасовий доступ.

На думку ТОВ « А-Дан`у, оскільки ухвалою слідчого судді від 13.05.2015 року прямо не надавався дозвіл на вилучення тканин, які належать на праві приватної власності заявнику, вони вважаються тимчасово вилученим майном. Застосування інституту тимчасового вилучення майна можливе відносно підозрюваного і лише до вирішення питання про арешт такого майна або до його повернення, що свідчить про конкретне визначення законодавцем можливої наступної долі тимчасово вилученого майна, при цьому можливість визнання такого майна речовим доказом законодавством не передбачена.

Отже, на тимчасове вилучення майна ТОВ «А-Дан» на підставі Ухвали Печерського районного суду м. Києва від 13.05.2015 року поширюються вимоги ч. 5 ст. 171 Кримінального процесуального кодексу України.

Слідчий суддя, дослідивши скаргу та додані до неї матеріали, з урахуванням пояснень у судовому засіданні сторін кримінального провадження, вважає, що скарга ОСОБА_4 на бездіяльність слідчого підлягає частковому задоволенню з огляду на наступне.

Ч. 1 ст. 303 КПК України встановлений вичерпний перелік бездіяльності слідчого, прокурора, яка може бути оскаржена до слідчого судді на стадії досудового розслідування. Зокрема, це бездіяльність слідчого, прокурора, яка полягає у неповерненні тимчасово вилученого майна згідно з вимогами ст. 169 КПК України.

Відповідно до п.3 ст. 169 КПК України тимчасово вилучене майно повертається особі, у якої воно було вилучено у випадках, передбачених ч.5 ст. 171, ч.6 ст. 173 КПК України.

Відповідно до ч. 5 ст. 171 КПК України, клопотання слідчого, прокурора, про арешт тимчасово вилученого майна повинно бути подано не пізніше наступного робочого дня після вилучення майна, інакше майно має бути повернуто особі, у якої його було вилучено.

19 травня 2015 року в ході тимчасового доступу до речей та документів відповідно до ухвали слідчого судді Печерського районного суду міста Києва ОСОБА_6 у справі №757/16161/15-к було вилучено вказане майно ТОВ «А-Дан» та передано на відповідальне зберігання ТОВ «Бонд». 30 липня 2015 року було розглянуто клопотання адвоката ТОВ «А-Дан» ОСОБА_4 про зняття арешту з майна. Та слідчим суддею Печерського районного суду м. Києва ОСОБА_7 встановлено, що жодних ухвал суду про арешт вказаного майна не існує. Також встановлено, що слідчим в порушення строку, передбаченого ч. 5 ст. 171 КПК України не внесено до суду клопотання про арешт вказаного майна. За відсутності вказаного клопотання та прийнятої за результатами його розгляду ухвали про арешт, немає підстав для позбавлення власника права розпоряджатися своїм майном. Таким чином, в діях слідчого має місце бездіяльність, яка полягає у неповерненні тимчасово вилученого майна його власнику.

Доводи слідчого щодо порушень ТОВ «А-Дан» митного законодавства України не можуть підставою для подальшого неповернення майна, оскільки слідчим відібрані зразки тканин, необхідні для подальшого розслідування кримінальної справи. В своїх запереченнях слідчий не навів достатнього обґрунтування необхідності зберігати всі вилучені тканини.

Виходячи із вищевикладеного, беручи до уваги те, що з моменту вилучення по час розгляду скарги ні слідчий, ні прокурор не зверталися до суду з клопотанням про арешт вилученого майна, в судовому засіданні слідчим та прокурором не наведено обставин, які перешкоджають поверненню майна власнику, приходжу до висновку, що скарга на бездіяльність слідчого СГ ГСУ МВС України капітана міліції ОСОБА_5 підлягає частковому задоволенню.

Згідно із положеннями ст.169 КПК України тимчасово вилучене майно повертається особі, у якої воно було вилучено за постановою прокурора, якщо він визнає таке вилучення майна безпідставним; за ухвалою слідчого судді чи суду, у разі відмови у задоволенні клопотання прокурора про арешт цього майна; у випадках, передбачених частиною п`ятою статті 171, частиною шостою статті 173 цього Кодексу.

Відповідно до п.3 ч.2 ст.307 КПК України , ухвала слідчого судді за результатами розгляду скарги на рішення , дії чи бездіяльності під час досудового розслідування може бути про зобов`язання вчинити певні дії.

Таким чином , слідчий суддя вважає , що скарга ТОВ «А-Дан» підлягає частковому задоволенню

Керуючись ст. ст. 169, 171, 303, 307 КПК України, слідчий суддя
У Х В А Л И В :
Скаргу адвоката ОСОБА_4 , яка діє від імені та в інтересах Товариства з обмеженою відповідальністю «А-Дан» на бездіяльність слідчого СГ ГСУ МВС України капітана міліції ОСОБА_5 задовольнити частково.

Зобов`язати слідчого СГ ГСУ МВС України капітана міліції ОСОБА_5 негайно повернути Товариству з обмеженою відповідальністю «А-Дан» вилучене майно, а саме: тканини 3 видів, артикули №12420, №12421, №12424, вага нетто 25483 кг, кількість 6885, загальна квадратура 306 225 м2.

В інших вимогах скарги відмовити.

Ухвала оскарженню не п ідлягає.

Слідчий суддя ОСОБА_1