Справа № 1-379/10
В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

19 лютого 2010 року Рівненський міський суд

під головуванням судді - Ковальова І.М.

при секретарі - Мізера А.В.

з участю прокурора - Карпюк І.М.

з участю захисника - ОСОБА_1

з участю законного представника - ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Рівне кримінальну справу по обвинуваченню ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженця ІНФОРМАЦІЯ_2, українця, громадянина України, ІНФОРМАЦІЯ_3, учня ІНФОРМАЦІЯ_4, не одруженого, не працюючого, проживаючого ІНФОРМАЦІЯ_5дитяче містечко», раніше судимого Гощанським районним судом Рівненської області 13 листопада 2009 року за ч.1 ст.185 КК України до 1 року позбавлення волі, на підставі ст.104 КК України звільнений від відбування покарання з іспитовим строком на один рік,-

У вчиненні злочину, передбаченого ч.3 ст.185 КК України,-

Встановив:

29 листопада 2009 року в період часу з 18 год. 30 хв. до 18 год. 50 хв. неповнолітній ОСОБА_3, маючи умисел на незаконне заволодіння чужим майном, повторно, з корисливих мотивів, проник через вікно в кабінет вихователів Рівненського притулку для неповнолітніх служби у справах дітей Рівненської обласної державної адміністрації, що по вул.Кутузова, 23А в м.Рівне, звідки таємно викрав гроші в сумі 100 грн., що належать ОСОБА_4, гроші в сумі 200 грн., що належать ОСОБА_5 та гроші в сумі 400 грн., що належать ОСОБА_6, чим спричинив потерпілим матеріальну шкоду на вказані суми.

Допитаний в судовому засіданні підсудний ОСОБА_3 свою вину в інкримінованому злочині визнав повністю, у вчиненому розкаявся та ствердив ті обставини, які встановлені цим вироком.

Враховуючи, що підсудний ОСОБА_3 повністю визнав себе винним у скоєнні злочину, а також те, що заперечень від учасників судового розгляду щодо недоцільності дослідження інших обставин справи, їх скоєння не надходило, і вони ніким не оспорюються, суд вважає, що дослідження доказів у більшому обємі по даній справі є недоцільним.

Оцінюючи досліджені докази в їх сукупності, суд кваліфікує дії підсудного ОСОБА_3 за ч.3 ст.185 КК України, дії якого виразилися у таємному викраденні чужого майна (крадіжка), вчиненими повторно, поєднаними з проникненням у приміщення.

При призначенні покарання підсудному суд враховує характер та ступінь суспільної небезпечності скоєного злочину, обставини справи, що помякшують та обтяжують відповідальність підсудного.

Скоєний злочин підсудним ОСОБА_3 відноситься до тяжкого злочину.

До помякшуючих вину обставин підсудному суд відносить повне визнання вини, щире каяття у скоєному, активне сприяння розкриттю злочину, вчинення злочину у неповнолітньому віці.

Обтяжуючих вину обставин підсудному судом не встановлено.

Як особа підсудний ОСОБА_3 по місцю проживання та навчання характеризується негативно, по місцю колишнього навчання Тучинської спеціальної загальноосвітньої школи-інтернату характеризується посередньо, на "Д" обліку у лікаря нарколога не перебуває, з 27 вересня 2004 року перебуває на «Д» обліку у лікаря психіатра з приводу специфічних розладів розвитку шкільних навичок з поведінковими реакціями дитячого віку, раніше судимий.

Згідно висновку судово-психіатричної експертизи №1/10 від 13 січня 2010 року ОСОБА_3 психічним захворюванням, яке б позбавляло його здатності усвідомлювати свої дії та керувати ними при вчиненні інкримінованого йому злочину не страждає; має прояви формування патології характеру - розладу особистості по емоційно-нестійкому типу, що не є психічним захворюванням і не позбавляє його здатності повною мірою усвідомлювати свої дії та керувати ними.

Враховуючи вищевикладені обставини в їх сукупності, особу підсудного, його відношення до вчиненого злочину, та те, що підсудний будучи засудженим Гощанським районним судом Рівненської області 13 листопада 2009 року за ч.1 ст.185 КК України належних висновків для себе не зробив, на шлях виправлення не став і знову скоїв корисливий злочин, тому суд вважає, що його виправлення та перевиховування не можливе без ізоляції від суспільства. Однак суд враховує помякшуючі обставини, а саме те, що підсудний вчинив злочин у неповнолітньому віці, є сиротою, частково відшкодував заподіяні ним збитки, тому суд вважає, за можливе призначити більш мяке покарання ніж передбачено законом за вчинений ним злочин.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.323-324 КПК України, суд,-

ЗАСУДИВ:

ОСОБА_3 визнати винним в скоєнні злочину, передбаченого ч.3 ст.185 КК України та призначити йому покарання, з застосуванням ст.69 КК України у виді 1 року 6 місяців позбавлення волі.

На підставі ч.1 ст.71 КК України до покарання, призначеного за даним вироком частково приєднати невідбуту частину покарання за попереднім вироком Гощанського районного суду Рівненської області від 13 листопада 2009 року та остаточно призначити ОСОБА_3 покарання у виді 2 років позбавлення волі.

Запобіжний захід до вступу вироку в законну силу засудженому ОСОБА_3 змінити з підписки про невиїзд на взяття під варту, взявши під варту в залі суду негайно.

Строк відбуття покарання засудженому ОСОБА_3 рахувати з моменту проголошення вироку - 19 лютого 2010 року.

Речові докази по справі - три купюри номіналом по 100 грн., чотири купюри номіналом по 10 грн., одну купюру номіналом 2 грн., одну купюру номіналом 1 грн., які передані на зберігання на депозитний рахунок в ФЕВ Рівненського МВ УМВС України в Рівненській області - повернути потерпілим ОСОБА_6, ОСОБА_4, ОСОБА_5 в рівних частинах.

Вирок може бути оскаржено до апеляційного суду Рівненської області через Рівненський міський суд протягом 15 днів, а засудженим в той же строк з дня отримання копії вироку.

Головуючий: