Справа № 466/8247/15-к Головуючий у 1 інстанції: ОСОБА_1
Провадження № 11-сс/783/741/15 Доповідач: ОСОБА_2
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07 жовтня 2015 року колегія суддів Судової палати у кримінальних справах Апеляційного суду Львівської області у складі:

головуючогоОСОБА_2 ,
суддів апеляційного судуОСОБА_3 та ОСОБА_4 ,
при секретаріОСОБА_5

у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000043 від 29 травня 2015 року за ч. 5 ст. 191 КК України, за участі

прокурора військової прокуратури Західного регіону України ОСОБА_6 ,
слідчого в особливо важливих справах СВ СУ військової прокуратури Західного регіону України ОСОБА_7 ,
підозрюваного та його захисникаОСОБА_8 , ОСОБА_9

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Львові апеляційну скаргу захисника підозрюваного ОСОБА_10 адвоката ОСОБА_11 на ухвалу слідчого судді Шевченківського районного суду м. Львова від 02.10.2015 року про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, -

встановила:
ухвалою слідчого судді Шевченківського районного суду м. Львова від 02 жовтня 2015 року клопотання слідчого в особливо важливих справах слідчого відділу слідчого управління військової прокуратури Західного регіону України ОСОБА_12 , погоджене прокурором у кримінальному провадженні ? начальником відділу процесуального керівництва досудовим розслідуванням та підтримання державного обвинувачення у кримінальних провадженнях СВ військової прокуратури Західного регіону України ОСОБА_13 про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно підозрюваного

ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Мошни Черкаського району Черкаської області, громадянина України, українця, з вищою освітою, одруженого, не працюючого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не судимого

у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000043 від 29 травня 2015 року за ч. 5 ст. 191 КК України задоволено та застосовано щодо нього запобіжний захід у вигляді тримання під вартою з утриманням у Львівській установі виконання покарань УДПтСУ у Львівській області.

Строк дії ухвали про обрання підозрюваному ОСОБА_14 запобіжного заходу слідчий суддя визначив на 60 (шістдесят) днів, з 02 жовтня 2015 року до 30 листопада 2015 року включно.

Відповідно до положень ст.ст. 182, 183 КПК України підозрюваному ОСОБА_14 визначено заставу у розмірі 30 000 000 (тридцять мільйонів) грн.

У разі внесення застави у вищевказаному розмірі слідчий суддя поклав на підозрюваного ОСОБА_10 наступні обов`язки:

1)прибувати до слідчого СВ військової прокуратури Західного реї іону України та прокурора військової прокуратури Західною регіону України за адресою м. Львів, вул. Клепарівська, 20, із встановленою періодичністю або на вимогу;

2)не відлучатися із населеного пункту, визначеного слідчим, в якому він зареєстрований, проживає чи перебуває, без дозволу слідчого, прокурора або суду;

3)повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання та/або місця роботи;

4)утримуватися від спілкування з свідками та будь-якою особою, визначеною слідчим суддею, судом, або спілкуватися з нею із дотриманням умов, визначених слідчим суддею, судом.

Не погоджуючись з ухвалою слідчого судді, захисник підозрюваного ОСОБА_10 адвокат ОСОБА_15 подав на неї апеляційну скаргу, в якій просить оскаржувану ухвалу скасувати та винести нову, якою відмовити в задоволенні клопотання про застосування запобіжного заходу. Апелянт вважає, що оскаржувана ухвала є незаконною та необґрунтованою, а відтак підлягає скасуванню з підстав неправильного застосування кримінального процесуального законодавства, оскільки судом не надано правильної оцінки усім ризикам, що наявні у даному кримінальному провадженні.

На думку захисника, слідчим суддею не взято до уваги, що всупереч вимогам ст. 184 КПК України у клопотанні про застосування запобіжного заходу відсутні обов`язкові посилання на докази обґрунтованості підозри щодо ОСОБА_10 у вчиненні ним злочину за ч. 5 ст. 191 КК України, наявності ризиків та обґрунтування неможливості запобігання вказаним ризикам застосуванням інших, більш м`яких запобіжних заходів.

Таким чином захисник вважає, що слідчий суддя необґрунтовано дійшов висновку про застосування до підозрюваного ОСОБА_10 запобіжного заходу у вигляді взяття під варту, оскільки ні слідчим, ні прокурором не було доведено, що вказані під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу обставини, є достатніми для переконання, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів, передбачених ч. 1 ст. 176 КПК України, не може запобігти встановленим ризикам.

Апелянт також, не погоджуючись із встановленим слідчим суддею розміром застави та вважаючи її значно завищеною зазначає, що в оскаржуваній ухвалі слідчий суддя, відповідно до ст.ст. 182, 183 КПК України визначив підозрюваному ОСОБА_14 заставу у розмірі 30 000 000 (тридцять мільйонів) грн., чим порушив вимоги ч. 4 ст. 182 КПК України, встановивши завідомо непомірний розмір застави, який в рази перевищує розміри застав найбільш резонансних справ України з часу дії чинного Кримінального процесуального кодексу України.

Заслухавши доповідача, підозрюваного ОСОБА_10 та його захисника про скасування оскаржуваної ухвали і винесення нового рішення про відмову в задоволенні клопотання слідчого, думку прокурора про залишення оскаржуваної ухвали слідчого судді без змін, перевіривши матеріали кримінального провадження та доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга захисника підозрюваного ОСОБА_10 адвоката ОСОБА_11 не підлягає до задоволення з наступних підстав.

Як убачається з оскаржуваної ухвали, слідчий суддя встановив, що у провадженні слідчого відділу слідчою управління військової прокуратури Західного регіону України перебувають матеріали досудового розслідування за №0000043, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань 29 травня 2015 року за ч. 4 ст. 191, ч. 5 ст. 191, ч. 2 ст. 366, ч. 1 ст. 330, ч. 3 ст. 212, ч. 1ст. 205, ч. 2 ст. 205 КК України, зокрема і в тому числі за підозрою ОСОБА_10 у вчиненні злочину за ч. 5 ст. 191 КК України.

Відповідно до висунутої підозри, ОСОБА_16 підозрюється в тому, що він, працюючи директором ДП «ЛБТЗ» під час виконання договору № 294/14/105, укладеного 08 грудня 2014 року між ДП «ЛБТЗ» та Міністерством оборони України по ремонту та технічному обслуговуванню машин і устаткування спеціальної призначеності, а саме 31 одиниці БМП-1, отримавши від МО України кошти у розмірі 41 633 496 грн., які на виконання умов договору у період з 10 грудня 2014 року по 30 грудня 2014 року були перераховані на банківський рахунок ДП «ЛБТЗ», володіючи інформацією що 9 одиниць БМП-1 із встановленими на них двигунами УТД-20 із заводськими номерами: Д06КТ3708, Р03КТ0679, Э03ИТ7246, Э05ИТ7439, Э03ИТ7248, К07КТ2004, Э03ИТ7235, Ф06ИТ2668, Е03ИТ2422, що надійшли 17 листопада 2014 року та 19 листопада 2014 року на підставі нарядів №350/14 та №351/14, відповідно, на ДП «ЛБТЗ», достовірно знаючи в силу займаної посади про вартість та порядок проведення капітального ремонту двигунів УТД-20, з метою протиправного особистого збагачення за рахунок державних коштів та обернення їх на свою користь, в середині січня 2015 року вступив у злочину змову з директором ПП «Пацифік-2» ОСОБА_17 , з використанням у своїй злочинній схемі ТзОВ «Вейсес», яке має ознаки фіктивності.

У виконання зазначеної домовленості, 23 січня 2015 року на підставі видаткової накладної №8 ДП «ЛБТЗ» передало на ПП «Пацифік-2» для проведення капітального ремонту 5 одиниць двигунів УТД-20, а саме №Д06КТ3708, №Р03КТ0679, №Э03ИТ7246, №Э05ИТ7439, №Э03ИТ7248, а в подальшому, з метою отримання підстав для перерахування коштів на ПП «Пацифік-2» та надання вигляду законності вищевказаних протиправних дій, 23 лютого 2015 року між ДП «ЛБТЗ», в особі ОСОБА_10 , та ПП «Пацифік-2», в особі директора ОСОБА_18 , укладено завідомо фіктивний договір №23/02/15 про виконанням ПП «Пацифік-2» робіт з капітального ремонту двигунів УТД-20ПП, хоча ПП «Пацифік-2» не мало відповідних фахівців та виробничих потужностей для проведення зазначених робіт.

23 березня 2015 року ОСОБА_19 , згідно попередньо розробленого плану вчинення даного злочину, з метою штучного збільшення вартості капітальною ремонту двигунів УТД-20, без проведення їх дефектування на предмет наявних технічних несправностей, уклала від імені ПП «Пацифік-2» договір №1/03-15 з ТОВ «Вейсес» про постачання запчастин та агрегатів для їх нібито подальшого використання під час проведення капітального ремонту двигунів УТД-20 №Д06КТ3708, №Р03КТ0679, №Э03ИТ7246, №Э05ИТ7439, №Э03ИТ7248, а ОСОБА_16 07 квітня 2015 року, діючи умисно, з метою реалізації спільного злочинного умислу наклав резолюцію на отриманому від ПП «Пацифік-2» рахрахунку-фактурі №СФ-000002 від 27 березня 2015 року, якою зобов`язав головною бухгалтера ДП «ЛБТЗ» ОСОБА_20 забезпечити перерахування частини грошових коштів в розмірі 570 147 грн. на банківський рахунок ПП «Пацифік-2» № НОМЕР_1 , відкритого у АКБ «Львів», що нею було зроблено і в цей же день 07 квітня 2015 року грошові кошти в сумі 570 147 грн. надійшли на банківський рахунок ПП «Пацифік-2», унаслідок чого ОСОБА_16 та ОСОБА_19 отримали змогу розпоряджатися цими коштами на власний розсуд.

ОСОБА_16 , продовжуючи реалізовувати свій злочинний умисел на протиправне заволодіння державними коштами, 15 квітня 2015 року аналогічним чином забезпечив перерахування другої частини грошових коштів у сумі 570 147 грн., які цього ж дня з банківського рахунку ДП «ЛБТЗ» № НОМЕР_2 , надійшли на банківський рахунок ПП «Пацифік-2» № НОМЕР_1 , і внаслідок цього ОСОБА_16 та ОСОБА_19 отримали змогу розпоряджатися грошовими коштами в загальній сумі 1 140 294 грн. на власний розсуд.

Крім того, 16 квітня 2015 року ОСОБА_16 , діючи за попередньою змовою з ОСОБА_18 , достовірно знаючи, що ПП «Пацифік-2» не виконувало роботи з капітального ремонту 5 одиниць двигунів УДТ-20 №Д06КТ3708, №Р03КТ0679, №Э031117246, №Э051117439, № НОМЕР_3 , склали завідомо неправдивий офіційним документ ? акт здачі-прийняття робіт (надання послуг) №ОУ-000007 від 16 квітня 2015 року, згідно якого ПП «Пацифік-2» нібито виконало капітальний ремонт 5 одиниць двигунів УТД-20, а 28 квітня 2015 року ОСОБА_16 , діючи з корисливих мотивів та прямим умислом, за попередньою змовою з ОСОБА_17 , підписав видаткову накладну № 118 відповідно до якої ДП «ЛБТЗ» цього ж дня передав на ПП «Пацифік-2» для проведення капітальною ремонту 4 одиниці двигунів УТД-20 №К07КТ2004, №Э03ИТ7235, №Ф06ИТ2668, №Е03ИТ2422, а 29 квітня 2015 року ОСОБА_16 , достовірно знаючи, що ПП «Пацифік-2» не виконало і не могло виконати роботи з капітального ремонту 4 одиниць двигунів УДТ-20 №К07КТ2004, №Э03ИТ7235, №Ф06ИТ2668, №Е03ИТ2422 за один день, склали завідомо не правдивий офіційний документ ? акт здачі-прийняття робіт (надання послуг) №ОУ-0000009 від 29 квітня 2015 року, згідно якого ПП «Пацифік-2» виконало капітальний ремонт 4 одиниць двигунів УТД-20 на загальну суму 892 235,18 грн.

30 квітня 2015 року ОСОБА_16 , діючи умисно, з метою реалізації спільного злочинного умислу спрямованого на протиправне особисте збагачення за рахунок державних коштів, використовуючи своє службове становище, наклав резолюцію на наданому ПП «Пацифік-2» рахунку-фактурі №СФ-000012 від 29 квітня 2015 року, якою зобов`язав головного бухгалтера ДП «ЛБТЗ» ОСОБА_20 забезпечити перерахування грошових коштів в сумі 892 235,18 грн. з банківського рахунку ДП «ЛБТЗ» № НОМЕР_2 , на банківський рахунок ПП «Пацифік-2» № НОМЕР_1 , відкритого у АКБ «Львів» і цього ж дня ОСОБА_20 , забезпечила перерахування 892 235,18 грн. на банківський рахунок ПП «Пацифік-2»», а 30 квітня 2015 року грошові кошти в сумі 892 235,18 грн. надійшли на банківський рахунок ПП «Пацифік-2», унаслідок чого ОСОБА_16 та ОСОБА_19 отримали змогу розпоряджатися цими коштами на власний розсуд.

Таким чином підозрюваний ОСОБА_16 , будучи службовою особою ? директором державного підприємства «Львівський бронетанковий завод» 07 квітня 2015 року, 15 квітня 2015 року та 30 квітня 2015 року, діючи з прямим умислом та корисливих мотивів, за попередньою змовою з ОСОБА_17 , за вказаних вище обставин, вчинив заволодіння грошовими коштами державного підприємства «Львівський бронетанковий завод» у сумі 2 032 529,18 грн., тобто в особливо великих розмірах, шляхом зловживання своїм службовим становищем.

29 травня 2015 року в єдиний реєстр досудових розслідувань внесено відомості про вчинення злочину за ч. 5 ст. 191 КК України, а 01.10.2015 року ОСОБА_14 повідомлено про підозру у вчиненні злочину за ч. 5 ст. 191 КК України.

На думку колегії суддів, слідчий суддя у своїй ухвалі, правильно прийшов до висновку, про наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_21 злочину за ч. 5 ст. 191 КК України, оскільки така підозра стверджується показаннями свідків ОСОБА_22 , ОСОБА_23 , ОСОБА_24 , ОСОБА_25 , ОСОБА_26 , ОСОБА_27 , ОСОБА_28 , ОСОБА_29 , ОСОБА_30 , ОСОБА_31 , ОСОБА_32 , ОСОБА_33 , ОСОБА_34 , ОСОБА_35 , ОСОБА_36 , ОСОБА_37 , ОСОБА_38 , ОСОБА_39 , аудиторським звітом за результатами державного фінансового аудиту діяльності державного підприємства «Львівський бронетанковий завод» за 2014 рік та січень-квітень 2015 року № 17-21/3 від 29.05.2015 року, журналом протоколів стаціонарних випробувань, актів огляду технічного стану двигунів УТД-20, нарядами на переміщення техніки, видатковими накладними, дефектними актами, рахунками-фактурами, а також іншими матеріалами кримінального провадження №0000043.

Аналогічні докази обґрунтованості повідомленої ОСОБА_14 підозри у вчиненні злочину за ч. 5 ст. 191 КК України наведено і в клопотанні слідчого про обрання ОСОБА_14 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Таким чином, покликання захисника обвинуваченого ОСОБА_10 адвоката ОСОБА_40 на те, що у клопотанні слідчого про застосування запобіжного заходу відсутні обов`язкові посилання на докази обґрунтованості підозри, є безпідставне.

Відповідно до п. 4 ч. 2 ст. 183 КПК України, запобіжний захід у вигляді триманим під вартою може бути застосований до раніше не судимої особи, яка підозрюється чи обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад п`ять років.

Згідно ч. 5 ст. 191 КК України, санкція статті за якою кваліфіковано інкримінований підозрюваному ОСОБА_14 злочин, передбачає покарання у виді позбавлення волі на строк від 7 до 12 років.

Слідчий суддя при обґрунтуванні наявності ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, на підставі листа начальника управління СБУ у Львівській області від 30.09.2015 року про те, що ОСОБА_16 в період з 1 1.10.2004 року по 30.09.2015 року здійснив близько 120 виїздів в`їздів за кордон, має рахунки в іноземних банках, на думку колегії суддів, прийшов до обґрунтованого висновку, про те, що підозрюваний може переховуватись від органів досудового розслідування чи суду.

Прокурором, на думку колегії суддів, в судовому засіданні суду першої інстанції, доведено наявність ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, зокрема того, що підозрюваний ОСОБА_16 може переховуватися від органів досудового розслідування та суду, знищувати та приховувати або спотворити речі, документи які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення чи іншим чином перешкоджати кримінальному провадженню.

Що ж стосується таких ризиків, як незаконний вплив на потерпілого чи свідків та можливість вчинити інші злочини, то на думку колегії суддів, наявність таких ризиків не доведено прокурором в судовому засіданні, а слідчий суддя безпідставно послався на них в оскаржуваній ухвалі.

При вирішенні питання про обрання запобіжного заходу підозрюваному ОСОБА_41 , слідчий суддя, на думку колегії суддів, крім наявності доведених ризиків, зазначених у ст. 177 КПК України, підставно взяв до уваги наявність обґрунтованої підозри про вчинення ОСОБА_21 особливо тяжкого злочину за ч. 5 ст. 191 КК України, санкцію даної статті, що передбачає покарання у виді позбавлення волі на строк від 7 до 12 років, особу підозрюваного ОСОБА_10 , який одружений і раніше не судимий, його майновий стан та репутацію.

Таким чином слідчий суддя, на думку колегії суддів, прийшов до правильного висновку про те, що підозрюваний ОСОБА_16 як особа, так і його дії представляють підвищену суспільну небезпеку, перебуваючи па волі, останній може переховуватися від органів досудового розслідування та суду, знищувати та приховувати або спотворити речі, документи які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення чи іншим чином перешкоджати кримінальному провадженню, використовуючи при цьому набуті ним зв`язки під час перебування його на посаді директора ДП «ЛБТЗ».

Слідчий суддя обґрунтовано дійшов висновку про застосування запобіжного заходу у вигляді взяття під варту щодо ОСОБА_10 , правильно прийшовши до переконання, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів, передбачених ч. 1 ст. 176 КПК України, не може запобігти встановленим ризикам, а тому в цій частині апеляційна скарга захисника підозрюваного ОСОБА_10 до задоволення не підлягає.

Що ж до покликання у своїй апеляційній скарзі захисника підозрюваного ОСОБА_10 адвоката ОСОБА_11 на те, що в оскаржуваній ухвалі слідчий суддя, в порушення вимог ст.ст. 182, 183 КПК України визначив підозрюваному ОСОБА_14 заставу у розмірі 30 000 000 (тридцять мільйонів) грн., чим встановив завідомо непомірний розмір застави, який в рази перевищує розміри застав найбільш резонансних справ України з часів вступу в дію чинного Кримінального процесуального кодексу України, то колегія суддів, на підставі досліджених слідчим суддею доказів та матеріалів кримінального провадження, із врахуванням розміру шкоди, заподіяної даним злочином державі та майнового стану підозрюваного ОСОБА_10 приходить до переконання, що такий розмір застави є обґрунтований, а тому в задоволенні апеляційної скарги в цій частині необхідно відмовити.

Колегією суддів не встановлено під час розгляду слідчим суддею клопотання слідчого таких істотних порушень вимог Кримінального процесуального закону, які б були підставою для зміни чи скасування оскаржуваної ухвали.

На думку колегії суддів, постановлена ухвала слідчим суддею відповідає вимогам закону і є мотивованою та обґрунтованою, дослідженими слідчим суддею доказами.

На підставі наведеного колегія суддів приходить до висновку про відмову в задоволенні апеляційної скарги захисника підозрюваного ОСОБА_10 адвоката ОСОБА_11 .

Керуючись ст. 404-405, 407, 418-419, 422 КПК України, колегія суддів,-

ухвалила:
відмовити в задоволенні апеляційної скарги захисника підозрюваного ОСОБА_10 адвоката ОСОБА_11 , а ухвалу слідчого судді Шевченківського районного суду м. Львова від 02.10.2015 року про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою стосовно ОСОБА_8 залишити без змін.

Ухвала вступає в законну силу після її проголошення і оскарженню не підлягає.

Судді:
підпис підпис підпис
ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4 .

Копія відповідно до оригіналу.
Суддя апеляційного суду ОСОБА_42 .
Ухвала вступила в законну силу 07 жовтня 2015 року.
Копію виготовлено «____» жовтня 2015 року
Помічник судді ОСОБА_43