н/п 1-кс/640/936/16
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
"05" лютого 2016 р. м. Харків
Київський районний суд м. Харкова у складі:
слідчого судді - ОСОБА_1 ,
при секретарі - ОСОБА_2 ,
за участю слідчого - ОСОБА_3 ,
На обґрунтування клопотання слідчий зазначає, що 24.11.2015 до Київського відділу поліції Головного управління в Харківській області звернулася ОСОБА_6 з заявою про те, що в період часу з 06.11.2015 по 20.11.2015 ОСОБА_5 шахрайським шляхом, незаконно заволоділа автотранспортними засобами ОСОБА_7 .
В ході досудового розслідування встановлено, що ОСОБА_7 був одружений з ОСОБА_5 протягом 5 років, але останні три роки в сім`ї були сварки і подружжя почали жити окремо. З допиту рідної сестри ОСОБА_6 , що ОСОБА_7 бажав розлучитися, але ОСОБА_5 не давала згоду. У зв`язку вищевказаними подіями ОСОБА_7 вирішую скласти шлюбний договір з ОСОБА_5 .
Так, 04.07.2014 ОСОБА_7 , що мешкає в АДРЕСА_2 ідентифікаційний номер НОМЕР_31 , 1977 року народження та ОСОБА_5 , що мешкає в АДРЕСА_1 , ідентифікаційний номер НОМЕР_32 , 1985 року народження, перебуваючи у зареєстрованому шлюбі, з метою врегулювання майнових прав та обов`язків подружжя, уклали шлюбний договір про наступне особисте майно:
-Майно, яке належало кожному з них, до укладення шлюбу, а також одержане під час шлюбу в порядку успадкування або отримане в дар в незалежно від того, хто був дарувальником, є власністю кожного з подружжя;
-Майно, в тому числі нерухомість та рухому майно, яке підлягає реєстрації, яке придбане в період шлюбу та/або зареєстровано та ім`я будь-кого з подружжя є особистою власністю того, на ім`я кого воно придбано та/або зареєстровано. Це стосується і того майна, яке було придбане у їхньому зареєстрованому шлюбі до підписання вказаного договору;
-Жіночі коштовності та вироби з дорогоцінних металів та каміння є особистою власності дружини, чоловічі чоловіка;
-Гроші, яке зберігаються на розрахункових рахунках в будь-яких установах банку, є особистою власністю того, на чиє ім`я відкриті рахунки;
-Заробітна плата та інші доходи, одержані будь ким з подружжя, є особистою власністю того, ким вони одержані;
-В разі розірвання шлюбу, чоловік та дружина зобов`язані повернути речі, якими вони користувалися, власникові, а також звільнити приміщення, які йому або їй не належать на праві власності;
-Умови цього договору та правовий режим майна стосується майна, яке було придбане подружжям до укладення цього договору, а також майна, яку буде придбане ними у майбутньому.
-Шлюбний договір може бути змінений або розірваний за взаємною згодою подружжя. Зміни до шлюбного договору можуть вноситись протягом дії договору укладення відповідної угоди, яка підлягає обов`язковому нотаріальному посвідченню;
-Сторони повинні додержуватися прав та законних інтересів іншої сторони, встановлених даним договором.
Вказаний договір був посвідчений нотаріусом Харківського міського нотаріального округу ОСОБА_8 . Договір зареєстрований за № 1030.
ОСОБА_7 06.11.2015 помирає. У зв`язку з цим, його рідна сестра ОСОБА_6 , мати ОСОБА_9 та рідний син від першого шлюбу ОСОБА_10 звертаються до дванадцятої Харківської державної нотаріальної контори для реєстрації справи щодо розподілу та успадкування майна, яке належало ОСОБА_7 . Спадкову справу зареєстровано за №5819796 від 10.11.2015, номер нотаріуса 1032/2015.
Допитана в якості потерпілої ОСОБА_6 пояснила, що після першого шлюбу ОСОБА_11 був одружений на ОСОБА_5 протягом п`яти останніх років. За час спільного життя в шлюбі у ОСОБА_7 та ОСОБА_5 народилась дочка ОСОБА_12 , якій на даний час повних чотири роки. Після одруження ОСОБА_7 та ОСОБА_5 жили разом протягом одного року. Але після одного року спільного життя у ОСОБА_7 та ОСОБА_5 почалися сварки. Внаслідок чого ОСОБА_7 почав орендувати для ОСОБА_5 окрему квартиру і вони почали жити окремо. Дочка ОСОБА_12 була в батьків по черзі, а саме по одній неділі. Останніх три роки ОСОБА_7 та ОСОБА_5 проживали окремо.
Самсоні- ОСОБА_13 зазначила, що під час шлюбу з ОСОБА_5 офіційно не працювала. Всі кошти на проживання ОСОБА_5 та двох маленьких дітей забезпечував ОСОБА_7 .
У ОСОБА_7 був свій бізнес, а саме надавав в оренду легкові автомобілі протягом останніх двох років. У ОСОБА_7 не було водійських прав, тому він користувався послугами найманого водія, а саме ОСОБА_14 . ОСОБА_14 працював у ОСОБА_7 протягом двох років. ОСОБА_14 перевозив на автомобілі Mersedes-Benz s 500m, який належав ОСОБА_7 ..
Після смерті ОСОБА_7 06.11.2015, ОСОБА_6 разом з першою жінкою ОСОБА_15 приїхала за адресою: м. Харків, вул. Академіка Павлова 27-а, де знаходились автомобілі. За даною адресою є орендований гараж, в якому вказані автомобілі зберігаються та обслуговуються. Відповідальний на гаражі був водій ОСОБА_7 , вже вищевказаний ОСОБА_14 . Коли ми приїхали, то в гаражі зустріли ОСОБА_14 , і попросили документи на авто. Але ОСОБА_14 сказав, що всі документи віддав ОСОБА_16 . Самсоні- ОСОБА_13 сказала ОСОБА_14 , що потрібно, віддати гроші за останній місяць оренди та розподілити порівну між членами сім`ї. Але ОСОБА_14 сказав, що всі гроші він віддав ОСОБА_16 . Самсоні- ОСОБА_13 зателефонувала ОСОБА_16 , вона після дзвінка приїхала на гараж і заявила, що гроші вона нікому віддавати не збирається, і що відтепер бізнес буде вести вона одна, і що всі автомобілі ОСОБА_15 належать їй. Після цього ОСОБА_6 зв`язалася з ОСОБА_17 , який знаходив водіїв, які бажали орендувати авто, і він мені повідомив, що ОСОБА_18 принесла копії технічних паспортів всіх автомобілів, які знаходились в оренді, при цьому авто були оформленні на ім`я ОСОБА_5 .
Допитаний в якості свідка ОСОБА_19 пояснив, що ОСОБА_7 не мав водійського посвідчення, тому кожен день ОСОБА_19 здійснював перевезення. Також ОСОБА_19 зазначив, що ОСОБА_7 не покидав межі Харківської області протягом року.
У зв`язку з вищевикладеним, встановлено, що ОСОБА_7 не міг бути присутнім з 28.10.2015 по 30.10.2015. в місті Рівне при продажі його вищевказаних автотранспортних засобів.
Згідно наданої інформації з Харківської філії Державного підприємства «Національні інформаційні системи» ОСОБА_7 будь яку довіреність на ОСОБА_5 або інших осіб, не видавав.
Продаж вище вказаних транспортних засобів здійснювався через ТОВ «УКР-ТРЕСТ-АВТО». Згідно з інформаційно-ресурсного центру Міністерства юстиції, місцезнаходження юридичної особи є м. Рівне, вулиця Гетьмана Мазепи, будинок 4А/6А, офіс 302. Продаж здійснювався з 28.11.2015 по 30.11.2015.
Допитаний в якості свідка ОСОБА_19 пояснив, що ОСОБА_7 не мав водійського посвідчення, тому кожен день ОСОБА_19 здійснював перевезення. Також ОСОБА_19 зазначив, що ОСОБА_7 не покидав межі Харківської області протягом року.
У зв`язку з вище викладеним, встановлено, що ОСОБА_7 не міг бути присутнім з 28.10.2015 по 30.10.2015. в місті Рівне при продажі його вище вказаних автотранспортних засобів.
Згідно наданої інформації з Харківської філії Державного підприємства «Національні інформаційні системи» ОСОБА_7 будь яку довіреність на ОСОБА_5 або інших осіб, не видавав.
У зв`язку з вище викладеним 03.12.2015 була винесена постанова призначення почеркознавчої експертизи. На вирішення експерта були поставлені питання, ким саме, ОСОБА_20 чи іншою особою виконано підписи від імені ОСОБА_20 , в вище вказаних довідках-рахунках на продажу автотранспортних засобів.
Таким чином, зібрані під час досудового розслідування дані дають всі підстави вважати, що продаж вище вказаних автомобілів, їх зняття з обліку та реєстрація проводилися з порушенням законів України, та всупереч волі власника ОСОБА_7 .
На підставі ухвали слідчого судді Київського районного суду м. Харкова від 22.12.2015 було здійснено тимчасовий доступ до документів, які знаходились в Територіального сервісного центру МВС України в Харківській області, в ході якого було вилучено документи, що стали підставою перереєстрації у реєстро-екзаменаційному підрозділі Державтоінспекції на вище вказаних транспортних засобів. У вилучених документах виявлено довідки рахунок виданих ТОВ «УКР-ТЕСТ-АВТО», а саме: серія ААЕ №578397; серія ААЕ №578400; серія ААЕ №578398; серія ААЕ №578396; серія ААЕ №578407; серія ААЕ №578405; серія ААЕ №578408; серія ААЕ №578401; серія ААЕ №578402; серія ААЕ №578410; серія ААЕ №578404; серія ААЕ №578403; серія ААЕ №578399. Вище вказані довідки-рахунок були видані ТОВ «УКР-ТЕСТ-АВТО» 26.10.2015 відділом ДАІ МВС України в Рівненській області.
Враховуючи вище викладене, підписи ОСОБА_7 підписи виконати не міг в період часу з 12.11.2015 по 13.11.2015, тому як помер ІНФОРМАЦІЯ_1 .
Орган досудового розслідування зазначає, що продаж автомобіля, та його зняття з обліку та перереєстрація провадилися в порушення законів України, вищевказані автотранспортні засоби було набуто в результаті вчинення кримінального правопорушення, саме на нього і було спрямоване вищевказане кримінальне правопорушення, зазначені автомобілі є речовим доказом у кримінальному провадженні. Незастосування заборони на використання та розпорядження автомобілем можуть привести до його зникнення, втрати або пошкодження або настання інших наслідків, які можуть перешкодити кримінальному провадженню.
В судовому засіданні слідчий підтримав подане клопотання, просив його задовольнити.
Оскільки сторона кримінального провадження, яка звернулась з клопотанням, довела наявність достатніх підстав вважати, що майно, яке не було тимчасово вилучене, власником може бути відчужене, з метою забезпечення арешту майна, відповідно до ч. 2 ст. 172 КПК України, дане клопотання розглядається слідчим суддею без повідомлення власника майна.
Згідно положень ч.2 ст. 170 КПК України метою арешту майна є забезпечення кримінального провадження.
При тому ч.3 ст. 170 КПК України передбачає, що підставою арешту майна є наявність ухвали слідчого судді чи суду за наявності сукупності підстав чи розумних підозр вважати, що майно є предметом, доказом злочину, засобом чи знаряддям його вчинення, набуте злочинним шляхом, є доходом від вчиненого злочину або отримано за рахунок доходів від вчиненого злочину.
Відповідно ч.2 ст.173 КПК України, слідчий суддя враховує можливість використання тимчасово вилученого майна, як доказу у кримінальному провадженні.
Крім того, у відповідності до ч.7 ст. 170 КПК України заборона або обмеження користування, розпорядження майном бути застосовані лише у випадках, якщо існують обставини, які підтверджують, що їх незастосування призведе до зникнення, втрати, знищення, перетворення, пересування, відчуження майна.
З матеріалів кримінального провадження вбачається, що вищевказане майно має значення для забезпечення кримінального провадження, за існування розумних підозр вважати, що майно є предметом, доказом злочину, набуте злочинним шляхом, є доходом від вчиненого злочину або отримано за рахунок доходів від вчиненого злочину.
При цьому, слідчий суддя приходить до висновку про наявність підстав до застосування арешту майна шляхом заборони його користування, виходячи з наступного.
З пояснень слідчого в судовому засіданні встановлено, що слідчі дії в обсязі, необхідному для встановлення об`єктивної істини по справі тривають. Згідно наданих стороною кримінального провадження, яка звернулася з даним клопотанням, даних, зокрема, протоколу одночасного допиту осіб від 03.02.2016, встановлено, що вказані транспортні засобами перебувають на теперішній час в користуванні ОСОБА_5 , автомобілі цілодобово працюють та постійно виходять з ладу, обслуговування вказаних транспортних засобів здійснюються неналежним чином.
На виконання вимог ч.1 ст.173 КПК України слідчий довів слідчому судді необхідність арешту майна, а також наявність ризиків, передбачених абз. 2 ч.1 ст.170 КПК України, а тому клопотання про накладення арешту на вказані транспортні засоби шляхом заборони їх користування підлягає задоволенню.
Слідчий суддя вважає розумним та співрозмірним обмеження права власності завданням кримінального провадження.
Клопотання про фіксацію процесуальної дії за допомогою технічних засобів під час розгляду питання слідчим суддею від учасників процесуальної дії не надійшло, за ініціативою суду не здійснюється, що відповідає положенням ст.107 КПК України.
На підстав викладеного, керуючись ст. ст. 170-173, 309, 372 КПК України, слідчий суддя, -
УХВАЛИВ:
Визначити місцем зберігання зазначених арештованих автомобілів - спец майданчик для тимчасово затриманих автотранспортних засобів ДП МВС України «Інформ ресурси».
Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Апеляційного суду Харківської області протягом п`яти днів з дня її проголошення.

Ухвала виготовлена в нарадчій кімнаті, є оригіналом.

Слідчий суддя ОСОБА_1