ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
18.12.2015 року м. Харків

Московський районний суд м. Харкова у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участю секретаря ОСОБА_2

прокурора ОСОБА_3

потерпілого ОСОБА_4

законного представника неповнолітнього потерпілого ОСОБА_5

захисника - адвоката ОСОБА_6

законного представника неповнолітнього обвинуваченого ОСОБА_7

неповнолітнього обвинуваченого ОСОБА_8 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду в м. Харкові кримінальне провадження, внесене до ЄРДР № 0002615 від 04.06.2015 року за обвинуваченням

неповнолітнього ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , місце народження м. Торез, Донецької області, українця, громадянина України, учень 11 класу Харківської гімназії № 144, не одруженого, раніше не судимого, який зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , мешкає за адресою: АДРЕСА_2 ,
у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 122 КК України, -

В С Т А Н О В И В:
03.06.2015 в період з 18.30 до 19.00, неповнолітній ОСОБА_8 , знаходячись на стадіоні ЗОШ № 122, що розташована за адресою: м. Харків, вул. Ком. Уборевича, 34-г, діючи умисно, з метою спричинення тілесних ушкоджень, на підставі неприязних стосунків, які виникли в наслідок раптового словесного конфлікту з малолітнім ОСОБА_9 , 2000 року народження, який виник з приводу того, що останній виразив своє невдоволення з приводу нечесної гри команди ОСОБА_8 , навмисно наніс малолітньому ОСОБА_4 , 2000 року народження, один удар правою рукою в область щелепи справа. В наслідок протиправних дій неповнолітнього ОСОБА_8 потерпілому малолітньому ОСОБА_4 були спричинені тілесні ушкодження.
Згідно з висновком судово-медичної експертизи № 2815-С/15 від 25.09.2015 у ОСОБА_4 мала місце закрита тупа травма нижньої щелепи у вигляді двобічного перелому: в ділянці кута справа та в ділянці 32, 33 зубів. Дана травма виникла в результаті ударної дії тупого твердого предмету (ів) і могла бути отримана в строк не пізніше дати звернення в лікувальну установу та діагностування її під час вступу. За ступенем тяжкості закрита тупа травма нижньої щелепи у вигляді двобічного перелому не є небезпечною для життя в момент заподіяння, а спричинила за собою тривалий розлад здоров`я понад трьох тижнів (21 дня), і за цією ознакою відноситься до ушкоджень середнього ступеня тяжкості (згідно п.п.2.2.1 а,б,в і 2.2.2 Наказу МОЗ України від 17.01.1995 року № 6 Правил судово-медичного визначення ступеня тяжкості тілесних ушкоджень.
Згідно з висновком судово-медичної експертизи № 2820-С/15 від 25.09.2015 показання ОСОБА_4 , 2000 року народження, дані ним при проведенні слідчого експерименту від 17.09.2015, не суперечать наявним судово-медичним даним в частині механізму утворення встановлених у нього тілесних ушкоджень.
Допитаний в судовому засіданні неповнолітній обвинувачений ОСОБА_8 свою винуватість у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 122 КК України, та цивільний позов законного представника потерпілого - ОСОБА_5 про відшкодування матеріальної шкоди визнав повністю, у скоєному щиро розкаявся та дав показання, які відповідають обставинам вчинення кримінального правопорушення, встановленим як досудовим розслідуванням, так і судовим розглядом.

За таких обставин, згідно з положеннями ч. 3 ст. 349 КПК України, враховуючи, що проти цього не заперечували учасники судового провадження, суд визнав недоцільним дослідження доказів щодо обставин справи, які ніким не оспорюються. При цьому судом встановлено, що зазначені особи правильно розуміють зміст цих обставин, добровільність їх позицій не викликає сумнівів. Судом роз`яснено, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку.

Потерпілий ОСОБА_4 показав, що з ОСОБА_10 перебувають у дружніх стосунках та 03 червня 2015 року грали у футбол на стадіоні школи № 122. Під час гри між ними виник словесний конфлікт з приводу того, що останній виразив своє невдоволення з приводу нечесної гри команди ОСОБА_11 . Потім ОСОБА_11 несподівано вдарив його у щелепу справа. Оскільки ОСОБА_4 став погано почуватися, він закінчив гру та пішов додому. Потім батьки відвезли його до лікарні, де лікарі виявили травму щелепи у вигляді перелому зубів. За лікування сплатили його батьки. Цивільний позов, заявлений його батьком ОСОБА_5 підтримав у повному обсязі.

Судом дії неповнолітнього обвинуваченого ОСОБА_8 кваліфікуються як кримінальне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 122 КК України, тобто умисне середньої тяжкості тілесне ушкодження, тобто умисне ушкодження, яке не є небезпечним для життя і не потягло за собою наслідків, передбачених у статті 121 Кримінального кодексу України, але таке, що спричинило тривалий розлад здоров`я.
При призначенні покарання неповнолітньому обвинуваченому ОСОБА_8 , суд приймає до уваги ступень тяжкості скоєного кримінального правопорушення, наслідки, які настали від його скоєння, обставини що пом`якшують та обтяжують покарання обвинуваченого, його відношення до скоєного правопорушення, та данні про його особистість.

Кримінальне правопорушення, що вчинив обвинувачений, відповідно до ст.12 КК України віднесено до злочинів середньої тяжкості.

Неповнолітній обвинувачений раніше до кримінальної відповідальності не притягався, має постійне місце мешкання, з багатодітної сім`ї, навчається у навчальному закладі, де характеризується позитивно. На обліку у лікарів психіатра та нарколога не перебуває.

Відповідно до ст.66 КК України, обставиною, яка пом`якшує покарання обвинуваченого, є щире каяття.

Обставин, що обтяжують покарання обвинуваченого, передбачених ст. 67 КК України, судом не встановлено.

При вирішенні питання про вид та міру покарання, суд враховує характер та ступень тяжкості скоєного обвинуваченим кримінального правопорушення, данні про його особистість, обставини, які пом`якшують покарання обвинуваченого, та вважає, що виправлення та перевиховання ОСОБА_8 можливо без ізоляції від суспільства, а тому, призначаючи йому покарання у вигляді позбавлення волі, суд вважає можливим звільнити ОСОБА_8 від відбування покарання з випробуванням відповідно до ст. 75 КК України з урахуванням положень ст. 104 КК України.

Судових витрат не має.

Цивільний позов законного представника потерпілого ОСОБА_4 ОСОБА_5 про стягнення з обвинуваченого на відшкодування матеріальної шкоди суд задовольняє у повному обсязі та стягує з обвинуваченого ОСОБА_8 відповідно до ст. 1166 ЦК України на відшкодування матеріальної шкоди 1422 грн. 06 коп.

Запобіжний захід суд не обирає, оскільки останній не був обраний обвинуваченому в ході досудового розслідування.

Керуючись ст. ст. 369, 370, 373, 374 КПК України, суд
З А С У Д И В:

Визнати неповнолітнього ОСОБА_8 винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 122 КК України, і призначити йому покарання у вигляді позбавлення волі строком на 1 (один) рік.

На підставі ст.ст. 75, 104 КК України звільнити ОСОБА_8 від відбування призначеного покарання з випробуванням з іспитовим строком в 1 (один) рік.

Згідно з ст. 76 КК України покласти на засудженого обов`язки не виїжджати за межі України на постійне проживання без дозволу кримінально-виконавчої інспекції, повідомляти кримінально-виконавчу інспекцію про зміну місця проживання, навчання та роботи.

Стягнути з ОСОБА_8 , і.п.н. НОМЕР_1 , на користь законного представника потерпілого ОСОБА_4 ОСОБА_5 на відшкодування матеріальної шкоди 1422 (одну тисячу чотириста двадцять дві) грн. 06 коп.
Вирок може бути оскаржений через Московський районний суд м. Харкова до апеляційного суду

Харківської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення з підстав, передбачених ч. 2 ст. 394 КПК України.

Прокурору, потерпілому, законному представнику потерпілого, захиснику, засудженому, його законному представнику копію вироку вручити негайно після його проголошення.

Суддя ОСОБА_1