Справа № 466/8888/15-к
У Х В А Л А

«14» січня 2016 року м. Львів

Слідчий суддя Шевченківського районного суду м. Львова ОСОБА_1 , за участю слідчого військової прокуратури Львівського гарнізону ОСОБА_2 , прокурора військової прокуратури Львівського гарнізону ОСОБА_3 , при секретарі ОСОБА_4 розглянувши клопотання слідчого військової прокуратури Львівського гарнізону ОСОБА_5 про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно підозрюваного,
ОСОБА_6 ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця смт. Софіївка, Дніпропетровської області, зареєстрованому та проживаючому за адресою: АДРЕСА_1 , із середньою-спеціальною освітою, одруженому, українцю, громадянину України, військовослужбовцю військової частини польова пошта НОМЕР_1 (колишня військова частина НОМЕР_2 ), солдата, за матеріалами досудового розслідування, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000676 від 23.09.2015, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 408 КК України,-

Перевіривши надані матеріали клопотання та дослідивши докази по даних матеріалах, заслухавши думку прокурора, слідчого,-

в с т а н о в и л а :

23 жовтня 2015 року слідчий військової прокуратури Львівського гарнізону ОСОБА_7 звернувся до суду з клопотанням, погодженим прокурором військової прокуратури Львівського гарнізону ОСОБА_8 , про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно підозрюваного ОСОБА_6 ІНФОРМАЦІЯ_1 .

В обґрунтування клопотання зіслався на те, що 11.03.2015 ОСОБА_6 було призвано ІНФОРМАЦІЯ_2 для проходження військової служби за мобілізацією. Цього ж дня ОСОБА_6 вибув для проходження військової служби у військову частину польова пошта НОМЕР_1 (колишня військова частина НОМЕР_2 ), де наказом командира цієї частини від 11.03.2015 №61 зарахований до списків особового складу на всі види забезпечення та призначений на посаду курсанта 7 навчальної роти тилового забезпечення цієї частини.

Відтак з 11.03.2015, тобто з моменту відправлення ОСОБА_6 у військову частину - польова пошта НОМЕР_1 з ІНФОРМАЦІЯ_2 він набув статусу військовослужбовця особи, яка проходить військову службу та з цього ж дня розпочав виконання військового обов`язку проходження військової служби.

Проте, 28.04.2015 солдат ОСОБА_6 з метою назавжди ухилитися від проходження військової служби самовільно залишив розташування військової частини польова пошта НОМЕР_1 , що знаходиться за адресою: АДРЕСА_2 , та продовжує незаконно перебувати поза її межами, проводячи час на власний розсуду.

Таким чином, 28.04.2015 року солдат ОСОБА_6 , діючи умисно, будучи військовослужбовцем, з метою ухилитися від проходження військової служби самовільно залишив розташування військової частини польова пошта НОМЕР_1 (колишня військова частина НОМЕР_2 ) що знаходиться за адресою: АДРЕСА_2 , та незаконно без поважних причин продовжує перебувати поза межами її розташування.

23.09.2015 військовою прокуратурою Львівського гарнізону солдату ОСОБА_6 повідомлено про підозру у вчиненні злочину, передбаченого ч. 3 ст.408 КК України.

В процесі розгляду клопотання прокурор просив суд винести ухвалу, якою визначити запобіжний захід ОСОБА_6 у виді особистого зобов`язання, оскільки останній сам добровільно з`явився до слідчого, щиро кається у скоєному, має на утриманні малолітню дитину , перебував в зоні АТО, куди має намір повернутись для проходження подальшої служби.

Дослідивши матеріали, що подані прокурором, заслухавши думку прокурора в підтримку клопотання про застосування до ОСОБА_6 запобіжного заходу у виді особистого зобов`язання, пояснення підозрюваного ОСОБА_6 , вважаю , що слід визначити йому запобіжний захід у виді особистого зобов`язання, виходячи з наступного.

Відповідно до ч.1 ст.194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: 1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним кримінального правопорушення; 2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; 3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Згідно змісту ст.ст.131-132 КПК України, запобіжні заходи є заходами забезпечення кримінального провадження і застосовуються на підставі ухвали слідчого судді або суду.

Згідно ч. 2 ст. 177 КПК України підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті. Слідчий, прокурор не мають права ініціювати застосування запобіжного заходу без наявності для цього підстав, передбачених цим Кодексом.

Як зазначено у ч.1 ст. 183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст. 177 цього Кодексу.

Вирішуючи питання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя враховує вимоги п.п.3,4,5 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод та практику Європейського суду з прав людини, згідно із якими обмеження права на свободу і особисту недоторканість можливе лише в передбачених законом випадках за встановленою процедурою. При цьому, ризик переховування від правосуддя не може оцінюватися виключно на підставі фактів, які можуть підтверджувати існування такого ризику, або свідчити про такий його незначний ступінь, який не може служити підставою для запобіжного ув`язнення.

Слідчий суддя приходить до висновку, що обрання запобіжного заходу у вигляді особистого зобов`язання сприятиме запобіганню спробам переховуватися від органів досудового розслідування та суду з метою уникнення можливого покарання за скоєне кримінальне правопорушення та запобіганню вчиненню ним інших кримінальних правопорушень чи продовження вчинення подібних кримінальних правопорушень та є менш суворим ніж тримання під вартою, передбаченого у КПК України запобіжного заходу.

Вивчивши матеріали кримінального провадження, тяжкість покарання передбаченого за вчинення вказаного кримінального правопорушення, вважаю що слід обрати підозрюваному ОСОБА_6 запобіжний захід у вигляді особистого зобов`язання.

Керуючись ст. ст. 183, 193,194,196, 197 КПК України,-

у х в а л и л а :

Відмовити у задоволенні клопотання про застосування щодо ОСОБА_6 запобіжного заходу у виді тримання під вартою.

Застосувати запобіжний захід у вигляді особистого зобов`язання відносно підозрюваного ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_3 .

Виконання ухвали доручити слідчому військової прокуратури Львівського гарнізону ОСОБА_2 .

Контроль за виконанням даної ухвали покласти на прокурора військової прокуратури Львівського гарнізону ОСОБА_3 .

На ухвалу може бути подана апеляційна скарга до апеляційного суду Львівської області протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Суддя ОСОБА_1