Справа № 458/416/15-к Головуючий у 1 інстанції: ОСОБА_1
Провадження № 11-кп/783/577/15 Доповідач: ОСОБА_2
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 вересня 2015 року колегія суддів судової палати у кримінальних справах апеляційного суду Львівської області у складі:
головуючого: ОСОБА_2

суддів: ОСОБА_3 , ОСОБА_4

при секретарях: ОСОБА_5 , ОСОБА_6

розглянула у відкритому судовому засіданні кримінальне провадження № 0000051 від 30.01.2015р. про обвинувачення:

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Нижній Турів Турківського району Львівської області, проживаючого в АДРЕСА_1 , згідно ст. 89 КК України не судимий;

ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженця с. Нижня Яблунька Турківського району Львівської області, проживаючого в АДРЕСА_1 , раніше не судимий;

з участю прокурора: ОСОБА_9

обвинувачених: ОСОБА_7 , ОСОБА_8

законного представника ОСОБА_8 : ОСОБА_10

захисника: ОСОБА_11

за апеляційною скаргою заступника прокурора Львівської області ОСОБА_12 на вирок Турківського районного суду Львівської області від 15.05.2015р.

Цим вироком засуджено:

ОСОБА_7 за ст. 124 КК України на 150 годин громадських робіт;

ОСОБА_8 за ст. 124 КК України на 50 годин громадських робіт.

Стягнуто з ОСОБА_13 та ОСОБА_8 в користь Державного бюджету України 500 гривень судових витрат.

Вирішено питання відносно речових доказів.

Вироком суду ОСОБА_13 та неповнолітній ОСОБА_8 визнані винними у тому, що вони при перевищенні заходів, необхідних для затримання злочинця, умисно нанесли тяжкі тілесні ушкодження ОСОБА_14 , від яких той помер, за наступних обставин.

29.01.2015р. біля 15.30 год. ОСОБА_7 , ОСОБА_8 разом із ОСОБА_15 в лісі неподалік села Нижній Турів заготовляли дрова. В цей час до ОСОБА_15 на мобільний телефон двічі подзвонила ОСОБА_16 , а через кілька хвилин ОСОБА_17 , які просили припинити злочинні дії ОСОБА_14 , прийти в АДРЕСА_2 до помешкання ОСОБА_18 , оскільки ОСОБА_14 , перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння, вривався до будинків жителів села, поводив себе агресивно, загрожував присутнім убивством а також бив їх.

З метою захисту громадян від нападу ОСОБА_14 , припинення його злочинних дій, затримання та доставки його до правоохоронних органів, обвинувачені ОСОБА_7 та ОСОБА_8 разом із ОСОБА_15 близько 16 год. увійшли на подвір`я ОСОБА_18 , що в АДРЕСА_2 . На подвір`ї вони побачили ОСОБА_14 , який перебуваючи у стані алкогольного сп`яніння, стукав ногами та кулаками у двері будинку ОСОБА_18 та намагався проникнути до будинку.

На зауваження з боку ОСОБА_15 , ОСОБА_14 , нецензурно лаючись, тримаючи в руках металевий возик, став розмахувати ним перед обличчями обвинувачених, при цьому рухався на них, щоб нанести удар.

Тоді ОСОБА_8 , намотавши на праву руку ремінь, наніс цією рукою удар ОСОБА_19 в спину, а ОСОБА_7 підставив ОСОБА_14 підніжку, від чого останній впав обличчям до землі.

Після цього ОСОБА_7 , ОСОБА_8 та ОСОБА_15 підійшли до ОСОБА_14 та спробували зв`язати йому руки ременем, однак ОСОБА_14 чинив опір, а тому обвинувачені та ОСОБА_15 нанесли ОСОБА_14 удари ногами по різних ділянках тіла. При цьому обвинувачені наносили удари по голові ОСОБА_14 .

Внаслідок дій обвинувачених ОСОБА_14 спричинено численні ушкодження, в тому числі черепно-мозкову травму, тобто тяжкі тілесні ушкодження за критерієм небезпеки для життя в момент їх спричинення, від яких настала смерть ОСОБА_14 .

Не погоджуючись з вироком суду заступник прокурора Львівської області ОСОБА_12 подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати вирок Турківського районного суду Львівської області від 15.05.2015р. та ухвалити новий вирок, яким ОСОБА_7 визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 124 КК України та призначити йому покарання у виді 240 годин громадських робіт, а також ОСОБА_8 визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 124 КК України та призначити йому покарання у виді 120 годин громадських робіт.

В обґрунтування покликається на те, що вирок підлягає скасуванню у зв`язку з неправильним застосуванням закону України про кримінальну відповідальність та невідповідністю призначеного покарання тяжкості кримінального правопорушення та особам обвинувачених.

Зазначає, що суд призначив покарання ОСОБА_8 з порушенням вимог ст. 65 КК України. Незважаючи на те, що призначене неповнолітньому ОСОБА_8 за ст. 124 КК України покарання у вигляді 50 годин громадських робіт є нижчим від найнижчої межі, встановленої санкцією ст. 124 КК України, суд не покликався на ст. 69 КК України.

Призначаючи обвинуваченому ОСОБА_7 мінімальне покарання, передбачене санкцією ст. 124 КК України, суд не врахував особу обвинуваченого, зокрема те, що він вважається не судимим відповідно до ст. 89 КК України.

З наведених підстав вважає призначені обвинуваченим покарання надто м`якими, такими, що не відповідають особам обвинувачених ОСОБА_8 , ОСОБА_7

24.09.2015р. після дачі пояснень апеляційному суду усіма учасниками судового провадження, прокурор подав доповнення до апеляційної скарги. Відповідно до ч.3 ст. 403 КПК України до початку апеляційного розгляду особа, яка подала апеляційну скаргу має право змінити та/або доповнити її. З врахуванням положень даної норми Закону та думки учасників апеляційного розгляду, які заперечили прийняття доповнень до апеляційної скарги прокурора, поданих після початку апеляційного розгляду, колегією суддів вирок суду переглядається згідно апеляції прокурора від 27.05.2015р. без врахування доповнень, поданих всупереч положень ч.3 ст. 403 КПК України.

Заслухавши доповідача, думку прокурора в підтримку поданої апеляційної скарги, неповнолітнього обвинуваченого ОСОБА_8 , його законного представника ОСОБА_10 та захисника ОСОБА_11 , обвинуваченого ОСОБА_7 , які заперечили апеляційну скаргу, перевіривши матеріали кримінального провадження та доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга заступника прокурора Львівської області ОСОБА_12 підлягає до часткового задоволення.

За змістом ч.3 ст. 374 КПК України мотивувальна частина обвинувального вироку повинна містити чітке формулювання обвинувачення, визнаного судом доведеним, із зазначенням місця, часу, способу вчинення та наслідків кримінального правопорушення, форми вини і мотивів кримінального правопорушення щодо кожного обвинуваченого.

Проте, постановивши обвинувальний вирок, суд І інстанції належним чином не встановив і не розкрив у фабулі обвинувачення спосіб заподіяння кожним з обвинувачених тілесних ушкоджень потерпілому та наслідки їх діянь, що вказує на неконкретність встановленого судом обвинувачення, наявність істотного порушення вимог кримінального процесуального закону, яке перешкоджає перевірці законності прийнятого рішення.

Так, суд у вироку зазначив, що обвинувачені та ОСОБА_15 при перевищенні заходів, необхідних для затримання злочинця, нанесли ОСОБА_14 удари ногами по різних ділянках тіла, при цьому, обвинувачені наносили удари по голові ОСОБА_14 . Внаслідок дій обвинувачених ОСОБА_14 спричинено численні ушкодження, в тому числі, черепну мозкову травму, тобто тяжкі тілесні ушкодження за критерієм небезпеки для життя в момент їх спричинення, від яких настала смерть ОСОБА_14 .

При цьому суд у вироку не розмежував дії обвинувачених ОСОБА_20 , ОСОБА_8 та їх наслідки, не вказав в чому конкретно проявилась черепно -мозкова травма потерпілого, хоча органом досудового розслідування було встановлено, що:

- обвинувачений ОСОБА_21 заподіяв ОСОБА_14 наступні тілесні ушкодження: тупу травму голови у вигляді забійної рани у правій тім`яній ділянці, два садна у лобно - тім`яній ділянці по центру, садно на чолі зліва, три синці на чолі справа, синець на верхній повіці лівого ока, синець не лівій підочній ділянці з переходом на щоку, забійну рану на верхній губі, крововиливи на слизовій обох губ з п`ятьма забійно-рваними ранами, синець на всьому протязі носа, садно на лівому крилі носа, відкритий перелом кісток та хрящів носа з двома забійно-рваними ранами на спинці носа зліва та справа, крововилив у м`які покрови голови у правій тім`яній ділянці, у лобно - тім`яній ділянці по центру та у лівій лобній ділянці, крововиливи під м`які мозкові оболонки (права тім`яна частка, права потилична частка), крововилив у речовину головного мозку (ліва тім`яна частка, стінка правого бокового шлуночка), які є проявом черепно-мозкової травми, яка має ознаки тяжких тілесних ушкоджень за критерієм небезпеки для життя в момент її спричинення та перебуває в причинно-наслідковому зв`язку з настанням смерті ОСОБА_14 ;

- обвинувачений ОСОБА_8 заподіяв ОСОБА_22 два синці на підборідді, які в сукупності з усіма тілесними ушкодженнями, виявленими на голові ОСОБА_14 , є проявом черепно-мозкової травми, яка має ознаки тяжких тілесних ушкоджень за критерієм небезпеки для життя в момент її спричинення та перебуває в причинно-наслідковому зв`язку з настанням смерті ОСОБА_14 .

Застосувавши положення ч.3 ст. 349 КПК України і не досліджуючи фактичні обставини, які ніким не оспорювались, суд не відобразив їх у вироку в обсязі, встановленому органом досудового розслідування, допустивши неконкретність обвинувачення, що, на думку колегії суддів, перешкоджає перевірці відповідності встановлених фактичних обставин правовій кваліфікації та правильності призначеного покарання. А в разі незгоди з обставинами кримінального правопорушення, встановленими органом досудового розслідування, належало досліджувати докази у повному обсязі.

Крім того, у фабулі обвинувачення вироку суду є покликання на дії ОСОБА_15 по заподіянню ОСОБА_14 тілесних ушкоджень, хоча зазначати в такий спосіб прізвище особи, якій обвинувачення не пред`являлось, - неприпустимо.

З врахуванням викладеного колегія суддів вважає, що вирок суду слід скасувати та призначити новий розгляд в суді першої інстанції зв`язку з істотними порушеннями вимог кримінального процесуального закону, яке перешкодило суду ухвалити законне та обґрунтоване рішення.

Відповідно до ч.2 ст. 415 КПК України, скасовуючи вирок та призначаючи новий розгляд в суді першої інстанції, апеляційний суд не має права наперед вирішувати наперед питання про доведеність чи недоведеність обвинувачення, достовірність або недостовірність доказів, переваги одних доказів над іншими, застосування судом першої інстанції того чи іншого закону України про кримінальну відповідальність та покарання.
А тому, при новому розгляді справи суд першої інстанції повинен повно й всебічно дослідити обставини справи та ухвалити в справі законне, обґрунтоване й вмотивоване судове рішення, в тому числі з врахуванням передбачених вимог кримінального закону щодо доведеності винуватості, кваліфікації та призначення покарання у разі визнання обвинувачених винуватими.
Керуючись ст.ст. 376 ч.2, 404, 405, 407, 415, 419 КПК України, колегія суддів
у х в а л и л а :
Апеляційну скаргу прокурора задоволити частково.

Вирок Турківського районного суду Львівської області від 15 травня 2015 року відносно ОСОБА_7 , ОСОБА_8 скасувати та призначити новий розгляд в суді першої інстанції іншим складом суду.

Головуючий :

Судді: