№ 1-кп/756/887/15
У Х В А Л А
підготовчого судового засідання
23 листопада 2015 року Оболонський районний суд м. Києва
у складі: головуючого судді - ОСОБА_1 ,
за участю: секретарів - ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,
ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Києва, громадянина України, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,
що обвинувачується у вчиненні злочинів, передбачених ч. 2 ст. 187, ч. 1 ст. 263 КК України,
за участю сторін кримінального провадження:
прокурорів - ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , обвинуваченого - ОСОБА_4 ,
захисника - ОСОБА_8 ,
потерпілого - ОСОБА_9 ,
Обвинувальний акт стосовно ОСОБА_4 за ознаками злочинів, передбачених ч. 2 ст. 187, ч. 1 ст. 263 КК України, надійшов до Оболонського районного суду м. Києва 12 жовтня 2015 року.
У підготовчому судовому засіданні прокурор просив призначити судовий розгляд у відкритому судовому засіданні на підставі обвинувального акту, продовживши при цьому на строк 60 днів обвинуваченому ОСОБА_4 раніше застосований до нього запобіжний захід у виді тримання під вартою.
Захисник просить повернути обвинувальний акт прокурору через його невідповідність вимогам КПК України, виклавши таке клопотання письмово. Крім того, захисник у підготовчому судовому засіданні подав і клопотання про зміну обвинуваченому запобіжного заходу з тримання під вартою на особисте зобов`язання.
Обвинувачений ОСОБА_4 клопотання про повернення обвинувального акту та про зміну раніше застосованого до нього запобіжного заходу на більш м`який підтримав.
Потерпілий ОСОБА_9 , який був присутнім у судових засіданнях 26 та 29 жовтня 2015 року, вважав, що кримінальне провадження має бути призначене до судового розгляду.
Потерпілі ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , представник ТОВ «ЄВРОЛОТ» в підготовче судове засідання не з`явилися, хоча про час і місце його проведення повідомлялися належно.
Заслухавши учасників кримінального провадження, суд вважає, що судовий розгляд на підставі обвинувального акту відносно ОСОБА_4 за ознаками злочинів, передбачених ч. 2 ст. 187, ч. 1 ст. 263 КК України, не може бути призначений, а сам обвинувальний акт підлягає поверненню прокурору в порядку п. 4 ч.3 ст. 314 КПК України, оскільки він не відповідає вимогам КПК України з наступних підстав.
Так, зокрема, відповідно до п.п. 2, 3, 5 ч. 2 ст. 291 КПК України обвинувальний акт має містити анкетні відомості кожного обвинуваченого, кожного потерпілого та виклад фактичних обставин кримінального правопорушення, які прокурор вважає встановленими, правову кваліфікацію кримінального правопорушення з посиланням на положення закону і статті (частини статті) Закону України про кримінальну відповідальність та формулювання обвинувачення, розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням.
Проте, обвинувальний акт стосовно ОСОБА_4 за ознаками злочинів, передбачених ч. 2 ст. 187, ч. 1 ст. 263 КК України, містить анкетні відомості про потерпілого ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , громадянина України, уродженця м. Києва, який проживає за адресою: АДРЕСА_2 , але в цьому ж обвинувальному акті відсутній виклад фактичних обставин кримінального правопорушення, у вчиненні якого обвинувачується ОСОБА_4 саме відносно потерпілого ОСОБА_9 , які прокурор вважає встановленими.
В формулюванні обвинувачення, пред`явленого ОСОБА_4 , також відсутні будь-які події або будь-який епізод злочинної діяльності останнього, спрямовані на спричинення шкоди життю, зоров`ю, майну, правам, свободам чи інтересам потерпілого ОСОБА_9 , що робить незрозумілим та суперечливим зміст обвинувального акту, з одного боку, де про жоден злочин відносно ОСОБА_9 мова не йде взагалі, та зміст Реєстру матеріалів досудового розслідування по цьому ж кримінальному провадженню, з другого боку, відповідно до якого від потерпілого ОСОБА_9 приймалася заява про вчинений злочин, постановою слідчого він визнавався потерпілим у кримінальному провадженні, допитувався у якості потерпілої особи, йому повідомлялося про завершення досудового розслідування та він значиться як потерпілий у списку осіб, які підлягають виклику у судове засідання. Крім того, громадянин ОСОБА_9 особисто у підготовчому судовому засіданні підтвердив, що він дійсно є потерпілим від інкримінованого ОСОБА_4 кримінального правопорушення, вчиненого у групі з іншими особами 16.07.2014 року.
Відтак, прокурором відповідно до вимог КПК України обвинуваченому ОСОБА_4 фактично не висунуто обвинувачення у вчиненні будь-якого кримінального правопорушення щодо потерпілого ОСОБА_9 .
Відтак, суд дійшов до висновку про те, що обвинувальний акт не відповідає вимогам п. 5 ч. 3 ст. 291 КПК України, а тому його слід повернути прокурору.
Доводи захисту про неналежність та недопустимість доказів, які було покладено в основу обвинувального акту та в основу раніше розглянутих слідчими суддями клопотань про обрання та продовження дії запобіжного заходу у даному випадку суд не приймає до уваги, оскільки вони не є предметом розгляду даного підготовчого судового засідання.
Щодо вирішення питання про долю застосованого до обвинуваченого ОСОБА_4 запобіжного заходу у виді тримання під вартою, то суд враховує наступне.
Відповідно до ст. 5 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (1950 р.) кожен має право на свободу та особисту недоторканність. Нікого не може бути позбавлено свободи, крім таких випадків і відповідно до процедури, встановленої законом, зокрема: законне ув`язнення особи після засудження її компетентним судом; законний арешт або затримання особи за невиконання законного припису суду або для забезпечення виконання будь-якого обов`язку, встановленого законом; законний арешт або затримання особи, здійснене з метою допровадження її до компетентного судового органу за наявності обґрунтованої підозри у вчиненні нею правопорушення або якщо обґрунтовано вважається необхідним запобігти вчиненню нею правопорушення чи її втечі після його вчинення.
З реєстру матеріалів досудового розслідування, доданих до обвинувального акту, вбачається, що ухвалою слідчого судді Оболонського районного суду м. Києва ОСОБА_12 від 17.07.2014 р. ОСОБА_4 було обрано запобіжний захід у виді тримання під вартою, ухвалою того ж слідчого судді від 09.09.2014 року було відмовлено у задоволенні клопотання слідчого про подовження строку тримання під вартою підозрюваного ОСОБА_4 . Ухвалою слідчого судді Оболонського районного суду м. Києва ОСОБА_13 від 19.09.2014 р. до ОСОБА_4 було застосовано запобіжний захід у виді особистого забов`язання.
Після цього обвинувальний акт прокурором направлявся для розгляду до суду, проте ухвалою Оболонського районного суду м. Києва від 28.10.2014 року (суддя ОСОБА_14 ) обвинувальний акт було вперше повернуто прокурору, після чого ухвалою Оболонського районного суду м. Києва від 13.01.2015 року (суддя ОСОБА_15 ) обвинувальний акт було вдруге повернуто прокурору. Ухвалою колегії суддів Апеляційного суду м. Києва віє 25.03.2015 р. ухвала Оболонського районного суду м. Києва від 13.01.2015 року була залишена без змін.
Після цього у кримінальному провадженні було продовжено досудове розслідування та 09.04.2015 року було зупинено провадження, оголошено підозрюваних у розшук. 28.09.2015 р. провадження було відновлено. В цей же день 28.09.2015 року ухвалою слідчого судді Оболонського районного суду м. Києва ОСОБА_16 до ОСОБА_4 знову було застосовано запобіжний захід у виді тримання під вартою, строк дії зазначеної ухвали спливає 26.09. 2015 р.
Зазначена ухвала була оскаржена до Апеляційного суду м. Києва, де апеляційна скарга на неї розглядалася 19 та 22 жовтня, 3 та 17 листопада 2015 року і до цього часу не розглянута по суті, чергове засідання має бути 30 листопада 2015 року, що відомо із запиту на доставку ОСОБА_4 , який є у кримінальному провадженні. Таким чином, на даний момент ухвала слідчого судді Оболонського районного суду м. Києва ОСОБА_16 від 28.09.2015 року про застосування до ОСОБА_4 запобіжного заходу у виді тримання під вартою є чинною і не скасована у визначеному законом порядку.
Проте, ухвалою від сьогоднішнього дня, суд втретє приймає рішення про повернення обвинувального акта. При цьому, повертаючи обвинувальний акт, суд враховує не лише інтереси захисту особи, яка притягається до кримінальної відповідальності, але й інтереси потерпілої особи - ОСОБА_9 , який був і є учасником кримінального провадження з першого його дня 16.07.2014 року, проте чомусь випав з поля зору слідчого та прокурора при складанні обвинувального акту та висуненні обвинувачення ОСОБА_4 .
Відповідно до ч. 3 ст. 5 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (1950 р.) кожен, кого заарештовано або затримано згідно з положеннями підпункту "c" пункту 1 цієї статті, має негайно постати перед суддею чи іншою посадовою особою, якій закон надає право здійснювати судову владу, і йому має бути забезпечено розгляд справи судом упродовж розумного строку або звільнення під час провадження. Таке звільнення може бути обумовлене гарантіями з`явитися на судове засідання.
Вирішуючи питання про запобіжний захід у кримінальному провадженні щодо ОСОБА_4 суд враховує ту обставину, що рівень і якість досудового слідства та подальше усунення недоліків обвинувального акту після його неодноразового повернення прокурору, не дають можливості суду розглянути упродовж розумного строку обвинувальний акт щодо ОСОБА_4 , а йому постати перед судом.
Досудове розслідування завершено складанням обвинувального акту. Призначення судового розгляду не можливе, через невідповідність обвинувального акту вимогам КПК.
У суду немає правових підстав залишати ОСОБА_4 під вартою, оскільки це суперечить вимогам ч. 3 ст. 5 Конвенції.
Однак, обгрунтованість підозри ніким не спростовано. Наявність у кримінальному провадженні ризиків, передбачених п. 1 ч.1 ст. 177 КПК України, які призвели до зупинення провадження у зв`язку з розшуком підозрюваних, вбачається з реєстру матеріалів досудового розслідування та промови захисника.
Суд приймає рішення про звільнення ОСОБА_4 з-під варти та зміну йому запобіжного заходу з тримання під вартою на домашній арешт, відмовивши тим самим прокурору у продовженні строку тримання під вартою, частково задовольнивши клопотання захисника про зміну запобіжного заходу.
Ураховуючи викладене, керуючись ст.ст. 314 316, 291, 176 - 178, 181, 184, 194, КПК України, суд
п о с т а н о в и в :
Обвинувальний акт стосовно ОСОБА_4 за ознаками злочинів, передбачених ч. 2 ст. 187, ч. 1 ст. 263 КК України, складений старшим слідчим СВ Оболонського РУ ГУ МВС України в м. Києві старшим лейтенантом міліції ОСОБА_17 та затверджений прокурором прокуратури Оболонського району м. Києва юристом 2 класу ОСОБА_5 , повернути прокурору, оскільки він не відповідає вимогам КПК України.
ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , негайно звільнити з-під варти.
Застосувати до обвинуваченого ОСОБА_4 запобіжний захід у вигляді домашнього арешту.
Покласти на обвинуваченого ОСОБА_4 такі обов`язки:
- Прибувати до слідчого, прокурора чи суду (в залежності від стадії кримінального провадження) за першою їх вимогою у визначене місце.
- Цілодобово не залишати без дозволу слідчого, прокурора або суду (в залежності від стадії кримінального провадження) місце свого проживання за адресою: АДРЕСА_1 .
Строк дії ухвали до 21 січня 2016 року включно.
Ухвалу направити для виконання органу внутрішніх справ за місцем проживання обвинуваченого ОСОБА_4 .
Ухвала набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги. У разі подання апеляційної скарги ухвала, якщо її не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Ухвала може бути оскаржена до Апеляційного суду міста Києва через Оболонський районний суд м. Києва протягом 7 днів з дня її оголошення.

Суддя ОСОБА_1