В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
09.10.2015 Справа №607/12349/15-к

Тернопільський міськрайонний суд Тернопільської області в складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

секретаря ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Тернополі кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000060 від 09 жовтня 2014 року відносно :

ОСОБА_3 , уродженця с. Купичів, Турівського району, Волинської області, українця, громадянина України, з середньою освітою, одруженого, жителя АДРЕСА_1 , водій електрик медичного пункту 6 батальйону територіальної оборони (військової частини польова пошта НОМЕР_1 , АДРЕСА_2 ), не судимого,

обвинуваченого у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст.402 КК України (в редакції 2001 року), ч. 1 ст. 408 КК України (в редакції 2001 року),

за участю: прокурора ОСОБА_4 , обвинуваченого ОСОБА_3 , -

В С Т А Н О В И В :

ОСОБА_3 , будучи військовослужбовцем Збройних Сил України, на якого покладалися обов`язки щодо сумлінного, точного та вчасного виконання відданих командирами (начальниками) наказів, усупереч вимог ст.ст. 11, 30, 37 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України та ст.ст. 4, 6 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України, порушуючи військову дисципліну, усвідомлюючи те, що зобов`язаний неухильно виконати накази командира (начальника) військової частини і те, що відданий йому наказ є законним, відчуваючи свою безкарність, діючи умисно, з єдиним злочинним наміром - не виконувати наказ командира (начальника) щодо вибуття до пункту (Херсонська область) виконання військовою частиною польова пошта НОМЕР_1 завдань за призначенням, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачаючи їх суспільно небезпечні наслідки і бажаючи їх настання, відкрито, у категоричній формі, будучи ознайомленим із законним наказом командира військової частини польова пошта НОМЕР_1 підполковника ОСОБА_5 від 1 серпня 2014 року № 62 «Про вибуття особового складу, що залишився в пункті постійної дислокації в район виконання завдань за призначенням», 8 серпня 2014 року у період з 10 до 12 години, перебуваючи у приміщені службового кабінету медичного пункту (штабу) військової частини польова пошта НОМЕР_1 по АДРЕСА_2 , під час бесіди із заступником військового комісара по роботі з особовим складом - начальником відділу по роботі з особовим складом та громадськістю ІНФОРМАЦІЯ_1 підполковником ОСОБА_6 усно відмовився виконати наказ командира військової частини польова пошта НОМЕР_1 підполковника ОСОБА_5 від 1 серпня 2014 року № 62 «Про вибуття особового складу, що залишився в пункті постійної дислокації в район виконання завдань за призначенням» та 8 серпня 2014 року у період з 10 до 12 години, перебуваючи у приміщені службового кабінету медичного пункту (штабу) військової частини польова пошта НОМЕР_1 по АДРЕСА_2 , письмово, шляхом написання рапорту, відмовився виконати письмовий наказ прямого начальника - командира військової частини польова пошта НОМЕР_1 підполковника ОСОБА_5 від 1 серпня 2014 року №62 «Про вибуття особового складу, що залишився в пункті постійної дислокації в район виконання завдань за призначенням», та у подальшому без поважних причин до нового місця служби не вибув, чим вчинив непокору, тобто відкриту відмову виконати наказ начальника.

Він же, будучи військовослужбовцем Збройних Сил України, на якого покладалися обов`язки щодо святого і непорушного додержання Конституції України та законів України, Військової присяги, сумлінного і чесного виконання військового обов`язку, дорожити честю й гідністю військовослужбовця, не допускати негідних вчинків самому та утримувати від їх вчинення товаришів по службі у порушення вимог ст.ст. 9, 11, 12, 16, 17, 30, 37, 49, 127, 128 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України та ст.ст. 1 - 4 Дисциплінарного статут) Збройних Сил України, порушуючи військову дисципліну, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачаючи їх суспільно небезпечні наслідки і бажаючи їх настання, умисно, з метою повністю ухилитися від проходження військової служби близько 17 години 20 хвилин 17 вересня 2014 року самовільно залишив військову частину польова пошта НОМЕР_1 , що знаходиться у АДРЕСА_2 , та до 11 липня 2015 року ухилявся від проходження військової служби, чим вчинив дезертирство, тобто самовільне залишення військової частини з метою ухилитися від військової служби.

Допитаний в судовому засіданні ОСОБА_3 вину у скоєнні описаних в обвинувальному акті кримінальних правопорушень визнав в повному обсязі.

По суті кримінального провадження пояснив, що він був призваний на військову службу за мобілізацією ІНФОРМАЦІЯ_2 та наказом від 07.06.2014р. №23-ПМ призначено на посаду водій електрик медичного пункту 6 батальйону територіальної оборони (військової частини польова пошта НОМЕР_1 ). В серпні 2014 року по відношенню до нього та до інших солдат його військової частини командуванням було видано наказ №62 про вибуття для проходження служби у Херсонську область. Даний наказ був до нього доведений і він в повній мірі усвідомлював його зміст. Крім 17 вересня 2014 року того 17 години 20 хвилин самовільно залишив військову частину польова пошта НОМЕР_1 , що знаходиться у АДРЕСА_2 , та до 11 липня 2015 року ухилявся від проходження військової служби. Про скоєне шкодує. Просить суворо не карати. Вказує на те, що він єдиний годувальник для матері перед пенсійного віку, допомагає своїй сестрі, в якої на утриманні двоє неповнолітніх дітей. Його дружина вагітна.

Обвинувачений ОСОБА_3 , визнавши свою винність у вчиненні інкримінованих йому кримінального правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 402 КК України (в редакції 2001 року), ч. 1 ст. 408 КК України (в редакції 2001 року), за обставин, викладених у обвинувальному акті, повністю погодився зі всіма зібраними в процесі досудового розслідування доказами, що її підтверджують, відмовився від їх дослідження під час судового розгляду.

Суд, з`ясувавши думку учасників судового розгляду щодо визначення обсягу доказів, що підлягають дослідженню та порядку їх дослідження, згідно ч. 3 ст. 349 КПК Українивизнав недоцільним дослідження доказів стосовно тих фактичних обставин кримінального провадження, які ніким не оспорюються, з`ясувавши при цьому, чи правильно розуміють обвинувачений та інші учасники судового провадження зміст цих обставин, чи немає сумнівів у добровільності та істинності їх позиції, а також роз`яснив їм, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оспорювати ці фактичні обставини у апеляційному порядку.

Таким чином, суд приходить до переконання про доведеність винуватості ОСОБА_3 у вчиненні кримінальних правопорушень та кваліфікує його дії:

-за ч.1 ст.402 КК України (в редакції 2001 року), як непокора, тобто відкрита відмова виконати наказ начальника.

-за ч. 1 ст. 408 КК України (в редакції 2001 року), як дезертирство, тобто самовільне залишення військової частини або місця служби з метою ухилитися від військової служби.

При призначенні покарання обвинуваченому ОСОБА_3 суд відповідно до ст. ст. 50, 65 КК України, враховує ступінь тяжкості вчинених ним злочинів, особу винного, а саме те, що він раніше до адміністративної та кримінальної відповідальності не притягався, негативно характеризується за місцем служби, на обліку в лікаря нарколога та психіатра не перебуває, і вважає обрати йому покарання за ч.1 ст. 402 КК України (в редакції 2001 року) в межах санкції статті обвинувачення у виді позбавлення волі з призначенням строку наближеного до мінімального та за ч.1 ст. 408 КК України (в редакції 2001 року) виді санкції статті обвинувачення у виді у виді позбавлення волі з призначенням строку наближеного до мінімального

Остаточне покарання слід призначити на підставі ст. 70 КК України за сукупністю злочинів шляхом поглинання менш суворого покарання більш суворим.

При цьому, суд враховує обставину, що пом`якшує покарання ОСОБА_3 щире каяття, особу обвинуваченого, а саме: є не судимим (довідка серії ЛОВ № 179213 від 11.08.2015 року), на утриманні дружина яка перебуває в стані вагітності (виписка із медичної карти амбулаторного хворого від 17.08.2015 року), позитивно характеризується по місцю проживання (характеристика Боблівської сільської ради Турійського району Волинської області), а тому вважає за можливе відповідно до ст.75 КК України звільнити його від відбування основного покарання з випробуванням.

Водночас, суд вважає, що з метою забезпечення належної поведінки ОСОБА_3 у період дії іспитового строку, відповідно до ст.76 КК України, його слід зобов`язати не виїжджати за межі України на постійне проживання без дозволу кримінально-виконавчої інспекції; повідомляти кримінально-виконавчу інспекцію про зміну місця проживання, роботи або навчання, періодично з`являтися для реєстрації в кримінально-виконавчу інспекцію.

У кримінальному провадженні процесуальні витрати відсутні.

Запобіжний захід обвинуваченому ОСОБА_3 слід обрати у вигляді особистого зобов`язання, поклавши на нього обов`язок протягом двох місяців прибувати за першою вимогою до суду чи прокурора, не залишати без дозволу суду чи прокурора місце постійного проживання, повідомляти прокурора чи суд про зміну місця проживання.

Вилучені у кримінальному провадженні, паспорт чи інші документи, які дають ОСОБА_3 право на виїзд за кордон, необхідно повернути ОСОБА_3 після набрання вироком законної сили.

Речові докази - залишити при матеріалах кримінального провадження.

Керуючись наведеним, а також ст.ст.370,373,374 КПК України, суд,-

З А С У Д И В :

ОСОБА_3 визнати винуватим у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст. 402 КК України (в редакції 2001 року), ч. 1 ст. 408 КК України (в редакції 2001 року) та призначити йому покарання:

за ч. 1 ст. 402 КК України (в редакції 2001 року) два роки позбавлення волі;

за ч.1 ст. 402 КК України (в редакції 2001 року) два роки шість місяців позбавлення волі.

На підставі ч.1 ст.70 КК України за сукупністю злочинів шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим, визначити ОСОБА_3 до остаточного відбування покарання у виді два роки шість місяців позбавлення волі.

На підставі ст.75 КК України звільнити ОСОБА_3 від відбування покарання з випробуванням, встановивши йому два роки іспитового строку.

Зобов`язати ОСОБА_3 у період дії іспитового строку, відповідно до ст.76 КК України, не виїжджати за межі України на постійне проживання без дозволу кримінально-виконавчої інспекції; повідомляти кримінально-виконавчу інспекцію про зміну місця проживання, роботи або навчання; періодично з`являтися для реєстрації в кримінально-виконавчу інспекцію.

Обрати ОСОБА_3 захід забезпечення кримінального провадження - особисте зобов`язання, поклавши на ОСОБА_3 обов`язок протягом двох місяців прибувати за першою вимогою до суду чи прокурора, не залишати без дозволу суду чи прокурора постійне місце проживання: АДРЕСА_1 , повідомляти прокурора чи суд про зміну місця проживання.

Строк дії запобіжного заходу встановити до 00 год. 00 хв. 09 грудня 2015 року.

Вилучені у кримінальному провадженні, паспорт чи інші документи, які дають ОСОБА_3 право на виїзд за кордон, необхідно повернути ОСОБА_3 після набрання вироком законної сили.

Речовий доказ рапорт солдата ОСОБА_3 , копії рапорту т.в.о. начальника відділу оперативного та територіальної оборони капітана ОСОБА_7 , наказу командира військової частини пп НОМЕР_1 №62 від 01.08.2014 року, витягу з наказу командира військової частини пп НОМЕР_1 № 62 від 01.08.2014 року, рапорту старшого лейтенанта ОСОБА_8 від 14.08.2011 за вх. № 3930, рапорту старшого лейтенанта ОСОБА_8 від 16.08.2014, списку доведення вимог наказу командира військової частини польова пошта НОМЕР_1 від 01.08.2014 № 62 - залишити при матеріалах кримінального провадження.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок набирає законної сили після прийняття рішення судом апеляційної інстанції.

Апеляція на вирок може бути подана до апеляційного суду Тернопільської області через Тернопільський міськрайонний суд Тернопільської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Копії вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому, прокурору. Інші учасники судового провадження мають право отримати копію вироку в суді.

Головуючий суддя ОСОБА_1