печерський районний суд міста києва
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
18 грудня 2015 року

Печерський районний суд міста Києва у складі:

головуючого слідчого судді ОСОБА_1 ,

при секретарі ОСОБА_2 ,

за участю прокурора ОСОБА_3 ,

адвоката ОСОБА_4 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі судових засідань Печерського районного суду міста Києва клопотання адвоката ОСОБА_4 , який є захисником підозрюваного ОСОБА_5 про скасування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, скасування всеукраїнського, міжнародного та міждержавного розшуку,
зміну запобіжного заходу у виді тримання під вартою на заставу,
ВСТАНОВИВ:

Адвокат ОСОБА_4 ,який діє в інтересах підозрюваного ОСОБА_5 , звернувся до печерського районного суду міста Києва з клопотанням, в якому просив скасувати запобіжний захід у виді тримання під вартою відносно ОСОБА_5 у кримінальному провадженні номер 0000526 від 25 березня 2015 року через відсутність необґрунтованої підозри у скоєнні ним злочину, передбаченого ч.2 ст.383 К України, який згідно з доданими процесуальними документами був єдиною підставою для обрання щодо ОСОБА_5 вказаного запобіжного заходу. Крім того, просив скасувати всеукраїнський, міжнародний та міждержавний розшук підозрюваного та змінити запобіжний захід у виді тримання під вартою на заставу. Адвокат посилався на таке: ОСОБА_5 підозрюється у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.383 КК України завідомо неправдиве повідомлення про вчинення злочину зі штучним створенням доказів обвинувачення, а саме: в ніч з 11 на 12 червня 2014 року у приміщенні прокуратури Київської області як прокурор цієї області, за попередньою змовою зі своїм першим заступником ОСОБА_6 задля уникнення дисциплінарної відповідальності за невнесення останнім та іншими підлеглими йому прокурорами в передбачений законом строк апеляційної скарги на ухвалу Бориспільського міськрайонного суду від 03 червня 2014 року про звільнення ОСОБА_7 від відбування покарання наказав своєму заступнику ОСОБА_8 внести до ЄРДР відомості про вчинення службовими особами ВК-119 службового злочину незаконного звільнення 11 червня 2014 року ОСОБА_7 на підставі вищезазначеної ухвали з попередньою кваліфікацією за ч.1 ст. 367 КК України без визначення будь-якого розміру заподіяними ними цим діянням матеріальної шкоди. Це обвинувачення є очевидно незаконним. Згідно зі ст. 383 КК України злочином визнається скоєне загальним суб,єктом завідомо неправдиве повідомлення уповноваженій законом починати кримінальне переслідування посадовій особі про вчинення злочину, тобто протиправного суспільно-небезпечного винного діяння, визнаного законом злочинним на момент повідомлення; кримінальна відповідальність за ч..1,2 ст.383 КК України виключається. Якщо на момент повідомлення зазначене у ньому діяння КК злочинним не визнавалось, у тому числі внаслідок повної чи часткової декриміналізації, чи якщо злочинне завідомо неправдиве повідомлення зроблено спеціальним суб,єктом службовою особою, оскільки її дії у такому випадку кваліфікуються винятково і лише за ст. 364 КК України, яку орган досудового розслідування відносно підозрюваного ОСОБА_5 не застосував само через відсутність вартісного виміру заподіяної шкоди та відсутності можливості брати підозрюваного під варту з огляду на приписи п.3 ч.2 ст.183 КПК України. Відповідно до чинної з 04 червня 2014 року ч.3 Примітки до ст. 364 КК України обов,язковою ознакою злочинів, передбачених ст.ст.364,364-1,365,365-2,367 КК України є заподіяння шкоди, яка в сто і більше разів перевищує неоподатковуваний мінімум доходів громадян. За відсутності такого розміру шкоди кримінальна відповідальність службової особи також виключається, оскільки у такому випадку вчинене нею діяння не є злочинним згідно з КК України через відсутність обов,язкової вартісної його ознаки так само, якби ці статті чи якась з них взагалі були виключені з КК. Таким чином, як зазначає адвокат, в діях ОСОБА_5 відсутній склад злочину, передбачений ч.2 ст.383 КК України, ос кільки він, як службова особа, за будь-яких умов не є його суб,єктом, а зроблене ним 12 червня 2014 року повідомлення є інформацією про діяння службових осіб Бориспільської ВК-119, яке з 04 червня 2014 року КК перестало вважатися злочинним через вартість виміру з розмірі не меншому за 121800гривень. Такий висновок є єдино правильним незалежно від того, знали чи не знали ОСОБА_5 , якого з 25 травня по 09 червня 2014 року включно на роботі не було та підлеглі йому прокурори про зміни з 04 червня 2014 року до ст.ст. 364,367 КК України, оскільки діяння службових осіб ВК-119, які вони вважали злочинними й повідомляли про них слідчому, злочинними на той час не були в силу закону через не заподіяння матеріальної шкоди, а тому жодного з них притягувати до кримінальної відповідальності за ч..1,2 ст.383 КК України немає законних підстав, навіть, якби вони були суб,єктами цього злочину. Як зазначає адвокат, всупереч ст.ст.3,6,8 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, ч.2 ст.58 Конституції, ст.2 КПК України кримінальне переслідування ОСОБА_5 за ч.2 ст.383 КК України незаконно триває вже 11 місяців, а незаконне обрання запобіжного заходу у виді тримання під вартою, без обов,язкового згідно з ч.3 ст.183 КПК України визначення грошової застави понад 6 місяців. Незаконне кримінальне провадження за ч.2 ст.383 КК України , незаконне оголошення в міжнародний розшук грубо порушує конвенційні права ОСОБА_5 на людське поводження, на справедливий суд , на приватне життя, примушуючи в чужій країні перебувати без сім,ї, засобів для нормального існування, лікування, спілкування, можливості вільно пересуватися. ОСОБА_5 виїхав на лікування за кордон в листопаді 2014 року. Лише у грудні 2014 року з політичних мотивів почалось його незаконне кримінальне переслідування з оголошенням в розшук, а з березня 2015 року за надуманою підозрою за ч.2 ст.383 КК України, яка єдина з усіх статей його обвинувачення дає можливість ухвалювати рішення про тримання під вартою оголошенням в міжнародний розшук. ОСОБА_5 не може повернутися в Україну, оскільки обґрунтовано не бажає терпіти незаконний екстрадиційний арешт за безпідставним обвинуваченням і супроводжуване ним принизливе і нелюдське поводження. Дії і рішення органу досудового розслідування з кримінального переслідування ОСОБА_5 здійснюються всупереч визначеній ст.2 КПК України законній меті, є свавільними, що дає підстави для звернення до Європейського суду з прав людини. У відповідності до ч.2 ст.177 КПК України підставою для застосування запобіжного заходу є, зокрема, наявність обґрунтованої підозри у скоєнні особою злочину, за відсутності якої прокурор ініціювати застосування запобіжного заходу права не має. Згідно з п.1 ч.1 ст.178 КПК України під час вирішення питання про обрання запобіжного заходу слідчий суддя на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів зобов,язаний оцінити вагомість наявних доказів про скоєння підозрюваним злочину. У відповідності до п.12 ч.3 ст.42, ч.5 ст.202 КПК України ухвалу про скасування запобіжного заходу у виді тримання під вартою слідчий суддя постановляє на стадії досудового розслідування за клопотанням сторони захисту. Крім того, просив змінити запобіжний захід з тримання під вартою на заставу у розмірі мінімальної суми, визначеної п.1 ч.5 ст.182 КПК України. Зобов,язати слідчого та процесуального керівника після внесення ОСОБА_5 чи іншими особами за нього застави у визначеному ухвалою слідчого судді розмірі невідкладно с касувати всеукраїнський та міжнародний і міждержавний розшук підозрюваного ОСОБА_5 . У судовому засіданні адвокат ОСОБА_4 підтримав клопотання.

Прокурор ОСОБА_3 у судовому засіданні заперечував проти заявленого клопотання, посилався на таке: ухвалою Апеляційного суду міста Києва від 20 квітня 2015 року ОСОБА_5 обрано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою. Зазначений запобіжний захід обрано, зокрема відповідно до ч.6 ст.193 КПК України згідно до якої слідчий суддя, суд може розглянути клопотання про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою та обрати такий запобіжний захід за відсутності підозрюваного лише у разі, якщо прокурором, крім наявності підстав, передбачених ст.177 КПК України, буде доведено. Що підозрюваний оголошений у міжнародний розшук. У такому разі після затримання особи, але не пізніш як через сорок вісім годин з часу її доставки до місця кримінального провадження слідчий суддя, суд за участю підозрюваного розглядає питання про застосування обраного запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою або його зміну на більш м,який запобіжний захід, про що постановляє. Прокурор зазначає, що КПК України передбачено зміну лише застосованого запобіжного заходу. Оскільки ухвалою Апеляційного суду міста Києва ОСОБА_5 саме обрано, а не застосовано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, зобов,язання визначення слідчим суддею роміру застави виникає після затримання особи, доставлення її до суду для розгляду питання про застосування обраного запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою. Крім того, необхідно врахувати наявність обґрунтованої підозри; наявність ризиків, передбачених ст. 177 КПК України. Крім того, як зазначає прокурор у судовому засіданні, ухвалою слідчого судді Печерського районного суду міста Києва від 26 травня 2015 року залишено без задоволення клопотання захисника ОСОБА_4 в інтересах ОСОБА_5 про зміну останньому запобіжного заходу з тримання під вартою на заставу або домашній арешт, а також аналогічне клопотання підозрюваного ОСОБА_5 . Також у клопотання ОСОБА_4 вказується на незаконність та необхідність скасування ухвали Апеляційного суду міста Києва від 20 квітня 2015 року, остання оскарженню не підлягає. З огляду на особливу суспільну небезпеку протиправних діянь ОСОБА_5 та суспільний резонанс, викликаний незаконним звільненням від подальшого відбування покарання ОСОБА_7 , враховуючи, що інші менш суворі запобіжні заходи не зможуть запобігти уникненню вищезазначених ризиків з боку підозрюваного ОСОБА_5 прокурор вважав клопотання не підлягаючим задоволенню.З урахуванням доводів сторін кримінального провадження, наданих документів, слідчий суддя прийшов до наступного висновку: слідчим відділом слідчого управління Головної військової прокуратури Генеральної прокуратури України здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні номер 0000225 від 12 червня 2014 року за підозрою судді Бориспільського міськрайонного суду ОСОБА_9 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.375 КК України, за підозрою колишнього прокурора Київської області ОСОБА_5 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.3 ст.27 ст.361, ч.3 ст.27 ч.1 ст.366, ч.3 ст.27 ч.4 ст.27 ч.1 ст.366, ч.1 ст.396, ч.2 ст.383 КК України та за підозрою колишнього першого заступника прокурора Київської області ОСОБА_6 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.5 ст.27 ч.2 ст.375, ч.1 ст.361, ч.1 ст.366, ч.4 ст.27 ч.1 ст.366, ч.2 ст.383 КК України. ОСОБА_5 09 грудня 2014 року повідомлено про підозру у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.3 ст.27 ст.361, ч.3 ст.27 ч.1 ст.366, ч.3 ст.27 ч.4 ст.27 ч.1 ст.366, ч.1 ст.396, ч.2 ст.383 КК України. 10 грудня 2014 року підозрюваного ОСОБА_5 оголошено у розшук. 25 березня 2015 року постановою органу досудового розслідування з кримінального провадження номер 0000225 від 12 червня 2014 року виділені матеріали досудового розслідування за підозрою ОСОБА_5 в окреме провадження. Ухвалою слідчого судді Печерського районного суду міста Києва від 24 березня 2015 року відмовлено у задоволенні клопотання слідчого в ОВС СВ СУ Головної військової прокуратури Генеральної прокуратури України про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_5 . Ухвалою апеляційного суду міста Києва від 20 квітня 2015 року вказану ухвалу слідчого суді Печерського районного суду міста Києва скасовано та обрано підозрюваному ОСОБА_5 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою. У даній ухвалі зазначено, що колегією суддів встановлено, що ОСОБА_5 обґрунтовано підозрюється у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.3 ст.27 ст.361, ч.3 ст.27 ч.1 ст.366, ч.3 ст.27 ч.4 ст.27 ч.1 ст.366, ч.1 ст.396, ч.2 ст.383 КК України, що підтверджується зібраними у провадженні доказами. Також колегією було враховано наявність ризиків, передбачених ст.177 КПК України, а саме: можливість ОСОБА_5 переховуватись від органів досудового розслідування та суду, незаконно впливати на свідків у цьому ж кримінальному провадженні, які викривають його протиправну діяльність. У відповідності до ст. 178 КПК України колегія суддів врахувала, що зазначено в ухвалі, наявність вагомих доказів про вчинення ОСОБА_5 інкримінованих правопорушень, можливість призначення покарання до п,яти років позбавлення волі, особливу суспільну небезпеку протиправних діянь останнього та суспільний резонанс, викликаний незаконним звільненням від подальшого відбування покарання ОСОБА_7 . Як зазначено в ухвалі суду, колегією судді встановлено, що прокурором доведено наявність ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, які дають підстави для обрання щодо ОСОБА_5 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою та недостатність застосування більш м,яких запобіжних заходів для запобігання зазначеним ризикам. Крім того, під час апеляційного розгляду справи встановлено, що 02 лютого 2015 року до обліків Генерального секретаріату Інтерполу було внесено клопотання про публікацію циркулярного розшукового повідомлення щодо міжнародного розшуку ОСОБА_5 для притягнення до кримінальної відповідальності за підозрою у вчиненні кримінальних правопорушень. Як вбачається з наданих сторонами документів, вказаний запобіжний захід у відповідності до ч.6 ст.193 КПК України обрано вказаний запобіжний захід за відсутності підозрюваного, що передбачено вказаною нормою закону, ос кільки прокурором, крім наявності підстав, передбачених ст. 177 КПК України, доведено. Що підозрюваний оголошений у міжнародний розшук. За вимогами чинного законодавства, у такому разі після затримання особи і не пізніше як через сорок вісім годин після її доставки до місця проведення кримінального провадження, слідчий суддя за участю підозрюваного розглядає питання про застосування обраного запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою або його зміну на більш м,який запобіжний захід. У відповідності до вимог ст. 201 КПК України підозрюваний, його захисник має право на звернення до суду клопотання про зміну запобіжного заходу. Його скасування. У відповідності до ч.3 ст.183 КПК України слідчий суддя при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою зобов,язаний обрати альтернативний вид запобіжного заходу у вигляді застави та визначити його розмір. Судом не застосовано до підозрюваного запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, після її затримання, особа має бути доставлена до слідчого судді протягом сорока восьми годин для розгляду питання про застосування обраного запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, підозрюваний до суду не доставлений, сам не з,явився. Таким чином, підстав для задоволення клопотання немає.

На підставі ст.ст. 177, 178, 183, 193, 201 309 КПК України слідчий суддя,

УХВАЛИВ:

Клопотання адвоката ОСОБА_4 , який є захисником підозрюваного ОСОБА_5 про скасування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, скасування всеукраїнського, міжнародного та міждержавного розшуку,
зміну запобіжного заходу у виді тримання під вартою на заставу, залишити без задоволення.

Ухвала о скарженню не підлягає.

Слідчий суддя