Справа № 524/630/15-к
Провадження № 1-кс/549/1/16
У Х В А Л А
21 січня 2016 року Чорнухинський районного суду Полтавської області в складі: головуючого слідчого судді - ОСОБА_1 ,
при секретарі - ОСОБА_2
за участю прокурора - ОСОБА_3
скаржника ОСОБА_4
встановив:
В судовому засіданні ОСОБА_4 підтримав свою скаргу, вважає, що постанова про закриття кримінального провадження є передчасною, слідчим неякісно допитаний свідок ОСОБА_5 , недопитаний свідок ОСОБА_7 , який погрожував його батькам розправою, не встановлено осіб, які скоїли підпал батьківського саду. З приводу нанесення йому тілесних ушкоджень він лікувався в стаціонарному відділенні з діагнозом - струс головного мозку. Слідчим, при винесенні постанови про закриття кримінального провадження, не взято до уваги висновок медичної установи, де він проходив лікування.
Порядок оскарження рішень, дій, бездіяльності слідчого, прокурора під час досудового розслідування чітко визначено та регламентовано Главою 26 КПК України.
Частиною 1 ст. 303 КПК України передбачено, які рішення, дії чи бездіяльність слідчого або прокурора підлягають оскарженню під час досудового розслідування. Так бездіяльність, яка підлягає оскарженню може полягати в наступному :
1) бездіяльність слідчого, прокурора, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань після отримання заяви чи повідомлення про кримінальне правопорушення;
2) бездіяльність слідчого, прокурора, яка полягає у неповерненні тимчасово вилученого майна згідно з вимогами ст. 169 КПК;
3) бездіяльність слідчого, прокурора, яка полягає у нездійсненні інших процесуальних дій, які він зобов`язаний вчинити у визначений КПК строк, за умови наявності зв`язку між обов`язком слідчого чи прокурора вчинити визначені КПК дії та строком, у межах якого зазначені особи зобов`язані їх вчинити;
4) бездіяльність слідчого або прокурора при застосуванні заходів безпеки.
Встановлений ч. 1 ст. 303 КПК України перелік рішень, дій чи бездіяльності слідчого або прокурора під час досудового розслідування є вичерпним, не підлягає розширеному тлумаченню, а будь-які виключення щодо розгляду таких скарг не допускаються.
Крім того, згідно п. 3 ч. 1 ст. 303 КПК України, оскарженню підлягають рішення слідчого про закриття кримінального провадження заявником, потерпілим, його представником чи законним представником.
Із системного аналізу правових норм, які містяться в ч. 3 ст. 22, ч. 3 ст. 26, ч. 1-2 ст. 36, ч. 5 ст. 40, п. 3 ч. 1 ст. 303 КПК України вбачається, а також виходячи з того, що слідчий суддя на стадії досудового розслідування не підміняє собою і не виконує функції процесуального керівника у кримінальному провадженні, а, згідно п. 18 ч. 1 ст. 3 КПК України, здійснює судовий контроль за дотриманням прав, свобод та інтересів осіб у кримінальному провадженні, слід прийти до висновку про те, що слідчий суддя не уповноважений зобов`язувати органи досудового розслідування провести слідчі дії ( як гласні так і негласні) на тій підставі, що сторона кримінального провадження вбачає в цьому необхідність. Натомість слідчий суддя може зобов`язати органи розслідування провести певні слідчі дії тільки одночасно із скасуванням постанови прокурора або слідчого про відмову в задоволенні клопотання сторони провадження про проведення певної слідчої (розшукової) дії і тільки в тому разі, коли визнає безпідставною таку відмову.
Відповідно до ст.9 КПК України прокурор, керівник органу досудового розслідування, слідчий зобов`язані всебічно, повно і неупереджено дослідити обставини кримінального провадження, виявити як ті обставини, що викривають, так і ті що виправдовують підозрюваного, обвинуваченого, а також обставини, що пом`якшують чи обтяжують його покарання, надати їм належну правову оцінку та забезпечити прийняття законних і неупереджених процесуальних рішень.
Відповідно до ст.110 КПК України постанова слідчого про закриття кримінального провадження має бути мотивованою, її зміст повинен відповідати фактичним обставинам, встановленим матеріалами справи.
Відповідно до ч. 2 ст. 307 КПК України ухвала слідчого судді за результатами розгляду скарги на рішення, дії чи бездіяльність під час досудового розслідування може бути про: 1) скасування рішення слідчого чи прокурора; 2) зобов`язання припинити дію; 3) зобов`язання вчинити певну дію; 4) відмову у задоволенні скарги.
Постанову слідчого від 18.05.2015 року на підставі п.2 ч.1 ст. 284 КПК України було закрито у зв`язку з відсутністю складу кримінального правопорушення. 13.07.2015 року прокурором Чорнухинського району була винесена постанова про скасування вказаної постанови слідчого та матеріали кримінального провадження направленні до слідчого відділу для організації подальшого розслідування. Слідчим була призначена додаткова судово-медична експертиза, на основі якої, 22.12.2015 року останнім була винесена постанова про закриття кримінального провадження у зв`язку з відсутністю в діянні складу кримінального правопорушення.
У оскаржуваній постанові слідчий зазначив, що встановити факт нанесення громадянину ОСОБА_4 тілесних ушкоджень громадянами ОСОБА_8 та ОСОБА_9 , не можливо. Доказів підтвердження нанесення тілесних ушкоджень немає. Згідно висновків експерта №41 від 07.05.2015 року та висновку №175 від 05.12.2015 року встановлено, що у зв`язку з пізнім зверненням громадянином ОСОБА_4 за медичною допомогою до лікувально-профілактичного закладу з приводу отриманих ним тілесних ушкоджень, не характерність скарг хворого для струсу головного мозку на сьому добу з моменту події, відсутністю об`єктивних судово-медичних даних щодо ушкодження м`яких тканин в ділянці голови, оцінити ступінь тяжкості тілесних ушкоджень та встановити механізм їх спричинення не представилося можливим.
Слідчий суддя вважає, що не підлягає задоволенню вимога в частині скасування постанови старшого слідчого від 22.12.2015 року про закриття кримінального провадження, оскільки всі необхідні слідчі (розшукові) дії, для встановлення істини по справі, слідчим були проведенні в повному обсязі.
В судовому засіданні були зачитані покази ОСОБА_5 та лголошені висновки судово-медичного експерта, які не викликали запитань зі сторони скаржника.
Посилання скаржника у скарзі на погрози ОСОБА_6 його батькам та підпал саду не заслуговують на увагу, оскільки не відносяться до даного кримінального провадження, закриття якого він оскаржує. Вони можуть бути підставою для іншого кримінального провадження.
З огляду на викладене, керуючись 303-304, 309, 369-372,532 КПК України, слідчий суддя,
постановив:
Ухвала може бути оскаржена протягом 5 (п`яти) днів з дня її проголошення шляхом подання апеляційної скарги безпосередньо до Апеляційного суду Полтавської області.
Слідчий суддя: