АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Провадження № 11-сс/774/100/16 Справа № 175/133/16-к Слідчий суддя - ОСОБА_1 Суддя-доповідач - ОСОБА_2
Категорія: ст. КПК України
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

25 січня 2016 року

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ апеляційного суду Дніпропетровської області у складі:

Головуючого судді доповідача ОСОБА_2

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4

При секретарі ОСОБА_5

за участю:

прокурора ОСОБА_6

підозрюваного ОСОБА_7

захисників ОСОБА_8 , ОСОБА_9

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Дніпропетровську апеляційну скаргу захисників адвокатів ОСОБА_8 , ОСОБА_9 на ухвалу слідчого судді Дніпропетровського районного суду Дніпропетровської обл. від 15 січня 2016 року, якою до

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Дніпропетровська, що зареєстрований по АДРЕСА_1 , фактично проживає по АДРЕСА_2 , підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 187 КК України,

застосовано запобіжний захід у виді тримання під вартою, -

ВСТАНОВИЛА:
В апеляційній скарзі захисники підозрюваного ОСОБА_7 адвокати ОСОБА_8 та ОСОБА_9 порушують питання про скасування оскаржуваної ухвали слідчого судді від 15.01.2016 р. та постановлення нової ухвали, якою обрати стосовно підозрюваного запобіжний захід у виді домашнього арешту.

Оскаржуваною ухвалою слідчого судді підозрюваному ОСОБА_7 було обрано запобіжний захід у виді тримання під вартою на строк до 16:00 годин 11.03.2016 р., без визначення розмірну застави на підставі п. 1 ч. 4 ст. 183 КПК України.

Мотивуючи прийняте рішення, слідчий суддя зазначив, що ОСОБА_7 обґрунтовано підозрюється у скоєнні особливо тяжкого злочину, за який законом про кримінальну відповідальність передбачене покарання у виді позбавлення волі на строк від 7 до 12 років з конфіскацією майна, а отже з метою уникнення кримінальної відповідальності може спробувати переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду, незаконно впливати на свідків, спотворити або знищити докази у даному кримінальному провадженні, що свідчить про неможливість запобігання цим ризикам шляхом застосування іншого, більш м`якого запобіжного заходу.

Обгрунтовуючи вимоги своєї апеляційної скарги, захисники зазначають, що фактично обраний ОСОБА_7 запобіжний захід не має на меті забезпечення виконання цим підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків та запобігання ризикам, наведеним у ч. 1 ст. 177 КПК України.

Так, ОСОБА_7 не має наміру уникати кримінальної відповідальності, активно співпрацює зі слідством, свою вину визнає та дає послідовні показання з самого початку. Навпаки, частина його показань на етапі досудового розслідування була отримана шляхом застосування до нього фізичної сили.

Крім того, на думку апелянтів, слідчим суддею не було взято до уваги, що підозрюваний має постійне місце проживання, стійкі соціальні зв`язки, цивільну дружину, разом з ОСОБА_10 повністю відшкодував завдані ПІІ «Амік Україна» збитки, а всі суттєві для справи речові докази вже вилучені слідством, всі свідки допитані.

Посилаючись на викладені обставини, апелянти вважають, що слідчим та прокурором не доведено існування ризиків, що стали б достатньою підставою для обрання ОСОБА_7 запобіжного заходу у виді тримання під вартою.

Заслухавши суддю-доповідача, захисників та підозрюваного, які апеляційну скаргу підтримали з викладених у ній підстав, думку прокурора, який проти задоволення апеляційної скарги заперечував, дослідивши надані матеріали, обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів дійшла висновку про те, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Так, згідно п. 9 ч. 2 ст. 131 КПК України застосування запобіжного заходу є одним із видів заходів забезпечення кримінального провадження.

Відповідно до ч. 3 ст. 132 КПК України застосування заходів забезпечення кримінального провадження не допускається, якщо слідчий, прокурор не доведе, що:

1)існує обґрунтована підозра щодо вчинення кримінального правопорушення такого ступеня тяжкості, що може бути підставою для вжиття заходів забезпечення кримінального провадження;

2)потреби досудового розслідування виправдовують такий ступінь втручання у права і свободи, про який йдеться у клопотанні слідчого або прокурора;

3)може бути виконане завдання, для виконання якого слідчий, прокурор звертається з клопотанням.

Згідно ч. 2 ст. 177 КПК України підставою для застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені ч. 1 ст. 177 КПК України.

Відповідно до ч. 1 ст. 183 КПК України запобіжний захід у виді тримання під вартою є винятковим і застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден з більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст. 177 КПК України.

На думку колегії суддів, суд першої інстанції при обрані запобіжного заходу ОСОБА_7 цих вимог закону дотримався.

Так, колегія суддів не вважає за доцільне вдаватися до детального обговорення обґрунтованості підозри у вчиненні ОСОБА_7 злочину, передбаченого ч. 3 ст. 187 КК України, зважаючи на те, що вона достатньою мірою підтверджується наданими матеріалами та не оспорюється захисниками в апеляційній скарзі, а сам підозрюваний свою причетність до вчинення цього злочину не заперечує.

Що стосується доводів захисників про відсутність ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, то вони не можуть бути прийняті до уваги зважаючи на те, що ОСОБА_7 обґрунтовано підозрюється у вчиненні особливо тяжкого корисливого злочину, пов`язаного з погрозою застосування насильства, небезпечного для життя та здоров`я особи, що зазнала нападу, за який законом про кримінальну відповідальність передбачене покарання у виді позбавлення волі на строк від 7 до 12 років. Згідно наданим матеріалам цей злочин був вчинений групою у складі чотирьох осіб, що діяли за попередньою змовою, спільні дії яких мали відкритий та зухвалий характер та полягали зокрема у пригніченні волі потерпілих до опору шляхом погрози застосування вогнепальної зброї. Доказами у цьому провадженні є, між інших, показання свідків та потерпілих.

З цих обставин суд першої інстанції зробив обґрунтований висновок про наявність ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, з яким колегія суддів погоджується, оскільки дійсно ці обставини дають достатні підстави вважати, що ОСОБА_7 може переховуватися від органів досудового розслідування, незаконно впливати на потерпілих та свідків у цьому кримінальному провадженні, вчинити інше кримінальне правопорушення.

При цьому колегія суддів враховує також обставини, що характеризують особу підозрюваного, а саме те, що він легко погодився на пропозицію взяти участь у згаданому злочині, а згідно розподілу ролей при його вчиненні безпосередньо брав участь у пограбуванні, будучи при цьому єдиним озброєним вогнепальною зброєю. Ці обставини, на думку колегії суддів, дають підстави вважати, що підозрюваний зневажливо ставиться до закону, є особою, достатньо рішучою та зухвалою, і має схильність до застосування насильства, що у сукупності з іншими взятим до уваги обставинами об`єктивно свідчить про те, що менш обтяжливий запобіжний захід, ніж тримання ОСОБА_7 під вартою, не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст. 177 КПК України.

Зазначені захисниками обставини, а саме те, що підозрюваний має постійне місце проживання, стійкі соціальні зв`язки, цивільну дружину, разом з ОСОБА_10 повністю відшкодував завдані ПІІ «Амік Україна» збитки, а всі суттєві для справи речові докази вже вилучені слідством, всі свідки допитані, вищезгадані ризики достатньою мірою не усувають.

З урахуванням наведеного колегія суддів не вбачає достатніх підстав для задоволення апеляційної скарги захисників.

На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 405, 407, 419, 422 КПК України, колегія суддів, -

П О С Т А Н О В И Л А:
Апеляційну скаргу захисників - адвокатів ОСОБА_8 , ОСОБА_9 залишити без задоволення.
Ухвалу слідчого судді Дніпропетровського районного суду Дніпропетровської обл. від 15 січня 2016 року, якою до ОСОБА_7 застосовано запобіжний захід у виді тримання під вартою, залишити без змін.
Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та касаційному оскарженню не підлягає.
Судді:

____________________ ____________________ ____________________

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4