Виноградівський районний суд Закарпатської області
______________________________________________________________
Справа № 299/626/15-к
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
08.10.2015 року м.Виноградів

Виноградівський районний суд Закарпатської області в складі:

головуючий - суддя ОСОБА_1 ,

секретар судового засідання - ОСОБА_2 ,

за участю прокурора ОСОБА_3 ,

потерпілої - ОСОБА_4 ,

представника потерпілої - ОСОБА_5 ,

захисника ОСОБА_6 ,

обвинуваченого ОСОБА_7 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду у місті Виноградів кримінальне провадження (внесене в Єдиний реєстр досудових розслідувань за №0000803 від 24 вересня 2014 року) по обвинуваченню

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Львів, мешканця АДРЕСА_1 , українця, громадянина України, з вищою освітою, приватного підприємця, одруженого, на утриманні одна малолітня дитина, раніше не судимого,

у вчиненні кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч. 1 ст. 125 КК України,

В С Т А Н О В И В:
08.08.2014 року, близько 11.30 години ОСОБА_7 , перебуваючи в магазині одягу, що розташований в АДРЕСА_2 , на ґрунті довготривалих неприязних відносин, затіяв сварку з ОСОБА_4 , в ході якої, діючи умисно, усвідомлюючи протиправний характер своїх дій та їх карність, з метою спричинення тілесних ушкоджень, будучи більш фізично розвинутим, скористався беззахисністю ОСОБА_4 , схопив її своєю лівою рукою за праву руку та стиснувши її, спричинив останній фізичну біль. В подальшому, продовжуючи свої протиправні дії, спрямовані на спричинення тілесних ушкоджень ОСОБА_4 , ОСОБА_7 наніс їй правою рукою стиснутою в кулак один удар в область лівої ділянки голови, в результаті чого остання не втримавши на ногах вагу власного тіла впала на підлогу. В результаті своїх умисних дій ОСОБА_7 спричинив потерпілій ОСОБА_4 тілесні ушкодження у вигляді: набряку м`яких тканин лівої тім`яної ділянки, які згідно висновку судово-медичної експертизи за №536 від 26.12.2014 року та відповідно до п.2.3.2 «а» «Правил судово-медичного визначення ступеня тяжкості тілесних ушкоджень», затверджених «Наказом №6» МОЗ України від 17.01.95 кваліфікується як легкі тілесні пошкодження, що не спричинили короткочасний термін розладу здоров`я.

Дії ОСОБА_7 досудовим слідством кваліфіковано за ч. 1 ст. 125 КК України, як умисне легке тілесне ушкодження, що не спричинили короткочасного розладу здоров`я.

Обвинувачений ОСОБА_7 в судовому засіданні вину у скоєнні інкримінованого йому органом досудового розслідування злочині не визнав та пояснив, що 08.09.2014 року близько 11.30 год. разом зі своїм знайомим ОСОБА_8 приїхали на автомобілі до магазину одягу, що в м.Виноградів, вул. І.Франка, в якому здійснювала торгівлю потерпіла ОСОБА_4 . ОСОБА_9 залишився чекати його на вулиці, а він зайшов в магазин. В приміщенні магазину знаходився його знайомий, чоловік потерпілої ОСОБА_10 , якому він у 2013 році позичив гроші, дружина знайомого-потерпіла ОСОБА_4 та якась незнайома йому жінка. Він спитав ОСОБА_11 коли той поверне йому борг, на що останній став кричати що гроші йому не винен, викличе міліцію, вибіг з магазину і забіг в сусідній продуктовий магазин. Він направився за ОСОБА_12 , а в цей час потерпіла ОСОБА_4 взяла в руки манекен та вдарила його по спині, на що він не відреагував, вийшов з магазину і пішов у продуктовий магазин, в який забіг ОСОБА_10 . В цьому розмова між ними не вийшла, оскільки ОСОБА_12 продовжував кричати, що викличе працівників міліції, тому він поїхав разом з своїм знайомим ОСОБА_8 по своїм справам. Потерпілій ОСОБА_4 він тілесних ушкоджень не наносив, взагалі з нею в магазині не розмовляв. Цивільний позов не визнає та просить суд в його задоволенні відмовити.

Незважаючи на невизнання вини обвинуваченим, його вина підтверджується показами потерпілої та свідків.

Так, допитана у судовому засіданні потерпіла ОСОБА_4 суду показала, що вже тривалий час перебуває в неприязних стосунках з обвинуваченим ОСОБА_7 , оскільки він позичив у її чоловіка ОСОБА_10 гроші, і такі не провернув. 08.09.2014 року вона, як приватний підприємець, знаходилась на роботі в магазині одягу, в АДРЕСА_2 , де також був її чоловік та знайома ОСОБА_13 , яка їй допомагала торгувати в цьому магазині. Близько 11.30 год. до магазину увірвався обвинувачений ОСОБА_7 і став кричати на її чоловіка. Чоловік не став сваритися з обвинуваченим, а побіг в сусідній магазин, щоб викликати працівників міліції. Вона підійшла до ОСОБА_7 і попросила вийти з магазину, після чого відчула удар по в ліву частину голови, при цьому самого удару вона не бачила. Від удару вона не втрималася на ногах і впала на підлогу, де стояли манекени з одягом. Не зрозумівши, що трапилося вона піднялася на ноги, та підняла один манекен. Вийшовши на вулицю, вона побачила, що ОСОБА_7 зайшов за її чоловіком в сусідній магазин «АВС», тому вона повернулася до магазину одягу та викликала працівників міліції. Наступного дня вона звернулася до лікаря, оскільки в неї сильно боліла голова. Від отриманого удару в неї був струс головного мозку та синяк на руці.

Заявлений цивільний позов потерпіла підтримала повністю та просила суд такий задоволити в повному обсязі, оскільки в результаті отриманих тілесних ушкоджень понесла матеріальні збитки на придбання лікарських засобів в розмірі 376 грн. 70 коп., а також їй заподіяна моральна шкода, яку вона оцінює в 50 000 грн., оскільки через заподіяні їй тілесні ушкодження вона постійно відчувала страх, не могла працювати, спілкуватися з родичами та знайомими.

Свідок ОСОБА_14 в судовому засіданні показав, що 08.09.2014 року він допомагав своїй дружині, потерпілій ОСОБА_4 складати товар в магазині одягу, в АДРЕСА_2 , оскільки вони готувались до виїзної торгівлі. Разом з ними в магазині була їхня знайома ОСОБА_13 , яка допомагає його дружині торгувати в цьому магазині. Десь об 11.30 год. він знаходячись в кінці магазину, перебуваючи в сидячому положенні, оскільки складав одяг в сумки, відчув удар ногою в область спини, від якого нахилився вперед, нічого не зрозумівши обернувся і побачив обвинуваченого ОСОБА_7 , який став виражатись на його адресу нецензурними словами, після чого він вибіг до сусіднього магазину, де попросив викликати працівників міліції. Чи наносив обвинувачений удари його дружині він не бачив, це мала бачити ОСОБА_13 , яка залишалась в магазині. Із заявою про нанесення йому тілесних ушкоджень до правоохоронних органів він не звертався, оскільки такі були незначними.

Свідок ОСОБА_13 у судовому засіданні показала, що 08.09.2014 року близько 11.30 год. вона знаходилась в магазині одягу в АДРЕСА_2 , де допомагала потерпілій ОСОБА_4 складати товар. До магазину зайшов обвинувачений, який вдарив ногою по спині чоловіка потерпілої ОСОБА_14 , що присівши складав одяг в сумки. ОСОБА_14 вийшов з магазину, а потерпіла підійшла до обвинуваченого, зробила йому зауваження і, знаходячись на відстані 3-4 метри від потерпілої вона бачила, як обвинувачений ніби притримуючи потерпілу за плече лівою рукою замахнувся в її сторону правою рукою. Від цього потерпіла впала на землю. В неї в руках був манекен, але на обвинуваченого манекеном потерпіла не замахувалася.

Свідок ОСОБА_15 у судовому засіданні показав, що 08.09.2014 року десь об 11 годині він разом зі своїм знайомим ОСОБА_7 поїхали в м. Виноградів на вул. І. Франка, до магазину одягу, біля якого також знаходиться магазин «АВС». ОСОБА_7 зайшов у магазин, а він затримався біля автомобіля. Двері в магазин були відчинені і він бачив, що в приміщенні магазину крім ОСОБА_7 була потерпіла, ще одна жінка та якийсь чоловік, який через декілька хвилин вибіг з магазину, і зі словами «міліція» забіг до магазину « ІНФОРМАЦІЯ_2 », потерпіла при цьому вдарила об підлогу манекеном. Більше нічого він не бачив, оскільки відвернув свою увагу на людину, яка вийшла з магазину.

Свідок ОСОБА_16 суду показала, що 08.09.2014 року вона знаходилась на роботі в магазині «АВС» , що розташований по вул.І.Франка в місті Виноградів, куди десь о 11 год. 30 хв. забіг ОСОБА_14 , а за ним забіг і обвинувачений, який був агресивний. ОСОБА_14 став кричати, щоб вона викликала працівників міліції. Наступного дня потерпіла ОСОБА_4 показувала їй синець, але самої події вона не бачила.

Крім показів потерпілої та свідків, вина обвинуваченого ОСОБА_7 стверджується також сукупністю зібраних по справі та досліджених в судовому засіданні доказів, а саме:

- заявою ОСОБА_4 від 08.08.2014 року про заподіяння їй громадянином ОСОБА_7 тілесних ушкоджень (а.п.13);

- протоколом огляду місця події від 08.08.2014 року та фототаблицями до нього, якими зафіксовано місце події та виявлено 10 менекенів, що знаходились на підлозі, розкидані в хаотичному порядку (а.п. 16-20);

- висновком спеціаліста від 22.08.2014 року №280, згідно якого у громадянки ОСОБА_4 , 1976 року народження мали місце тілесні пошкодження у вигляді набряку мяких тканин лівої тімяної ділянки(згідно записам травматолога в медичній документації), яке виникло внаслідок дії тупого предмету з обмеженою травмуючою поверхнею по ударному механізму спричинення, можливо при обставних та в строк, на які вказує освідчувана. Описане тілесне ушкодження згідно п.2.3.2 «б» «Правил судово-медичного визначення ступеня тяжкості тілесних ушкоджень», затверджених «Наказом №6» МОЗ України від 17.01.95 кваліфікується як легкі тілесні пошкодження, що не спричинили короткочасного розладу здоров`я (а.п. 8-9);

- рапортом ДІМ Виноградівського РВ УМВС України в Закарпатській області ОСОБА_17 від 23.09.2014 року, згідно якого дільничним інспектором в ході розгляду матеріалів ЄО №3361 від 08.08.2014 року по факту спричинення гр. ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , мешканці АДРЕСА_3 , тілесних ушкоджень було зроблено висновок від 14.08.2014 року та з врахуванням висновку спеціаліста від 22.08.2014 року №280 повідомлено про наявність у події, вказаній у заяві ОСОБА_4 ознак кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 125 КК України (а.п.7);

- повідомленням слідчого СВ Виноградівського РВ УМВС України в Закарпатській області ОСОБА_18 від 24.09.2014 року про прийняття і реєстрацію заяви громадянки ОСОБА_4 від 08.08.2014 року про заподіяння їй 23.09.2014 року тілесних ушкоджень (а.п.6);

- висновком експерта за № 536 від 26.12.2014 року, згідно якого у громадянки ОСОБА_4 , 1976 року народження мали місце тілесні пошкодження у вигляді набряку м`яких тканин лівої тім`яної ділянки, яке виникло внаслідок дії тупого предмету, яким могла бути стиснута в кулак рука чи інші подібні предмети, при нанесенні удару ними, при цьому потерпіла могла знаходитись у вертикальному, горизонтальному чи близькому до них положенні повернутою травмованою ділянкою тіла по відношенню до травмую чого предмету. Виникнення описаного тілесного ушкодження внаслідок падіння на тверду поверхню виключено. Тілесне ушкодження по давності виникнення вкладається в строк пригоди, що мала місце 08.08.2014 року і до п.2.3.2 «б» «Правил судово-медичного визначення ступеня тяжкості тілесних ушкоджень», затверджених «Наказом №6» МОЗ України від 17.01.95 кваліфікується як легкі тілесні пошкодження, що не спричинили короткочасного розладу здоров`я (а.п.40-41);

- протоколами проведення слідчого експерименту та ДВД Р диском із записом слідчої дії, що був переглянутий у судовому засіданні, відповідно до яких ОСОБА_4 показала як відбувалися події 08.08.2015 року о 11.30 год. в магазині одягу (а.п.73-76);

- додатковим висновком експерта за № 70 від 16.02.2015 року, згідно з яким встановлене в ОСОБА_4 тілесне ушкодження у вигляді набряку м`яких тканин лівої тім`яної ділянки могло виникнути внаслідок дії тупого предмету, яким могла бути стиснута в кулак рука сторонньої особи, при нанесенні навіть одного удару, який був спрямований справа - наліво, зверху-вниз (а.п.80-81).

Оцінюючи покази обвинуваченого дані ним в судовому засіданні, суд вважає, що вони не відповідають дійсним обставинам справи, суперечать матеріалам справи, не узгоджуються із доказами зібраними по справі, зокрема із показами потерпілої, висновками експертиз та показами свідків ОСОБА_14 та ОСОБА_13 .

За вказаних обставин, суд відхиляє доводи обвинуваченого про те, що він не наносив удару від якого потерпіла отримала тілесні ушкодження.

При викладених обставинах, оцінивши всі докази, зібрані та досліджені в судовому засіданні, суд приходить до переконання, що вина ОСОБА_7 у вчиненні злочину, передбаченого ч.1 ст.125 КК України є доведеною, а юридична кваліфікація його дій за ч. 1 ст.125 КК України умисне легке тілесне ушкодження, що не спричинили короткочасного розладу здоров`я є вірною.

Обставини, які пом`якшують та обтяжують покарання обвинуваченого судом не встановлено.

Обираючи міру покарання обвинуваченому у відповідності до ст.65 КК України суд враховує характер і ступінь суспільної небезпечності скоєного ним злочину, дані особистості: - довідка Виноградівської райполіклініки № 17 від 19.01.2015 року, згідно якої ОСОБА_7 у лікаря-нарколога, лікаря-психіатра на "Д" обліку не перебуває (а.п.69); характеристика Виноградівської міської ради №02/11/15 від 13.01.2015 року на гр. ОСОБА_7 , згідно якої останній характеризуються позитивно (а.п.66); - вимога про судимість, згідно якої ОСОБА_7 раніше до кримінальної відповідальності не притягувався (а.п.70).

За таких обставин суд призначає обвинуваченому ОСОБА_7 покарання у межах, установлених санкцією ч.1 ст.125 КК України відповідно до положень Загальної частини КК України, у вигляді штрафу.

Розглянувши цивільний позов, заявлений потерпілою ОСОБА_4 у межах заявлених вимог, суд дійшов до наступного висновку.

Статтею 55 Конституції України закріплене право на судовий захист від протиправних посягань.

Згідно ст.128 КПК України особа, якій кримінальним правопорушенням або іншим суспільно небезпечним діянням завдано майнової та/або моральної шкоди, має право під час кримінального провадження до початку судового розгляду пред`явити цивільний позов до підозрюваного, обвинуваченого або до фізичної чи юридичної особи, яка за законом несе цивільну відповідальність за шкоду, завдану діяннями підозрюваного, обвинуваченого або неосудної особи, яка вчинила суспільно небезпечне діяння.

Пунктом 3 частини 1 статті 91 КПК України передбачено, що вид і розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням підлягають доказуванню у кримінальному провадженні.

Відповідно до п.3 ч.2 ст.11 ЦК України завдання майнової (матеріальної) та моральної шкоди іншій особі є підставою виникнення цивільних прав та обов`язків.

Статтями 22 та 23 ЦК України передбачено право особи на відшкодування матеріальної та моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав.

Відповідно до ч.1 ст.1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

Розглядаючи вимогу позивача про стягнення з відповідача суми завданої матеріальної шкоди, суд приходить до висновку, що підлягають задоволенню документально підтверджені (чеками, квитанціями) вимоги щодо витрат на придбання медикаментів на загальну суму 376грн. 70 коп. (триста сімдесят шість гривень 70 копійок).

Вирішуючи позов в частині відшкодування моральної шкоди, суд дійшов до наступного висновку.

Згідно ст.1167 ЦК України моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини.

Відповідно до п.2 ч.2 ст.23 ЦК України та п.3 Постанови Пленуму Верховного Суду України, від 31.03.1995року №4 "Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди" під моральною шкодою слід розуміти втрати немайнового характеру внаслідок моральних чи фізичних страждань, або інших негативних явищ, заподіяних фізичній чи юридичній особі незаконними діями або бездіяльністю інших осіб щодо неї самої, членів її сім`ї чи близьких родичів.

Згідно ст.1167 ЦК України моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини.

Відповідно до п.3 Постанови Пленуму Верховного Суду України, від 31.03.1995року №4 "Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди" під моральною шкодою слід розуміти втрати немайнового характеру внаслідок моральних чи фізичних страждань, або інших негативних явищ, заподіяних фізичній чи юридичній особі незаконними діями або бездіяльністю інших осіб.

Згідно приписів Постанови Пленуму Верховного Суду України, від 31.03.1995року №4 "Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди" відповідно до загальних підстав цивільно-правової відповідальності обов`язковому з`ясуванню при вирішенні спору про відшкодування моральної (немайнової) шкоди підлягають: наявність такої шкоди, протиправність діяння її заподіювача, наявність причинного зв`язку між шкодою і протиправним діянням заподіювача та вини останнього в її заподіянні. Суд, зокрема, повинен з`ясувати, чим підтверджується факт заподіяння позивачеві моральних чи фізичних страждань або втрат немайнового характеру, за яких обставин чи якими діями (бездіяльністю) вони заподіяні, в якій грошовій сумі чи в якій матеріальній формі позивач оцінює заподіяну йому шкоду та з чого він при цьому виходить, а також інші обставини, що мають значення для вирішення спору.

Вирішуючи питання про стягнення моральної шкоди, яку потерпіла оцінила в 50 000 грн., суд виходить з того, що за загальним правилом розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. Зокрема, враховуються стан здоров`я потерпілого, тяжкість вимушених змін у його життєвих і виробничих стосунках, час та зусилля, необхідні для відновлення попереднього стану. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості (ч.3 ст.23 ЦПК України).

Вищенаведені обставини в дотримання вимог ст.23 ЦК України враховуються судом при з`ясуванні питання про обґрунтованість заявленого цивільним позивачем розміру моральної шкоди.

Тому на підставі всього вищенаведеного, керуючись засадами розумності та справедливості, суд вважає, що заявлений позивачем в сумі 50 000 гривень розмір моральної шкоди є завищеним. З врахуванням принципів законності та справедливості вимоги цивільного позову в частині моральної шкоди підлягають частковому задоволенню в сумі 2 000 (дві тисячі) гривень.

Речові докази відсутні.

Процесуальні витрати відсутні.

Заходи забезпечення кримінального провадження не застосовувались.

З огляду на вищевказане, керуючись ст.ст. 91, 94, ч.1 ст.129, 370, 374, 392, 395 Кримінального процесуального кодексу України, - суд,-

З А С У Д И В :
ОСОБА_7 визнати винним в скоєнні кримінального правопорушення передбаченого ч.1 ст. 125 Кримінального кодексу України та призначити йому покарання у виді штрафу в розмірі 850 (вісімсот п`ятдесят ) гривень.

Цивільний позов ОСОБА_4 задовольнити частково та стягнути в її користь з ОСОБА_7 376 грн. 70 коп. (триста сімдесят шість гривень 70 копійок) матеріальної шкоди та 2 000 грн. (дві тисячі гривень) моральної шкоди. У задоволенні решти позову - відмовити.

Вирок суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції. Якщо строк апеляційного оскарження буде поновлено, вважається, що вирок суду не набрав законної сили.

Сторони кримінального провадження мають право подати апеляційну скаргу на вирок суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення до Апеляційного суду Закарпатської області через Виноградівський районний суд.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку, а копія вироку обвинуваченому та прокурору підлягає врученню негайно після проголошення.

ГоловуючийОСОБА_1