Справа № 1-92/11
В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

29.08.2011м. смт. Теплик

Теплицький районний суд Вінницької області в складі:

головуючої судді Задорожної Л.І.,
секретаряОСОБА_1,
за участі прокурораОСОБА_2,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в смт Теплик кримінальну справу про обвинувачення ОСОБА_3,

ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженця ІНФОРМАЦІЯ_2

Теплицького Вінницької області, українця, громадянина

України, ІНФОРМАЦІЯ_3,

неодруженого, має на утриманні неповнолітню дитину,

мешканця ІНФОРМАЦІЯ_4,

вул.Петровського,25, працюючого кормо возом в СВК

Залузький, невійськовозобовязаного, раніше судимого 14

квітня 1998 року Теплицьким районним судом за ст..17, ч.3

ст.117 КК України до 5 років позбавлення волі; 10 лютого 2005

року Теплицьким районним судом за ст..15, ч.2 ст.152 КК

України до 5 років 6 місяців позбавлення волі; 21 жовтня 2010

року за ст..395 КК України до 1 місяця арешту, у вчиненні злочину, передбаченого ч.1 ст.185 КК України,

установив :

26 червня 2011 року близько 12-ї години підсудний ОСОБА_3, перебуваючи на території ферми СВК Залузькийв с.Залужжя Теплицького району, де він працює кормо возом, виконуючи поставлену йому роботу по розвозу корму худобі, підїхав гужовою повозкою з кіньми до чотрирьохрядного корівника ферми, біля якого з жолоба від гноєвикидача умисно, таємно, з корисливих спонукань викрав 12-метрову транспортерну стрічку від гноєтранспортера для викачки гною вартістю 1 056 грн., яку в подальшому погрузив на повозку, та, використавши її як знаряддя вчинення злочину, вивіз за межі ферми та в подальшому продав, чим заподіяв СВК Залузькийматеріальну шкоду на вказану суму.

Допитаний в судовому засіданні підсудний ОСОБА_3 свою вину у вчиненні злочину, передбаченого ч.1 ст.185 КК України, визнав повністю. Пояснив суду, що хотів заробити трохи грошей, тому викрав металеву стрічку від транспортера і здав в металобрухт. Про наслідки свого вчинку не подумав. Транспортерну стрічку він повернув кооперативу. У скоєному щиро розкаюється.

У відповідності з вимогами ст. 299 КПК України суд, враховуючи думку підсудного ОСОБА_3 та прокурора, визнав недоцільним дослідження доказів стосовно фактичних обставин справи, які ніким не оспорюються.

Дослідивши матеріали справи, заслухавши покази підсудного ОСОБА_3, суд кваліфікує дії підсудного за ч.1 ст.185 КК України, як таємне викрадення чужого майна(крадіжка).

Призначаючи покарання підсудному ОСОБА_3, суд враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, який у відповідності до ст.12 КК України є злочином середньої тяжкості, те, що він позитивно характеризується за місцем проживання та роботи, має постійне місце роботи в СВК Залузький, на його утримання неповнолітня дитина. Обставиною, що помякшує покарання, суд визнає його щире каяття у вчиненому. Обставиною, що обтяжує покарання, суд визнає рецидив злочинів. На підставі викладеного, враховуючи особу винного та обставини справи, те, що тяжких наслідків не настало, суд вважає, що його виправлення можливе з призначенням покарання у виді виправних робіт, що буде необхідним і достатнім для його виправлення та попередження нових злочинів.

Керуючись ст.ст.323, 324 КПК України, суд -

засудив :

ОСОБА_3 визнати винуватим у вчиненні злочину, передбаченого ч.1 ст.185 КК України, і призначити покарання у виді дев"яти місяців виправних робіт за місцем його роботи в СВК Залузькийз відрахуванням в дохід держави десяти відсотків заробітку.

Міру запобіжного заходу до вступу вироку в законну силу залишити попередню підписку про невиїзд.

Речові докази металеву стрічку гноєтрансортера та гужову дерв"яну повозку з двома кіньми залишити СВК "Залузький".

На вирок може бути подано апеляцію протягом пятнадцяти днів з моменту його проголошення до апеляційного суду Вінницької області.

Суддя ОСОБА_4