Провадження №1-кп/127/962/15
УХВАЛА

15 жовтня 2015 року Вінницький міський суд Вінницької області

в складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

при секретарі ОСОБА_2 ,

за участю прокурора ОСОБА_3 ,

захисника ОСОБА_4 ,

обвинуваченого ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань 09.04.2015 р. за № 0002327, за обвинуваченням ОСОБА_5 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 186, ч. 1 ст. 296 КК України,

ВСТАНОВИВ:

В провадженні Вінницького міського суду знаходиться кримінальне провадження за обвинуваченням ОСОБА_5 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 186, ч. 1 ст. 296 КК України.

До суду надійшло клопотання прокурора про застосування до обвинуваченого запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою. Клопотання мотивоване тим, що ОСОБА_5 обвинувачується у вчиненні злочинів середньої тяжкості, будучи викликаним до суду, не з`являвся, при виконанні ухвали про його привід було встановлено, що останній за місцем проживання не знаходиться і його місце знаходження не відоме.

Обвинувачений та його захисник проти задоволення клопотання заперечували, посилаючись на те, що обвинувачений не з`явився до суду лише один раз, в подальшому добровільно прийшов до правоохоронних органів.

Заслухавши думку сторін кримінального провадження, дослідивши матеріали кримінального провадження, суд приходить до наступного висновку.

При вирішенні питання щодо заявленого клопотання суд враховує положення ст. ст. 177-178 КПК України.

Крім того, як випливає, з рішення ЄСПЛ у справі «Луценко проти України» при вирішенні питання щодо доцільності обрання відносно обвинуваченого запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, виправдати тримання під вартою можуть наступні ризики: ризик ухилення від правосуддя, ризик незаконного впливу на правосуддя, ризик повторного вчинення правопорушення.

З матеріалів кримінального провадження випливає, що останнє надійшло до суду 25.06.2015 р. В судове засідання, призначене на 19.08.2015 р. обвинувачений не з`явився і за клопотанням прокурора судом постановлено ухвалу про привід обвинуваченого. На виконання вказаної ухвали 25.08.2015 р. до суду надійшли матеріали виконання приводу, згідно з якими ОСОБА_5 за адресою, зазначеною в ухвалі не проживає, місце його перебування не відоме. У зв`язку з цим 28.08.2015 р. судом постановлено ухвалу про надання дозволу на затримання обвинуваченого з метою приводу в судове засідання для вирішення питання щодо обрання відносно нього запобіжного заходу.

Разом з тим, суд приймає до уваги, що згідно з наданими суду матеріалами кримінального провадження під час досудового розслідування відносно обвинуваченого запобіжний захід не обирався, відомостей, які б свідчили про повідомлення обвинуваченому про зобов`язання повідомляти суд чи органи досудового розслідування про зміну місця проживання в матеріалах провадження, наданих суду, відсутні.

Також суд приймає до уваги, що згідно зі встановленим порядком дослідження доказів судом було досліджено усі докази відповідно до клопотань сторін кримінального провадження і неявка обвинуваченого мала місце на стадії підготовки до судових дебатів.

З матеріалів кримінального провадження випливає, що ОСОБА_5 неодноразово притягувався до кримінальної відповідальності за вчинення злочинів середньої тяжкості, однак після відбування покарання він звільнився 27.03.2012 р. Згідно з п. 7 ч. 1 ст. 89 КК України строк погашення судимості за вчинення умисного злочину середньої тяжкості складає три роки. З пред`явленого ОСОБА_5 обвинувачення випливає, що останній підозрюється у вчиненні 01.04.2015 р. двох злочинів середньої тяжкості.

Крім того, суд враховує, що відповідно до ч. 3 ст. 26 КПК України суд у кримінальному провадженні вирішує лише ті питання, що винесені на його розгляд сторонами та віднесені до його повноважень цим Кодексом.
В клопотанні прокурора посилання на ризик рецидиву злочинів не зазначене, а тому наявність у обвинувальному акті посилання на направлення до суду кримінального провадження за підозрою обвинуваченого у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 309 КК України суд до уваги не приймає, оскільки відповідного документального доказу цієї обставини суду надано не було.
З огляду на викладене суд вважає, що правові підстави для обрання відносно обвинуваченого запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою на даний час відсутні. Разом з тим, зважаючи на ту обставину, що обвинувачений двічі не з`явився на виклики суду під час судового розгляду кримінального провадження, про поважність причин неявки суду повідомлено не було, суд вважає за доцільне з метою забезпечення кримінального провадження обрати відносно обвинуваченого запобіжний захід у вигляді домашнього арешту цілодобово із застосуванням електронних засобів контролю.
Керуючись ст. ст., 177, 178 371 КПК України, суд

УХВАЛИВ:

Клопотання задовольнити частково.

Застосувати щодо ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Вінниці, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , запобіжний захід у вигляді домашнього арешту цілодобово із застосуванням електронних засобів контролю.

Ухвала діє протягом 60 діб, тобто до 14.12.2015 р. і оскарженню в цій частині не підлягає.
Контроль за виконанням ухвали покласти на прокурора.

Суддя: