Номер провадження 1-в/556/189/2015
У Х В А Л А
іменем України
Володимирецький районний суд Рівненської області в складі
головуючої судді ОСОБА_1 ,
при секретарі ОСОБА_2 ,
з участю прокурора ОСОБА_3 ,
представника спостережної комісії при Володимирецькій РДА ОСОБА_4 ,
представника Полицької ВК-76 ОСОБА_5 ,
засудженого ОСОБА_6 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в смт.Володимирець в режимі відеоконференції клопотання захисника засудженого ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, з середньою освітою, раніше судимого, засудженого Рахівським районним судом Закарпатської області 13.03.2013 року за ч.3 ст.185, ст.71 КК України до 3 років 5 місяців позбавлення волі, частково приєднати невідбуте покарання за вироком Рахівського районного суду Закарпатської області від 06.02.2012 року, -
Засуджений ОСОБА_6 звернувся до суду із клопотанням про умовно-дострокове звільнення. В обґрунтування клопотання вказував, що він відбув передбачений законом строк для застосування умовно-дострокового звільнення.
В судовому засіданні засуджений ОСОБА_6 підтримав клопотання, та пояснив, що приймаючи до уваги його сумлінну поведінку та хорошу роботу, він заслуговує на умовно-дострокове звільнення. Стягнення, яке застосовувалось відносно нього в Полицькій ВК-76накладене за незначне порушення режиму.
Представник Полицької ВК-76 заперечив проти задоволення клопотання та пояснив, що в Полицькій ВК-76 ОСОБА_6 відбуває покарання з 03.07.2013 року, 09.02.2014 року комісією колонії було відмовлено у підготовці матеріалів на заміну невідбутої частини покарання більш м`яким, 07.07.2015 року комісією колонії було відмовлено у підготовці матеріалів щодо умовно-дострокового звільнення. В даний час засуджений характеризуэться негативно, має одне незняте і непогашене стягнення.
Представник спостережної комісії при Володимирецькій районній держадміністрації не заперечила проти задоволення клопотання.
Прокурор проти задоволення клопотання заперечив, оскільки засуджений ОСОБА_6 не довів свого виправлення сумлінною поведінкою та ставленням до праці.
Заслухавши пояснення учасників судового засідання, дослідивши письмові докази у справі, в т.ч. особову справу засудженого ОСОБА_6 , суд приходить до висновку про відсутність підстав для задоволення клопотання.
Так, судом встановлено, що ОСОБА_6 засуджений вироком Рахівського районного суду Закарпатської області 13.03.2013 року за ч.3 ст.185, ст.71 КК України до 3 років 5 місяців позбавлення волі, частково приєднати невідбуте покарання за вироком Рахівського районного суду Закарпатської області від 06.02.2012 року.
В місцях позбавлення волі ОСОБА_6 перебуває з 13 березня 2013 року, в т.ч. в Полицькій ВК-76 з 03 липня 2013 року.
09 грудня 2014 року та 07.07.2015 року комісією Полицької ВК-76 одноголосно відмовлено у застосуванні відносно ОСОБА_6 заміни невідбутої частини покарання більш м`яким та умовно-дострокового звільнення від покарання. На час прийняття вказаного рішення ОСОБА_6 не мав будь-яких заохочень, характеризувався негативно.
Таким чином, рішення комісії Полицької ВК-76 прийнято з дотриманням вимог Інструкції про роботу відділів (груп, секторів, старших інспекторів) контролю за виконанням судових рішень установ виконання покарань та слідчих ізоляторів, затвердженої Наказом Міністерства юстиції України 08.06.2012 N 847/5, дане рішення не оскаржувалось, не скасовувалось і залишається чинним.
Вивченням матеріалів особової справи встановлено, що за час відбування покарання в Полицькій ВК-76 засуджений ОСОБА_6 характеризується негативно, має непогашене стягнення за порушення санітарно-гігієнічних норм, працевлаштований на виробництві колонії в цеху №2, робітником по виготовленню бруківки дорожньої. До роботи відноситься задовільно.
Як вбачається зі ст..81 КК України, умовно-дострокове звільнення від відбування покарання може бути застосоване, якщо засуджений сумлінною поведінкою та ставленням до праці довів своє виправлення.
Критеріями оцінки ступеня виправлення засудженого при застосуванні до нього положень ст.ст.81, 82 КК України є:
-ставлення засудженого до дотримання вимог встановленого порядку відбування покарання (режим) за весь період відбування покарання;
-участь у суспільно-корисній праці;
-участь у виховних заходах;
-участь у загальноосвітньому та професійно-технічному навчанні;
-участь у самодіяльних організаціях та соціально-корисна активність;
-участь у роботах з благоустрою установ та прилеглих територій,
-поліпшенні житлово-побутових умов засуджених або допоміжних робіт по забезпеченню установи продовольством;
-прагнення засудженого до відшкодування нанесених злочином збитків, сплати аліментів (за наявності виконавчих листів);
-визнання своєї вини у вчиненому злочині і каяття в ньому;
-підтриманні соціально-корисних зв`язків та позитивних намірів на життя після звільнення.
Судом встановлено, що за весь час перебування у місцях позбавлення волі ОСОБА_6 один раз притягувався до дисциплінарної відповідальності, при цьому дане стягнення залишається незнятим і непогашеним на час судового розгляду клопотання, ОСОБА_6 один раз заохочувався адміністрацією установи, засуджений допускає невиконання норм виробітку, не у всіх випадках дотримується правил техніки безпеки та пожежної безпеки, безвідповідально ставиться до робіт із самообслуговування та благоустрою колонії, не бежає підвищувати свій освітній рівень, не конфліктний, вимогливий, цілеспрямований.
З урахуванням викладеного, суд приходить до висновку, що поведінка ОСОБА_6 та його ставлення до праці не є сумлінними , внаслідок чого він не довів своє виправлення, і підстав для застосування відносно нього положень ст.81 КК України суд не вбачає.
Доводи засудженого про те, що стягнення накладені у Полицькій ВК-76 за незначні, побутові порушення режиму, не спростовують висновків суду, оскільки дотримання норм, які визначають порядок та умови відбування покарання, розпорядок дня установи виконання покарання є обов`язком засудженого, як це вбачається з п.2 р.ІІІ Правил внутрішнього розпорядку установ виконання покарань, затверджених Наказом Міністерства юстиції України №2186/5 від 29.12.2014 року. Крім того, накладене стягнення засудженим не оскаржене.
Враховуючи викладене, керуючись ст.81 КК України, ст.538, 539 КПК України, суд,-
У задоволенні клопотання засудженого ОСОБА_6 про умовно-дострокове звільнення засудженого від відбування покарання відмовити за безпідставністю.
На ухвалу суду може бути подана апеляція до Апеляційного суду Рівненської області через районний суд протягом 7 діб з моменту проголошення, а засудженим, що перебуває в місцях позбавлення волі протягом семи діб з часу отримання копії ухвали.

Суддя: ОСОБА_1