Дата документу Справа № 334/3454/15-к
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ЗАПОРІЗЬКОЇ ОБЛАСТІ
Єд. унікальний №334/3454/15-к Головуючий в 1 інстанції ОСОБА_1
№ пров. 11-кп/778/1570/15 Доповідач в 2 інстанції ОСОБА_2
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
17 серпня 2015 року м. Запоріжжя

Колегія суддів судової палати у кримінальних справах Апеляційного суду Запорізької області в складі:

Головуючого судді ОСОБА_3 ,

суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_4 ,

при секретарі ОСОБА_5 ,

за участю прокурора ОСОБА_6 ,

розглянула у відкритому судовому засіданні кримінальне провадження за апеляційною скаргою обвинуваченого ОСОБА_7 на вирок Ленінського районного суду м. Запоріжжя від 11 червня 2015 року, яким

ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Харків, громадянина України, не одруженого, який має не повну середню освіту, не працює, зареєстрований за адресою АДРЕСА_1 , адреса місця проживання: АДРЕСА_2 , раніше судимого:

1) 23.12.2014р. Зміївським районним судом Харківської області за ст. 185 ч.2 КК України до 3 місяців арешту. Звільнений 10.02.2015р. по відбуттю строку покарання;

2) 03.02.2015р. Орджонікідзевським районним судом м.Харків за ст. 289 ч.1, ч.2 ст.15 КК України до 3 років позбавлення волі. На підставі ст.75, 76 КК України звільнений від відбування покарання з іспитовим строком 2 роки;

засуджено за ст. 289 ч.2 КК України на 5 років позбавлення волі без конфіскації майна.

На підставі ст. 71 КК України до призначеного судом покарання частково приєднано не відбуте ним покарання за вироком Орджонікідзевського районного суду м. Харкова від 03.02.2015 року та остаточно призначено до відбуття покарання 5 років 1 місяця позбавлення волі без конфіскації майна.

Утримується під вартою з 10 квітня 2015 року.

В вироку вирішена доля речових доказів по справі.

Згідно з вироком суду, ОСОБА_7 визнано винним та засуджено за те, що він 08.04.2015р., приблизно о 15:00 год., діючи повторно, маючи умисел на незаконне заволодіння транспортним засобом, діючи за попередньою змовою з ОСОБА_9 , матеріали відносно якого виділені в окреме кримінальне провадження, знаходячись на території гаражного кооперативу "Радікал", що розташований за адресою : М.Запоріжжя, вул. Прогресивна, буд. 103-6, шляхом відкриття замку, проникли до приміщення гаражу № НОМЕР_1 , де заволоділи мотоциклом "250Т16", д/н НОМЕР_2 , вартістю 8000 грн., викотивши його з території гаражного кооперативу , після чого зникли з місця пригоди, спричинивши потерпілому матеріальну шкоду на вказану суму.

В апеляції обвинувачений ОСОБА_7 , не оспорюючи фактичних обставин справи, юридичної кваліфікації його дій і доведеності вини, з урахуванням пом`якшуючих його провину обставин просить вирок суду скасувати в частині призначеного покарання та призначити йому більш м`яке покарання.

Заслухавши доповідь судді, прокурора, який заперечував проти задоволення апеляції, перевіривши матеріали провадження та обговоривши доводи викладені в апеляційній скарзі, колегія суддів вважає, що остання не підлягає задоволенню, з наступних підстав.

Висновки суду щодо доведеності вини ОСОБА_7 у скоєнні злочинів, зазначених у вироку, засновані на доказах досліджених у судовому засіданні, і є обґрунтованими.

З матеріалів кримінального провадження вбачається, що обвинувачений ОСОБА_7 у судовому засіданні повністю визнав себе винним, дав показання по суті пред`явленого йому обвинувачення, в зв`язку з чим, на підставі ч. 3 ст. 349 КПК України, суд визнав недоцільним дослідження інших доказів відносно фактичних обставин справи, оскільки вони учасниками судового розгляду не оспорювалися. При цьому суд з`ясував, чи правильно розуміють обвинувачений та інші учасники судового провадження зміст цих обставин, чи немає сумнівів у добровільності та істинності їх позиції, а також роз`яснив, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку.

Суд дав правильну оцінку дослідженим доказам, належним чином мотивував у вироку свої висновки та правильно кваліфікував дії ОСОБА_7 за ч. 2 ст. 289 КК України.

Покарання обвинуваченому ОСОБА_7 суд призначив у відповідності з положеннями Загальної частини КК України, згідно встановлених санкцій вказаних статей. При цьому суд врахував характер та ступінь тяжкості скоєного ОСОБА_7 злочину, а також особу обвинуваченого, який свою вину у скоєному злочині визнав повністю, розкаявся у вчиненому, його активне сприяння у встановленні істини у справі, його відношення до скоєного, а також рецидив злочину, те, що він скоїв злочин в період іспитового строку, належних висновків не зробив та знов скоїв новий злочин.

З урахуванням викладеного, а також фактичних обставин справи, колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції щодо необхідності призначення ОСОБА_7 покарання, вказаному у вироку суду.

На думку колегії суддів, призначене обвинуваченому покарання є необхідним та достатнім для його виправлення, а також попередження вчинення нових злочинів, а тому, доводи, викладені в апеляції правильність вказаних висновків суду першої інстанції не спростовують.

Порушень кримінального процесуального закону, які тягнуть скасування або зміну вироку суду першої інстанції, при апеляційному розгляді не встановлено.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст.404, 405, 407, 418, 419 КПК України, колегія суддів
УХВАЛИЛА:
апеляцію обвинуваченого ОСОБА_7 залишити без задоволення.

Вирок Ленінського районного суду м. Запоріжжя від 11 червня 2015 року відносно ОСОБА_7 , якого засуджено за ч.2 ст.289 КК України залишити без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає чинності з моменту її проголошення та може бути оскаржена до Вищого Спеціалізованого Суду України протягом трьох місяців з дня проголошення судового рішення, а засудженим, який тримається під вартою, - в той самий строк з дня вручення йому копії судового рішення.

Судді:
ОСОБА_3 ОСОБА_2 ОСОБА_4