Справа № 1-598/11 Головуючий у 1 інстанції: ОСОБА_1
Провадження № 11/783/91/15 Доповідач: ОСОБА_2
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 листопада 2015 року м. Львів

Колегія суддів судової палати у кримінальних справах Апеляційного суду Львівської області в складі:

Головуючого ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

з участю: секретарів ОСОБА_5 , ОСОБА_6 ,

прокурорів ОСОБА_7 , ОСОБА_8 ,

засуджених ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 ,

захисників адвокатів ОСОБА_12 , ОСОБА_13 ,

захисників ОСОБА_14 , ОСОБА_15 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні кримінальну справу за апеляціями прокурора ОСОБА_16 , який брав участь у розгляді справи судом першої інстанції, захисника-адвоката ОСОБА_12 в інтересах засудженого ОСОБА_9 , захисника адвоката ОСОБА_17 в інтересах засудженого ОСОБА_11 , захисника-адвоката ОСОБА_13 , захисника ОСОБА_14 , в інтересах засудженого ОСОБА_10 , засуджених ОСОБА_11 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , потерпілих ОСОБА_18 , ОСОБА_19 на вирок Залізничного районного суду м. Львова від 16 грудня 2014 року,

встановила :
Цим вироком ОСОБА_9 , який народився

ІНФОРМАЦІЯ_1 в м. Львові, раніше не судимого, зареєстрованого у

АДРЕСА_1 , проживаючого у АДРЕСА_2 ,

визнано винним та засуджено:

за ч.2 ст.187 КК України на сім років позбавлення волі з конфіскацією майна, яке належить йому на праві приватної власності;

за ч.3 ст.187 КК України на сім років шість місяців позбавлення волі з конфіскацією майна, яке належить йому на праві приватної власності ;

за ч.1 ст.263 КК України на три роки позбавлення волі.

На підставі ст. 70 КК України за сукупністю злочинів шляхом поглинення менш суворих покарань більш суворим визначено ОСОБА_9 остаточне покарання - сім років шість місяців позбавлення волі з конфіскацією майна, яке належить йому на праві приватної власності.

Запобіжний захід засудженому ОСОБА_9 до вступу вироку в законну силу залишено без змін взяття під варту.

Строк відбування покарання обчислюється з 18 квітня 2011 року.

ОСОБА_10 , який народився

ІНФОРМАЦІЯ_2 в м. Львові, раніше не судимого, проживаючого у

АДРЕСА_3 ,

визнано винним та засуджено:

за ч.5 ст.27 - ч.2 ст.187 КК України на сім років позбавлення волі з конфіскацією майна, яке належить йому на праві приватної власності;

за ч.5 ст.27 - ч.3 ст.187 КК України на сім років один місяць позбавлення волі з конфіскацією майна, яке належить йому на праві приватної власності;

за ч.1 ст.263 КК України на два роки шість місяців позбавлення волі.

На підставі ст. 70 КК України за сукупністю злочинів шляхом поглинення менш суворих покарань більш суворим визначено ОСОБА_10 остаточне покарання - сім років один місяць позбавлення волі з конфіскацією майна, яке належить йому на праві приватної власності.

Запобіжний захід засудженому ОСОБА_10 до вступу вироку в законну силу залишено без змін взяття під варту.

Строк відбування покарання обчислюється з 18 квітня 2011 року.

ОСОБА_11 , який народився

ІНФОРМАЦІЯ_3 в м. Львові, раніше не судимого, проживаючого у

АДРЕСА_4 ,

визнано винним та засуджено:

за ч.3 ст.187 КК України на сім років позбавлення волі.

Запобіжний захід засудженому ОСОБА_11 до вступу вироку в законну силу залишено без змін взяття під варту.

Строк відбування покарання обчислюється з 18 квітня 2011 року.

Цим же вироком ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 за ст. 257 КК України виправдано за відсутністю в їх діях складу цього злочину.

Вирішено питання з речовими доказами та судовими витратами.

Згідно з вироком суду ОСОБА_9 , придбавши взимку 2009 року у невстановленої слідством особи макет револьвера "Наган", самостійно в підвальному приміщенні будинку по АДРЕСА_5 , яке належить його батькові, переобладнав його в кустарних умовах з допомогою інструментів шляхом напресування металевої трубки на ствол та перекриття таким чином отвору в стінці каналу ствола, який був прорізаний при виготовленні макету в заводських умовах та служив для відведення порохових газів та зниження кінетичної енергії снаряду патрона під час проведення пострілів, зварки електродуговою зваркою пазів на зовнішній поверхні рамки в місці з`єднання із стволом, прорізаних для послаблення конструкції макета револьвера, заміни барабана від бойового револьвера "Наган" та частини деталей ударно-спускового механізму, придбаних у невстановлених слідством осіб, внаслідок чого даний револьвер набув ознак короткоствольної вогнепальної нарізної зброї. Згідно висновку експерта за № 255 від 29.04.2011 року револьвер "Наган" являється короткоствольною вогнепальною нарізною зброєю, придатний до стрільби патронами калібру 7,62 мм (Наган).
Крім цього, ОСОБА_9 , придбавши в 2009 році у невстановленої слідством особи заводські гільзи патронів калібру 7,62 мм (Наган), самостійно в підвальному приміщенні будинку по АДРЕСА_5 шляхом переспорядження саморобним способом нештатними капсюлями мисливських патронів "жевело" у саморобним способом висвердлений отвір в донній частині гільз, з використанням порохового заряду, виготовив 7 патронів калібру 7,62 мм. Згідно висновку експерта за № 255 від 29.04.2011року зазначені патрони являються боєприпасами - патронами калібру 7,62 мм, виготовлені саморобним способом, призначені та придатні для стрільби з нарізної короткоствольної вогнепальної зброї, револьверів системи "Наган".
Крім цього, ОСОБА_9 в 2010 році придбав у невстановленої слідством особи макет автомата "Dummy МГВ-1-0", який самостійно в підвальному приміщенні будинку по АДРЕСА_5 , яке належить його батькові, переобладнав його в кустарних умовах з допомогою інструментів, шляхом внесення змін, а саме заміни: ствола макета автомата на штатний ствол автомата АКСУ калібру 5,45 мм, затвора макету автомата на штатний затвор автомата Калашникова калібру 5,45 мм, останні цифри якого є "..580", видалення місць зварювань, які при переробці до макету зброї застосовують для неможливості використання виробу як зброї, та відновлення контурів кромок вирізів, виготовлення саморобного вирізу для важеля перевідника режиму ведення вогню в положенні автоматичної стрільби чергою, зварення вирізів, які були в макеті (сектору перевідника режиму ведення вогню та передньої частини поршня) до стану, який дозволяє використання деталей в якості зброї. Згідно висновку експерта за № 5/242 від 28.04.2011 року автомат виготовлений шляхом саморобної переробки з макету - автомату "DUMMY МГВ-1-0" сучасного виробництва Росії, являється автоматичною нарізною вогнепальною зброєю та придатний для стрільби патронами калібру 5,45х39 мм.
Крім цього, ОСОБА_9 в 2010 році у невстановленої слідством особи придбав 30 патронів калібру 5,45х39 мм, які відповідно до висновку експерта за № 5/242 від 28.04.2011 року є боєприпасами до нарізної вогнепальної зброї, придатними для стрільби з автомата. Зазначені патрони разом із вказаною вище вогнепальною зброєю, патронами калібру 7,62мм (Наган) ОСОБА_9 зберігав в підвальному приміщенні будинку по АДРЕСА_5 , яке належить його батькові.
Крім цього, ОСОБА_9 за попередньою змовою в групі з ОСОБА_10 в ніч з 21.02.2011року на 22.02.2011року близько 03 год. 30 хв., маючи умисел на вчинення розбійного нападу, поєднаного з погрозою застосування насильства, небезпечного для життя чи здоров`я особи, яка зазнала нападу, з метою заволодіння чужим майном, умисно, з корисливих мотивів, визначивши шляхом візуального огляду способи підходу до приміщення автозаправної станції "WOG №19", розташованої обабіч автодороги в с. Рясна Руська Яворівського району Львівської області, заздалегідь приготувавши вогнепальну зброю - револьвер "Наган", заводський номер " НОМЕР_1 ", придатний до стрільби, споряджений 7 патронами калібру 7,62 мм; інструмент - ножиці для різки металу, а також спеціальні засоби, а саме рукавиці, шапочку з прорізами для очей з метою уникнення залишення біологічних та інших слідів вчинення злочину, а також неможливості впізнання потерпілими чи іншими можливими очевидцями; засоби зв`язку - мобільні телефони для підтримання постійного зв`язку та спілкування, попередньо узгодивши між собою дії, у відповідності до яких ОСОБА_9 повинен був вчиняти активні дії нападу на автозаправну станцію та заволодіння чужим майном, а ОСОБА_10 - спостерігати за навколишньою обстановкою з метою попередження про можливу небезпеку, прибули автомобілем "RENAULT 19", номерний знак НОМЕР_2 під керуванням ОСОБА_10 автодорогою сполученням Львів-Яворів в с. Рясна Руська Яворівського району Львівської області, де проїхавши автозаправну станцію "WOG №19" (розташовану відповідно до напрямку руху ліворуч (9 км + 100 м) на відстань близько 500 метрів, повернувши праворуч в напрямку с. Брюховичі, ОСОБА_10 зупинив автомобіль. ОСОБА_9 , взявши з автомобіля спортивний рюкзак, споряджений ножицями для різки металу, який одягнув за спину, одягнувши на голову шапочку з прорізами для очей з матеріалу зеленого кольору та капюшон спортивної куртки, рукавиці, взявши з собою револьвер (Наган) споряджений 7 патронами калібру 7,62 мм, з пристроєм для безшумної стрільби (глушником), та мобільний телефон "Ерікссон" з СІМ-карткою мобільного оператора "Лайф" № НОМЕР_3 , залишивши інший мобільний телефон марки "Нокіа" з СІМ-карткою мобільного оператора "Лайф" № НОМЕР_4 ОСОБА_10 для підтримання постійного зв`язку з останнім, пішов в напрямку автозаправної станції "WOG №19". За попередньою домовленістю ОСОБА_10 , як водій, залишився в автомобілі ззовні спостерігати за навколишньою обстановкою, та у випадку необхідності попередити ОСОБА_9 про загрозу безперешкодного скоєння нападу на АЗС чи його викриття. По прибуттю ОСОБА_9 з метою залишитись непоміченим до безпосереднього заходу в приміщення автозаправної станції, підійшовши з тильної сторони адміністративного приміщення даної автозаправної станції, з допомогою ножиць для різки металу перерізав металеву сітку огорожі, пошкодивши її у декількох місцях, та, упевнившись у відсутності сторонніх осіб (клієнтів) в приміщенні даної АЗС та на її території, попередньо приготувавши револьвер "Наган", близько 03 год. 50 хв. шляхом вільного доступу через відчинені двері зайшов в приміщення адміністративної будівлі автозаправної станції "WOG №19". Продовжуючи свій злочинний умисел на заволодіння чужим майном, ОСОБА_9 достовірно знаючи, що у вказаному приміщенні перебувають працівники автозаправної станції, які забезпечують її роботу також і в нічний час, побачивши за касовим апаратом автозаправної станції оператора ОСОБА_20 , несподівано для потерпілого напав на нього. Під час нападу ОСОБА_9 з метою вчинення психологічного тиску на подолання можливого опору ОСОБА_20 , а також у випадку необхідності й фізичного тиску - спричинення тілесних ушкоджень, небезпечних для життя та здоров`я потерпілого, відкрито та раптово для потерпілого направив на нього револьвер "Наган" з глушником, наказавши останньому підняти руки вгору. Подолавши таким чином можливий опір потерпілого ОСОБА_20 , помітив в службовому приміщенні ще одного працівника даної автозаправної станції - помічника оператора ОСОБА_21 та підійшов до вхідних дверей в дане приміщення. ОСОБА_20 з метою запобігти спричинення йому нападником будь-яких ушкоджень, боячись за своє життя та здоров`я, скориставшись моментом відвернення уваги нападника, забіг в службове приміщення, в якому перебував інший працівник даної автозаправної станції - помічник оператора ОСОБА_21 , та разом з останнім зачинились у ньому та силоміць утримували двері з метою запобігти проникненню у приміщення нападника. ОСОБА_9 , не зумівши відчинити зазначені двері в службове приміщення, в якому перебували два працівники автозаправної станції, ключем, який знаходився в замку, зачинив їх. Подолавши таким чином будь-який можливий опір зі сторони працівників автозаправної станції "WOG №19", ОСОБА_9 , продовжуючи свій злочинний умисел на заволодіння чужим майном, повернувшись до касового апарату, шляхом вільного доступу з його скриньок заволодів грошовими коштами в сумі 1500 грн. різними купюрами, після чого аналогічним шляхом через тильну сторону близько 03 год. 52 хв. вийшов із адміністративного приміщення даної автозаправної станції та пішов до обумовленого місця зупинки автомобіля "RENAULT 19" номерний знак НОМЕР_2 , де на нього чекав ОСОБА_10 , після чого залишили місце вчинення злочину. Доїхавши кільцевою дорогою м. Львова до місця проживання ОСОБА_9 , а саме до АДРЕСА_5 , ОСОБА_22 та Варчевський розділили між собою суму викрадених коштів в різних частинах до участі кожного у вчиненні злочину.
Револьвер "Наган", споряджений 7 патронами калібру 7,62 мм, ОСОБА_9 , маючи умисел на заволодіння чужим майном, умисно, з корисливих мотивів, застосував під час вчинення розбійного нападу на приміщення автозаправної станції "WOG №19", розташованої обабіч автодороги в с. Рясна Руська Яворівського району Львівської області, на працівників автозаправної станції ОСОБА_20 та ОСОБА_21 .
Крім цього, ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , за попередньою змовою, маючи умисел на заволодіння чужим майном, умисно, з корисливих мотивів в ніч з 17.04.2011року на 18.04.2011року близько 04 год. 30 хв. на автомобілі "RENAULT 19", номерний знак НОМЕР_2 , під керуванням ОСОБА_10 прибули на вулицю Конюшинну у м. Львові, а саме з тильної сторони автозаправної станції "ОККО-Нафтопродукт", розташованої на відстані близько 600 метрів за адресою: м. Львів, вул. Городоцька, 284 "а", де ОСОБА_10 зупинив автомобіль. ОСОБА_9 , озброївшись автоматом "Dummy МГВ-1-0", спорядженим 29 патронами калібру 5,45х39 мм, оснастившись для маскування та конспірації при скоєнні нападу шапочкою з прорізами для очей з матеріалу зеленого кольору, парою рукавиць, мобільним телефоном "Ерікссон" з СІМ-карткою мобільного оператора "Лайф" № НОМЕР_3 , спільно з ОСОБА_11 , який в свою чергу оснастився шапочкою з прорізами для очей з матеріалу темного кольору, парою рукавиць, мішком для збору награбованих грошових коштів, пластмасовими стяжними хомутами, а також взявши з собою для встановлення з метою штучного створення безперешкодних від сторонніх осіб (клієнтів) умов скоєння нападу дорожній знак «в`їзд заборонено», пішли в напрямку автозаправної станції "ОККО-Нафтопродукт". ОСОБА_10 , як водій, залишився в автомобілі ззовні спостерігати за навколишньою обстановкою та у випадку необхідності мобільним телефоном мав повідомити ОСОБА_9 і ОСОБА_11 про загрозу безперешкодного скоєння нападу чи його викриття і в подальшому транспортувати їх з місця скоєння злочину.
ОСОБА_9 разом із ОСОБА_11 , з метою залишитись непоміченими до безпосереднього заходу в приміщення даної автозаправної станції, підійшли з тильної сторони адміністративного приміщення автозаправної станції та, впевнившись у відсутності сторонніх осіб (клієнтів) в приміщенні даної АЗС та на її території, близько 04 год. 39 хв., ОСОБА_11 встановив при в`їзді на територію даної автозаправної станції із сторони вулиці Городоцької м. Львова дорожній знак "в`їзд заборонено", рухаючись швидко, та продовжуючи свій злочинний умисел на заволодіння чужим майном, вони шляхом вільного доступу зайшли в приміщення адміністративної будівлі автозаправної станції "ОККО-Нафтопродукт". В приміщення даної адміністративної будівлі автозаправної станції ОСОБА_9 та ОСОБА_11 зайшли почергово відповідно, та, достовірно знаючи, що в приміщенні перебуває декілька працівників даної автозаправної станції, які забезпечують її роботу в нічний час, побачивши за касовим апаратом автозаправної станції оператора ОСОБА_23 , несподівано для потерпілого напали на нього. Під час нападу ОСОБА_9 , з метою вчинення психологічного тиску та фізичного подолання можливого опору зі сторони ОСОБА_23 , а також у випадку необхідності спричинення йому тілесних ушкоджень у вигляді вогнепального поранення, небезпечного для життя та здоров`я потерпілого, відкрито та раптово для потерпілого направив на нього автомат "Dummy МГВ-1-0", споряджений 29 патронами калібру 5,45х39 мм, наказавши останньому звести руки за спину та стати на коліна. Після цього, з метою полегшення скоєння нападу, з наміром подолання опору з боку ОСОБА_23 , позбавлення його можливості викликати охорону чи працівників правоохоронних органів та покликати на допомогу, з метою безперешкодного заволодіння чужим майном, ОСОБА_11 затягнув на зведених за спину кистях рук ОСОБА_23 стяжний хомут. Уточнивши в ОСОБА_23 про кількість працівників, які знаходяться в адміністративному приміщенні, ОСОБА_9 та ОСОБА_11 з скриньок касового апарату заволоділи грошовими коштами в сумі 9065 грн. різними купюрами, які ОСОБА_11 склав в спеціально заготовлений мішок світлого кольору. У подальшому ОСОБА_9 та ОСОБА_11 , достовірно знаючи, що в даному приміщенні автозаправної станції "ОККО-Нафтопродукт" знаходиться ще декілька працівників автозаправної станції, продовжуючи свій злочинний умисел на заволодіння чужим майном, помітили в коридорі, який веде до службових приміщень, трьох працівників станції, а саме оператора ОСОБА_24 , технічного працівника ОСОБА_19 та оператора мийки ОСОБА_18 . При цьому, з наміром подолання опору з боку потерпілих, позбавлення їх можливості викликати охоронців чи працівників правоохоронних органів та покликати на допомогу, з метою безперешкодного заволодіння чужим майном, ОСОБА_9 несподівано для ОСОБА_24 з метою вчинення психологічного тиску та фізичного подолання можливого опору останнього, а також у випадку необхідності спричинення йому тілесних ушкоджень у вигляді вогнепального поранення, небезпечного для життя та здоров`я потерпілого, відкрито та раптово для потерпілого направив на нього автомат "Dummy МГВ-1-0", споряджений 29 патронами калібру 5,45х39 мм, наказавши останньому звести руки за спину. Після виконання ОСОБА_25 наказу ОСОБА_9 . ОСОБА_11 зв`язав за спиною кисті рук ОСОБА_24 іншим пластмасовим стяжним хомутом. ОСОБА_9 , пригрозивши оператору мийки ОСОБА_18 застосуванням насильства, небезпечного для здоров`я та життя, при цьому направивши на нього споряджений патронами автомат, а той в свою чергу з метою запобігти ушкодженням, реально відчуваючи з боку нападників психологічний тиск та загрозу для свого життя та здоров`я був змушений повідомити про місцезнаходження сейфу в службовому кабінеті директора автозаправної станції, а також про місце зберігання ключа до нього. ОСОБА_9 , відшукавши в скринці касового апарату ключ від сейфу, направився разом із ОСОБА_11 до службового приміщення - кабінету директора автозаправної станції з метою заволодіння грошовими коштами, які знаходилися у сейфі, шляхом проникнення у службове приміщення та відкриття сейфу заволоділи грошовими коштами на загальну суму 64000 грн. різними купюрами, які ОСОБА_11 помістив у спеціально заготовлений мішок. У подальшому, при спробі ОСОБА_9 та ОСОБА_11 залишити приміщення торгівельного залу АЗС із награбованими грошовими коштами, оператор автозаправки ОСОБА_24 , який зумів звільнити свої руки від стяжного хомута, спробував затримати ОСОБА_9 . Однак ОСОБА_9 , протидіючи затриманню, здійснив з автомата "Dummy МГВ-1-0", спорядженого 29 патронами калібру 5,45х39 мм постріл, поранивши ОСОБА_24 . Згідно висновку експерта № 1332 від 12.05.2011року - рана на нозі ОСОБА_24 відноситься до легкого тілесного ушкодження з короткочасним розладом здоров`я, всі інші пошкодження - до легкого тілесного ушкодження. Водночас, під час боротьби ОСОБА_26 з ОСОБА_22 , з наміром затримання ОСОБА_22 , ОСОБА_11 , намагаючись звільнити ОСОБА_9 та допомоги йому скритись з місця скоєння злочину, почав наносити численні удари руками, ногами та сторонніми предметами по тілу та голові ОСОБА_24 . Тоді ОСОБА_11 зрозумівши, що своїми діями не зможе допомогти звільнитись ОСОБА_22 з грошовими коштами, близько 04 год. 44 хв. вибіг з адміністративного приміщення автозаправної станції, рухаючись ґрунтовою стежкою, через кущові та деревні насадження, позбувся шапочки з прорізами для очей чорного кольору та пари шерстяних рукавиць, та в подальшому спільно з Варчевським на автомобілі скрились з місця скоєння злочину. ОСОБА_9 був затриманий працівниками АЗС на місці скоєння злочину. ОСОБА_11 та ОСОБА_10 , доїхавши до центральної частини м. Львова, а саме в район Стрийського ринку, розділили між собою викрадену суму коштів в різних частинах.
Крім цього, автомат "DUMMY МГВ-1-0" сучасного виробництва Росії, що являється автоматичною нарізною вогнепальною зброєю та придатний для стрільби, споряджений 29 патронами калібру 5,45х39 мм ОСОБА_9 , маючи умисел на заволодіння чужим майном, умисно, з корисливих мотивів, застосував під час вчинення розбійного нападу на приміщення автозаправної станції "ОККО-Нафтопродукт", розташованої за адресою: м. Львів, вул. Городоцька, 284 "а", на працівників даної автозаправки ОСОБА_23 , ОСОБА_18 , ОСОБА_19 та ОСОБА_24 , якому внаслідок застосування вогнепальної зброї при спробі затримання ОСОБА_9 останній, здійснивши постріл з неї, заподіяв тілесне ушкодження у вигляді поранення стопи ноги.
Крім цього, 18.04.2011року під час проведення обшуку за місцем проживання ОСОБА_9 за адресою: АДРЕСА_5 в підвальному приміщенні виявлено та вилучено три патрони, які, відповідно до висновку експерта за № 232 від 20.06.2011року, являються боєприпасами до військової нарізної вогнепальної зброї - патронами калібру 5,45 мм до автомата Калашникова, придатні до стрільби; тридцять один патрон являються боєприпасами до нарізної зброї не бойового призначення, які, відповідно до висновку експерта за № 232 від 20.06.2011року являються патронами для навчально-тренувальної стрільби калібру 5,45 мм, придатними до стрільби; один металевий циліндричний предмет, який відповідно до висновку експерта за № 232 від 20.06.2011року являється пристроєм для безшумної стрільби, який виготовлений саморобним способом та може використовуватись для стрільби з короткоствольної нарізної вогнепальної зброї калібру від 5,6 мм до 7,65 мм.
Крім цього, ОСОБА_10 у зв`язку із затримання ОСОБА_9 забрав із свого автомобіля "RENAULT 19", номерний знак НОМЕР_2 , револьвер "Наган" заводський номер " НОМЕР_1 ", з частковим механічним пошкодженням заводського номеру з метою подальшого унеможливлення ідентифікації зброї, придатний до стрільби патронами калібру 7,62 мм та 6 патронів до нього, залишений ОСОБА_9 та з метою подальшого зберігання, а також приховання знарядь вчиненого злочину даний револьвер ОСОБА_10 перевіз власним автомобілем на територію Сихівського району м. Львова, де знайшов малолюдне місце та прикопав зброю і боєприпаси до неї в землю у лісосмузі, що поблизу будинку по АДРЕСА_6 , та незаконно зберігав їх без передбаченого законом дозволу. В подальшому при огляді місця події 20.04.2011року в лісосмузі, поряд з гаражним кооперативом, неподалік АДРЕСА_6 (приблизно 100 метрів) виявлено і вилучено револьвер "Наган" та 6 патронів, місце зберігання яких показав ОСОБА_10 під час проведення відтворення обстановки та обставин події. Згідно висновку експерта за № 255 від 29.04.2011року револьвер "Наган" являється короткоствольною вогнепальною нарізною зброєю, придатний до стрільби патронами калібру 7,62 мм (Наган), а зазначені патрони являються боєприпасами - патронами калібру 7,62 мм, виготовлені саморобним способом, призначені та придатні для стрільби з нарізної короткоствольної вогнепальної зброї, зокрема револьверів системи "Наган".
Крім цього, органом досудового розслідування ОСОБА_9 було пред`явлено обвинувачення в організації озброєної банди з метою нападу на підприємства, установи, організації та на окремих осіб, а також участь у такій банді та вчинюваних нею нападах. ОСОБА_11 , ОСОБА_10 було пред`явлено обвинувачення в участі в організованій озброєній банді з метою нападу на підприємства, установи, організації та на окремих осіб, а також участь у вчинюваних нею нападах.

Судом першої інстанції ОСОБА_9 , ОСОБА_11 , ОСОБА_10 виправдані по цьому обвинуваченню за відсутності в їх діях складу злочину, передбаченого ст. 257 КК України, зокрема, у зв`язку з відсутністю обов`язкових ознак об`єктивної сторони цього злочину.

На вирок суду прокурором, який брав участь у розгляді справи судом першої інстанції, потерпілими, засудженими та їх захисниками подані апеляції.

В апеляції прокурор вважає вирок суду незаконним та необґрунтованим у зв`язку із невідповідністю висновків суду першої інстанції фактичним обставинам справи, неправильним застосуванням кримінального закону, невідповідністю призначеного покарання тяжкості злочину та особам засуджених. Не погоджується із тим, що при кваліфікації дій ОСОБА_9 , ОСОБА_10 щодо вчинення в ніч з 21 на 22.02.2011 року розбійного нападу на автозаправну станцію судом першої інстанції було виключено кваліфікуючу ознаку «проникнення в інше приміщення». Водночас прокурор не погоджується із тим, що судом виключено як кваліфікуючу ознаку - вчинення злочину організованою групою осіб та виправдано засуджених за ст. 257 КК України. Звертає увагу, що організована ОСОБА_9 група набула характерних для банди ознак і вчинені засудженими злочинні дії свідчать про наявність стійкості та налагодженості дій засуджених як збройної організованої групи банди. Крім цього вважає, що при призначенні покарання судом не було належним чином дотримано вимог закону щодо індивідуалізації покарання. Вказує, що суд, призначаючи покарання, визначив такі в нижній межі, передбаченій санкцією статті і при цьому фактично не встановив різницю між покаранням організатору банди та її виконавцям. Водночас суд не взяв до уваги суспільну небезпечність вчинених засудженими діянь, які вчинені із застосуванням вогнепальної зброї, групою осіб, повторно, що призвело до завдання легких тілесних ушкоджень з короткочасним розладом здоров`я потерпілим, а тому, на думку прокурора, суд призначив засудженим покарання, яке є занадто м`яким, та таким , що не відповідає тяжкості злочину та особам засуджених. На підставі наведеного просить вирок суду скасувати та постановити новий вирок, яким визнати винним та засудити:

ОСОБА_9 за ч.3 ст. 187 КК України на вісім років позбавлення волі із конфіскацією майна, за ч.4 ст. 187 КК України на десять років позбавлення волі із конфіскацією майна, за ст. 257 КК України на дев`ять років позбавлення волі із конфіскацією майна, за ч.1 ст. 263 КК України на три роки позбавлення волі і на підставі ст. 70 КК України призначити остаточне покарання шляхом часткового складання призначених покарань у вигляді дванадцяти років позбавлення волі з конфіскацією майна;

ОСОБА_11 за ч.4 ст. 187 КК України на вісім років шість місяців позбавлення волі із конфіскацією майна, за ст. 257 КК України на шість років позбавлення волі із конфіскацією майна, і на підставі ст. 70 КК України призначити остаточне покарання шляхом часткового складання призначених покарань у вигляді дев`яти років позбавлення волі з конфіскацією майна;

ОСОБА_10 за ч.3 ст. 187 КК України на сім років позбавлення волі із конфіскацією майна, за ч.4 ст. 187 КК України на вісім років позбавлення волі із конфіскацією майна, за ст. 257 КК України на шість років позбавлення волі із конфіскацією майна, за ч.1 ст. 263 КК України на два роки шість місяців позбавлення волі і на підставі ст. 70 КК України призначити остаточне покарання шляхом часткового складання призначених покарань у вигляді дев`яти років позбавлення волі з конфіскацією майна.

Захисник ОСОБА_12 , яка виступає в інтересах ОСОБА_9 , вважає призначене ОСОБА_9 покарання занадто суворим та таким, що не відповідає ступеню тяжкості вчиненого злочину та особі засудженого. Покликається на те, що ОСОБА_9 по місцю проживання характеризується позитивно, на обліку у психоневрологічному та наркологічному диспансерах не перебуває, має вищу освіту, добровільно відшкодував завдані збитки і став на шлях виправлення, злочин вчинив у молодому віці. Водночас захисник звертає увагу на позицію потерпілих, які не мають до обвинувачених будь яких претензій. Просить вирок змінити, виключити ОСОБА_9 додаткове покарання у виді конфіскації майна відповідно до положень ч.2 ст. 69 КК України та застосувати до нього ст. 75 КК України.

Захисник ОСОБА_17 , який виступає в інтересах засудженого ОСОБА_11 , вважає призначене судом покарання занадто суворим. Покликається на низку пом`якшуючих покарання обставин та дані про особу ОСОБА_11 , зокрема на його молодий вік, на те, що він раніше не притягався до кримінальної відповідальності, його позитивну характеристику, визнання вини, явку з повинною, сприяння у розкритті злочину, добровільне відшкодування завданих збитків, відсутність обтяжуючих покарання обставин і наведені обставини, на думку захисту, істотно знижують ступінь суспільної небезпечності злочину і давали суду підстави для застосування до ОСОБА_11 ст. 69 КК України. Просить вирок змінити та застосувати до ОСОБА_11 ст. 69 КК України, призначивши йому більш м`яке покарання.

Захисник ОСОБА_13 , який виступає в інтересах ОСОБА_10 , вважає вирок суду незаконним. Покликається на те, що ОСОБА_10 як на досудовому слідстві так і в судовому засіданні категорично стверджував, що не брав участі у пограбуванні, не знав про зброю і був фактично залучений у злочин за відсутності його згоди. Водночас суд безпідставно не надав віри показам ОСОБА_10 та визнав їх суперечливими та такими, що не підтверджуються доказами та не відповідають обставинам справи. Проте цей висновок суду спростовується самим судом, який виправдав обвинувачених за ст. 257 КК України та матеріалами справи. Також суд безпідставно не врахував покази свідка ОСОБА_27 , який повідомив, що ОСОБА_10 зустрівся з ним 18.04.2011 року та повідомив про свою непричетність до злочину і радився, що робити із рюкзаком, у якому виявилися гроші і телефон, які йому не належали, а залишили пасажири ОСОБА_9 та ОСОБА_11 . Дані обставини, на думку захисту, свідчать про те, що ОСОБА_10 не намагався приховати чи привласнити виявлені гроші. Не погоджується із тим, що суд послався на ряд протоколів очних ставок, не прийняв до уваги явки з повинною ОСОБА_10 , із змісту яких вбачається, що змови на вчинення злочину з іншими підсудними у нього не було, і він не знав про їх наміри та плани. Судом було безпідставно кваліфіковано дії ОСОБА_10 за ч.5 ст. 27 КК України, як пособництво, в той час як під час вказаних подій він надавав послуги перевізника лише як таксист. На підставі наведеного просить вирок суду скасувати та виправдати ОСОБА_10 за відсутності в його діях складу злочину.

Захисник ОСОБА_14 , який виступає в інтересах ОСОБА_10 , в апеляції і доповненнях до неї вважає вирок суду незаконним та необгрутованим. Вказує на однобічність судового слідства, невідповідність висновків суду фактичним обставинам справи, істотне порушення кримінально-процесуального закону та неправильність застосування кримінального закону. Не погоджується із тим, що суд не надав віри показам ОСОБА_10 щодо обставин події, дійшовши висновку, що ці покази спростовані показами ОСОБА_9 , свідків, потерпілих, на очних ставках, речовими доказами, документами. Водночас у вироку немає жодного доказу, зокрема показів свідків, документів, речових доказів, які б вказували на винність ОСОБА_10 у інкримінованих злочинах. .При цьому суд не взяв до уваги порушення вимог кримінально-процесуального закону на досудовому слідстві, не оцінив покази ОСОБА_9 в судовому засіданні, який вказав, що ОСОБА_10 про напади на АЗС у обох випадках не знав, а він використовував його лише як таксиста, зброю ніс і забирав таким чином, щоб ОСОБА_10 її не бачив, а автомобіль просив зупинити в тих місцях, щоб ОСОБА_10 ні про що не здогадався. При цьому ОСОБА_9 вказав, що оговорив ОСОБА_10 на досудовому слідстві на вимогу працівників міліції. Суд не взяв до уваги дані обставини а також те, що ряд слідчих дій були проведені з порушенням прав обвинувачених, і як наслідок цього, суд послався у вироку на недопустимі докази. З огляду на викладене захисник просить вирок суду скасувати та виправдати ОСОБА_10 за відсутності в його діях складу злочину.

Засуджений ОСОБА_11 у своїй апеляції не погоджується із призначеним йому судом покаранням. Вважає, що суд не врахував пом`якшуючих покарання обставин та безпідставно не застосував до нього ст. 69 КК України. Покликається на те, що він не знав про наявність зброї та про намір її застосування, з`явився із зізнанням, раніше не судимий, позитивно характеризується, є особою молодого віку, відшкодував шкоду і претензій з боку потерпілих немає. Просить застосувати до нього ст. 69 КК України та пом`якшити призначене судом покарання.

Засуджений ОСОБА_9 у своїй апеляції вважає вирок суду занадто суворим. Вказує, що свою вину визнає повністю, щиро кається, відшкодував завдані збитки. Просить застосувати до нього ст. 69 КК України.

Засуджений ОСОБА_10 у своїй апеляції і доповненнях до неї вважає вирок суду незаконним. Вказує, що висновки суду не відповідають фактичним обставинам справи. Звертає увагу на відсутність доказів його вини. Стверджує, що не вчиняв інкримінованих злочинів, зокрема, передбачених ч.5 ст.27 ч.2 ст. 187; ч.5 ст.27 ч.3 ст. 187 КК України, всупереч висновків суду не був пособником у злочині а ОСОБА_9 , ОСОБА_11 використовували його як водія таксі. Вказує на протоколи відтворення обстановки та обставин події, звертаючи увагу, що у двох випадках вчинення злочину проведення спостереження за навколишньою обстановкою на АЗС, як це вказується у вироку суду, є неможливим. Не погоджується із тим, що суд відхилив подані ним клопотання, зокрема про проведення слідчого експерименту на місцях зупинки автомобіля-таксі. Вказує про помилкові висновки суду в тому, що під час здійснення розбійних нападів ОСОБА_9 перерубував із ним на зв`язку, використовуючи мобільний зв`язок, в той час як дані обставини, на думку апелянта, свого підтвердження не знайшли. Жоден із допитаних свідків у справі не вказав на його співучасть у злочині, в тому числі і в формі пособника. Не погоджується із тим, що суд не надав віри його показам, які під час всього слідства були незмінними, а фактично засудив його лише на підставі показів ОСОБА_9 , які отриманні від останнього на досудовому слідстві незаконно, шляхом застосування до нього недозволених методів ведення слідства. Щодо визнання його винним за ч.1 ст. 263 КК України, то у даному випадку суд неправильно застосував кримінальний закон. Вважає, що його дії необхідно було кваліфікувати за ч.3 ст. 263 КК України, оскільки він добровільно здав органам влади зброю (пістолет), що в свою чергу підтвердили в судовому зсіданні свідки працівники Залізничного райвідділу міліції Макогон та Дицман. На підставі викладеного просить за ч.5 ст.27 ч.2 ст. 187; ч.5 ст.27 ч.3 ст. 187 КК України його виправдати, а з ч.1 ст. 263 КК України перекваліфікувати його дії на ч.3 ст. 263 КК України.

Потерпілі ОСОБА_18 , ОСОБА_19 в своїх апеляціях вважають вирок суду відносно ОСОБА_9 , ОСОБА_11 занадто суворим. Вказують, що ці обвинувачені та їхні родичі неодноразово вибачились перед потерпілими за вчинене і потерпілі не мають до обвинувачених будь яких претензій, вірять в їх щире каяття у вчиненому. Просять вирок змінити, застосувавши до засуджених ОСОБА_9 , ОСОБА_11 вимоги ст.69, ст.75 КК України.

Заслухавши доповідь судді, виступ прокурора, який підтримав апеляцію прокурора та заперечив проти апеляцій засуджених, їх захисників та потерпілих, пояснення засуджених та їх захисників на підтримання своїх апеляцій та потерпілих і на заперечення апеляції прокурора, розглянувши матеріали справи та доводи апеляцій, провівши судове слідство в межах дослідження правильності виправдання засуджених за ст. 257 КК України, перекваліфікації дій засуджених, визнання винним і засудження ОСОБА_10 , призначення засудженим покарання, колегія суддів вважає, що апеляція прокурора підлягає до часткового задоволення а інші апеляції до задоволення не підлягають, виходячи із наступного.

На думку колегії суддів суд першої інстанції, дослідивши наявні у справі докази, проаналізувавши покази обвинувачених в розрізі досліджуваних епізодів обвинувачення, співставивши їх із іншими доказами у справі, правильно визнав покази обвинувачених на досудовому слідстві та повідомлення в їхніх явках з повинною такими, що мають беззаперечне доказове значення.

Як вбачається із матеріалів справи ОСОБА_9 , ОСОБА_11 , ОСОБА_10 органом досудового розслідування було пред`явлено обвинувачення, зокрема, за ст. 257 КК України за кваліфікуючими ознаками участь у банді та у вчинюваному нею нападі, а ОСОБА_9 , крім того, і організація озброєної банди з метою нападу на підприємства, установи, організації та на окремих осіб.
Суд дійшов висновку про відсутність в діях обвинувачених складу злочину, передбаченого ст. 257 КК України, у зв`язку з чим виправдав обвинувачених за цією статтею КК України, мотивуючи своє рішення тим, що в судовому засіданні не було доведено таких обов`язкових ознак існування банди як стійкість, оскільки із показань підсудних, які вони давали на досудовому розслідуванні та протягом всього судового розгляду, вбачається, що ОСОБА_10 та ОСОБА_11 познайомилися лише в ніч вчинення пограбування.
Проте, колегія суддів не погоджується із таким висновком суду першої інстанції.
Відповідно до ст. 257 КК України бандою необхідно визнавати організовану групу або злочинну організацію, яка попередньо створена з метою вчинення кількох нападів на підприємства, установи, організації чи на окремих осіб або одного такого нападу, який потребує довготривалої підготовки. Банду слід вважати створеною з моменту досягнення її учасниками згоди щодо вчинення першого нападу за наявності планів щодо подальшої спільної злочинної діяльності такого ж характеру та за умови, що об`єднання набуло всіх обов`язкових ознак банди. При цьому немає значення, передувала створенню банди стадія існування об`єднання як організованої групи або злочинної організації чи банда одразу була створена як така.
Об`єктивна сторона бандитизму може виразитися у організації озброєної банди для нападу на підприємства, установи, організації чи на окремих осіб; участі у такій банді; участі у вчинюваному бандою нападі. Для складу бандитизму досить вчинення хоча б однієї з цих дій.
Як вбачається із матеріалів справи, зокрема із протоколів судових засідань суду першої інстанції, ОСОБА_9 в судовому засіданні визнав, що вчинив напад на АЗС «WOG №19». Після цього вирішив пограбувати ще одну заправку на вул. Городоцькій у м. Львові і в подальшому вчинив такий напад спільно із ОСОБА_11 . При цьому ОСОБА_9 не заперечував, що до цього нападу вони із ОСОБА_11 спеціально готувались та детально розказав про це. До місця злочину і в першому і в другому випадку прибули на автомобілі ОСОБА_10 , якого зі своїми злочинними намірами не ознайомлював.
ОСОБА_11 в судовому засіданні визнав, що спільно з ОСОБА_9 вчинив напад на АЗС «ОККО». При цьому пояснив, що до нападу вони із ОСОБА_22 спеціально не готувалися, про свої злочинні наміри ОСОБА_22 йому нічого не розказував. Вказав, що вночі 17.04.2011 року ОСОБА_22 подзвонив йому на мобільний телефон та запропонував зустрітися. Близько 03 години ночі за ним на таксі приїхав ОСОБА_28 , з яким він раніше не був знайомий і вони разом поїхали до ОСОБА_22 на вул. Рубчака у м. Львові. Пояснив, що дізнався про план ОСОБА_22 лише коли вони наблизилися до АЗС «ОККО», побоювався ОСОБА_22 , оскільки у останнього був автомат, під час нападу діяв за його вказівками, не зміг пояснити чому вчинив злочин. З ОСОБА_28 познайомився лише цієї ночі, про подію на АЗС нічого йому не говорив.
ОСОБА_10 в судовому засіданні показав, що до нього як до таксиста звернувся ОСОБА_29 , який просив час від часу підвезти його. Про вчинення ОСОБА_9 розбійного нападу на АЗС в с. Рясна Руська та про злочинні наміри ОСОБА_30 та ОСОБА_9 , що мали місце в ніч на 18.04.2011 року він нічого не знав, а лише як таксист підвозив їх до місць, до яких вказував ОСОБА_31 . Зокрема, 17.04.2011 року близько 06 07 години вечора йому на мобільний телефон зателефонував ОСОБА_29 і попросив забрати його знайомого з вул. Стрийської у м. Львові і привезти до будинку на АДРЕСА_5 . Забравши, як йому казав ОСОБА_29 на вул. Стрийський ОСОБА_30 , з яким познайомився вже в автомашині, вони поїхали до ОСОБА_9 . Останній попросив відвезти його та ОСОБА_30 до гаражного кооперативу, що на вул. Конюшинній у м. Львові і просив зачекати 20 хвилин. За деякий час провернувся ОСОБА_32 і сказав їхати до Стрийського ринку. Коли спитав його де ОСОБА_33 , ОСОБА_32 пояснив, що його затримали. ОСОБА_34 більше нічого не хотів у нього виясняти бо стомився і хотів додому. Зброю, а саме револьвер «Наган» споряджений патронами, виявив в своєму автомобілі зранку 18.04.2011 року під час прибирання салону автомашини і мав намір здати зброю в міліцію, однак не встиг цього зробити до затримання. Також в салоні автомашини він знайшов гроші в наплічнику, який залишив ОСОБА_29 або ОСОБА_35 .
Отже, показання обвинувачених у судовому засіданні суперечать їх первинним показанням під час досудового слідства та здобутим органом досудового слідства доказам. На думку колегії суддів зміна показів обвинуваченими, які в свою чергу суперечливі і між собою, та дані обвинуваченими у більш вигідному для себе відображенні обставин події, свідчить про намір обвинувачених пом`якшити свою відповідальність за вчинене.

Зокрема, згідно з даними протоколу допиту підозрюваного ОСОБА_9 від 18 квітня 2011 року (т.1 а.с.123-127) ОСОБА_9 показав, що у нього через тяжке матеріальне становище виник умисел викрасти велику кількість грошей і він вирішив пограбувати АЗС «WOG», оскільки ці АЗС працюють цілодобово та мають легкий доступ. Приблизно за тиждень до запланованого нападу він попросив свого товариша ОСОБА_36 , щоб він із ним поїхав в сторону АЗС «WOG», ОСОБА_37 ще тоді про свої наміри про пограбування не говорив. Сівши двоє в автомобіль ОСОБА_10 , він ( ОСОБА_22 ) перед тим підготувавшись, поклав собі в рюкзак пістолет типу «Наган», маску, рукавиці, кусачки, які перед тим купив на ринку і які були йому потрібні, щоб перекусити сітку огорожі, де немає камер спостереження, і вони поїхали в напрямку до АЗС. Під час того, як вони їхали, ОСОБА_34 запитав куди вони їдуть, на що ОСОБА_22 відповів, що хоче пограбувати АЗС і сказав ОСОБА_28 , щоб він почекав в автомобілі коли ОСОБА_22 буде повертатись після пограбування, перед тим подзвонивши до нього на мобільний телефон. Вони під`їхали до АЗС приблизно за 500 метрів, після чого ОСОБА_22 вийшов із автомобіля а ОСОБА_28 залишився його чекати. Після пограбування АЗС він вибіг із заправки та побіг до автомобіля, де його чекав ОСОБА_28 . Сівши в автомобіль до ОСОБА_28 , останній запитав чи все вийшло, і ОСОБА_22 сказав, що все вийшло. Після того ОСОБА_28 завіз ОСОБА_22 додому, при цьому ОСОБА_22 заплатив ОСОБА_28 100 гривень. В зв`язку з тим, що отримав при пограбуванні мало грошей, ОСОБА_22 вирішив пограбувати ще одну заправку, а саме АЗС «ОККО», що на вул. Городоцькій у м. Львові. 13.04.2011 року він передзвонив до ОСОБА_10 і попросив щоб той повозив його, оскільки ОСОБА_22 хотів подивитись на одну із заправок, для чого, він ОСОБА_28 не говорив. ОСОБА_28 погодився, 14.04.2011 року заїхав до ОСОБА_22 о 02 год. 30 хв. і вони поїхали на заправку на вул. Городоцькій в м. Львові. Варчевський заправився на цій заправці а ОСОБА_22 оглянув її. 14.04.2011 року ОСОБА_22 здзвонився із своїм знайомим ОСОБА_38 та домовився про зустріч. Під час зустрічі із ОСОБА_39 розказав йому, що знайшов автозаправку, яку можна пограбувати і що для цього у нього є зброя. Кушнірук, вислухавши ОСОБА_22 , поїхав із ним на дану заправку, щоб оглянути довкола. Не доїжджаючи до автозаправки на маршрутному таксі, вони пішли в сторону заправки, оглядали з якої сторони до заправки вночі можна підійти, обійшли прилеглу територію. При цьому ОСОБА_22 розповів ОСОБА_40 , що їх підвезе та забере автомобіль, на якому буде його знайомий. Після чого вони домовилися вчинити пограбування в ніч з 17 на 18 квітня 2011 року. 17.04.2011 року вдень до ОСОБА_22 приїхав ОСОБА_28 і вони домовились, що ОСОБА_28 вночі має забрати його та його товариша ОСОБА_41 та завезти їх поряд із АЗС «ОККО», що на вул. Городоцькій в м. Львові, на що ОСОБА_28 погодився. При цьому ОСОБА_22 був впевнений, що ОСОБА_28 знав куди і для якої цілі вони їдуть на заправку.
Згідно з даними протоколу допиту підозрюваного ОСОБА_11 від 18 квітня 2011 року (т.1 а.с. 162-164) ОСОБА_11 розказав, що 18.04.2011 року близько 01 години до нього на мобільний телефон зателефонував ОСОБА_29 і вони домовились про зустріч. ОСОБА_29 сказав, що до дому ОСОБА_42 , що на АДРЕСА_7 під`їде таксі білого кольору марки «Рено». Крім цього, ОСОБА_29 сказав, що він описав ОСОБА_30 людині, яка за ним приїде. Тоді ОСОБА_43 пішов до свого будинку і побачив, що описаний ОСОБА_22 автомобіль вже стояв біля його будинку. Він сів у даний автомобіль і вони поїхали на вул. Рубчака в м. Львові, для того щоб забрати ОСОБА_9 . По дорозі водій таксі представився, сказав, що його звати ОСОБА_44 , більше з водієм таксі вони ні про що не розмовляли. Коли приїхали на вул. Рубчака у м. Львові, до них підійшов ОСОБА_29 , який тримав у своїх руках сумку чорного кольору і кульок . Дані речі поклав на заднє сидіння автомобіля і сам також сів на заднє сидіння, а ОСОБА_32 сидів біля водія ОСОБА_37 . При цьому водій таксі сам поїхав, куди саме не говорив, і ОСОБА_32 зрозумів що водій ОСОБА_44 знає куди саме йому потрібно їхати. Як помітив ОСОБА_32 вони направлялись за межі м. Львова, а саме в напрямку вулиці Городоцької. По дорозі ОСОБА_32 помітив, що ОСОБА_22 передав водію таксі ОСОБА_37 мобільний телефон і окремо сім-картку, водій ОСОБА_44 взяв цей телефон, ввімкнув його і перевірив чи він дійсно працює. Як зрозумів ОСОБА_32 , цей телефон ОСОБА_22 дав водію таксі для нормального зв`язку. Вони проїжджали по одній із бічних доріг, котра була не асфальтованою, та знаходилися неподалік від торгового центру «Метро». Коли вони зупинились, ОСОБА_32 побачив, що із автомобіля ОСОБА_22 витягує знак «в`їзд заборонений», даний знак знаходився в автомобілі, і, на думку ОСОБА_42 , цей знак належав водію таксі. Витягнувши цей знак, ОСОБА_22 витягнув із рюкзака автомат , дав ОСОБА_40 маску темного кольору із прорізами, пластмасові хомути, мішок для грошей. Дані речі, котрі витягував ОСОБА_22 , бачив водій таксі ОСОБА_44 , однак на це нічого не говорив. Під час пограбування АЗС, після того, як вони із ОСОБА_22 вийшли в загальне приміщення і один із працівників заправки вступив в бійку з ОСОБА_22 та повалив його на землю, ОСОБА_32 намагався когось відтягнути і один із працівників заправки намагався схватити його, однак ОСОБА_32 відбився, вибіг із заправки та побіг в сторону, де стояв таксист ОСОБА_44 . При цьому ОСОБА_32 помітив, що за ним біг один із працівників заправки, однак ОСОБА_32 від нього втік і підійшов на місце, де знаходилося таксі, при цьому в руках він тримав мішок із викраденими на заправці грошима. Сівши у таксі, водій ОСОБА_44 запитав де ОСОБА_22 , на що ОСОБА_32 відповів, що його затримали під час нападу. Водій таксі почав їхати і ще раз запитав в ОСОБА_42 , чи точно ОСОБА_22 не вирветься, на що ОСОБА_32 відповів водію, що його схопили четверо працівників заправки і шансів вирватися у нього не має. Вони із водієм таксі поїхали в сторону Стрийського базару м. Львова, після того як зупинились, водій ОСОБА_44 сказав, що він забере половину викраденої суми грошей. На дану пропозицію ОСОБА_32 погодився, після чого той взяв на око половину викраденої суми грошей, однак сказав, що це мало, і ще взяв декілька пачок грошей. Решту викрадених грошей ОСОБА_32 взяв із собою та вийшов з таксі, направився на іншому таксі до себе до дому. Викрадені гроші заховав. Після того як прийшов до дому, вирішив з`явитися із зізнанням та повернути викрадені гроші. На запитання чи усвідомлював таксист ОСОБА_44 , куди він везе ОСОБА_22 із ОСОБА_45 , ОСОБА_32 відповів, що думає, що таксист знав, оскільки він взяв частину викрадених грошей собі, крім цього він детально знав дорогу, якою вони їхали до місця вчинення злочину, а також бачив автомат, котрий витягнув ОСОБА_29 із своєї сумки.
Такі первинні показання ОСОБА_22 та ОСОБА_42 узгоджуються з даними протоколу ставки віч-на-віч між ОСОБА_22 та ОСОБА_28 від 19.04.2011 року (т.1 а.с.198-201), даними протоколу ставки віч-на-віч між ОСОБА_28 та ОСОБА_45 від 19.04.2011 року (т.1 а.с.205-208), даними протоколу ставки віч-на-віч між ОСОБА_22 та ОСОБА_45 від 19.04.2011 року (т.1 а.с.209-214).
Ці первинні покази ОСОБА_9 , ОСОБА_11 колегія суддів вважає правдивими, оскільки вони давали їх фактично відразу після затримання, у присутності своїх захисників, при цьому під час допитів їм роз`яснювались їхні права, про що свідчать їх підписи у відповідних протоколах.
Із досліджених в судовому засіданні документів роздруківок з`єднань по СІМ-картках операторів мобільного зв`язку та мобільних телефонах, якими користувались ОСОБА_9 , ОСОБА_10 та ОСОБА_11 за період з 01.02.2011 року по 18.04.2011 року включно, встановлено, що останні підтримували мобільний зв`язок між собою.

З огляду на матеріали справи колегія суддів вважає слушними доводи прокурора в апеляції про те, що ОСОБА_9 , розуміючи те, що для більшої ефективності злочинної діяльності необхідно розширити групу, вирішив залучити до її складу крім ОСОБА_10 , який в свою чергу, вже був обізнаний із злочинною діяльністю, ще й ОСОБА_11 з метою вчинення нових злочинів з використанням зброї. Для цього ОСОБА_9 здзвонився з ОСОБА_11 , домовився про зустріч та запропонував разом вчинити злочин. В подальшому вони спільно оглядали місце майбутнього злочину АЗС «ОККО», що на вул. Городоцькій в м. Львові, та дійшли згоди про вчинення нападу. При цьому усі учасники групи знали про існування один одного та відведені їм функції, систематично зізвонювались між собою, тримаючи зв`язок через організатора.
Аналізуючи первинні показання обвинувачених в їх сукупності, колегія суддів вважає, що організована ОСОБА_9 група набула наступних характерних для банди ознак: наявність трьох членів, стійкість, загальна мета, чітка організаційна структура та розподіл у ній злочинних ролей і функцій, внутрішня організація та дисципліна, елементи конспірації та приховування злочинної діяльності, попереднє вивідування даних та відомостей про місце нападу, шляхи проникнення в об`єкт нападу, наявність транспортного засобу, засобів зв`язку, вогнепальної зброї, чітке узгодження дій про застосування у ході нападів фізичного та психічного насильства до потерпілих, заволодіння майном, підготовка шляхів та способів втечі після нападів та запобігання затриманню правоохоронними органами, використання для підготовки і організації вчинення нападів та зберігання знарядь та засобів, наявних у користуванні приміщень, розподіл викрадених під час нападів грошей між членами злочинного угрупування в залежності від ролі та участі кожного з них у підготовці та вчиненні нападів.
Зокрема, ОСОБА_9 спільно із ОСОБА_11 згідно своїх обов`язків вживали заходів щодо усунення перешкод, непомітного проникнення на об`єкт посягання, забезпечували нейтралізацію опору потерпілих, протиправне заволодіння чужим майном та його доставлення до транспортного засобу, після чого група по заздалегідь вивчених маршрутах мала здійснювати від`їзд з місць вчинення злочинів, а в подальшому і розподіл викраденого. У відповідності до попередньо розробленого плану ОСОБА_10 здійснював транспортування учасників банди до об`єктів скоєння нападу, спостереження поблизу місця скоєння злочинів з метою запобігання виявлення протиправної діяльності групи та своєчасний від`їзд членів групи з місць вчинення злочинів по заздалегідь вивчених маршрутах з метою унеможливлення їх затримання правоохоронними органами чи іншими особами, які здійснювали охорону об`єктів нападу, перебуваючи весь час на зв`язку за допомогою мобільних телефонів.
Таким чином колегія суддів вважає, що висновок суду про те, що в судовому засіданні не було доведено таких обов`язкових ознак існування банди як стійкість, свідчить про невірну оцінку зібраних у справі доказів, що в кінцевому рахунку призвело до непереконливого та суперечливого висновку про виправдання цих осіб за ст. 257 КК України.
Водночас, як видно із справи, органом досудового слідства ОСОБА_9 , ОСОБА_11 , ОСОБА_10 було пред`явлено обвинувачення за ч.4 ст. 187 КК України.
Враховуючи те, що суд першої інстанції прийшов до висновку про виправдання обвинувачених за ст. 257 КК України, то з огляду на це, суд вважав за необхідне із обвинувачення ОСОБА_9 , ОСОБА_11 , ОСОБА_10 за ч.2 ст. 187 КК України виключити таку кваліфікуючу ознаку, як розбій, вчинений особою, яка раніше вчинила бандитизм.
Крім того, як зазначив суд, в діях обвинувачених відсутні ознаки організованої групи, у зв`язку із чим ця кваліфікуюча ознака підлягає виключенню із обвинувачення а дії обвинувачених ОСОБА_9 , ОСОБА_46 перекваліфікації із ч.4 ст. 187 КК України на ч.3 ст. 187 КК України.
Крім того, суд прийшов до переконання, що дії ОСОБА_10 по епізоду розбійного нападу 18.04.2011 року на АЗС «ОККО» слід перекваліфікувати з ч.4 ст. 187 КК України та кваліфікувати їх за ч.5 ст.27 ч.3 ст. 187 КК України, як пособника нападу з метою заволодіння чужим майном, поєднаним з насильством, небезпечним для життя та здоров`я осіб, які зазнали нападу, та з погрозою застосування такого насильства, з кваліфікуючими ознаками, як вчинений за попередньою змовою групою осіб, поєднаний з проникненням у приміщення та сховище та вчинений особою, яка раніше вчинила розбій.
Як видно із вироку суду, суд дійшов висновку, що у досліджених доказах та матеріалах справи не вбачається ознак, які свідчать про вчинення злочинів саме організованою групою (мету її створення, тривалість існування, набуття між її учасниками стабільних зв`язків, правил поведінки та характеру стосунків, які б забезпечували їх організованість). На думку суду першої інстанції вчинення розбійного нападу 18.04.2011 року у складі трьох підсудних не може свідчити про складну форму співучасті, якою є організована група, оскільки між ними не було стійкості, не подано суду доказів зі сторони обвинувачення про планування наступних злочинів у тому ж складі з розподілом функцій та ролей кожного учасника групи.
Однак рішення суду першої інстанції щодо відсутності в діях обвинувачених такої кваліфікуючої ознаки ст. 187 КК України, як вчинений організованою групою, не ґрунтується на вимогах закону, оскільки під організованою групою стосовно злочинів проти власності необхідно розуміти стійке об`єднання трьох і більше осіб, які спеціально зорганізувалися для спільної злочинної діяльності, висновок апеляційного суду про що наведений вище.
З огляду на те, що колегія суддів дійшла висновку, що всупереч висновків суду першої інстанції в діях всіх обвинувачених наявний склад злочину, передбаченого ст. 257 КК України, та обвинувачені 18.04.2011 року злочин вчинили організованою групою, то і рішення суду першої інстанції про перекваліфікацію дій обвинувачених за ст. 187 КК України із виключенням кваліфікуючих ознак - розбій, вчинений організованою групою та особами, які раніше вчинили розбій або бандитизм, є необґрунтованим.
Крім цього, колегія суддів вважає безпідставним рішення суду щодо кваліфікації дій ОСОБА_10 по епізоду розбійного нападу на АЗС « ОККО» за ч.5 ст.27 ч.3 ст. 187 КК України - як пособника розбою.
Відповідно до ч.5 ст. 27 КК України пособником є особа, яка порадами, вказівками, наданням засобів чи знарядь або усуненням перешкод сприяла вчиненню злочину іншими співучасниками, а також особа, яка заздалегідь обіцяла переховати злочинця, знаряддя чи засоби вчинення злочину, сліди злочину чи предмети, здобуті злочинним шляхом, придбати чи збути такі предмети, або іншим чином сприяти приховуванню злочину.
Водночас, наявними у справі доказами встановлено, що ОСОБА_10 відповідно до попередньо розробленого плану здійснював транспортування інших учасників банди до об`єкту скоєння нападу, спостереження поблизу місця скоєння злочинів з метою запобігання виявлення протиправної діяльності групи та своєчасний від`їзд членів групи з місць вчинення злочинів по заздалегідь вивчених маршрутах з метою унеможливлення їх затримання правоохоронними органами чи іншими особами, які здійснювали охорону об`єктів нападу, і наведене свідчить про те, що ОСОБА_10 виконував самостійну роль у діяльності організованої ОСОБА_9 групи, зокрема, був співвиконавцем злочину, тобто особою, яка безпосередньо вчинила злочин (виконала об`єктивну сторону складу злочину), а тому кваліфікація його дій як пособника, є невірною.
Разом із тим суд дійшов висновку, що дії ОСОБА_9 щодо розбійного нападу 22.02.2011 року на АЗС «WOG №19» слід перекваліфікувати із ч.3 ст. 187 КК України, яка передбачає таку кваліфікуючу ознаку як розбій, поєднаний з проникненням у інше приміщення чи сховище, на ч. 2 ст. 187 КК України, оскільки ОСОБА_9 вчинив напад з метою заволодіння чужим майном, поєднаний із насильством, небезпечним для життя та здоров`я осіб, які зазнали нападу та з погрозою застосування такого насильства, вчинений за попередньою змовою групою осіб. Своє рішення суд обгрунтував тим, що ОСОБА_9 зайшов до приміщення автозаправної станції шляхом вільного доступу, коли АЗС працювала цілодобово та вхід сторонніх осіб до неї був вільним. Тільки після цього він підійшов до оператора АЗС, який знаходився за касовим апаратом, та направив на нього револьвер з вимогою віддати гроші, в інші, зокрема, приміщення чи сховища, де доступ сторонніх осіб є заборонений чи обмежений, він не проникав. Таким чином суд дійшов висновку, що у діях ОСОБА_9 відсутні ознаки незаконного проникнення у приміщення чи сховища даної АЗС.

Проте, із цим висновком суду колегія суддів не погоджується, виходячи із наступного.

Відповідно до вимог кримінального закону, вирішуючи питання про наявність в діях винної особи ознак незаконного проникнення у приміщення, слід мати на увазі з якою метою особа опинилася у приміщенні і коли у неї виник умисел на заволодіння майном. Така обставина має місце лише тоді, коли проникнення до житла, іншого приміщення чи сховища здійснювалося з метою заволодіння чужим майном. При цьому якщо особа потрапила у приміщення з відповідного дозволу, використавши для цього дійсний чи вигаданий привід, з метою викрадення майна чи заволодіння ним, її дії слід кваліфікувати як вчинені з проникненням.

З огляду на наявні у матеріалах справи докази ОСОБА_9 опинився у приміщенні АЗС «WOG №19» для реалізації свого корисливого умислу, а саме для вчинення розбою на цій автозаправній станції з метою заволодіння чужим майном, і цей умисел виник у нього ще до проникнення в приміщення АЗС, як встановлено матеріалами справи він заздалегідь приготувався до вчинення злочину, був озброєний, на голову надів шапочку з прорізами для очей щоб скрити обличчя, а тому в його діях має місце кваліфікуюча ознака «проникнення в інше приміщення».

За таких обставин рішення суду про перекваліфікацію дій ОСОБА_9 за епізодом розбійного нападу 22.02.2011 року на АЗС «WOG №19» на ч.2 ст. 187 КК України та виключення такої кваліфікуючої ознаки як розбій, поєднаний з проникненням в інше приміщення, є безпідставним та таким, що не ґрунтується на вимогах закону.

З огляду на наведене вище колегія суддів вважає помилковим і рішення суду щодо перекваліфікації дій ОСОБА_10 по епізоду розбійного нападу 22.02.2011 року на АЗС «WOG№19» з ч.3 ст. 187 КК України на ч.5 ст.27 ч.2 ст. 187 КК України.
Щодо доводів ОСОБА_10 та його захисників в апеляціях про відсутність в діях ОСОБА_10 складу злочину, та про неправильність кваліфікації його дій за ч.1 ст. 263 КК України, то такі є безпідставними та такими, що спростовуються наявними у справі доказами.

Суд правильно дійшов висновку, що показання ОСОБА_10 щодо невизнання ним своєї вини є суперечливими не лише по своїй суті, в логічній її послідовності, але і у розрізі показань інших учасників процесу, що дало суду підстави визнати причетність та винуватість ОСОБА_10 у скоєнні злочинів.

Винність та причетність до злочинів ОСОБА_10 підтверджується показами ОСОБА_9 , ОСОБА_46 на досудовому розслідуванні, в тому числі під час проведення очних ставок, які узгоджуються з даними протоколів відтворення обстановки та обставин події, висновками експертів, явок з повинною ОСОБА_9 , ОСОБА_46 , із змісту яких вбачається, що вони скоїли злочин в групі з ОСОБА_10 та явкою з повинною самого ОСОБА_10 від 20.04.2011 року, із змісту якої вбачається, що під час вказаних подій він привіз ОСОБА_22 та ОСОБА_42 в обумовлене ОСОБА_22 місце, ОСОБА_22 разом із ОСОБА_45 вийшли з салону автомобіля та відійшли в сторону. ОСОБА_29 , повернувшись через декілька хвилин, залишив в салоні автомобіля Варчевського рюкзак. У руках ОСОБА_47 бачив автомат, а також ОСОБА_22 залишив ОСОБА_28 мобільний телефон у включеному режимі та наказав бути на зв`язку. Через 20 хвилин після цього до автомобіля прибіг ОСОБА_32 , який тримав в руках згорток білого кольору та повідомив, що ним і ОСОБА_48 скоєний напад на автозаправну станцію та треба тікати. Доїхавши з ОСОБА_45 до Стрийського ринку, останній залишив рюкзак ОСОБА_9 та гроші в сумі близько 40000 грн. Гроші він відніс до квартири, в якій проживає, а пістолет, який був у рюкзаку, заховав у лісопосадці на території м. Львова. Залишений ОСОБА_48 мобільний телефон поламав та викинув на вулиці Стрийській у м. Львові ( т.1 а.с.217).

Різку зміну показів обвинувачених та їх твердження про те, що ОСОБА_10 не знав про їх злочинні наміри а його використовували лише як таксиста, колегія суддів розцінює як неправдиві та такі, що свідчать про прагнення ОСОБА_9 , ОСОБА_46 пом`якшити свою відповідальність за вчинене, а ОСОБА_10 уникнути від відповідальності.

Твердження ОСОБА_10 та його захисників про фальсифікацію кримінальної справи ретельно перевірялись судом першої інстанції, проте свого підтвердження не знайшли.

Доводи обвинувачених про те, що до них застосовувались незаконні методи ведення слідства, що в свою чергу спонукало їх до визнавальних показань та явок з повинною, позбавлені підстав, бо суд ретельно перевірив ці доводи шляхом допиту в якості свідків: ОСОБА_49 , який на час розслідування був у групі слідчих прокуратури, ОСОБА_50 оперуповноваженого карного розшуку, ОСОБА_51 начальника карного розшуку, слідчого ОСОБА_52 і ці доводи свого підтвердження не знайшли.

Як в суді першої інстанції так і під час розгляду справи апеляційним судом обвинувачені не змогли конкретно вказати, хто саме, в який спосіб, за яких обставин спонукав їх оговорити себе та дати визнавальні покази, написати явки з повинною. При цьому при провадженні досудового слідства обвинуваченим неодноразово роз`яснювались їхні права, всі допити обвинувачених, слідчі дії були проведені з участю захисників. На протязі досудового розслідування будь-яких заяв про застосування щодо них недозволених методів ведення слідства обвинувачені не робили, відводу слідчому не заявляли.

Згідно висновку експерта № 945, зробленого 18.04.2011 року о 16 год. 20 хв., у ОСОБА_9 на момент проведення судово-медичної експертизи були виявлені тілесні ушкодження: 11 синців на обличчі, на голові та на шиї, 3 крововиливи і садно на губах, 6 синців на руках та на тулубі, 2 садна на правій кисті, 2 синці на правій стопі, 2 синці на лівій стопі, синець на правій нозі. При обстеженні ОСОБА_9 лікарями травмпункту було встановлено діагноз: «Забійна гематома тильної поверхні правої стопи». Вказані тілесні ушкодження утворились від дії тупого предмета, могли виникнути від ударів рукою, ногою 18.04.2011 року та відносяться до легкого ступеня тяжкості. При цьому у висновку зазначено, що зі слів ОСОБА_9 18.04.2011 року під час збройного нападу на приміщення заправки «ОККО» він наніс рукою удар заправнику по голові, в той же час він отримав удари руками та ногами в лице, по голові, по тулубу, по руках та ногах. Була носова кровотеча ( т.5 а.с.22-23).

Згідно висновку експерта № 1345 від 27.05.2011 року у ОСОБА_9 виявлені тілесні ушкодження, які утворились від дії тупого предмета, могли виникнути від ударів рукою, ногою 18.04.2011 року та відносяться до легкого ступеня тяжкості (т.6 а.с. 17-18).

При цьому із пояснень ОСОБА_9 від 18.04.2011 року (т.1 а.с.123 -127) вбачається, що на запитання свого захисника звідки у нього побої на обличчі та тілі, ОСОБА_9 відповів, що дані побої в нього утворились під час бійки із операторами АЗС та того, що він падав.

Таким чином, суд дійшов обгрунтованого висновку, що виявлені тілесні ушкодження могли утворитися у ОСОБА_9 внаслідок боротьби і затримання його працівниками АЗС під час вчинення ним злочину.

Водночас згідно висновків експертів № 1346 від 27.05.2011 року та №1240 від 20.05.2011 року на момент обстеження ОСОБА_10 в медчастині СІЗО 22.04.2011 року будь-яких записів про наявність у нього тілесних ушкоджень в цей період немає. При огляді судово-медичним експертом на час проведення експертизи у ОСОБА_10 тілесних ушкоджень не виявлено (т.5 а.с. 201). На момент обстеження ОСОБА_11 в медчастині СІЗО 21.04.2011 року будь-яких записів про наявність у нього тілесних ушкоджень в цей період немає. При огляді судово-медичним експертом на час проведення експертизи у ОСОБА_11 тілесних ушкоджень не виявлено (т.6 а.с. 7).

Доводи в апеляціях ОСОБА_10 та його захисту про те, що покази ОСОБА_9 на досудовому слідстві не мають доказового значення, оскільки були одержані внаслідок застосування до нього недозволених методів ведення слідства, належним чином перевірялись судом першої інстанції і свого підтвердження не знайшли.

Їх доводи про те, що не було доведено, що під час вчинення злочинів ОСОБА_10 підтримував мобільний зв`язок із ОСОБА_9 , ОСОБА_53 перевірялись судом апеляційної інстанції і на думку колегії суддів, з огляду на матеріали справи, мобільний телефон, залишений ОСОБА_54 з метою забезпечення зв`язку під час вчинення злочинів і являється складовою частиною по підтриманню між ними зв`язку. Твердження про те, що саме під час вчинення злочину обвинувачені не спілкувались між собою за допомогою цього мобільного телефону не спростовують винність ОСОБА_10 у інкримінованих злочинах.

Щодо тверджень ОСОБА_10 про неправильне застосування судом кримінального закону та про те, що його дії необхідно було кваліфікувати за ч.3 ст. 263 КК України, оскільки він добровільно здав органам влади зброю, то такі є голослівними, та такими, що свого підтвердження не знайшли і спростовуються сукупністю наявних у справі доказів. Зокрема, ОСОБА_10 без передбаченого законом дозволу 18 квітня 2011 року перевіз вогнепальну зброю і бойові припаси, закопав їх, зберігав і показав тільки після затримання 20 квітня 2011 року.

Покликання у апеляціях ОСОБА_10 та його захисників на те, що обставини справи органом досудового слідства та судом досліджені неповно і не об`єктивно, у справі допущені порушення вимог кримінально-процесуального закону, в тому числі під час проведення ряду слідчих дій, ставок віч-на-віч , є необґрунтованими.

Згідно матеріалів справи у суді першої інстанції здійснювалось повне фіксування судового процесу з допомогою звукозаписувального технічного засобу, а тому покликання у апеляції захисника ОСОБА_10 на те, що суд не проводив фіксації судового засідання технічними засобами, є необґрунтованими.

Таким чином суд першої інстанції з достатньою повнотою встановивши фактичні обставини справи, дав неправильну юридичну оцінку діям засуджених, що в свою чергу призвело до невідповідності висновків суду фактичним обставинам справи, неправильному застосуванню судом кримінального закону, а у зв`язку з цим і до невідповідності призначеного судом покарання ступені тяжкості злочинів та особам засуджених.

Згідно п.2 ч.1 ст. 369 КПК України 1960 року вирок вважається таким, що не відповідає фактичним обставинам справи, коли суд не взяв до уваги докази, які могли істотно вплинути на його висновки.

Згідно п.2 ч.1 ст. 371 КПК України 1960 року неправильним застосуванням кримінального закону, є застосування кримінального закону, який не підлягає застосуванню.

Відповідно до вимог п.п.2, 4 ч.1 ст. 367 КПК України 1960 року підставами для скасування або зміни вироку, при розгляді справи в апеляційному суді, є невідповідність висновків суду фактичним обставинам справи та неправильне застосуванням судом кримінального закону.

Відповідно до вимог п.п.1, 2 ст. 378 КПК України 1960 року апеляційний суд скасовує вирок суду першої інстанції і постановляє свій вирок у випадках необхідності застосування закону про більш тяжкий злочин чи збільшення обсягу обвинувачення, за умови, що засудженому було пред`явлено обвинувачення у вчиненні такого злочину чи у вчиненні злочину в такому обсязі і від цього обвинувачення він захищався в суді першої інстанції; необхідності застосування більш суворого покарання.

З огляду на викладене, оцінивши докази в сукупності з точки зору належності, достатності та достовірності. колегія суддів вважає за необхідне апеляцію прокурора задовольнити частково а інші апеляції залишити без задоволення, оскаржуваний вирок суду першої інстанції скасувати в частині виправдання обвинувачених ОСОБА_9 , ОСОБА_11 , ОСОБА_10 за ст. 257 КК України та кваліфікації судом першої інстанції дій обвинувчених: ОСОБА_9 за ч.2 ст. 187, ч.3 ст. 187 КК України; ОСОБА_11 за ч.3 ст. 187 КК України; ОСОБА_10 за ч.5 ст.27 ч.2 ст. 187, ч.5 ст.27 ч.3 ст.187 КК України і засудження їх за цими статтями КК України, а також в частині призначеного судом покарання та постановити новий вирок наступного змісту.

ОСОБА_9 , придбавши взимку 2009 року у невстановленої слідством особи макет револьвера "Наган", самостійно в підвальному приміщенні будинку по АДРЕСА_5 , яке належить його батькові, переобладнав його в кустарних умовах з допомогою інструментів, внаслідок чого револьвер набув ознак короткоствольної вогнепальної нарізної зброї. Згідно висновку експерта за №255 від 29.04.2011 року револьвер "Наган" являється короткоствольною вогнепальною нарізною зброєю, придатний до стрільби патронами калібру 7,62 мм.
В подальшому ОСОБА_9 , придбавши в 2009 році у невстановленої слідством особи заводські гільзи патронів калібру 7,62 мм, самостійно в підвальному приміщенні будинку по АДРЕСА_5 шляхом переспорядження саморобним способом виготовив 7 патронів калібру 7,62 мм. Згідно висновку експерта за №255 від 29.04.2011 року зазначені патрони являються боєприпасами - патронами калібру 7,62 мм, виготовлені саморобним способом, призначені та придатні для стрільби з нарізної короткоствольної вогнепальної зброї, револьверів системи "Наган".
В 2010 році ОСОБА_9 придбав у невстановленої слідством особи макет автомата "Dummy МГВ-1-0", який самостійно в підвальному приміщенні будинку по АДРЕСА_5 переобладнав його в кустарних умовах з допомогою інструментів шляхом заміни ствола макета автомата на штатний ствол автомата АКСУ калібру 5,45 мм, затвора макету автомата на штатний затвор автомата Калашникова калібру 5,45 мм, видалення місць зварювань, які при переробці до макету зброї застосовують для неможливості використання виробу як зброї, та відновлення контурів кромок вирізів, виготовлення саморобного вирізу для важеля перевідника режиму ведення вогню в положенні автоматичної стрільби чергою, зварення вирізів, які були в макеті до стану, який дозволяє використання деталей в якості зброї. Згідно висновку експерта за №5/242 від 28.04.2011 року автомат виготовлений шляхом саморобної переробки з макету - автомату "DUMMY МГВ-1-0" сучасного виробництва Росії, являється автоматичною нарізною вогнепальною зброєю та придатний для стрільби патронами калібру 5,45 мм.
Продовжуючи свої злочинні дії, ОСОБА_9 в 2010 році у невстановленої слідством особи придбав 30 патронів калібру 5,45 мм, які відповідно до висновку експерта за №5/242 від 28.04.2011 року є боєприпасами до нарізної вогнепальної зброї, придатними для стрільби з автомата. Зазначені патрони разом із вказаною вище вогнепальною зброєю, патронами калібру 7,62мм ОСОБА_9 зберігав в підвальному приміщенні будинку по АДРЕСА_5 .
Всі ці викладені вище дії з вогнепальною зброєю і бойовими припасами ОСОБА_9 здійснив без передбаченого законом дозволу.
З метою реалізації злочинного умислу на заволодіння чужим майном, ОСОБА_9 за попередньою змовою в групі з ОСОБА_10 22.02.2011року близько 03 год. 30 хв., маючи умисел на вчинення розбійного нападу, поєднаного з погрозою застосування насильства, небезпечного для життя чи здоров`я особи, яка зазнала нападу, з проникненням в інше приміщення з метою заволодіння чужим майном, умисно, з корисливих мотивів, визначивши шляхом візуального огляду способи підходу до приміщення АЗС "WOG №19", розташованої обабіч автодороги в с. Рясна Руська Яворівського району Львівської області, заздалегідь приготувавши вогнепальну зброю - револьвер "Наган", заводський номер " НОМЕР_1 ", придатний до стрільби, споряджений 7 патронами калібру 7,62 мм; інструмент - ножиці для різки металу, а також спеціальні засоби, а саме рукавиці, шапочку з прорізами для очей з метою уникнення залишення біологічних та інших слідів вчинення злочину, а також неможливості впізнання потерпілими чи іншими можливими очевидцями; засоби зв`язку - мобільні телефони для підтримання постійного зв`язку та спілкування, попередньо узгодивши між собою дії, у відповідності до яких ОСОБА_9 повинен був вчиняти активні дії нападу на автозаправну станцію та заволодіння чужим майном, а ОСОБА_10 спостерігати за навколишньою обстановкою з метою попередження про можливу небезпеку, прибули автомобілем "RENAULT 19", номерний знак НОМЕР_2 , під керуванням ОСОБА_10 дорогою сполученням Львів-Яворів в с. Рясна Руська Яворівського району Львівської області, де проїхавши АЗС "WOG №19" на відстань близько 500 метрів, ОСОБА_10 зупинив автомобіль. ОСОБА_9 , взявши з автомобіля спортивний рюкзак, споряджений ножицями для різки металу, який одягнув за спину, одягнувши на голову шапочку з прорізами для очей та капюшон спортивної куртки, рукавиці, взявши з собою револьвер споряджений 7 патронами калібру 7,62 мм з пристроєм для безшумної стрільби (глушником), та мобільний телефон "Ерікссон" з СІМ-карткою мобільного оператора "Лайф" № НОМЕР_3 , залишивши інший мобільний телефон марки "Нокіа" з СІМ-карткою мобільного оператора "Лайф" № НОМЕР_4 ОСОБА_10 для підтримання постійного зв`язку з останнім, пішов в напрямку АЗС "WOG №19". За попередньо узгодженим планом та у відповідності до розподілу ролей ОСОБА_10 , як водій, залишився в автомобілі ззовні спостерігати за навколишньою обстановкою, та у випадку необхідності попередити ОСОБА_9 про загрозу безперешкодного скоєння нападу на АЗС чи його викриття. По прибуттю ОСОБА_22 з метою залишитись непоміченим до безпосереднього заходу в приміщення автозаправної станції, підійшовши з тильної сторони адміністративного приміщення автозаправної станції, з допомогою ножиць для різки металу перерізав металеву сітку огорожі та, впевнившись у відсутності сторонніх осіб в приміщенні АЗС та на її території, попередньо приготувавши револьвер, близько 03 год. 50 хв. проник в приміщення адміністративної будівлі АЗС "WOG №19". Продовжуючи свій злочинний умисел на заволодіння чужим майном, ОСОБА_9 , достовірно знаючи, що у вказаному приміщенні перебувають працівники автозаправної станції, які забезпечують її роботу в нічний час, побачивши за касовим апаратом автозаправної станції оператора ОСОБА_20 , несподівано для потерпілого напав на нього. Під час нападу ОСОБА_9 з метою вчинення психологічного тиску на подолання можливого опору ОСОБА_20 , а у випадку необхідності і фізичного тиску - спричинення тілесних ушкоджень, небезпечних для життя та здоров`я потерпілого, відкрито та раптово для потерпілого направив на нього револьвер з глушником, наказавши останньому підняти руки вгору. Подолавши таким чином можливий опір потерпілого ОСОБА_20 , помітив в службовому приміщенні ще одного працівника даної автозаправної станції - помічника оператора ОСОБА_21 та підійшов до вхідних дверей в дане приміщення. ОСОБА_20 з метою запобігти спричинення йому нападником будь-яких ушкоджень, боячись за своє життя та здоров`я, скориставшись моментом відвернення уваги нападника, забіг в службове приміщення, в якому перебував інший працівник даної автозаправної станції - помічник оператора ОСОБА_21 , та разом з останнім зачинились у ньому та утримували двері з метою запобігти проникненню у приміщення нападника. ОСОБА_9 , не зумівши відчинити зазначені двері в службове приміщення, в якому перебували два працівники автозаправної станції, ключем, який знаходився в замку, зачинив їх. Подолавши таким чином будь-який можливий опір зі сторони працівників АЗС "WOG №19", ОСОБА_9 , продовжуючи свій злочинний умисел на заволодіння чужим майном, повернувшись до касового апарату, заволодів з його скриньок грошима в сумі 1500 грн. різними купюрами, після чого близько 03 год. 52 хв. вийшов із адміністративного приміщення автозаправної станції та пішов до обумовленого місця зупинки автомобіля "RENAULT 19", де на нього чекав ОСОБА_10 , після чого залишили місце вчинення злочину. Доїхавши до місця проживання ОСОБА_9 , а саме по АДРЕСА_5 , ОСОБА_22 та Варчевський розділили між собою суму викрадених коштів в різних частинах до участі кожного у вчиненні злочину.
Маючи умисел на продовження злочинної діяльності, для систематичного вчинення на території м.Львова та Львівської області попередньо спланованих та озброєних нападів на автозаправні станції та окремих осіб а також вчинення інших злочинів, з метою заволодіння чужим майном з подальшим привласненням його на свою користь, ОСОБА_9 в період з лютого по квітень 2011 року організував стійке, стабільне, згуртоване та озброєне вогнепальною зброєю мобільне злочинне угрупування озброєну банду, до участі в якій та у вчинюваних нею нападах залучив мешканців м. Львова ОСОБА_10 та ОСОБА_11 .
Так, ОСОБА_9 з метою забезпечення успіху вчинення злочинів, визначення способів під`їзду та відступу з місця їх вчинення, вивчення об`єкту майбутніх злочинних посягань, залучив до проведення розвідки обстановки місць злочинних посягань ОСОБА_10 , який мав у власності автомобіль "RENAULT 19", р.н.з НОМЕР_2 , який був обізнаний із злочинними планами учасників банди та згідно розподілу ролей, возив ОСОБА_9 для розвідки на об`єкти майбутнього розбійного нападу АЗС "WOG №19" в с. Рясна Руська Яворівського району Львівської області та АЗС «ОККО», що на вул. Городоцькій, 284 «а» в м. Львові, які останній підшукав, з метою їх огляду, вивчення шляхів та можливості доступу, проникнення, а також шляхів втечі після нападів.
У відповідності до попередньо розробленого плану ОСОБА_10 здійснював транспортування інших учасників банди до об`єкту вчинення нападу, зовнішнє спостереження на місці вчинення злочинів з метою запобігання виявлення протиправної діяльності групи та унеможливлення їх затримання правоохоронними органами чи іншими особами, які здійснювали охорону об`єктів нападу, а також від`їзд членів групи з місць вчинення злочинів по заздалегідь вивчених маршрутах.
ОСОБА_9 спільно із іншим членом банди ОСОБА_11 вживали заходів щодо усунення перешкод, непомітного проникнення на об`єкт посягання, забезпечували нейтралізацію опору потерпілих, протиправне заволодіння чужим майном та його доставлення до транспортного засобу, після чого група по заздалегідь вивчених маршрутах мала здійснювати від`їзд з місць вчинення злочинів, а в подальшому і розподіл викраденого.
У відповідності до попередньо розробленого і погодженого із усіма учасниками групи плану для подолання можливого опору потерпілих чи очевидців подій, залякуванням вказаних осіб, ОСОБА_9 забезпечив групу придатною до застосування за цільовим призначенням ураження живої сили вогнепальною зброєю - револьвером "Наган", заводський номер " НОМЕР_1 ", з частковим механічним пошкодженням заводського номеру, з метою подальшого унеможливлення ідентифікації зброї, придатним до стрільби, споряджений патронами калібру 7,62 мм, автоматом "DUMMY МГВ-1-0" саморобної переробки, придатним для стрільби патронами калібру 5,45 мм, боєприпасами до них, а також мобільними телефонами.
Для забезпечення проникнення на територію автозаправних станцій та в їх приміщення, а також забезпечення відсутності можливих очевидців вчинення нападів ОСОБА_9 заздалегідь приготував ножиці для різки металу а також дорожній знак «в`їзд заборонено».
Для запобігання залишенню на місцях вчинення злочинів біологічних слідів, а також з метою унеможливлення їх впізнання потерпілими та іншими можливими очевидцями злочинної діяльності банди, ОСОБА_9 забезпечив учасників рукавицями, шапочками з прорізями для очей, а також одягом, який не застосовується в повсякденному житті.
Для забезпечення переховування матеріальних цінностей, якими члени банди заволоділи в ході вчинених нападів, зберігання перелічених вище предметів та речей, які застосовувались під час вчинення злочинів, використовували підсобне приміщення, а саме підвальне приміщення, як підсобне, що знаходиться в житловому будинку по АДРЕСА_5 і належить на праві власності ОСОБА_55 .
Діючи в складі наведеної стійкої організованої озброєної злочинної групи (банди), маючи єдиний умисел на вчинення у складі банди нападів на підприємства, установи, організації та на окремих осіб з метою заволодіння чужим майном, ОСОБА_9 спільно з іншими учасниками банди ОСОБА_10 та ОСОБА_11 спланував та вчинив напад.
Так, ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 за попередньою змовою, діючи в складі організованої групи, маючи умисел на заволодіння чужим майном, умисно, з корисливих мотивів 18.04.2011року близько 04 год. 30 хв. на автомобілі "RENAULT 19", номерний знак НОМЕР_2 , під керуванням ОСОБА_10 прибули на вулицю Конюшинну у м. Львові, з тильної сторони АЗС "ОККО-Нафтопродукт", розташованої на відстані близько 600 метрів за адресою: м. Львів, вул. Городоцька, 284 "а", де ОСОБА_10 зупинив автомобіль. ОСОБА_9 , озброївшись автоматом "Dummy МГВ-1-0", спорядженим 29 патронами калібру 5,45 мм, оснастившись для маскування та конспірації при скоєнні нападу шапочкою з прорізами для очей, парою рукавиць, мобільним телефоном "Ерікссон" з СІМ-карткою мобільного оператора "Лайф" № НОМЕР_3 , спільно з ОСОБА_11 , який в свою чергу оснастився шапочкою з прорізами для очей, парою рукавиць, мішком для збору награбованих грошей, пластмасовими стяжними хомутами, а також взявши з собою для встановлення з метою штучного створення безперешкодних від сторонніх осіб (клієнтів) умов скоєння нападу дорожній знак «в`їзд заборонено», пішли в напрямку АЗС "ОККО-Нафтопродукт". ОСОБА_10 , як водій, залишився в автомобілі ззовні спостерігати за навколишньою обстановкою та у випадку необхідності мобільним телефоном мав повідомити ОСОБА_9 і ОСОБА_11 про загрозу безперешкодного скоєння нападу чи його викриття і в подальшому транспортувати їх з місця скоєння злочину.
ОСОБА_9 разом із ОСОБА_11 з метою залишитись непоміченими до безпосереднього заходу в приміщення автозаправної станції, підійшли з тильної сторони адміністративного приміщення автозаправної станції та, впевнившись у відсутності сторонніх осіб (клієнтів) в приміщенні АЗС та на її території, близько 04 год. 39 хв. ОСОБА_11 встановив при в`їзді на територію автозаправної станції зі сторони вулиці Городоцької м. Львова дорожній знак «в`їзд заборонено», рухаючись швидко, вони проникли в приміщення адміністративної будівлі АЗС "ОККО-Нафтопродукт". Достовірно знаючи, що в приміщенні перебуває декілька працівників автозаправної станції, які забезпечують її роботу в нічний час, побачивши за касовим апаратом автозаправної станції оператора ОСОБА_23 , несподівано для потерпілого напали на нього. Під час нападу ОСОБА_9 з метою вчинення психологічного тиску та фізичного подолання можливого опору зі сторони ОСОБА_23 , а також у випадку необхідності спричинення йому тілесних ушкоджень у вигляді вогнепального поранення, відкрито та раптово для потерпілого направив на нього автомат "Dummy МГВ-1-0", наказавши останньому завести руки за спину та стати на коліна. Після цього, з метою полегшення скоєння нападу, з наміром подолання опору з боку ОСОБА_23 , позбавлення його можливості викликати охорону чи працівників правоохоронних органів та покликати на допомогу, з метою безперешкодного заволодіння чужим майном, ОСОБА_11 затягнув на заведених за спину руках ОСОБА_23 стяжний хомут. Уточнивши в ОСОБА_23 про кількість працівників, які знаходяться в адміністративному приміщенні, ОСОБА_9 та ОСОБА_11 із скриньок касового апарату заволоділи грошовими коштами в сумі 9065 грн. різними купюрами, які ОСОБА_11 склав в спеціально заготовлений мішок. В подальшому ОСОБА_9 та ОСОБА_11 помітили в коридорі, який веде до службових приміщень, трьох працівників станції, а саме оператора ОСОБА_24 , технічного працівника ОСОБА_19 та оператора мийки ОСОБА_18 . При цьому, з наміром подолання опору з боку потерпілих, позбавлення їх можливості викликати охоронців чи працівників правоохоронних органів та покликати на допомогу, з метою безперешкодного заволодіння чужим майном ОСОБА_9 несподівано для ОСОБА_24 з метою вчинення психологічного тиску та фізичного подолання можливого опору останнього, а також у випадку необхідності спричинення йому тілесних ушкоджень у вигляді вогнепального поранення, відкрито та раптово для потерпілого направив на нього автомат "Dummy МГВ-1-0", наказавши останньому завести руки за спину. Після виконання ОСОБА_25 наказу ОСОБА_9 . ОСОБА_11 зв`язав за спиною руки ОСОБА_24 пластмасовим стяжним хомутом. ОСОБА_9 , пригрозив ОСОБА_18 застосуванням насильства, небезпечного для здоров`я та життя, при цьому направивши на нього автомат, а той в свою чергу з метою запобігти ушкодженням, реально відчуваючи з боку нападників психологічний тиск та загрозу для свого життя і здоров`я був змушений повідомити про місцезнаходження сейфу в службовому кабінеті директора автозаправної станції, а також про місце зберігання ключа до нього. ОСОБА_9 , відшукавши в скринці касового апарату ключ від сейфу, направився разом із ОСОБА_11 до службового приміщення - кабінету директора автозаправної станції з метою заволодіння грошима, які знаходилися у сейфі, шляхом проникнення у службове приміщення та відкриття сейфу заволоділи грошима в сумі 64000 грн. різними купюрами, які ОСОБА_11 помістив у спеціально заготовлений мішок. У подальшому, при спробі ОСОБА_9 та ОСОБА_11 залишити приміщення АЗС із награбованими грошима, оператор заправки ОСОБА_24 , який зумів звільнити свої руки від стяжного хомута, спробував затримати ОСОБА_9 . Однак ОСОБА_9 , протидіючи затриманню, здійснив з автомата постріл, поранивши ОСОБА_24 і спричинивши тому рану на нозі - легке тілесне ушкодження з короткочасним розладом здоров`я. Водночас, під час боротьби ОСОБА_26 з ОСОБА_22 , ОСОБА_11 , намагаючись звільнити ОСОБА_9 та допомоги йому скритись з місця скоєння злочину, почав наносити численні удари руками, ногами та сторонніми предметами по тілу та голові ОСОБА_24 . Зрозумівши, що своїми діями не зможе допомогти звільнитись ОСОБА_22 , ОСОБА_11 з грошима близько 04 год. 44 хв. вибіг з адміністративного приміщення АЗС, позбувся шапочки з прорізами для очей та рукавиць, та в подальшому спільно з Варчевським на автомобілі скрились з місця скоєння злочину. ОСОБА_9 був затриманий працівниками АЗС на місці скоєння злочину. ОСОБА_11 та ОСОБА_10 , доїхавши до Стрийського базару м. Львова, розділили між собою викрадену суму коштів в різних частинах.
ОСОБА_10 у зв`язку із затримання ОСОБА_9 забрав із свого автомобіля "RENAULT 19", номерний знак НОМЕР_2 , револьвер "Наган" з заводським номером " НОМЕР_1 " та 6 патронів до нього, залишений ОСОБА_9 та з метою зберігання їх а також приховання знарядь вчиненого злочину ОСОБА_10 без передбаченого законом дозволу перевіз їх власним автомобілем на територію Сихівського району м. Львова, де знайшов малолюдне місце та прикопав зброю і боєприпаси до неї в землю у лісосмузі, що поблизу будинку по АДРЕСА_6 , та зберігав їх без передбаченого законом дозволу. В подальшому при огляді місця події 20.04.2011року ця вогнепальна зброя та бойові припаси були виявлені і вилучені. Місце зберігання їх показав ОСОБА_10 під час проведення відтворення обстановки та обставин події.

18.04.2011року під час проведення обшуку за місцем проживання ОСОБА_9 за адресою: АДРЕСА_5 в підвальному приміщенні виявлено та вилучено три патрони, які, відповідно до висновку експерта за №232 від 20.06.2011року, являються боєприпасами до військової нарізної вогнепальної зброї - патронами калібру 5,45 мм до автомата Калашникова, придатні до стрільби; тридцять один патрон являються боєприпасами до нарізної зброї не бойового призначення, які, відповідно до висновку експерта за №232 від 20.06.2011року являються патронами для навчально-тренувальної стрільби калібру 5,45 мм, придатними до стрільби; один металевий циліндричний предмет, який, відповідно до висновку експерта за №232 від 20.06.2011року являється пристроєм для безшумної стрільби, який виготовлений саморобним способом та може використовуватись для стрільби з короткоствольної нарізної вогнепальної зброї калібру від 5,6 мм до 7,65 мм.
Таким чином, апеляційним судом встановлено, що ОСОБА_9 і ОСОБА_10 22.02.2011 року вчинили напад з метою заволодіння чужим майном, поєднаний із насильством, небезпечним для життя та здоров`я осіб, які зазнали нападу, та з погрозою застосування такого насильства, за попередньою змовою групою осіб, поєднаний із проникненням в інше приміщення та сховище. Ці дії ОСОБА_9 і ОСОБА_10 суд кваліфікує за ч.3 ст. 187 КК України.

ОСОБА_9 вчинив організацію озброєної банди з метою нападу на підприємства, установи, організації та на окремих осіб. Він же з ОСОБА_11 і ОСОБА_10 вчинив участь у цій банді та вчинюваному нею нападі, а тому ці дії ОСОБА_9 , ОСОБА_11 і ОСОБА_10 суд кваліфікує за ст. 257 КК України.

ОСОБА_9 , ОСОБА_11 , ОСОБА_10 18.04.2011 року вчинили напад з метою заволодіння чужим майном, поєднаний із насильством, небезпечним для життя та здоров`я осіб, які зазнали нападу, та з погрозою застосування такого насильства, вчинений особами, які раніше вчинили бандитизм, а ОСОБА_9 та ОСОБА_10 , крім того, і розбій, вчинений організованою групою, поєднаний із проникненням в інше приміщення та сховище, а тому суд ці їх дії кваліфікує за ч.4 ст. 187 КК України.

ОСОБА_9 та ОСОБА_10 вчинили носіння, зберігання, а ОСОБА_9 , крім того, придбання, виготовлення, ремонт, передачу вогнепальної зброї, бойових припасів без передбаченого законом дозволу, а тому ці їх дії суд кваліфікує за ч.1 ст. 263 КК України.

Призначаючи обвинуваченим покарання, суд враховує характер та ступінь тяжкості вчинених ними злочинів, їх роль у вчинюваних злочинах, особи винних, які раніше до кримінальної відповідальності не притягались, позитивно характеризуються за місцем проживання, а ОСОБА_10 і за місцем роботи, ОСОБА_9 являється членом Всеукраїнської громадської організації «Наша Україна», а також обставини, що пом`якшують покарання з`явлення із зізнанням, часткове визнання ОСОБА_9 і ОСОБА_11 вини, добровільне відшкодування ними потерпілим завданих злочином збитків, відсутність претензій з боку потерпілих.

Призначаючи покарання, суд вважає, що з врахуванням характеру та ступеню суспільної небезпеки вчинених обвинуваченими злочинів їх перевиховання та виправлення можливе лише в умовах ізоляції від суспільства і їм слід обрати покарання у виді позбавлення волі в межах санкцій статей інкримінованих їм злочинів.

Керуючись ст. 378 КПК України 1960 року, апеляційний суд

ухвалив :
Апеляцію прокурора ОСОБА_16 , який брав участь у розгляді справи судом першої інстанції, задовольнити частково. Апеляції захисника-адвоката ОСОБА_12 в інтересах засудженого ОСОБА_9 , захисника адвоката ОСОБА_17 в інтересах засудженого ОСОБА_11 , захисника-адвоката ОСОБА_13 , захисника ОСОБА_14 , в інтересах засудженого ОСОБА_10 , засуджених ОСОБА_11 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , потерпілих ОСОБА_18 , ОСОБА_19 залишити без задоволення.

Вирок Залізничного районного суду м. Львова від 16 грудня 2014 року відносно ОСОБА_9 , ОСОБА_11 , ОСОБА_10 в частині виправдання обвинувачених ОСОБА_9 , ОСОБА_11 , ОСОБА_10 за ст. 257 КК України та кваліфікації судом першої інстанції дій обвинувчених: ОСОБА_9 за ч.2 ст. 187, ч.3 ст. 187 КК України; ОСОБА_11 за ч.3 ст. 187 КК України; ОСОБА_10 за ч.5 ст.27 ч.2 ст. 187, ч.5 ст.27 ч.3 ст.187 КК України і засудження їх за цими статтями КК України, а також в частині призначеного судом покарання скасувати.

ОСОБА_9 визнати винним у вчиненні злочинів, передбачених ч.3 ст. 187, ст. 257, ч.4 ст. 187, ч.1 ст. 263 КК України, на підставі яких призначити йому покарання:

- за ч.3 ст.187 КК України 8 (вісім) років позбавлення волі, із конфіскацією всього майна, що належить йому на праві власності;

- за ст. 257 КК України 7 (сім) років позбавлення волі, із конфіскацією всього майна, що належить йому на праві власності;

- за ч.4 ст. 187 КК України 10 (десять) років позбавлення волі, із конфіскацією всього майна, що належить йому на праві власності;

- за ч.1 ст. 263 КК України 3 (три) роки позбавлення волі.

На підставі ст. 70 КК України за сукупністю злочинів, шляхом поглинення менш суворих покарань більш суворим, визначити ОСОБА_9 остаточне покарання - 10 (десять) років позбавлення волі, із конфіскацією всього майна, що належить йому на праві власності.

ОСОБА_11 визнати винним у вчиненні злочинів, передбачених ст. 257, ч.4 ст. 187 КК України, на підставі яких призначити йому покарання:

- за ст. 257 КК України 5 (п`ять ) років позбавлення волі, із конфіскацією всього майна, що належить йому на праві власності;

- за ч.4 ст. 187 КК України 8 (вісім) років 6 (шість) місяців позбавлення волі, із конфіскацією всього майна, що належить йому на праві власності;

На підставі ст. 70 КК України за сукупністю злочинів, шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим, визначити ОСОБА_11 остаточне покарання 8 (вісім) років 6 (шість) місяців позбавлення волі, із конфіскацією всього майна, що належить йому на праві власності.

ОСОБА_10 визнати винним у вчиненні злочинів, передбачених ч.3 ст. 187, ст. 257, ч.4 ст. 187, ч.1 ст. 263 КК України, на підставі яких призначити йому покарання:

- за ч.3 ст.187 КК України 7 (сім) років позбавлення волі, із конфіскацією всього майна, що належить йому на праві власності;

- за ст. 257 КК України 5 (п`ять ) років позбавлення волі, із конфіскацією всього майна, що належить йому на праві власності;

- за ч.4 ст. 187 КК України 8 (вісім) років позбавлення волі, із конфіскацією всього майна, що належить йому на праві власності;

- за ч.1 ст. 263 КК України 2 (два) роки 6 (шість) місяців позбавлення волі.

На підставі ст. 70 КК України за сукупністю злочинів, шляхом поглинення менш суворих покарань біль суворим, визначити ОСОБА_10 остаточне покарання - 8 (вісім) років позбавлення волі, із конфіскацією всього майна, що належить йому на праві власності.

В решті вирок Залізничного районного суду м. Львова від 16 грудня 2014 року залишити без зміни.

Запобіжний захід відносно засуджених ОСОБА_9 , ОСОБА_11 , ОСОБА_10 взяття під варту до набрання вироком законної сили залишити без зміни.

Вирок може бути оскаржений до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом одного місяця з моменту проголошення, а засудженими, які перебувають під вартою, - в той же строк з моменту вручення їм копій вироку.

Судді:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4