Справа № 11-1032/10 Головуючий у І інстанції
Провадження № - Доповідач у 2 інстанції . .
Категорія 13.10.2010
УХВАЛА

Іменем України

13 жовтня 2010 року. Колегія суддів судової палати у кримінальних справах Апеляційного суду Київської області в складі:

головуючого судді Авраменка М.Г.,

суддів Габрієля В.О., Ященко І.Ю.

з участю прокурора Нечепоренко С.П.

адвоката ОСОБА_1,

захисника ОСОБА_2,

потерпілих: ОСОБА_3, ОСОБА_4,

ОСОБА_5

розглянула у відкритому судовому засіданні в місті Києві справу за апеляціями засудженого ОСОБА_6 та його захисників ОСОБА_2 та адвоката ОСОБА_1, прокурора, який брав участь у розгляді справи судом першої інстанції, на вирок Макарівського районного суду Київської області від 09 червня 2010 року, яким

ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_1, українець, громадянин України, уродженець ІНФОРМАЦІЯ_2, мешканець с. Копіївка, вул. Радгоспна, 20, Макарівського району Київської області, що має вищу освіту, одружений, має на утриманні неповнолітню дитину, працюючий заступником директора ТОВ «Оріон Прінт», раніше не судимий, -

засуджений за ч.3 ст. 286 КК України до 7 (семи) років 6 (шести) місяців позбавлення волі з позбавленням права керувати транспортними засобами строком на 3 (три) роки.

Запобіжний захід засудженому до набрання вироком законної сили залишено попередній утримання під вартою. Строк відбування покарання постановлено обчислювати з 15.09.2009 року, зарахувавши в строк попереднє утримання під вартою.

Стягнуто з ОСОБА_6 на користь ОСОБА_3 на відшкодування матеріальної шкоди 52249 грн., на відшкодування моральної шкоди 75000,0 грн., а всього - 127 249,0 грн.

Стягнуто з ОСОБА_6 на користь ОСОБА_4 на відшкодування моральної шкоди 125000,0 грн.

Стягнуто з ОСОБА_6 на користь ОСОБА_5 на відшкодування моральної шкоди 20000,0 грн., на відшкодування матеріальної шкоди 11412 грн. 37 коп., а всього - 31412 грн. 37 коп.

Стягнуто з ОСОБА_6 на користь ОСОБА_7 на відшкодування моральної шкоди 125000,0 грн.

Стягнуто з ОСОБА_6 на користь НДЕКЦ при УМВС України в Київській області за проведення експертиз 1313 грн.76 коп.

Доля речових доказів визначена відповідно до вимог ст.81 КПК України.

За вироком суду ОСОБА_6 визнано винним в тому, що він 15.09.2009 близько 2-ї години, в нічний час доби, перебуваючи в стані алкогольного сп'яніння, керував за дорученням автомобілем "АUDI-6", реєстраційний номер НОМЕР_1, який належить ОСОБА_8 і рухався на ньому зі швидкістю 130-140 км/год по автодорозі "Київ-Чоп". в напрямку м. Києва.

Під час руху, на 53 км + 350 м. автодороги "Київ-Чоп" в с Калинівка

Макарівського району Київської області, водій ОСОБА_6 проявив неуважність та

злочинну недбалість, не обрав безпечної швидкості руху, внаслідок чого не справився з

керуванням автомобіля, виїхавши на розділювальну смугу, що призвело до заносу

автомобіля, з подальшим виїздом транспортного засобу на праве по ходу руху узбіччя, де

допустив наїзд на пішоходів ОСОБА_9 та ОСОБА_10, які рухались по

узбіччю. Внаслідок дорожньо-транспортної пригоди пішоходи ОСОБА_9 та ОСОБА_10 отримали тілесні ушкодження, від яких загинули на місці події.

Згідно висновку експерта №169/К/1138А від 22.12.2009 року при судово-медичному дослідженні трупу гр. ОСОБА_10, ІНФОРМАЦІЯ_3, (акт № 140 від 16.09.2009 року) судово-медичним експертом ОСОБА_11 виявлені такі тілесні ушкодження:

-відкрита черепно-мозкова травма: обширний крововилив у скроневій та потиличній ділянках справа; лінійний горизонтальний перелом, який йде по лусці правої скроневої кістки, поширюючись на потиличну кістку, переходячи на луску лівої скроневої кістки та її пірамідку; обширний крововилив під м'якою мозковою оболонкою головного мозку на всьому її протязі, крововилив у шлуночки головного мозку; забита вертикально розташована лінійна рана в ділянці нижньої губи та підборіддя справа з наявністю відкритого косо-вертикального характеру перелому нижньої щелепи проміж першими зубами; лінійна горизонтально розташована різана рана на передній та бокових поверхнях шиї в середній її третині; вогнищеві крововиливи під плевру в прикореневих відділах легень;

-закрита травма черевної порожнини: лінійний поперековий розрив на нижній поверхні лівої долі печінки з крововиливом у черевну порожнину (100 мл рідкої крові); вертикально розташована лінійна рана на передньо-внутрішній поверхні правої гомілки з наявністю відкритого косо-поперекового характеру перелому правої великогомілкової кістки на висоті 23 см з відломком неправильно-прямокутної форми довжиною 5см., основа якого обернена назовні.

Зазначені ушкодження спричинені тупими предметами, що діяли із значною силою, різана рана в ділянці шиї - гострим предметом (найбільш ймовірно - уламком скла); враховуючи їх морфологічні особливості та локалізацію, могли виникнути внаслідок ДТП (травма при зіткненні транспортного засобу, що рухався, з пішоходом), мають ознаки тяжких тілесних ушкоджень за критерієм небезпеки для життя. Смерть гр. ОСОБА_10Г, настала від відкритої черепно-мозкової травми у вигляді перелому кісток черепу з крововиливами під м'яку мозкову оболонку та у шлуночки головного мозку.

Згідно висновку експерта № 169/К/1138А від 22.12.2009 року при судово-медичному дослідженні трупу гр. ОСОБА_9, ІНФОРМАЦІЯ_4, виявлені такі тілесні ушкодження: повне розділення тулубу на рівні живота та тазу на висоті 97см з травмуванням тонкої кишки та відокремленням обох нижніх кінцівок на рівні кульшових суглобів; багатоуламкові переломи кісток тазу з фрагментами м'язової тканини навколо них, розриви зв'язкового апарату та сумок кульшових суглобів з вивихом голівок стегнових кісток: вогнищеві крововиливи під плевру в прикореневих відділах легень; горизонтально розташована забійна рана на внутрішній поверхні лівого колінного суглоба; горизонтально розташована лінійна рана на внутрішній поверхні середньої третини правої гомілки з наявністю відкритого косо-поперекового характеру перелому правої великогомілкової кістки на висоті 27,5 см з відломком трикутної форми довжиною 6 см, основа якого обернена назовні. Зазначені ушкодження спричинені тупими предметами, що діяли із значною силою: враховуючи їх морфологічні особливості та локалізацію, могли виникнути внаслідок ДТП (травма при зіткненні транспортного засобу, що рухався, з пішоходом), мають ознаки тяжких тілесних ушкоджень за критерієм небезпеки для життя. Смерть гр. ОСОБА_9 настала внаслідок ушкодження кісток тазу з травматичною ампутацією обох нижніх кінцівок та розвитком гострої крововтрати.

Таким чином, водієм ОСОБА_6 порушено вимоги Правил дорожнього руху України, а саме:

- п.1.3 - "Учасники дорожнього руху зобов'язані знати і неухильно виконувати вимоги Правил дорожнього руху, а також бути взаємно ввічливими";

- п.1.5. - "Дії або бездіяльність учасників дорожнього руху та інших осіб не повинні створювати небезпеку чи перешкоду для руху, загрожувати життю або здоров'ю громадян, завдавати матеріальних збитків";

- п.1.10 - Розділювальна смуга - виділений конструктивною або за допомогою суцільних ліній дорожньої розмітки 1.1 або 1.2 елемент автомобільної дороги, який розділює суміжні проїзні частини. Розділювальна смуга не призначена для руху або стоянки транспортних засобів. За наявності на розділовій смузі тротуару по ньому дозволяється рух пішоходів. Узбіччя - виділений конструктивно або суцільною лінією дорожньої розмітки елемент автомобільної дороги, який прилягає безпосередньо до зовнішнього краю проїзної частини, розташований з нею на одному рівні та не призначений для руху транспортних засобів, крім випадків, передбачених цими Правилами. Узбіччя може використовуватись для зупинки і стоянки транспортних засобів, руху пішоходів, мопедів (за відсутності тротуарів, пішохідних, велосипедних доріжок або у разі неможливості пересуватися по них), гужових возів (саней);

- п.2.9 а) - "Водієві забороняється керувати транспортним засобом у стані алкогольного сп'яніння або під впливом наркотичних чи токсичних речовин";

- п.12.1 - "Під час вибору в установлених межах безпечної швидкості руху водій повинен ураховувати дорожню обстановку, а також особливості вантажу, що перевозиться, і стан транспортного засобу, щоб мати змогу постійно контролювати його рух та безпечно керувати ним";

- п.12.4 ПДР - "У населених пунктах рух транспортних засобів дозволяється із швидкістю не більше 60 км/год."

Зазначені порушення ОСОБА_6 Правил дорожнього руху України знаходяться в прямому причинному зв'язку з дорожньо-транспортною пригодою та наслідками, що настали - спричиненням смерті потерпілим ОСОБА_10 та ОСОБА_9

В апеляції засуджений просить вирок змінити та зменшити строк призначеного покарання у виді позбавлення волі до мінімального розміру, передбаченого ч.3 ст.286 КК України, та зменшити суми присудженого морального відшкодування. Вказує, що з протоколу огляду місця ДТП, схеми та фотографії до нього вбачається, що його автомобіль розпочав екстрене гальмування до виїзду на розподільну смугу, оскільки перешкодою, що раптово виникла на його шляху, був вантажний автомобіль, на дорозі якого також раптово виникла перешкода пішоходи, які без дотримання безпечної дистанції переходили дорогу, чим порушили правила перетинання проїзної частини. Зазначає, що таку версію пригоди підтверджує висновок комплексної експертизи по справі. Апелянт наголошує, що в протоколі огляду місця ДТП не зафіксовано місце розташування на проїзній частині на узбіччі «місця опису уламків скла освітлювальних приладів автомобіля та бруду з-під крила автомобіля та з його днища», а є лише згадка про «місце опису лакофарбового покриття на узбіччі».

В апеляціях захисники ОСОБА_2 та адвокат ОСОБА_1 в інтересах засудженого ОСОБА_6 просять вирок змінити та зменшити строк призначеного покарання у виді позбавлення волі до мінімального розміру, передбаченого ч.3 ст.286 КК України, пять років, а також зменшити суми присудженого морального відшкодування в чотири рази. В обґрунтування своїх вимог зазначають, що у вироку суд, всупереч вимог ч.4 ст.67 КК України, двічі вказує на вчинення злочину засудженим в стані алкогольного спяніння у звинуваченні та в переліку обтяжуючих обставин, що є незаконним і не могло не вплинути на збільшення строку покарання. Вказують, що судом не враховано дві помякшуючі покарання обставини, зазначені слідчим в обвинувальному висновку, - щире каяття та активне сприяння слідству у розкритті злочину. Крім того, захисники в апеляції наголошують, що засуджений своїх показів жодного разу не змінював, вину визнавав з першого пояснення та допитів в день ДТП та надав повністю аналогічні покази в суді. Зазначають, що суд помилково відкинув пояснення і покази засудженого та свідка ОСОБА_12 щодо ролі в даній ДТП вантажівки (фури з напівпричепом) та помилково взяв до уваги покази свідка ОСОБА_13, який, на думку захисту, є підставним. Вказують, що додатковими обставинами, які помякшують покарання, суду слід визнати також ті, що на утриманні засудженого перебувають непрацездатні батьки та дружина. В сторони захисту викликає сумнів правильність багатьох висновків досудового слідства та суду. Апелянти зауважують, що при визначенні розміру морального відшкодування суд мав врахувати матеріальний стан обох сторін і потерпілих, і засудженого та його родини, оскільки ОСОБА_6 має борг перед банком понад півмільйона доларів США.

В апеляції прокурор, який брав участь у розгляді справи судом першої інстанції, не оспорюючи доведеність вини засудженого, розмір та вид призначеного йому покарання, просить вирок скасувати у звязку з істотним порушенням судом вимог кримінально-процесуального закону в частині цивільних позовів та постановити в цій частині новий вирок, яким задовольнити позовні вимоги потерпілих в повному обсязі. Апелянт вказує, що судом, в порушення вимог ст.334 КПК України, у мотивувальній частині обвинувального вироку не викладені підстави для часткового, а не повного задоволення цивільних позовів потерпілих ОСОБА_5, ОСОБА_7, ОСОБА_3 та ОСОБА_4 Зазначає, що внаслідок злочину та втрати близьких їм людей, дітей та брата, потерпілі зазнали значних моральних страждань, у звязку з чим судом необґрунтовано задоволено лише частину їх позовних вимог.

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення засудженого та його захисників ОСОБА_2 та адвоката ОСОБА_1 на підтримку своїх апеляцій з посиланням на зазначені у них доводи, прокурора, який підтримав свою апеляцію та заперечив проти задоволення апеляцій засудженого та його захисників, пояснення потерпілих ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5, які підтримали апеляцію прокурора та заперечили проти задоволення апеляцій засудженого і його захисників, вивчивши матеріали справи та перевіривши доводи апеляцій, колегія суддів вважає, що апеляції задоволенню не підлягає з наступних підстав.

Висновки суду про доведеність вини ОСОБА_14 у вчиненні злочину за вказаних у вироку обставин відповідають матеріалам справи і ґрунтуються на досліджених в судовому засіданні доказах.

Так, в ході огляду місця дорожньо-транспортної пригоди від 15.09.2009 року, що сталась на 53 км+350 м авто дороги "Київ-Чоп" (Т.1, а.с.6-19), в с Калинівка

Макарівського району Київської області, був виявлений автомобіль"АUDI-6", реєстраційний номер НОМЕР_1.

Згідно протоколу огляду місця події, схеми та фототаблиці до протоколу огляду місця події зафіксовано наслідки дорожньо-транспортної пригоди, яка мала місце 15.09.2009 року (Т.1, а.с.6-19).

Відповідно до протоколу огляду і перевірки технічного стану транспорту та фототаблиці до нього встановлено механічні пошкодження автомобіля "АUDI-6", реєстраційний номер НОМЕР_1, які утворились унаслідок ДТП (Т.1, а.с.20-23).

З висновку експерта № 1096 А від 09.11.2009 року автотехнічної експертизи вбачається, що автомобіль "АUDI-6" пошкоджень та несправностей, які б призвели до вказаної ДТП, перед подією не мав (а.с.106-114).

Згідно висновку експерта №1314 А від 16.12.2009 року авто-технічної експертизи встановлено, що в заданій дорожній ситуації швидкість руху автомобіля "АUDI-6", виходячи із залишеного на проїзній частині та узбіччі сліду бокового юзу, становила близько 130... 140 км/год. За даних дорожніх обставин, водій автомобіля "АUDI-6" повинен був діяти відповідно до вимог п.п. 12.1. та 12.4. Правил дорожнього руху України, тобто під час вибору в установлених межах безпечної швидкості руху водій повинен ураховувати дорожню обстановку, особливості вантажу, що перевозиться, і стан транспортного засобу, щоб мати змогу постійно контролювати його рух та безпечно керувати ним та у населених пунктах рух транспортних засобів дозволяється із швидкістю не більш 60 км/год. Технічна можливість уникнути наїзду на пішоходів автомобілем "АUDI-6" полягала у виконанні водієм вказаного автомобіля п.12.1. Правил дорожнього руху. При виконанні вищевказаного пункту Правил дорожнього руху водій автомобіля "АUDI-6" мав технічну можливість попередити наїзд на пішоходів, на що у нього не було перешкод технічного характеру (а.с.120-121).

Відповідно до висновку експерта № 169/К/1138А від 22.12.2009 року комплексної медико-автотехнічної та криміналістичної експертизи тілесні ушкодження, виявлені у ОСОБА_10 та ОСОБА_9, могли виникнути в строк та при обставинах, викладених у постанові слідчого, тобто 15.09.2009 року внаслідок ДТП (травма при зіткненні транспортного засобу, що рухався, з пішоходом) (Т.1, а.с.79-92).

Описаний у актах судово-медичних досліджень трупів характер тілесних ушкоджень у гр-н ОСОБА_10 та ОСОБА_9 (наявність "бампер-переломів" великогомілкових кісток на висоті 23 та 27,5 см, травмування тазової кістки із значним її зруйнуванням, травматична ампутація нижніх кінцівок, різана рана шиї, ушкодження кісток черепу із значним крововиливом у м'які покриви голови, під м'яку мозкову оболонку та у шлуночки головного мозку) та характер пошкоджень виступаючих частин автомобіля НОМЕР_2, (лівої передньо-бокової частини переднього бамперу, капоту зліва, лівого переднього крила, лівої передньої дверей, даху спереду та зліва, лобового скла), дані

судово-імунологічного дослідження шматочків матерії, виявлених на вказаному автомобілі, свідчать про можливість виникнення їх внаслідок зіткнення автомобіля НОМЕР_2, що рухався, з пішоходами ОСОБА_10 та ОСОБА_9

Характер виявлених тілесних ушкоджень при судово-медичному дослідженні трупів ОСОБА_10 та ОСОБА_9 (наявність "бампер-переломів" великогомілкових кісток на висоті 23 та 27.5см. ознаки струсу тіла та інше) вказує про виникнення їх внаслідок наїзду легкового транспортного засобу. Судово-медичних даних, які б свідчили про можливість утворення таких тілесних ушкоджень за рахунок переїзду колесами вантажного чи легкового транспорту, не мається (а.с. 79-92).

Згідно висновку експерта № 250 від 16.11.2009 року судово-імунологічної експертизи

встановлено, що кров потерпілого ОСОБА_9 відноситься до групи 0 с

ізогемаглютининами анти-А та анти-В. Кров потерпілого громадянина ОСОБА_10

відноситься до групи А з ізогемаглютининами анти-В, в його крові міститься супутній

автиген Н. На кусках тканини (об.№№1,2 - виявлені та вилучені на місці події з автомобіля НОМЕР_2), наданих на дослідження, виявлена кров людини. При виявленні групової належності на об. №№1,2, на кусках тканини виявлений антиген А та Н, таким чином ця кров могла походити від потерпілого ОСОБА_10 Примісь крові в даних слідах від потерпілого ОСОБА_9 не виключається ( а.с. 72-73).

При дослідженні матеріалів кримінальної справи та наданих речових доказів, розтині трупів пішоходів ОСОБА_10 та ОСОБА_9 будь-яких даних, які б вказували на контакт потерпілих з вантажним автомобілем, не виявлено.

При судово-криміналістичному дослідженні наданих речових доказів - одягу потерпілих, слідів, які б були схожі на сліди протектора, перенесення або волочіння (тобто слідів, які виникають при переїзді тіла) не виявлено.

Судом першої інстанції обґрунтовано взято до уваги покази свідка ОСОБА_13, який був очевидцем події та бачив, як легкова автомашина через високу швидкість виїхала на розподільчу смугу, потім її понесло на проїзну частину дороги та узбіччя, де вона перекинулась, при цьому був глухий звук, як від удару. Ніякої іншої автомашини в час ДТП на вказаній ділянці дороги не було. Через секунд 20-30 біля місця ДТП зупинилися дві вантажні автомашини та одна легкова.

Тому доводи засудженого ОСОБА_6, викладені в апеляції, в частині створення йому перешкоди в русі вантажним автомобілем не знайшли свого підтвердження, оскільки досліджені судом першої інстанції докази не підтверджують цієї обставини, крім показів свідка ОСОБА_12, товариша ОСОБА_6, який разом з засудженим їхав у автомобілі НОМЕР_2.

Районний суд дав критичну оцінку показам свідка ОСОБА_12 в частині наявності вантажного автомобіля, що став перешкодою в русі автомобіля НОМЕР_2 (Т.1 а.с.63-64).

Вказаним доказам судом дана належна оцінка та вірно кваліфіковано дії ОСОБА_6 за ч.3 ст.286 КК України, як порушення правил безпеки дорожнього руху або експлуатації транспорту особою, яка керує транспортним засобом, що спричинили загибель кількох осіб.

У звязку з цим твердження захисників засудженого про сумнівність багатьох висновків досудового слідства та місцевого суду колегія суддів вважає безпідставними і необґрунтованими.

Суд, згідно положень п.1 ч.1 ст.65 КК України та постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику призначення судами кримінального покарання» від 24 жовтня 2003 року №7 (із змінами, внесеними згідно з постановою Пленуму Верховного Суду України від 06 листопада 2009 року №11), при призначенні покарання в повній мірі врахував ступінь тяжкості вчиненого злочину, дані про особу засудженого ОСОБА_6, який до кримінальної відповідальності притягується вперше, вчинив тяжкий злочин з необережності, характеризується позитивно, має на утриманні неповнолітню дитину, та обставини, що пом'якшують і обтяжують покарання. Зокрема, як обтяжуючу покарання обставину суд врахував те, що засуджений вчинив злочин в стані алкогольного спяніння, що суттєво підвищує суспільну небезпечність даного злочину.

Визначаючи ступінь тяжкості вчиненого злочину, суд першої інстанції виходив із особливостей даного злочину й обставин його вчинення, зокрема, характеру та ступеню тяжкості наслідків, що настали внаслідок дорожньо-транспортної пригоди.

Визначене покарання ОСОБА_6, з урахуванням тяжкості вчиненого злочину, відповідає ст.ст.50, 65 КК України і є домірним скоєному.

Щодо доводів апеляції прокурора, який брав участь у розгляді справи судом першої інстанції, в частині неправильного розвязання цивільного позову про відшкодування моральної шкоди, то вони, на думку суду апеляційної інстанції, є не обґрунтованими та спростовуються матеріалами справи.

Розглядаючи позовні вимоги потерпілих ОСОБА_5, ОСОБА_7, ОСОБА_3 та ОСОБА_4 про відшкодування моральної шкоди, районним судом враховано, що в результаті злочинних дій засудженого ОСОБА_6 потерпілим була завдана матеріальна та моральна шкода, яка полягає у фізичному болі і душевних стражданнях, яких вони зазнали у звязку із загибеллю близьких їм людей, дітей та брата.

Задовольняючи частково позови потерпілих в частині стягнення моральної шкоди, судом першої інстанції враховано матеріальний стан засудженого, зокрема те, що на його утриманні перебувають непрацездатні батьки та дружина, що засуджений має значний борг перед банком.

Тому суд першої інстанції, з урахуванням всіх обставин справи, дійшов вірного висновку про часткове задоволення позовів потерпілих в частині стягнення моральної шкоди, а саме: відшкодування моральної шкоди в розмірі 20000,0 грн. на користь потерпілого ОСОБА_5, в сумі 125000,0 грн. на користь потерпілої ОСОБА_7, в сумі 75000.0 грн. - на користь потерпілого ОСОБА_3, в сумі 125000,0 грн. на користь потерпілої ОСОБА_4 Крім того, такий висновок районного суду потерпілими не оспорюється.

У звязку з наведеним колегія суддів вважає вирок законним та обґрунтованим, а тому, в межах апеляцій, підстав для його зміни чи скасування не вбачає.

Керуючись ст.ст.365, 366 КПК України, колегія суддів, -

ухвалила:

Апеляції засудженого ОСОБА_6, його захисників ОСОБА_2 і адвоката ОСОБА_1 та прокурора, який брав участь у розгляді справи судом першої інстанції, залишити без задоволення, а вирок Макарівського районного суду Київської області від 09 червня 2010 року щодо ОСОБА_6 - без змін.

Головуючий

Судді: