Справа № 487/1972/15-к
Провадження № 1-кс/487/306/15
УХВАЛА
Іменем України

16.03.2015 року слідчий суддя Заводського районного суду міста Миколаєва ОСОБА_1 , при секретарі судових засідань ОСОБА_2 , за участю слідчого СВ Заводського РВ ММУ УМВС України в Миколаївській області ОСОБА_3 , розглянувши клопотання старшого слідчого СВ Заводського РВ ММУ УМВС України в Миколаївській області ОСОБА_3 у кримінальному провадженні №0000641 про арешт майна, -

в с т а н о в и в :
13.03.2015 р. старший слідчий СВ Заводського РВ ММУ УМВС України в Миколаївській області ОСОБА_3 , за погодженням з старшим прокурором прокуратури Заводського району м. Миколаєва ОСОБА_4 , звернувся до суду з клопотанням про накладення арешту на майно підозрюваного ОСОБА_5 з метою забезпечення конфіскації майна.

Клопотання слідчий обґрунтовує тим, що ОСОБА_5 підозрюється у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст. 307 КК України. Так, у невстановлені в ході досудового розслідування дату та час, знаходячись у невстановленому місці, у невстановленої в ході досудового розслідування особи, ОСОБА_5 незаконно придбав з метою подальшого збуту особливо небезпечний наркотичний засіб ацетильований опій, з метою подальшого збуту.

В подальшому, 23.02.2015 р. в ході проведення оперативної закупки в 15:22 год., знаходячись біля будинку № 28 по вул.. Лазурна в м. Миколаєві, ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , незаконно збув ОСОБА_6 особливо небезпечний наркотичний засіб ацетильований опій (висновок експерта № 357 від 24.02.2015 р.) в кількості 2 мл. за грошову винагороду в розмірі 100 грн.

Крім того, 26.02.2015 року в ході проведення оперативної закупки, знаходячись біля будинку №50 по вул. Лазурна в м. Миколаєві, ОСОБА_5 , незаконно збув ОСОБА_6 особливо небезпечний наркотичний засіб ацетильований опій (висновок експерта № 389 від 27.02.2015 р.) в кількості 2 мл. за грошову винагороду в розмірі 100 грн.

В ході досудового розслідування встановлено, що згідно зі свідоцтвом про право власності на житло, на праві спільної власності квартира АДРЕСА_1 належить ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_5 .

Посилаючись на те, що ч.2 ст. 307 КК України передбачає покарання у вигляді позбавлення волі з конфіскацією майна, в клопотанні слідчий просив накласти арешт на 1/3 частину квартири АДРЕСА_1 з метою подальшого забезпечення можливої конфіскації.

В судовому засіданні слідчий ОСОБА_3 підтримав доводи клопотання та просив накласти арешт на зазначене у клопотанні майно.

Вислухавши пояснення слідчого, вивчивши клопотання, слідчий суддя приходить до наступних висновків.

В провадженні СВ Заводського РВ ММУ УМВС України в Миколаївській області знаходяться матеріали досудового розслідування №0000641 від 06.02.2015 р. про вчинення кримінального правопорушення передбаченого ч.2 ст.307 КК України.

26.02.2015 року ОСОБА_5 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 307 КК України.

Відповідно до свідоцтва про право власності на житло віл 21.12.1995 р. ОСОБА_7 , ОСОБА_8 та ОСОБА_5 належить та праві спільної сумісної власності квартира АДРЕСА_1 .

Арешт майна є одним із видів заходів забезпечення кримінального провадження, які застосовуються з метою досягнення дієвості цього провадження (ст. 131 КПК України).

Відповідно до ч.1,3 ст.170 КПК України, арештом майна є тимчасове позбавлення підозрюваного, обвинуваченого або осіб, які в силу закону несуть цивільну відповідальність за шкоду, завдану діяннями підозрюваного, обвинуваченого або неосудної особи, яка вчинила суспільно небезпечне діяння, можливості відчужувати певне його майно за ухвалою слідчого судді або суду до скасування арешту майна у встановленому цим Кодексом порядку.

Арешт може бути накладено на нерухоме і рухоме майно, майнові права інтелектуальної власності, гроші у будь-якій валюті готівкою або у безготівковому вигляді, цінні папери, корпоративні права, які перебувають у власності підозрюваного, обвинуваченого або осіб, які в силу закону несуть цивільну відповідальність за шкоду, завдану діяннями підозрюваного, обвинуваченого або неосудної особи, яка вчинила суспільно небезпечне діяння, i перебувають у нього або в інших фізичних, або юридичних осіб з метою забезпечення можливої конфіскації майна, спеціальної конфіскації або цивільного позову.

Відповідно до ч.5 ст. 132 КПК України, під час розгляду питання про застосування заходів забезпечення кримінального провадження сторони кримінального провадження повинні подати слідчому судді або суду докази обставин, на які вони посилаються.

Так, на підтвердження належності підозрюваному ОСОБА_9 1/3 частини квартири АДРЕСА_1 слідчим надано копію свідоцтва про право власності на житло.

Однак, зазначене свідоцтво не може свідчити про належність ОСОБА_5 зазначеного майна, оскільки датовано 21.12.1995 р. та викликає сумніви щодо належності підозрюваному згаданого майна на теперішній час.

Приймаючи до уваги, що слідчим не надано доказів належності 1/3 частини квартири АДРЕСА_1 підозрюваному ОСОБА_5 , слідчий суддя приходить до переконання, що клопотання не підлягає задоволенню.

На підставі викладеного і керуючись ст.ст. 131-132, 170-173 КПК України, слідчий суддя,-

у х в а л и в:
В задоволенні клопотання старшого слідчого СВ Заводського РВ ММУ УМВС України в Миколаївській області ОСОБА_3 у кримінальному провадженні №0000641 про арешт майна відмовити.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Апеляційного суду Миколаївської області протягом 5 днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_1