Справа № 190/1818/15-к
Провадження №1-кп/190/156/15
ЄРДР №
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 грудня 2015 року м. П`ятихатки

П`ятихатський районний суд Дніпропетровської області

у складі: головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участю секретаря

судового засідання ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченої ОСОБА_4 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні обвинувальний акт у кримінальному провадженні № 0001249 за обвинуваченням

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , яка народилася в м. Жовті Води Дніпропетровської області, громадянки України, маючої базову загальну середню освіту, не одруженої, маючої на утриманні малолітню дитину ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , не працюючої, раніше не судимої, зареєстрованої і проживаючої в АДРЕСА_1 ,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 185 ч. 3 КК України,

в с т а н о в и в:

ОСОБА_4 11 листопада 2015 р. близько 17.30 год. перебуваючи в себе дома по АДРЕСА_1 , керуючись раптово виниклим корисливим умислом на таємне викрадення чужого майна, з корисливої зацікавленості вирішила викрасти майно громадян і в той же день о 17.35 год. прибула до території домоволодіння АДРЕСА_1 , де через вікно проникла до приміщення будинку, звідки таємно викрала два рулони сітки-рабиці розміром 1,7 х 10 метрів вартістю 314 гривень кожен, та відчинивши вхідні двері зсередини залишила територію домоволодіння, чим спричинила потерпілому ОСОБА_6 матеріальну шкоду на загальну суму 628 гривень.

Крім того, ОСОБА_4 повторно, керуючись раптово виниклим корисливим умислом на таємне викрадення чужого майна, з корисливою зацікавленості 03 листопада 2015 р. близько 18.00 год. прийшла до території вищевказаного домоволодіння, належного ОСОБА_6 , де шляхом злому навісного замка проникла до приміщення сараю, звідки таємно викрала 200 шт. червоних цеглин вартістю 01,85 гривень кожна. З викраденим з місця вчинення злочину зникла, розпорядившись майном на власний розсуд, чим спричинила потерпілому ОСОБА_6 матеріальну шкоду на загальну суму 370 гривень.

Обвинувачена ОСОБА_4 свою вину в інкримінованому їй кримінальному правопорушенні, передбаченому ст. 185 ч. 3 КК України, визнала повністю і скористалася правом, передбаченим ст. 63 Конституції України, відмовившись від показань у судовому засіданні. У судових дебатах висловила щире каяття і запевнила суд в тому, що в подальшому не вчинятиме аналогічних злочинів.

Потерпілий ОСОБА_6 про місце і час розгляду справи повідомлений належним чином, в судове засідання не з`явився і подав письмову заяву про розгляд справи за його відсутності, матеріальних претензій до ОСОБА_4 не висловив.

Відповідно до ч. 3 ст. 349 КПК України за згодою учасників процесу судом визнано недоцільним дослідження доказів стосовно фактичних обставин провадження, які ніким з учасників процесу не оспорюються. При цьому судом з`ясовано, що обвинувачений та інші учасники правильно розуміють зміст цих обставин, сумніву у добровільності та істинності їх позицій немає.

При вказаних обставинах суд вважає, що винуватість обвинуваченої ОСОБА_4 у вчиненні вищезазначеного кримінального правопорушення в судовому засіданні доведена повністю, а її дії вірно кваліфіковані за ст. 185 ч. 3 КК України як таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинена повторно, поєднана з проникненням у житло та інше приміщення.
Призначаючи покарання ОСОБА_4 суд враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особу винної, обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.

Так, ОСОБА_4 раніше до кримінальної відповідальності не притягувалася, на обліку у лікарів нарколога і психіатра не перебуває, за місцем проживання характеризується посередньо, має на утриманні малолітню дочку ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 та матір похилого віку ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , не працює.

До обставин, що пом`якшують покарання ОСОБА_4 відповідно до ст. 66 КК України суд відносить щире каяття, а також перебування на її утримання малолітньої дитини і матір похилого віку, яких вона зобов`язана утримувати відповідно до Сімейного кодексу України. Обставин, які б згідно ст. 67 цього Кодексу обтяжували її покарання, суд не встановив.

Враховуючи зазначені обставини суд вважає, що ОСОБА_4 слід обрати покарання у виді позбавлення волі, однак, враховуючи те, що вона має постійне місце проживання і висловлює наміри щодо працевлаштування, раніше не судима, має на утриманні неповнолітню дитину і родичів, яких зобов`язана утримувати, дійшов висновку про можливість її виправлення без призначення реального покарання, що буде необхідним і достатнім для її виправлення і попередження вчинення нових злочинів.

Вирішуючи долю речових доказів суд вважає доцільним залишити визнані постановою слідчого від 18.11.2015 р. речовими доказами металевий верх з плити, два рулони сітки-рабиці і 200 шт. цегли потерпілому ОСОБА_6 , які згідно розписки від 18.11.2015 р. йому повернуті на зберігання.

Керуючись ст..ст. 370, 371, 373-376 КПК України, суд

у х в а л и в:

ОСОБА_4 визнати винуватою у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 185 ч. 3 КК України, і призначити покарання 3 роки позбавлення волі.

Відповідно до статті 75 КК України ОСОБА_4 звільнити від призначеного покарання з випробуванням, встановивши іспитовий строк тривалістю 2 роки, поклавши на неї обов`язки, передбачені п.п. 2, 3, 4 ст. 76 КК України: не виїжджати за межі України на постійне проживання без дозволу кримінально-виконавчої інспекції, повідомляти ці органи про зміну місця проживання і роботи, періодично з`являтися для реєстрації.

Речові докази: 2 рулони сітки-рабиці розміром 1,7 х 10 мертів, 200 червоних цеглин, металевий верх з плити, які передані на зберігання ОСОБА_6 , залишити потерпілому.

Вирок може бути оскаржено до апеляційного суду Дніпропетровської області через суд першої інстанції протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Головуючий суддя ОСОБА_1