В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

18.07.2013 року місто Ужгород

Ужгородський міськрайонний суд Закарпатської області у складі:

головуючого судді - Зарева Н.І.,

при секретарі судового засідання Роман Д.М.,

з участю прокурора Голуб В.К.,

захисника ОСОБА_1,

підсудного ОСОБА_2,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Ужгороді в залі суду кримінальну справу про обвинувачення:

ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженця та мешканця ІНФОРМАЦІЯ_2, 5, українця, громадянина України, не одруженого, ІНФОРМАЦІЯ_3, не працюючого, судимого,

у вчиненні злочину, передбаченого ч.3 ст.185 КК України, -

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_2, будучи засудженим 18.10.2010 року Ужгородським міськрайонним судом Закарпатської області за вчинення злочинів, передбачених ч. 3 ст. 185 та ч.2 ст. 297 КК України, на підставі ст. 70 КК України до покарання у вигляді позбавлення волі на строк 5 років, із застосуванням на підставі ст. 75 КК України звільнення від відбування покарання з випробуванням з іспитовим строком три роки, на шлях виправлення не став, та вчинив протягом іспитового строку новий злочин.

Так, 02 січня 2011 року близько 22 години 00 хвилин ОСОБА_2 шляхом пошкодження віконного скла на будинку № 46 в с. Лінці Ужгородського району Закарпатської області, який належить ОСОБА_3, проник в середину даного будинку, звідки умисно, таємно, з корисливих спонукань викрав дві домашні курки, загальною вартістю 140 гривень, п'ять кілограм сала, загальною вартістю 160,00 гривень, 1,5 кілограми ковбаси, загальною вартістю 57,00 грн., три кілограма м'яса свинини, загальною вартістю 123,00 грн., 800 грам масла, загальною вартістю 56,00 грн., таким чином спричинивши потерпілій ОСОБА_3, згідно висновку експерта № 87 від 12 лютого 2011 року, матеріальну шкоду на загальну суму 536,00 грн.

У судовому засіданні підсудний ОСОБА_2 неодноразово змінював свої покази від визнання вини та фактичних обставин справи до повного їх заперечення.

Так, будучи допитаним в судовому засіданні в якості підсудного ОСОБА_2 свою вину визнав та показав, що 02 січня 2011 року вирішив викрасти продукти харчування від ОСОБА_3, оскільки вдома не було що їсти, а треба було кормити молодших сестер і брата. Він знав, що у ОСОБА_3 є їжа, і де вона знаходиться, так як раніше бував у неї в будинку, допомагаючи їй поратися по господарству.

Близько 22 години 00 хвилин 02 січня 2011 року через незачинену на ключ хвіртку, він зайшов на подвір'я будинку № 46 в с. Лінці, який належить ОСОБА_3, знайшовши на подвірї шматок цегли, розбив ним вікно, через яке заліз всередину будинку. Щоб було видно, де знаходиться і куди йти, палив сірники. Побачивши морозильну камеру, вийняв з кишені поліетиленовий білий мішок, який попередньо взяв з дому, наповнив його тим, що було в морозильній камері, а саме: курми, кусками копченого свинного сала, ковбасою, м'ясом та розважним маслом.

Повертаючись додому, він зустрів громадянина ОСОБА_4, який запитав, що він несе в мішку, на що ОСОБА_2 відповів, що це не його справа і пішов далі. Прийшовши додому, залишив мішок з викраденим в коридорі та пішов спати.

Вранці наступного дня до них додому, шукаючи його, прийшов ОСОБА_4. На його питання, чи не він викрав продукти харчування у ОСОБА_3, він відповів, що не має до крадіжки жодного відношення. Однак, виходячи з будинку, ОСОБА_4 побачив у коридорі мішок з продуктами, який він напередодні вночі тягнув по вулиці. Знаючи, що не зможе пояснити факт знаходження у його будинку викрадених продуктів, він вибіг на вулицю, звідки автобусом поїхав в м. Ужгород, де і переховувався, доки його не затримали працівники міліції.

У подальшому ОСОБА_2 змінив дані ним на досудовому слідстві та в судовому засіданні покази, свою вину у вчиненні вказаних дій заперечив, зазначивши, що давав визнавальні покази під впливом фізичного та психологічного насильства з боку працівників міліції.

Не дивлячись на зміну підсудним своїх показань та запереченням своєї вини, його вина у вчиненні інкримінованого йому діяння повністю підтверджуються та доводиться дослідженими у ході судового розгляду справи доказами, зокрема, показами потерпілої та свідків, даними у судовому засіданні:

- допитана в ході судового розгляду справи потерпіла ОСОБА_3 показала, що подвір'я її будинку по периметру огороджене металевою сіткою. Хвіртку вона на ключ ніколи не зачиняє. На подвір'ї знаходиться одноповерховий будинок та літня кухня. Живе потерпіла ОСОБА_3 в літній кухні. Морозильна камера, з якої було викрадено продукти харчування, та в якій вона зберігає заморожене м'ясо, сало та інші продукти, знаходиться саме в будинку.

Вранці 03 січня 2011 року вона зайшла до будинку для того, щоб взяти собі м'яса для власного споживання. Коли вона відчинила двері будинку, то побачила розкидані сірники по підлозі, підійшовши до морозильної камери виявила, що морозильна камера порожня, м'ясні вироби, а саме: дві курячі туші, два куски копченого свинного сала загальною вагою п'ять кілограм, дві палиці Довбушської ковбаси, три кілограма свинного м'яса та 800 грам розважного масла викрадені. Підійшовши до вікна будинку з передньої сторони вона побачила, що вікно розбите, а під вікном на підлозі лежить шматок цегли.

Після виявлення крадіжки ОСОБА_3 вийшла на дорогу перед будинком, де зустріла ОСОБА_4, якому розповіла про крадіжку. Після почутого, ОСОБА_4 повідомив, що напередодні вночі проходив вулицею повз її будинок і бачив ОСОБА_2, який, йдучи по дорозі, ніс якийсь мішок, та розповів, що запитував у нього що він там несе, на що ОСОБА_2 у відповідь сказав, що це не його справа.

Близько 10 години 00 хвилин 03 січня 2011 року потерпіла ОСОБА_3 разом з ОСОБА_4 на його автомобілі приїхали до будинку, де проживає ОСОБА_2 Через деякий час з будинку вийшла мати підсудного ОСОБА_5, яка сказала, що її сина вдома нема. Після цього ОСОБА_4 розповів про крадіжку харчування з її будинку та запитав, чи не приносив її син вночі щось додому. Обдивившись свій будинок, вона знайшла мішок, у якому були викрадені з морозильної камери продукти харчування. Вказаний мішок з викраденими продуктами, серед яких не вистачало 1 палки ковбаси та двох кілограм мяса, мати підсудного одразу повернула їй.

Під кінець потерпіла додала, що претензій до підсудного не має.

- допитана в якості свідка ОСОБА_5 мати підсудного показала, що тієї ночі з 02 на 03 січня 2011 року її син ОСОБА_2 прийшов додому близько 01 години 00 хвилин. З собою він приніс якийсь мішок, вона не розпитувала його ні про що і одразу пішла спати, попросивши сина зачинити за собою двері.

Близько 09 години 00 хвилин 03 січня 2011 року до неї додому прийшли ОСОБА_3 та ОСОБА_4, який почав розпитувати де її син, додавши, що він обікрав його тітку ОСОБА_3, після чого вона, обдивившись будинок побачила в коридорі поліетиленовий білий мішок, у якому знаходились продукти харчування заморожене м'ясо, сало та інші, які саме, вона точно сказати не може, оскільки не переглядала їх.

Виявлені продукти вона добровільно передала ОСОБА_3, яка забрала мішок з собою. З того часу її сина ОСОБА_2 вдома не було.

- допитаний в якості свідка ОСОБА_4 показав, що вночі 02 січня 2011 року, він бачив, як з подвіря будинку, де проживає його тітка ОСОБА_3 вийшов ОСОБА_2, який ніс поліетиленовий мішок, чимось наповнений. Побачивши ОСОБА_2, він запитав, що він там несе, на що останній нецензурно відповів йому, що це не його справа. Наступнго дня 03 січня 2011 року його тітка розповіла йому, що хтось вночі розбив шматком цегли їй вікно та викрав м'ясо, сало з її морозильної камери, яка знаходилася в її будинку.

Після почутого він попросив свою тітку ОСОБА_3 сісти до його автомобіля, і вони вдвох поїхали до ОСОБА_2 додому, де їх зустріла його мати ОСОБА_5 На його запитання, де її син ОСОБА_6, відповіла, що його вдома немає. Однак, почувши, що в кімнаті хтось ходить, він зайшов всередину та побачив підсудного, якого почав його розпитувати, чи не знає він про крадіжку м'яса, на що ОСОБА_2 йому відповів, що він до цього не причетний і чує вперше. Вийшовши до коридору, ОСОБА_4 побачив декілька кусків сала, м'яса та тушки курей, після чого запитав, звідки вони у нього. ОСОБА_2 вибіг з будинку і побіг у невідомому йому напрямку. Виявлені ним продукти харчування ОСОБА_4 попросив, щоб ОСОБА_5 зібрала, після чого вона добровільно віддала їх тітці ОСОБА_3, яка впізнала повернуті продукти як свої.

Крім вищезазначених показів, вина підсудного ОСОБА_2 у вчиненні злочину, передбаченого частиною 3 статті 185 КК України, а саме крадіжці (таємному викраденні чужого майна), поєднаній з проникненням у житло, вчиненій повторно, доводиться дослідженими у ході судового розгляду письмовими доказами по справі, а саме:

- протоколом огляду місця події від 03.01.2011 року, де описано місце вчинення злочину, а саме, розбиті частки скла на підлозі у передній частині будинку, розкидані недопалки сірників біля холодильної камери білого кольору LIEBHERR та поліетиленові пакети (а.с.20-21);

- протоколом відтворення обстановки та обставин події від 12.02.2012 року, в ході якого ОСОБА_2 добровільно показав як проник на подвіря та в будинок № 46 в с. Лінці Ужгородського району, вказав вікно, через яке проник всередину, місце, де знаходилась морозильна камера, як складав та виносив продукти харчування (а.с. 57-59);

- висновком експерта № 87 від 12.02.2011 року, де вказано, що залишкова вартість двох домашніх курей вагою 4 кг складає 140,00 грн., пяти кілограмів копченого свинного сала 160,00 грн., 1,5 кілограми ковбаси Довбушська - 57,00 грн., три кілограми мяса свинини 123,00 грн., 800 грам вершкового розважного масла 56,00 грн. (а.с.66-67).

Виходячи із сукупності досліджених судом доказів, їх належності, допустимості, суд приходить до переконання, що вина ОСОБА_2 у вчиненні злочину, передбаченого ч.3 ст.185 КК України, доведена, а його дії вірно кваліфіковані як умисне, таємне викрадення чужого майна, поєднане з проникненням в житло, вчинене повторно.

Суд критично оцінює зміну підсудним показань та заперечення ним своєї вини, і розцінює це як спосіб захисту та намагання ухилитися від кримінальної відповідальності.

Твердження підсудного про те, що до нього на досудовому слідстві працівниками міліції застосовувались незаконні методи слідства, внаслідок чого він обмовив себе, не знайшли свого підтвердження в ході судового розгляду справи і повністю спростовуються дослідженими в ході судового розгляду справи доказами, зокрема, висновком службової перевірки від 25 червня 2013 року та постановою про закриття кримінального провадження від 08 липня 2013 року.

Обставин, які помякшують покарання, судом не встановлено.

Обставин, які обтяжують покарання, судом не встановлено.

Обираючи до підсудного ОСОБА_2 вид та міру покарання, суд враховує тяжкість та обставини вчиненого ним злочину, особу підсудного, який вчинив даний злочин в період іспитового строку, на підставі чого вважає, що виправлення та попередження вчинення ним нових злочинів неможливе без ізоляції його від суспільства, у звязку з чим вважає, що ОСОБА_2 слід призначити покарання у виді позбавлення волі на строк в межах санкції частини 3 статті 185 КК України.

Оскільки ОСОБА_2 вчинив новий злочин в період іспитового строку, суд вважає за необхідне остаточне покарання підсудному призначити за сукупністю вироків шляхом часткового приєднання невідбутої частини покарання за попереднім вироком відповідно до вимог ч.1 ст.71 КК України.

Цивільний позов по справі не заявлено.

Судові витрати по справі відсутні.

Запобіжний захід у виді взяття під варту, обраний відносно ОСОБА_2, до набрання вироком суду законної сили слід залишити без змін.

На підставі викладеного, керуючись статтями 323, 324 Кримінально-процесуального кодексу України, частиною 3 статті 185 Кримінального кодексу України, суд -

З А С У Д И В:

ОСОБА_2 визнати винним у вчиненні злочину, передбаченого частиною 3 статті 185 Кримінального кодексу України, та призначити покарання у виді позбавлення волі строком три роки.

На підставі ч. 1 ст. 71 КК України до призначеного покарання частково приєднати невідбуту частину покарання за вироком Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 18 жовтня 2010 року та остаточно призначити ОСОБА_2 покарання у виді позбавлення волі строком пять років та один місяць.

Строк відбуття покарання засудженому ОСОБА_2 рахувати з моменту фактичного затримання, а саме, з 12 лютого 2011 року.

Запобіжний захід у виді взяття під варту, обраний відносно ОСОБА_2, до набрання вироком суду законної сили залишити без змін.

На вирок може бути подана апеляція протягом 15 днів з моменту його оголошення до апеляційного суду Закарпатської області через Ужгородський міськрайонний суд.

Головуючий Н.І.Зарева