Баранівський районний суд Житомирської області
Справа № 1-201/2010
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 грудня 2010 року Баранівський районний суд Житомирської області в складі головуючого - судді Михалюка О.П., секретаря судових засідань ОСОБА_1 , з участю прокурора Люлька Д.В., захисника-адвоката ОСОБА_2, розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Баранівка справу по обвинуваченню ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженця ІНФОРМАЦІЯ_2, громадянина України, українця, не одруженого, ІНФОРМАЦІЯ_3, учня ІНФОРМАЦІЯ_4, не військовозобовязаного, раніше не судимого, жителя ІНФОРМАЦІЯ_5

зач. 1 ст. 185 КК України

ВСТАНОВИВ:

11.08.2010 року ОСОБА_3, перебуваючи в будинку ОСОБА_4, який знаходиться в с Радулино Баранівського району Житомирської області, скориставшись відсутністю сторонніх осіб, таємно викрав гроші в сумі - 460 гривень, золоті сережки 585 проби масою - 5 грам, вартістю - 630 гривень, каблучку з білого золота масою - 6 грам, вартістю - 810 гривень, чим завдав потерпілій ОСОБА_4 матеріальної шкоди на загальну суму 1900 гривень.

Підсудний ОСОБА_3 в судовому засіданні вину у вчиненому злочині визнав повністю і показав, що дізнався про те , що в с. Радулино Баранівського району Житомирської області проживає його сестра по матері ОСОБА_4. Тому він вирішив поїхати на літні канікули до неї, до цього він з нею не бачився і ніяких зв'язків не підтримував. Приїхавши в с. Радулино Баранівського району, він знайшов ОСОБА_4, остання погодилася, щоб він провів літні канікули у неї.

11.08.2010 року, скориставшись тим, що остання поїхала в м. Новоград -Волинський, а її чоловік Сергій пішов на роботу, він у будинку із серванту взяв гроші в сумі 460 гривень, золоті сережки та золоту каблучку . Із викраденим він поїхав в м. Бердичів, де наступного дня сережки та каблучку продав на ринку невідомому чоловіку за 800 гривень. Гроші витратив на свої потреби, в тому числі на покупку одягу.

Також вина підсудного ОСОБА_3 підтверджується наступними доказами, дослідженими у судовому засіданні:

-показаннями потерпілої ОСОБА_4 про те, що в кінці травня 2010 року до неї приїхав в с. Радулино Баранівського району її брат по матері ОСОБА_3 З ним вона ніяких відносин та зв'язків до цього часу не підтримувала. Приїхавши до неї, він попросив її дозволу лишитися на літні канікули, так як йому не було куди їхати. На його пропозицію вона погодилася і він залишився у них. 11.08.2010 року вона поїхала на ринок в м. Новоград - Волинський, її чоловік пішов на роботу, а коли повернулась додому, то ОСОБА_3 вже не було. Під час її відсутності вдома, останній із серванта викрав золоті сережки, каблучку, гроші в сумі 460 гривень, які не повернув;

- протоколом усної заяви про злочин, яка надійшла від ОСОБА_4, а саме:

по викрадення із її будинку грошей в сумі 460 гривень, золотих сережок та

каблучки ОСОБА_3 ( а.с. 2,4);

- довідкою про вартість викрадених золотих виробів, яка становить - сережок 630 гривень, каблучки 810 гривень (а.с. 14);

- протоколом огляду місця пригоди від 09.09.2010 року, згідно якого за місцем проживання ОСОБА_3 було виявлено та вилучено одяг, куплений останнім за

кошти , виручені від продажу викрадених золотих виробів - кросівки, шкарпетки ,

джинсові штани, дві кофти ( а.с. 12 ),

- протоколом огляду речових доказів, яким оглянуто одяг вилучений у ОСОБА_3

(а.с.34).

Суд кваліфікує умисні дії ОСОБА_3 за ч. 1 ст. 185 КК України, які виразились в таємному викраденні чужого майна (крадіжка).

Призначаючи покарання підсудному, суд враховує вимоги ст. 65 КК України.

Обставини, які обтяжують покарання підсудного ОСОБА_3 не виявлено.

Обставинами, які пом»якшують покарання підсудного ОСОБА_3, є його щире каяття , визнання вини у вчиненні злочину, вчинення злочину у неповнолітньому віці.

Підсудній ОСОБА_3 за місцем навчання та проживання характеризується негативно, викрадене не повернуто, але він вину визнав, розкаявся у вчиненому , раніше не судимий , суд також враховує думку потерпілої ОСОБА_4, яка просить суворо не карати підсудного, тому суд , враховуючи всі вищевказані обставини в сукупності, вважає, що є підстави призначити покарання у виді позбавлення волі та застосувати ст.ст. 75, 104 КК України і звільнити ОСОБА_3 від відбування покарання з випробуванням.

Речові докази: дві кофти, кросівки, штани, шкарпетки , що передані на зберігання ОСОБА_3, необхідно залишити останньому.

Цивільний позов по справі не заявлено.

Керуючись ст. ст. 323, 324 КПК України, суд

засудив:

ОСОБА_3 визнати винним у вчиненні злочину, передбаченого частиною 1 статті 185 КК України і призначити покарання за цим законом у виді 1 (одного) року позбавлення волі.

На підставі ст. 75 , ст. 104 КК України звільнити ОСОБА_3 від відбування призначеного покарання з випробуванням , якщо він протягом іспитового строку в один рік не вчинить нового злочину і виконає покладені на нього судом обов'язки.

На підставі ст.76 КК України зобов'язати ОСОБА_3 повідомляти кримінально-виконавчу інспекцію про зміну місця проживання та роботи , не виїжджати за межі України на постійне проживання без дозволу кримінально-виконавчої інспекції.

До вступу вироку в законну силу ОСОБА_3

залишити запобіжний захід - підписку про невиїзд.

Речові докази: дві кофти, кросівки, штани, шкарпетки, що передані на зберігання ОСОБА_3, залишити останньому.

Вирок може бути оскаржений до апеляційного суду Житомирської області протягом п'ятнадцяти діб з часу його проголошення через Баранівський районний суд.

Суддя : О.П.Михалюк