Справа №10-149/10 Головуючий у суді у 1 інстанції -
Номер провадження - Суддя-доповідач - ОСОБА_1
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

2010 року травня 18 дня колегія суддів судової палати з кримінальних справ апеляційного суду Сумської області в складі :

головуючого Ященка В.А.

суддів Крамаренка В.І., Матуса В.В.

з участю прокурора - Глущенко І.Л.

та адвоката ОСОБА_2Л

розглянула у відкритому судовому засіданні в місті Суми кримінальну справу за апеляцією адвоката ОСОБА_2 на постанову Зарічного районного суду м. Суми Сумської області від 26 квітня 2010р. якою відносно

ОСОБА_3,

ІНФОРМАЦІЯ_1,

громадянина України, українець,

уродженця ІНФОРМАЦІЯ_2,

мешканця ІНФОРМАЦІЯ_3,

раніше не судимого

обрано запобіжний захід у вигляді взяття під варту.

Встановила:

Слідчий слідчого відділення Зарічного ВМ СМВ УМВД України в Сумській області звернувся до Зарічного районного суду м. Суми з поданням, погодженим з заступником прокурора Зарічного районну м. Суми, про обрання запобіжного заходу у вигляді взяття під варту відносно ОСОБА_3 який вчиняв розпусні дії щодо малолітньої особи.

Зважаючи на те, що санкція ст. 156 ч.2 КК України, за якою ОСОБА_3 предявлено обвинувачення, передбачає покарання понад 3 роки позбавлення волі, він може ухилитися від слідства та суду, продовжити злочинну діяльність, слідчий і просив обрати відносно нього запобіжний захід у вигляді взяття під варту.

Постановою Зарічного районного суду м. Суми від 26 квітня 2010 року подання слідчого було задоволено і відносно ОСОБА_3 обрано запобіжний захід у вигляді взяття під варту.

В поданій апеляції адвокат ОСОБА_2 прохав постанову суду скасувати як незаконну у звязку з тим, що матеріалами справи не доведено, що ОСОБА_3 вчиняв статеві зносини з потерпілою із застосуванням насильства, а тому його дії необхідно кваліфікувати за ст. 155 КК України. Оскільки даний злочин не є тяжким, а ОСОБА_3 не ухиляється від

виконання слідчих дій і не здійснює тиску на потерпілу, він і прохає скасувати постанову суду.

Заслухавши доповідь судді, адвоката ОСОБА_2 який підтримав подану апеляцію, і прохав постанову суду скасувати, прокурора Глущенко І.Л. який вважав постанову суду законною та обґрунтованою, перевіривши матеріали справи і обговоривши доводи апеляції, колегія суддів не знаходить підстав для її задоволення.

Обираючи відносно ОСОБА_3 запобіжний захід, суд першої інстанції правильно дійшов до висновку про необхідність застосування до нього саме такого запобіжного заходу як взяття під варту, а не будь-якого іншого, тобто більш мякого заходу.

Цей висновок є обгрунтованим та таким, що відповідає вимогам закону.

При вирішенні питання про обрання запобіжного заходу судом у повному обсязі дотримані вимоги ст. ст. 148, 150, 155 КПК України, зокрема врахована тяжкість злочину, передбаченого ст. 156 ч.2 КК України, у вчиненні якого обвинувачується ОСОБА_3, за який законом передбачено покарання у вигляді позбавлення волі понад три роки, та те, що він перебуваючи на волі може переховуватись від слідства та суду, вчинити нові злочини.

Що ж стосується доводів апеляції адвоката ОСОБА_2 про те, що ОСОБА_3 має постійне місце проживання та роботу, перебуваючи на підписці про невиїзд своєчасно зявлявся до слідчих органів, не вчиняє спроб тиску на потерпілу, то колегія суддів не може прийняти до уваги як підстави для скасування постанови суду, оскільки при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу відповідно до закону, повинні врахуватися не тільки дані про особу обвинуваченого, а й тяжкість злочину у вчиненні якого обвинувачується особа та інші обставини, що характеризують особу в їх сукупності.

Зазначені в апеляції обставини не є перешкодою для обрання ОСОБА_3 заходу у вигляді взяття під варту.

На підставі наведеного, керуючись ст. ст. 362, 365, 366, 377 КПК України, колегія суддів, -

Ухвалила:

Постанову Зарічного районного суду м.Суми Сумської області від 26 квітня 2010 року про обрання ОСОБА_3 запобіжного, заходу у вигляді взяття під варту залишити без змін, а апеляцію адвоката ОСОБА_4 - без задоволення.

Судді:

ОСОБА_5 ОСОБА_1 ОСОБА_6