Провадження 1-кс/127/5370/14
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
12 листопада 2014 року м. Вінниця

Слідчий суддя Вінницького міського суду Вінницької області ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 , за участю слідчої ОСОБА_3 , скаржника ОСОБА_4 , яка діє в своїх інтересах та інтересах ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , розглянувши скаргу ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_4 на постанову слідчого відділення розслідування злочинів у сфері господарської діяльності СВ ВМВ УМВС України у Вінницькій області ОСОБА_3 від 13.05.2014 року про закриття кримінального провадження № 0000379 від 05.07.2013 року,-

В С Т А Н О В И В:
До суду надійшла зазначена скарга, в порядку ст. 303 КПК України, яку скаржники мотивували тим, що оспорювана постанова винесена упереджено, передчасно, на підставі не повно з`ясованих обставин справи, досудове розслідування проведено поверхово та необ`єктивно, з порушенням засад кримінального провадження, передбачених ст. 7 КПК України, а відтак оскаржувана постанова про закриття кримінального провадження №0000379 підлягає скасуванню як винесена незаконно.

Скаржники вказують, що кримінальне провадження №0000379 від 13.05.2014 року закрито з підстав відсутності кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.364 КК України. Однак висновок слідчого у оспорюваній постанові є передчасним, на думку скаржників в останній є багато суперечностей та невідповідностей об`єктивним обставинам справи, слідча не встановила велику кількість питань по даній справі, які б надали їй достатньо підстав для закриття кримінального провадження. Крім того, з матеріалів кримінального провадження вбачається небажання слідчої провести досудове слідство належним чином: так, повідомлення ОСОБА_3 направлене 08.05.2014 року ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_4 про закриття кримінального провадження №0000379 суперечить даті винесення вказаної постанови, яка датована 13.05.2014 року.

Допитана слідчою ОСОБА_3 в якості основного свідка соціальний працівник терцентру м. Вінниці ОСОБА_7 у кримінальному провадженні №0000379 на думку скаржників не може бути свідком, оскільки вона прийнята на роботу до терцентру лише восени 2013 року, а давала свідчення про події, які відбувалися у 2010-2011 роках, про які вона не могла знати. Також скаржники вважають, що покази свідків ОСОБА_8 та ОСОБА_9 не є об`єктивними доказами, оскільки ці дві особи самі є підозрюваними у вчиненні кримінального правопорушення, вчиненого відносно скаржників, які є інвалідами: ОСОБА_5 є інвалідом 1А групи, протягом 14 років не ходить і навіть не виходить зі своєї кімнати, потребує постійної сторонньої допомоги; ОСОБА_6 є інвалідом 1А групи, онкохворий, потребує для пересування інвалідного візка та постійної сторонньої допомоги; ОСОБА_4 є інвалідом 2 групи, має труднощі у пересуванні і потребує опори для ходьби.

Жодних об`єктивних та належних доказів слідство не здобуло: оскаржувана постанова побудована виключно на односторонніх свідченнях зацікавлених осіб, на яких скаржники вказували як на злочинців, та на осіб з наявним конфліктом інтересів. Слідча не проводила допит скаржників, не надала оцінку їх процесуальному статусу, що вже свідчить про його односторонність та упередженість.

Скаржник вказала, що слідчою не проаналізовано факт не внесення до ЄРДР інших даних у відповідності до поданої заяви про злочин ( внесені відомості лише від імені однієї заявниці - ОСОБА_5 та про вчинення лише одного кримінального правопорушення, яке передбачено ч.1 ст.364 КК України). Якщо слідча прийняла 12.07.13 року до свого провадження кримінальне провадження №0000379, де містилася заява про злочин, підписана чотирма особами ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_4 ОСОБА_10 про вчинення щодо них 47 кримінальних правопорушень, передбачених КК України одинадцятьма (поіменно названими) посадовими та службовими особами Вінницької міської ради та її виконавчих органів, а також територіального центру та посадовою особою виконавчого органу Вінницької облдержадміністрації, описаних на 14 аркушах, тобто слідча ОСОБА_3 не проаналізувала всі питання, поставлені скаржниками, хоча повинна була це зробити у відповідності до ст.40 КПК України.

Слідча, усвідомлюючи, що усі четверо заявників мають статус потерпілих в справі за поданою ними заявою про злочин, в порушення ст.214 КПК України, не внесла до ЄРДР відомості про потерпілих ОСОБА_6 , ОСОБА_4 , ОСОБА_10 та не провела розслідування щодо них. В порушення ст.55 КПК України не вручила потерпілим ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_4 , ОСОБА_10 пам`яток про процесуальні права та обов`язки потерпілих, не забезпечила право усіх чотирьох потерпілих знати про хід досудового розслідування кримінального провадження, не внесла до ЄРДР відомості про розмір збитків.

Тобто слідча винесла оскаржувану постанову, яка грунтується виключно на показаннях осіб, що вчинили кримінальне правопорушення та є зацікавленними в ухиленні від відповідальності за скоєне кримінальне правопорушення. Просила скаргу задоволити та скасувати оскаржувану постанову від 13.05.14 про закриття кримінального провадження №0000379 як незаконну.

В судовому засіданні ОСОБА_5 підтримала скаргу з викладених у ній підстав, просить її вимоги задоволити.

В судове засідання ОСОБА_5 , ОСОБА_6 не з`явилися, про час та місце розгляду клопотання були повідомлені належним чином.

Слідча СВ ВМВ УМВС України у Вінницькій області ОСОБА_3 заперечила проти задоволення скарги, пославшись на те, що постанова є обґрунтованою та винесена з дотриманням вимог КПК України. Суду пояснила, що допитати в якості свідків скаржників не виявилося можливим, оскільки при неодноразовому виїзді до місця їх проживання та намаганні поспілкуватися з ними двері квартири їй ніхто не відчинив, про що було складено рапорт від 29.07.13 року про неможливість допиту та про відмову надати документальні докази тверджень, викладених у заяві про злочин. Також до відома скаржників слідчою направлялися повістки та відповідні процесуальні документи, які можливо прослідкувати у журналі вихідної кореспонденції. На запитання головуючого підтвердила факт надіслання скаржникам поштових відправлень простою кореспонденцією. Просила відмовити у скарзі.

Суд вважає, що скарга обгрунтована та підлягає задоволенню за наступних підстав.

Відповідно до ч.2 ст.93 КПК України сторона обвинувачення здійснює збирання доказів шляхом проведення слідчих (розшукових) дій та негласних слідчих (розшукових) дій, витребування та отримання від органів державної влади, органів місцевого самоврядування, підприємств, установ та організацій, службових та фізичних осіб речей, документів, відомостей, висновків експертів, висновків ревізій та актів перевірок, проведення інших процесуальних дій, передбачених цим Кодексом.

Відповідно до ст. 284 КПК України кримінальне провадження закривається в разі, якщо:

1) встановлена відсутність події кримінального правопорушення;

2) встановлена відсутність в діянні складу кримінального правопорушення;

3) не встановлені достатні докази для доведення винуватості особи в суді і вичерпані можливості їх отримати;

4) набрав чинності закон, яким скасована кримінальна відповідальність за діяння, вчинене особою;

5) помер підозрюваний, обвинувачений, крім випадків, якщо провадження є необхідним для реабілітації померлого;

6) існує вирок по тому самому обвинуваченню, що набрав законної сили, або постановлена ухвала суду про закриття кримінального провадження по тому самому обвинуваченню;

7) потерпілий, а у випадках, передбачених цим Кодексом, його представник відмовився від обвинувачення у кримінальному провадженні у формі приватного обвинувачення;

8) стосовно кримінального правопорушення, щодо якого не отримано згоди держави, яка видала особу.

З досліджених в судовому засіданні матеріалів скарги та матеріалів кримінального провадження №0000379 встановлено, що слідча відділення розслідування злочинів у сфері господарської діяльності СВ ВМВ УМВС України у Вінницькій області ОСОБА_3 під час проведення досудового розслідування в порядку ст. 40 КПК України не виконала у повному обсязі вимог названої статті, зокрема: не допитала заявників ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_4 , ОСОБА_10 ; не надала оцінку факту не внесення до ЄРДР інших даних у відповідності до поданої заяви про злочин, оскільки внесені відомості лише від імені однієї заявниці - ОСОБА_5 та про вчинення лише одного кримінального правопорушення, яке передбачено ч.1 ст.364 КК України; не дослідила інші питання відповідно до заяви скаржників про злочин про вчинення щодо них ряду кримінальних правопорушень, передбачених КК України; не перевірила причетність до скоєння вказаних у заяві про злочин кримінальних правопорушень посадовими та службовими особами Вінницької міської ради та її виконавчих органів, а також територіального центру та посадовою особою виконавчого органу Вінницької облдержадміністрації, не прийняла мотивованого рішення щодо процесуального статусу скаржників у кримінальному провадженні, тобто, не повністю вичерпала можливості отримання доказів по справі, тощо, хоча вказані слідчі дії прямо передбачені у ст. 40 КПК України.

За наведених обставин суд вважає, що оскаржувана постанова не може залишатися в силі, а підлягає скасуванню.

На підставі наведеного, керуючись ст.ст. 303, 304, 305, 306, 307 КПК України, -

У Х В А Л И В :

Скаргу ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_4 на постанову слідчого відділення розслідування злочинів у сфері господарської діяльності СВ ВМВ УМВС України у Вінницькій області ОСОБА_3 від 13.05.2014 року про закриття кримінального провадження № 0000379 від 05.07.2013 року задоволити.

Скасувати постанову слідчого відділення розслідування злочинів у сфері господарської діяльності СВ ВМВ УМВС України у Вінницькій області ОСОБА_3 від 13.05.2014 року про закриття кримінального провадження № 0000379 від 05.07.2013 року.

Матеріали кримінального провадження № 0000379 направити в відділення розслідування злочинів у сфері господарської діяльності СВ ВМВ УМВС України у Вінницькій області для проведення додаткової перевірки.

Ухвала остаточна та оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя: