Ярмолинецький районний суд Хмельницької області
Справа № 689/2682/14-к
УХВАЛА

03 грудня 2014 року смт. Ярмолинці

Ярмолинецький районний суд Хмельницької області у складі:

головуючого - судді ОСОБА_1 ,

суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

при секретарі ОСОБА_4 ,

за участю прокурора ОСОБА_5 ,

обвинувачених: ОСОБА_6 , ОСОБА_7 ,

захисників: ОСОБА_8 , ОСОБА_9 ,

представника цивільного позивача ОСОБА_10 ,

розглянувши в підготовчому судовому засіданні обвинувальний акт у кримінальному провадженні № 0000159 за обвинуваченням:

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, уродженця с. Соколівка, жителя АДРЕСА_1 ,

у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст.27, ч.5 ст.191, ч.1 ст. 209 КК України,

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , громадянки України, уродженки та жительки АДРЕСА_2 ,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.5 ст.191 КК України,-

встановив:

Прокурор заявив клопотання про обрання щодо обвинуваченої ОСОБА_7 запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту, посилаючись на те, що злочин, в якому підозрюється ОСОБА_7 є особливо тяжким і вона може переховуватися від суду.

Представник цивільного позивача підтримав клопотання прокурора.

ОСОБА_7 та її захисник заперечили проти клопотання прокурора, однак ОСОБА_7 не заперечила щодо застосування щодо неї більш м`якого запобіжного заходу у вигляді особистого зобов`язання.

Обвинувачений ОСОБА_6 та його захисник заперечили проти клопотання прокурора, однак не заперечили щодо застосування щодо ОСОБА_7 більш м`якого запобіжного заходу у вигляді особистого зобов`язання.

Заслухавши думку сторін кримінального провадження, дослідивши надані матеріали кримінального провадження, суд дійшов до наступних висновків.

З наданих матеріалів вбачається, що ОСОБА_7 обґрунтовано підозрюється у вчиненні злочину, передбаченого ч.5 ст.191 КК України.

Відповідно до ч.ч.1,2 ст.181 КПК України домашній арешт полягає в забороні підозрюваному, обвинуваченому залишати житло цілодобово або у певний період доби. Домашній арешт може бути застосовано до особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за вчинення якого законом передбачено покарання у виді позбавлення волі.

Згідно зі змісту ст. 194 КПК України вбачається, що під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу суддя зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які передбачені пунктами 1-3 частини першої даної статті.

Так, з наданих матеріалів вбачається, що ОСОБА_7 обґрунтовано підозрюється у вчиненні злочину, передбаченого ч.5 ст.191 КК України.

Однак, в ході судового розгляду прокурор не надав доказів, які б доводили обставини, передбачені п.п. 2, 3 ч. 1 ст. 194 КПК України.

Зокрема, стороною обвинувачення не надано належних і допустимих доказів, що наявні достатні підстави вважати, що ОСОБА_7 перебуваючи на більш м`якому запобіжному заході, буде переховуватися від суду, буде незаконно впливати на свідків у цьому ж кримінальному провадженні, або зможе продовжувати займатися злочинною діяльністю, вчинить інше кримінальне правопорушення.

Відповідно до ч. 4 ст. 194 КПК України якщо при розгляді клопотання про обрання запобіжного заходу прокурор доведе обставини, передбачені пунктами 1 та 2 частини першої цієї статті, але не доведе обставини, передбачені пунктом 3 частини першої цієї статті, суд має право застосувати більш м`який запобіжний захід, ніж той, який зазначений у клопотанні.

Враховуючи доведеність прокурором обставини, що зазначена у п.1 ч.1 ст.194 КПК України (наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним кримінального правопорушення), але недоведеність обставин, передбачених п. п. 2, 3 ч. 1 ст. 194 КПК України (наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, на які вказує слідчий, прокурор, та недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів), суд приходить до висновку, що з метою забезпечення виконання ОСОБА_7 покладених на неї процесуальних обов`язків, до останньої слід застосувати більш м`який запобіжний захід у вигляді особистого зобов`язання.

Так, відповідно до ч.1 ст.179 КПК України особисте зобов`язання полягає у покладенні на підозрюваного, обвинуваченого зобов`язання виконувати покладені на нього слідчим суддею, судом обов`язки, передбачені статтею 194 цього Кодексу.

Крім того, судом враховано вагомість наявних в матеріалах справи доказів про вчинення обвинуваченим кримінального правопорушення, тяжкість покарання, що загрожує ОСОБА_7 у разі визнання її винуватою у кримінальному правопорушенні, у вчиненні якого він підозрюється, вік та стан здоров`я обвинуваченого (ст. 178 КПК України).

Вказані обставини дають достатні підстави вважати, що такий запобіжний захід як особисте зобов`язання може забезпечити належну процесуальну поведінку обвинуваченого та створити необхідні умови для встановлення об`єктивної істини по кримінальному провадженню.

Керюуючись ст.ст. 131, 132, 176-178, 179, 193, 194, 196, 314,315 КПК України, суд

ухвалив:

У задоволенні клопотання прокурора відмовити.

Застосувати до ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , яка обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.5 ст.191 КК України,- запобіжний захід у виді особистого зобов`язання.

Покласти на обвинувачену ОСОБА_7 виконання наступних обов`язків на строк 2 місяці з 03 грудня 2014 року по 02 лютого 2015 року включно, а саме:

1) не відлучатися за межі смт.Ярмолинці, Хмельницької області,

2) пвідомляти суд про зміну свого місця проживання;

3) прибувати за кожною вимогою суду.

Роз`яснити обвинуваченій, що в разі невиконання вказаних обов`язків до нього може бути застосовано більш жорсткий запобіжний захід і на нього може бути накладено грошове стягнення в розмірі від 0, 25 розміру мінімальної заробітної плати до 2 розмірів мінімальної заробітної плати.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуючий-суддя підпис

Судді підписи

Копія вірна:

Головуючий суддя ОСОБА_1