Справа № 171/1880/14-к
У х в а л а

11 липня 2014 року слідчий суддя Апостолівського районного суду Дніпропетровської області ОСОБА_1 при секретарі ОСОБА_2 за участю заявника ОСОБА_3 , представника заявника адвоката ОСОБА_4 , прокурора прокуратури Апостолівського району ОСОБА_5 , заступника начальника СВ Апостолівського РВ ОСОБА_6 , розглянувши у відкритому судовому засіданні скаргу ОСОБА_3 на постанову заступника начальника СВ Апостолівського РВ ГУМВС України в Дніпропетровській області ОСОБА_6 про закриття кримінального провадження стосовно окремої особи,

в с т а н о в и в:

07.07.2014 року потерпілий ОСОБА_3 звернувся зі скаргою на постанову про закриття кримінального провадження стосовно ОСОБА_7 до слідчого судді Апостолівського районного суду Дніпропетровської області.

В обґрунтування скарги заявник посилається на те, що 05.04.2011 року його було побито та завдано тяжких тілесних ушкоджень. За вказаним фактом було порушено кримінальну справу, до кримінальної відповідальності було притягнуто ОСОБА_8 та ОСОБА_7 03.07.2014 року заступником начальника СВ Апостолівського РВ ГУМВС України в Дніпропетровській області ОСОБА_6 винесено постанову про закриття кримінального провадження відносно ОСОБА_7 , так як слідчий вважає, що для притягнення ОСОБА_7 до кримінальної відповідальності не достатньо доказів, що не відповідає дійсності. Вважає постанову про закриття кримінального переслідування незаконною та необґрунтованою, так як ОСОБА_7 разом з ОСОБА_8 наносили йому тілесні ушкодження, але слідчий притягнув до відповідальності лише ОСОБА_8 , а ОСОБА_7 намагається звільнити від кримінальної відповідальності

В судовому засіданні заявник скаргу підтримав, просить скасувати постанову про закриття кримінального провадження від 03.07.2014 року, оскільки вважає її незаконною, так як судово-медичний експерт підтвердив у своєму висновку його показання щодо механізму завдання тілесних ушкоджень та кількості нанесених йому ударів. Вважає, що його показів та висновку СМЕ достатньо для притягнення ОСОБА_7 до кримінальної відповідальності.

Представник заявника адвокат ОСОБА_4 скаргу підтримав, просить скасувати вищевказану постанову слідчого, оскільки по даній справі тричі виносилися постанови про закриття справи відносно ОСОБА_7 , які були скасовані судом, але слідчий знову виніс аналогічну постанову, хоча досудове слідство не було проведено. Крім того, не виконана ухвала апеляційного суду щодо направлення справи для проведення досудового розслідування, тому вважає постанову слідчого сфальсифікованою.

Прокурор заперечує проти даної скарги, вважає постанову про закриття кримінального провадження законною та обґрунтованою, оскільки на досудовому слідстві були допущені грубі порушення норм КПК України слідчим ОСОБА_9 , який без порушення кримінальної справи відносно ОСОБА_7 притягнув останнього до кримінальної відповідальності за ч.2 ст.121 КК України. Вказані порушення були усунуті шляхом винесення постанови про закриття кримінального провадження відносно ОСОБА_7 , оскільки доказів вини ОСОБА_7 недостатньо для повідомлення останнього про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст.121 КК України. Постанова, яку він виніс, була скасована в зв`язку з допущеними процесуальними порушеннями, після усунення яких він дав вказівку слідчому прийняти рішення щодо закриття кримінального провадження відносно ОСОБА_7 . Всі можливі слідчі дії для встановлення обставин вчинення вищевказаного кримінального правопорушення ОСОБА_6 були виконані. 07.05.2014 року апеляційним судом Дніпропетровської області була скасована ухвала слідчого судді від 29.04.2014 року, якою було відмовлено потерпілому ОСОБА_3 у скасуванні постанови слідчого від 15.04.2014 року про закриття кримінального провадження відносно ОСОБА_7 , та скасована постанова слідчого від 15.04.2014 року. У вказаній ухвалі зазначено, що постанова слідчого від 15.04.2014 року є незаконною, оскільки слідчий дав оцінку показам потерпілого, яка не ґрунтується на нормах КПК України, тому він після отримання ухвали суду дав вказівку слідчому ОСОБА_6 детальніше вивчити матеріали справи та прийняти рішення відносно ОСОБА_7 , належним чином обґрунтувавши прийняте рішення з метою усунення недоліків попередньої постанови, при цьому досудове слідство не проводилося, матеріали кримінального провадження відносно ОСОБА_8 знаходилися і знаходяться дотепер у нього, в суді на розгляді знаходиться лише обвинувальний акт відносно ОСОБА_8 . Вважає, що підстав для скасування постанови не має, постанова є законною, обґрунтованою.

Заступник начальника СВ Апостолівського РВ пояснив суду, що ним виконані усі можливі слідчі дії для встановлення обставин вчинення злочину відносно потерпілого ОСОБА_3 . Оцінивши добуті по справі докази, він прийшов до висновку про їх недостатність для повідомлення про підозру ОСОБА_7 щодо завдання ним тяжких тілесних ушкоджень потерпілому ОСОБА_3 , тому виніс постанову про закриття кримінального провадження відносно ОСОБА_7 .

Слідчий суддя, заслухавши учасників судового провадження, дослідивши матеріали кримінального провадження № 0000182, вважає, що скарга задоволенню не підлягає з наступних підстав.

Відповідно до положень ст.ст.2, 7-9, 25 КПК України завданнями кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.

Кримінальне провадження здійснюється з додержанням принципу верховенства права, відповідно до якого людина, її права та свободи визнаються найвищими цінностями і визначають зміст і спрямованість діяльності держави.

Прокурор, керівник органу досудового розслідування, слідчий зобов`язані всебічно, повно і неупереджено дослідити всі обставини кримінального провадження, виявити як ті обставини, що викривають, так і ті, що виправдовують підозрюваного, обвинуваченого, надати їм належну правову оцінку та забезпечити прийняття законних і неупереджених процесуальних рішень. Прокурор, слідчий зобов`язані в межах свої компетенції розпочати досудове розслідування в кожному випадку в разі надходження заяви (повідомлення) про вчинення кримінального правопорушення, а також вжити всіх передбачених законом заходів для встановлення події кримінального правопорушення та особи, яка його вчинила.

Ч.1 ст.94 КПК України встановлено, що слідчий, прокурор, слідчий суддя, суд за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження, керуючись законом, оцінюють кожний доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів з точки зору достатності та взаємозв`язку для прийняття відповідного процесуального рішення.

В судовому засіданні встановлено, що 15.04.2011 року СВ Апостолівського РВ ГУМВС України в Дніпропетровській області порушено кримінальну справу відносно ОСОБА_8 за ознаками складу злочину, передбаченого ст.128 КК України.

14.12.2013 року відомості про повідомлений злочин відносно ОСОБА_8 були внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань, № кримінального провадження 0000182, правова кваліфікація ч.1 ст.121 КК України.

Під час досудового розслідування по вищевказаному кримінальному провадженню проведено огляд місця події, допитаний потерпілий ОСОБА_3 , допитані у якості свідків ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13 , ОСОБА_14 , ОСОБА_7 , ОСОБА_15 , проведено відтворення обстановки та обставин подій за участю потерпілого ОСОБА_3 , підозрюваного ОСОБА_8 , проведено судово-медичну експертизу та декілька додаткових експертиз, комісійну судово-медичну експертизу, двічі проведено одночасний допит потерпілого ОСОБА_3 та підозрюваного ОСОБА_8 , ОСОБА_3 та свідка ОСОБА_7 , проведено додатковий допит підозрюваного ОСОБА_8 , свідка ОСОБА_7 .

11.03.2013 року ОСОБА_8 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.121 КК України.

Як вбачається з матеріалів кримінального провадження, потерпілий ОСОБА_3 під час досудового слідства пояснював, що тілесні ушкодження йому заподіяли ОСОБА_8 та ОСОБА_7 , вказані пояснення ОСОБА_3 підтвердив під час одночасного допиту з ОСОБА_8 та ОСОБА_7 . Підозрюваний ОСОБА_8 пояснив, що тілесні ушкодження ОСОБА_3 наніс він один, свідок ОСОБА_7 пояснив, що ОСОБА_3 тілесних ушкоджень він не наносив. Інших доказів причетності свідка ОСОБА_7 до завдання потерпілому ОСОБА_3 тілесних ушкоджень, окрім показів самого потерпілого, в ході досудового слідства не отримано. Враховуючи, що жодна зі сторін кримінального провадження не заявляла клопотання про проведення інших слідчий дій для з`ясування обставин вищевказаного кримінального провадження, слідчий суддя приходить до висновку, що органом досудового слідства вичерпані можливості їх отримання.

03.07.2014 року заступником начальника СВ Апостолівського РВ ОСОБА_6 винесено постанову по закриття кримінального провадження відносно ОСОБА_7 на підставі п.2 ч.1 ст.284 КПК України в зв`язку з відсутністю в діях останнього ознак складу злочину, передбаченого ст.121 КК України.

Слідчим ОСОБА_6 при винесенні оскаржуваної постанови надано оцінку поясненням потерпілого ОСОБА_3 в тій частині, що тілесні ушкодження йому були нанесені не тільки ОСОБА_8 , а й ОСОБА_7 , надано оцінку висновкам судово-медичних експертиз та комісії експертів, при цьому оцінку показам потерпілого та висновкам експертів у відповідності до положень ч.1 ст.94 КПК України слідчим дано у сукупності з іншими доказами, отриманими в ході досудового слідства. Оцінивши усі зібрані по справі докази у їх сукупності слідчий прийшов до висновку про недостатність доказів для притягнення ОСОБА_7 до кримінальної відповідальності за умисне заподіяння тяжких тілесних ушкоджень ОСОБА_3 , що відповідає вимогам ч.2 ст.9, ст.110 КПК України щодо належної правової оцінки обставин кримінального провадження та прийняття законного процесуального рішення.

На підставі викладеного слідчий суддя вважає, що постанова заступника начальника СВ Апостолівського РВ ГУМВС України в Дніпропетровській області ОСОБА_6 від 03 липня 2014 року про закриття кримінального провадження відносно ОСОБА_7 у відповідності до вимог ч.2 ст.9 КПК України є законною та обґрунтованою, тому підстав для її скасування не має.

Твердження заявника ОСОБА_3 , що для притягнення ОСОБА_7 до кримінальної відповідальності достатньо його показів та висновку судово-медичного експерта, який підтвердив механізм спричинення йому тілесних ушкоджень, не ґрунтуються на законі, тому вони не беруться до уваги слідчим суддею, оскільки відповідно до ч.1 ст.94 КПК України докази оцінюються слідчим, прокурором, слідчим суддею, судом за своїм внутрішнім переконанням з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів з точки зору достатності та взаємозв`язку для прийняття відповідного процесуального рішення. Посилання потерпілого на ту обставину, що причетність ОСОБА_7 до завдання йому тілесних ушкоджень підтверджується висновком експерта, є необґрунтованим, оскільки висновком експерта підтверджується механізм завдання тілесних ушкоджень та ймовірна кількість нанесених ударів; на підставі висновку судово-медичного експерта не можливо встановити особу, яка завдала виявлені у потерпілого тілесні ушкодження.

Посилання представника заявника адвоката ОСОБА_4 на фальсифікацію оскаржуваної постанови слідчим є безпідставним, оскільки в судовому засіданні під час дослідження матеріалів кримінального провадження відносно ОСОБА_8 встановлено, що 02.07.2014 року матеріали вищевказаного кримінального провадження були направлені прокурором ОСОБА_5 до СВ Апостолівського РВ, надано вказівку проаналізувати матеріали кримінального провадження з урахуванням висновків та вимог, вказаних в ухвалі апеляційного суду від 07.05.2014 року, та дати належну правову оцінку діям ОСОБА_7 , після чого слідчим було винесено оскаржувану потерпілим постанову.

Враховуючи наведене та керуючись ст.ст. 303-307, 309, 369-372 КПК України, слідчий суддя

постановив:

У задоволенні скарги ОСОБА_3 на постанову заступника начальника слідчого відділення Апостолівського РВ ГУМВС України в Дніпропетровській області ОСОБА_6 від 03 липня 2014 року про закриття кримінального провадження відносно ОСОБА_7 відмовити.

Матеріали кримінального провадження № 0000182 повернути прокурору Апостолівського району Дніпропетровської області.

Ухвала може бути оскаржена протягом п`яти днів з дня її оголошення шляхом подачі апеляційної скарги до Апеляційного суду Дніпропетровської області.

Суддя: