печерський районний суд міста києва
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
07 грудня 2015 року слідчий суддя Печерського районного суду м. Києва ОСОБА_1 за участю секретарів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві в залі суду скаргу ОСОБА_4 на бездіяльність Генеральної прокуратури України, яка полягає у невнесенні відомостей в ЄРДР після отримання заяви про кримінальне правопорушення

В С Т А Н О В И В :

До слідчого судді надійшла скарга ОСОБА_4 на бездіяльність Генеральної прокуратури України, яка полягає у невнесенні відомостей в ЄРДР після отримання заяви про кримінальне правопорушення.

В обґрунтування поданої скарги ОСОБА_4 зазначає, що ним 13.10.2015 року на адресу Генеральної прокуратури України направлена заява про можливе вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ст. 375 КК України суддями ВВСУ однак всупереч вимогам ст. 214 КПК України, відомості з означеної заяви не були внесені до ЄРДР.

В зв`язку з викладеним, просить зобов`язати Генеральну прокуратуру України внести відомості в ЄРДР з його заяви від 13.10.2015.

У судове засідання з розгляду скарги, призначене на 07.12.2015 року, ОСОБА_4 не з`явився. За вказаних обставин, враховуючи перебування скарги з 27.10.2015 суду в провадженні суду понад встановлений ст. 306 КПК України строк розгляду, в тому числі внаслідок необхідності достатнього часу для повідомлення особи, яка подала скаргу, виходячи з принципу змагальності кримінального процесу, обов`язку учасників провадження добросовісно користуватись своїми процесуальними правами та виконувати процесуальні обов`язки, слідчий суддя вважає можливим розгляд скарги здійснити без участі ОСОБА_4 на підставі наявних матеріалів.

Представник Генеральної прокуратури України в судове засідання з розгляду скарги не з`явився, але через канцелярію суду надав заперечення, в якому заперечив проти доводів скарги, вважаючи її безпідставною, просив в задоволенні скарги відмовити, оскільки заява ОСОБА_4 направлена до прокуратури м. Києва за принципом територіальної підслідності та розглянути скаргу без участі представника Генеральної прокуратури України.

Вивчивши матеріали скарги, долучені прокурором заперечення., приходжу до наступного висновку.

За змістом ч. 1 ст. 214 КПК України, бездіяльність слідчого, прокурора, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до ЄРДР, означає невнесення відомостей про кримінальне правопорушення до ЄРДР впродовж 24 години після отримання заяви чи повідомлення про кримінальне правопорушення.

Відповідно до ч.4 ст. 214 КПК України слідчий, прокурор, інша службова особа, уповноважена на прийняття та реєстрацію заяв і повідомлень про кримінальні правопорушення, зобов`язані прийняти та зареєструвати таку заяву чи повідомлення.

У відповідності до положень ст. 218 КПК України, досудове розслідування здійснюється слідчим того органу досудового розслідування, під юрисдикцією якого знаходиться місце вчинення кримінального правопорушення.

Як встановлено з матеріалів скарги, заява ОСОБА_4 від 13.10.2015 року про можливе вчинення про можливе вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ст. 375 КК України суддями ВВСУ, яка отримана Генеральною прокуратурою України направлена до прокуратури міста Києва для проведення перевірки.

Таким чином, описане направлення заяви ОСОБА_4 за територіальним принципом відповідають положенням кримінального процесуального закону що спростовує доводи особи, яка подала скаргу про бездіяльністьГенеральної прокуратури України.

Наряду з викладеним, слідчий суддя, дослідивши матеріал скарги, приходить до наступного висновку.

Пункт 10 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 13 червня 2007 року №8 «Про незалежність судової влади», та частина п`ята статті 124 Конституції України ( 254к/96-ВР ) визначають, що судові рішення є обов`язковими до виконання на всійтериторії України і тому вважаються законними, доки вони не скасовані в апеляційному чи касаційному порядку або не переглянуті компетентним судом в іншому порядку, визначеному процесуальним законом, в межах провадження справи, в якій вони ухвалені. Органи, які вирішують питання про дисциплінарну відповідальність та відповідальність за порушення присяги судді, не наділені законом повноваженнями оцінювати законність судового рішення. Голови судів та інші судді, які обіймають адміністративні посади в судах, органи суддівського самоврядування, кваліфікаційні комісії, Вища рада юстиції, органи та посадові особи законодавчої та виконавчої влади не мають повноважень перевіряти правовий зміст судових рішень.

Крім цього, стаття 83 Закону України «Про судоустрій та статус суддів» визначає, що скасування або зміна судового рішення не тягне за собою дисциплінарної відповідальності судді, який брав участь у його ухваленні, крім випадків, коли порушення допущено внаслідок умисного порушення норм права чи неналежного ставлення до службових обов`язків.

Вивчивши, матеріали скарги, слідчий суддя приходить до висновку, що заява, на яку посилається у свій скарзі ОСОБА_4 є нічим іншим як позапроцесуальним способом оскарження судового рішення, з яким не згідний останнім та проявом тиску на суд, в тому числі шляхом подання заяви про можливе вчинення злочину суддями.

При цьому приймаючи таке рішення слідчий суддя застосовує правову позицію, викладену в рішенні ЄСПЛ «Салов протиУкраїни», відповідно до якої право на справедливий судовий розгляд, передбачений статтею 6 параграф 1 Конвенції ( 995_004 ), передбачає повагу до принципу верховенства права. Одним із основних аспектів принципу верховенства права є принцип правової певності, який передбачає , що коли рішення суду стало остаточним, воно не може бути піддано сумніву будь-яким іншим рішенням суду. Аналогічна правова позиція викладена в рішенні ЄСПЛ «Брумареску проти Румунії».

Основним завданням суду, слідчого судді при виконанні функцій судового контролю є встановлення факту, чи дійсно права і свободи людини було порушено або вони порушуються; чи було створено або створюються перешкоди для їх реалізації; чи має місце інше ущемлення прав і свобод; які перешкоди він зобов`язаний поновити або усунути для їх реалізації.

Слідчим суддею, при розгляді даної скарги не встановлено порушення Генеральною прокуратурою України будь яких прав особи, яка подала скаргу чи інших осіб при перенаправленні заяви за територіальним принципом.

За вказаних обставин приходжу до висновку про відсутність підстав для задоволення даної скарги та роз`яснити особі, яка подала скаргу право звернення з аналогічною за змістом скаргою на бездіяльність службових осіб прокуратури Київської області, за наявності до того підстав, передбачених ст. 214, 303 КПК України..

Керуючись ст. ст. 214, 216, 218, 303, 305, 306, 307,309 КПК України, слідчий суддя,
У Х В А Л И В :
В задоволенні ОСОБА_5 на бездіяльність Генеральної прокуратури України, яка полягає у невнесенні відомостей в ЄРДР після отримання заяви про кримінальне правопорушення- відмовити.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя: ОСОБА_1