Справа № 1-154/2010
Номер провадження 1-154/2010
ВИРОК

іменем України

13 липня 2010 року м.Самбір

Самбірський міськрайонний суд

в складі: головуючої - судді Кунцік О.С.

при секретарі Янушевич І.О.

з участю прокурора Паращак В.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Самборі кримінальну справу про обвинувачення ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженця ІНФОРМАЦІЯ_2, жителя ІНФОРМАЦІЯ_3, прописаного м. Самбір вул. Коперніка, 37б/28 Львівської області, українця, громадянина України, ІНФОРМАЦІЯ_4, одруженого, не працюючого, не судимого,

за ч.1 ст.185 КК України,-

встановив

ОСОБА_1 15.04.2009 року приблизно о 17 год. в м. Самборі по вул. Завокзальній Львівської області, знаходячись в приміщенні бару «Зустріч», будучи в стані алкогольного сп'яніння, після вживання спиртних напоїв разом із ОСОБА_2, скориставшись тимчасовою відсутністю останнього, який залишив на столику свій мобільний телефон марки «Nokia 2610», та маючи умисел на таємне викрадення чужого майна, таємно викрав та привласнив мобільний телефон марки «Nokia 2610» вартістю 449 гривень із стартовим пакетом «Київстар» вартістю 25 гривень на рахунку якого знаходились гроші в сумі 29 гривень, чим спричинив потерпілому ОСОБА_2 матеріальну шкоду на загальну суму 503 гривні.

В судовому засіданні підсудний ОСОБА_1 свою винуватість у вчиненні інкримінованого йому злочину визнав повністю, щиро розкаявся у скоєному та показав, що 15.04.2010 року приблизно о 13.00 год., він пішов разом із ОСОБА_3 на автовокзал м. Самбір, щоб випити пива. Будучи біля кафе «Дорожнє» він в одному із магазинів купляв собі сигарети і до нього підійшов невідомий йому мужчина, який попросив прикурити. Давши даному мужчині прикурити вони між собою розговорились та познайомились і невідомий представився як ОСОБА_1, прізвище своє він йому не називав. Постоявши ще трохи на вулиці та розмовляючи ОСОБА_1 запропонував зайти в кафе та випити. Так як вони стояли біля кафе «Дорожнє» вони троє зайшли в середину де ОСОБА_1 взяв апельсини і вони стали розпивати вино, яке він мав із собою, скільки вина вони випили йому невідомо. Будучи в даному кафе до них також підходив ОСОБА_4, якого також всі кличуть «кабан» і вживав разом з ними вино після чого кудись пішов. В кафе «Дорожнє» вони сиділи приблизно до години часу. Після чого вийшовши на вулицю ОСОБА_1 запропонував піти в інше кафе та випити по 100 грам горілки. Тоді він, ОСОБА_1 та ОСОБА_3 пішли в кафе «Зустріч», де ОСОБА_1 заказав пляшку горілки ємкістю 0,5 л. та закусити і вони стали розпивати дане спиртне. Сидячи за столом він попросив ОСОБА_1 його мобільний телефон, щоб зателефонувати своїй дружині ОСОБА_1 давши йому мобільний телефон, він вийшов на вулицю і став телефонувати, але дружина не брала трубку. Повернувшись назад в кафе «Зустріч» він повернув телефон ОСОБА_1, який він поставив на стіл біля себе і вони продовжили розпивати спиртне. Після чого ОСОБА_1 вийшов з кафе на вулицю, щоб сходити в туалет, а ОСОБА_3 пішов на електричку так як мав їхати до своєї баби в с. Хлопчиці Самбірського району Львівської області. Коли ОСОБА_1 вийшов на вулицю то він побачив на столі його мобільний телефон марки «Нокія» чорного кольору, який вирішив викрасти і забрав його із столу, поставивши собі в кишеню курточки. Тоді прийшов ОСОБА_1, який перебував в стані алкогольного сп'яніння і не замітив, що він викрав його телефон із столу, з яким вони ще випили по 50 грам горілки і ОСОБА_1 пішов на маршрутку так як їхав до м. Львів. Коли ОСОБА_1 поїхав він зустрів ОСОБА_4 і став з ним розмовляти, і через пару хвилин до них також підійшов ОСОБА_5. Під час їхньої розмови він із кишені курточки витягнув мобільний телефон марки «Нокія», та запропонував ОСОБА_5Б, щоб він взяв свій паспорт громадянина України, та заложив його у «Ломбарді», до завтрашнього дня. Під час розмови ОСОБА_5, спитався у нього чи даний мобільний телефон не є викраденим, на що він його запевнив, що ні. Виймаючи стартовий пакет із мобільного телефону, він його викинув. Віддавши даний мобільний телефон ОСОБА_5, він із ОСОБА_4, направилися до ОСОБА_5, додому за паспортом. Приблизно через дві години він зустрів у парку, м. Самбора, ОСОБА_5, ОСОБА_4, та невідомого йому мужчину, який прийшов із ними. Де під час розмови вони зайшли у бар «Оболонь», який знаходиться в парку м. Самбора. В барі вони заказали собі пляшку 0.5 л. горілки та закуску, а решту грошей в сумі 50 гривень ОСОБА_4, віддав йому. Після чого вони біля бару розійшлися по домам. Свою вину повністю визнає, потерпілому відкупив новий мобільний телефон і обіцяє більше злочинів не вчиняти. Не заперечує проти визнання недоцільним дослідження доказів щодо обставин справи.

Крім визнання підсудним своєї винуватості в інкримінованому йому злочині, його винуватість доведена показами потерпілого, матеріалами справи, які не досліджувались в судовому засіданні згідно ст. 299 КПК України.

Потерпілий ОСОБА_2 в судовому засіданні показав, що 15.04.2010 року приблизно о 11-11.30 год., він від своєї знайомої ОСОБА_6, яка проживає в ІНФОРМАЦІЯ_5, приїхав на автовокзал м. Самбора Львівської області, щоб пересісти на маршрутне таксі сполученням Самбір-Львів, так як їхав в м. Львів. Перебуваючи на автовокзалі м. Самбора, він підійшов до незнайомого мужчини, щоб прикурити сигарету. Прикуривши сигарету він з даним мужчиною стали розмовляти, який представився йому як ОСОБА_2. Під час розмови до них підійшов другий невідоий мужчина. Під час розмови він запропонував випити за знайомство і вони зайшли в кафе біля якого стояли, а саме «Дорожнє». В даному кафе вони випивали вино. Під час розпиття до них також підходили, ще якісь хлопці, які являлись знайомими ОСОБА_2. Після чого вони вийшли з даного кафе і перейшовши через дорогу зайшли в друге кафе «Зустріч», яке знаходиться на території вокзалу із сторони де зупиняються маршрутні таксі, які їдуть в м. Львів. В даному кафе, вони заказали собі пляшку 0.5 л. горілки та закуску. Присівши за столик він витягнув із кишені піджака та поставив на столик, свій мобільний телефон марки «Нокія 2610», чорного кольору, із стартовим пакетом «Київстар» № 7 на якому знаходились гроші в сумі 29 грн. Коли вони сиділи та випивали, один із хлопців на ім'я ОСОБА_2 попросив, у нього мобільний телефон, щоб передзвонити, на що він погодився. Взявши його мобільний телефон ОСОБА_2, вийшов на вулицю. Приблизно через 5 хвилин ОСОБА_2 повернувся та поставив мобільний телефон на столик біля нього. Коли вони сиділи за столиком та розпивали другий мужчина, сказав, що йому необхідно їхати в село і він пішов на електричку. Через декілька хвилин він вийшов на вулицю в туалет а мобільний телефон залишив на столику. Повернувшись за столик, він не звернув увагу чи був його мобільний телефон на столику. Випивши із ОСОБА_2, ще по 50 г. горілки, він направився на маршрутне таксі із сполученням Самбір-Львів. Доїжджаючи до м. Львова, він вирішив передзвонити, шукаючи свій мобільний телефон по кишеням він виявив його відсутність і пригадав, що свій мобільний телефон в останнє бачив коли знаходився у кафе «Зустріч» м. Самбора із мужчиною на ім'я ОСОБА_2.

Наступного дня він повернувся в м. Самбір, щоб знайти свій мобільний телефон. Перебуваючи на автовокзалі, він вирішив зайти у кафе «Зустріч», щоб спитатися у продавщиці, чи їй ніхто не залишав мобільний телефон марки «Нокія», чорного кольору. На що вона відповіла, що ніхто їй не залишав мобільного телефону. Після цього він відразу звернувся із письмовою заявою в Самбірський МВ ГУМВСУ у Львівській області, оскільки зрозумів, що мобільний телефон у нього викрав мужчина на ім'я ОСОБА_2 з яким він познайомився 15.04.2010 року на автовокзалі і з яким розпивав спиртне, коли залишив телефон на столі, а сам вийшов в туалет, а коли повернувся то телефону вже не було. Матеріальна шкода йому відшкодована в повному обсязі. Просить суворо не карати. Не заперечує проти визнання недоцільним дослідження доказів щодо обставин справи.

Оцінюючи всі зібрані та перевірені у судовому засіданні докази, суд вважає, доведеною винуватість підсудного ОСОБА_1 у таємному викраденні чужого майна (крадіжці), а саме мобільного телефону марки «Nokia 2610» вартістю 449 гривень із стартовим пакетом «Київстар» вартістю 25 гривень на рахунку якого знаходились гроші в сумі 29 гривень в потерпілого ОСОБА_2М, чим заподіяв останньому матеріальну шкоду на суму 503 гривні, а тому кваліфікація його дій за ч.1 ст.185 КК України є вірною.

При обранні міри та виду покарання підсудному, суд враховує тяжкість вчиненого ним злочину, особу підсудного, який повністю визнав свою вину, вперше притягується до кримінальної відповідальності, позитивно характеризується по місцю проживання.

При обранні міри покарання підсудному, суд враховує також думку потерпілого ОСОБА_2, який просить суворо не карати.

Як обставини, що помякшують відповідальність, суд враховує щире каяття підсудного у скоєному злочині, відшкодування шкоди заподіяної злочином.

Як обставини, що обтяжують відповідальність, вчинення злочину в стані алкогольного спяніння.

Враховуючи вищенаведене, суд вважає, що підсудному ОСОБА_1 слід обрати покарання у вигляді штрафу.

Цивільний позов не заявлено.

Судових витрат по справі не має.

Керуючись ст. ст. 323, 324 КПК України, суд,

засудив:

ОСОБА_1 визнати винним у вчиненні злочину, передбаченого ч.1 ст. 185 КК України, та засудити його за цією статтею до штрафу у розмірі 680 гривень, які стягуються в дохід держави.

Запобіжний захід відносно ОСОБА_1 до вступу вироку в законну силу, залишити без змін підписку про невиїзд з постійного місця проживання.

На вирок суду може бути подана апеляція до апеляційного суду Львівської області протягом 15 діб з моменту його проголошення через Самбірський міськрайонний суд.

Суддя