Справа № 148/1202/15-к
Провадження №11-кп/772/958/2015 Категорія: крим.
Головуючий у суді 1-ї інстанції ОСОБА_1
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ВІННИЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
23 листопада 2015 рокум. Вінниця

Апеляційний суд Вінницької області в складі:
Головуючого судді ОСОБА_2 ,
суддів: ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,
при секретарі ОСОБА_5 ,
за участю прокурора ОСОБА_6 ,
захисника - адвоката ОСОБА_7 ,
обвинуваченого ОСОБА_8 ,

розглянув у відкритому судовому засіданні в приміщенні апеляційного суду кримінальне провадження за апеляційною скаргою заступника прокурора Вінницької області ОСОБА_9 на вирок Тульчинського районного суду Вінницької області від 28 серпня 2015 року, яким
ОСОБА_8 ,
ІНФОРМАЦІЯ_1 ,
уродженець та житель

АДРЕСА_1 , громадянин України,
раніше не судимий,
визнаний винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України, з призначенням покарання у виді 5-ти років позбавлення волі з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 2 роки.
На підставі ст. 75 КК України ОСОБА_8 звільнений від відбування покарання з випробуванням, з іспитовим строком на три роки, з покладенням на нього обов`язків, передбачених п.п. 2, 3 ч.1 ст. 76 КК України, які зазначені у вироку.
Вирішено питання про судові витрати та долю речового доказу.
Згідно вироку, ОСОБА_8 10.04.2015 року близько 20:00 год., перебуваючи у стані алкогольного сп`яніння, керуючи технічно справним автомобілем «Сітроен Берлінго», державний номер НОМЕР_1 , рухаючись автомобільною дорогою сполученням м. Тульчин м. Ладижин, неподалік с. Михайлівка Тульчинського району, на заокругленні дороги ліворуч, при зміні напрямку руху, не впорався з керуванням та допустив виїзд керованого транспортного засобу за межі проїзної частини, де відбулось перекидання автомобіля.
У результаті вказаної дорожньо-транспортної пригоди пасажир автомобіля «Сітроен Берлінго» ОСОБА_10 , отримала тілесні ушкодження у вигляді важкої закритої черепно-мозкової травми, широкої гематоми у м`яких тканинах передньо-правих ділянок голови, багато скалкового перелому правої лобної кістки з переходом тріщин на інші кістки склепіння і основи черепу, широкої субдуральної гематоми, пошкоджень тканини головного мозку в правій лобній і лівій потиличній ділянках; множинних саден-поверхневих ран в ділянках обличчя, верхніх кінцівок, спини; множинних вогнищевих крововиливів у внутрішні органи і тканини. Загинула на місці пригоди, смерть наступила від важкої, об`ємної, закритої черепно-мозкової травми, що відноситься до категорії тяжких тілесних ушкоджень по критерію небезпеки для життя під час спричинення і знаходиться в безпосередньому причинному зв`язку з настанням смерті.
Водій ОСОБА_8 за вищевикладених обставин порушив вимоги п.п.2.9 а, 10.1 Правил дорожнього руху України, що знаходяться у причинному зв`язку з наслідками даної дорожньо-транспортної пригоди, а саме смертю потерпілої ОСОБА_10 .
В апеляційній скарзі заступник прокурора Вінницької області ОСОБА_9 , не оспорюючи правильності юридичної кваліфікації вчиненого ОСОБА_8 кримінального правопорушення та доведеність його вини, вважає вирок незаконним у зв`язку з неправильним застосуванням закону України про кримінальну відповідальність та невідповідністю призначеного покарання ступеню тяжкості кримінального правопорушення та особі обвинуваченого внаслідок м`якості. Вказує, що суд, звільняючи від відбування покарання ОСОБА_8 на підставі ст. 75 КК України, не дотримався роз`яснень п. 9 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 24.10.2003 року, звільнивши останнього не лише від основного а й від додаткового покарання. Враховуючи, що додаткове покарання у виді позбавлення права керування транспортними засобами, передбачене санкцією статті, за якою засуджено ОСОБА_8 , суд, звільняючи його від відбування покарання з випробуванням на підставі ст. 75 КК України, мав зазначити у вироку, від якого саме покарання звільняється особа. У зв`язку з цим, прокурор просить скасувати вирок суду першої інстанції та ухвалити новий вирок, яким визнати ОСОБА_8 винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України, та призначити покарання у виді 5-ти років позбавлення волі, з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 2 роки. На підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_8 від відбування призначеного йому основного покарання з іспитовим строком на 3 роки, з покладенням обов`язків, передбачених п.п. 2,3 ч. 1 ст. 76 КК України. В решті вирок - просить залишити без змін.
Обвинувачений ОСОБА_8 в своїх запереченнях на апеляційну скаргу заступника прокурора Вінницької області, посилаючись на її необґрунтованість, просить залишити скаргу без задоволення, а вирок районного суду без змін.
Заслухавши доповідь судді, виступи в дебатах: прокурора ОСОБА_6 , який апеляційну скаргу повністю підтримав і просив задовольнити, обвинуваченого ОСОБА_8 та його адвоката ОСОБА_7 , які заперечували проти апеляційної скарги прокурора і просили залишити вирок районного суду без змін, перевіривши матеріали кримінального провадження та обсудивши доводи поданої скарги, апеляційний суд вважає, що апеляційна скарга прокурора підлягає задоволенню з наступних підстав.
Відповідно до ст. 404 КПК України суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.
Дії ОСОБА_8 вірно кваліфіковані судом за ч.2 ст.286 КК України і в цій частині, а також в частині доведеності його вини, вирок не оскаржується.
Згідно ст.75 КК України та роз`яснень, викладених у п. 9 Постанови Пленуму Верховного Суду України №7 від 24.10.2003 року «Про практику призначення судами кримінального покарання», при звільненні особи від відбування основного покарання з випробуванням суд, відповідно до ст. 77 КК України, може призначити додаткові покарання, зокрема, позбавити права обіймати певні посади або займатися певною діяльністю, в тому числі позбавити права керування транспортними засобами, як одним з видів діяльності, про що судом зазначається в резолютивній частині вироку.
В порушення наведених вимог закону, суд у вироку звільнив ОСОБА_8 , на підставі ст.75 КК України, від відбування покарання вцілому, не зазначивши про звільнення його лише від основного покарання, чим допустив неправильне застосування закону України про кримінальну відповідальність.
Відповідно до ст. 409 КПК України неправильне застосування закону України про кримінальну відповідальність є підставою для скасування судового рішення.
На підставі викладеного, вирок районного суду стосовно ОСОБА_8 , в частині призначеного йому покарання, підлягає скасуванню з постановленням щодо нього нового вироку.

Керуючись ст. ст. 405, 407, 409, 420 КПК України апеляційний суд, -
у х в а л и в :
Апеляційну скаргу заступника прокурора Вінницької області ОСОБА_9 задовольнити.
Вирок Тульчинського районного суду Вінницького області від 28 серпня 2015 року стосовно ОСОБА_8 , в частині призначеного покарання, - скасувати.
ОСОБА_8 визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.286 КК України, і призначити йому покарання у виді 5 (п`яти) років позбавлення волі, з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 2 (два) роки.
На підставі ст.75 КК України звільнити ОСОБА_8 від відбування призначеного йому основного покарання з випробуванням, з іспитовим строком на 3 (три) роки.
Відповідно до п.п. 2, 3 ч.1 ст.76 КК України покласти на ОСОБА_8 наступні обов`язки:
-не виїжджати за межі України на постійне місце проживання без дозволу кримінально-виконавчої інспекції;
-повідомляти кримінально-виконавчу інспекцію про зміну місця проживання, роботи або навчання.
В іншій частині вирок залишити без змін.
Вирок може бути оскаржений в касаційному порядку безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом трьох місяців з моменту його проголошення.
Судді:
З оригіналом вірно: