Справа № 1-231/2011
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 жовтня 2011 року Вишгородський районний суд Київської області в складі: головуючого судці Підкурганного В.В.

при секретарі Грищенко І.В.

за участю прокурора Гризуна С.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Вишгороді справу про обвинувачення ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженця ІНФОРМАЦІЯ_2, українця, громадянина України, ІНФОРМАЦІЯ_3, не одруженого, в порядкуц статті 89 КК України раніше не судимого, офіційно не працюючого, мешканця ІНФОРМАЦІЯ_4 у вчиненні злочину, передбаченого частиною 1 статті 185 КК України,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 вчинив таємне викрадення чужого майна (крадіжку). Злочин вчинив за наступних обставин. Близько 14:00 год., 10 серпня 2011 року громадянин ОСОБА_1, зайшовши до кімнати своєї сестри ОСОБА_2, з метою таємного викрадення чужого майна з корисливих мотивів, вчинив крадіжку фотоапарата «Sony-DSС-W100», який належить ОСОБА_2

Своїми злочинними діями підсудний завдав матеріальної шкоди потерпілій у розмірі 400 грн. 00 коп.

Відповідно до вимог статті 299 КПК України, впевнившись у добровільності та істинності позиції підсудного, розяснивши йому положення статті 299 КПК України, вислухавши думку прокурора, потерпілої, захисника, які не заперечували щодо обмеження розгляду матеріалів справи, суд вважає за необхідне провести обмежене дослідження доказів по справі шляхом допиту підсудного, дослідження харакетризуючих даних щодо нього, оскільки ним не оспорюють ся кваліфікація його дій та доведеність вини.

Підсудний ОСОБА_1 щодо зазначеного не заперечував.

Потерпіла просила суворо не карати підсудного.

Прокурор вважає за можливе застосувати до підсудного міру покарання не повязану з позбавленням волі.

Допитаний в судовому засіданні підсудний повністю визнав себе винним у вчиненні інкримінованого злочину, підтвердив вищезазначені, встановлені судом обставини, в скоєному покаявся та просив суворо не карати.

Покази підсудного ОСОБА_1 під час досудового слідства і в судовому засіданні логічні Та послідовні, а тому не викликають сумніву суду у правильності розуміння ним змісту обставин злочину, добровільності та істинності його позиції.

Винність підсудного суд вважає доведеною.

Умисні дії підсудного щодо таємного викрадення чужого майна правильно кваліфіковані за частиною 1 статті 185 КК України.

При призначені покарання, відповідно до вимог статті 65 КК України, суд враховує характер і ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу підсудного.

Злочин, вчинений ОСОБА_1, є невеликої тяжкості, в порядку статті 89 КК України він раніше не судимий, за місцем проживання характеризується позитивно, на обліку у лікарів нарколога та психіатра не перебуває.

Крім того, щире каяття та активне сприяння розкриттю злочину є обставиною, яка помякшує вину підсудного.

Цивільний позов по справі не заявлявся, судові витрати по справі та речові докази - відсутні. Запобіжний захід ОСОБА_3 не обирався.

На підставі викладеного, суд вважає, що до підсудного ОСОБА_1 слід застосувати покарання у вигляді штрафу.

Таке покарання суд вважає необхідним і достатнім для виправлення підсудного та попередження нових злочинів.

Керуючись статтями 323,324 КПК України, суд,

ЗАСУДИВ:

ОСОБА_1 визнати винним у вчиненні злочину, передбаченого частиною 1 статті 185 КК України і призначити йому покарання у вигляді штрафу розміром 50 неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що складає 850 (вісімсот пятдесят) гривень.

Вирок протягом 15 діб з моменту проголошення може бути оскаржений в апеляційний суд Київської області шляхом подання апеляції через Вишгородський районний суд.

Суддя