ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Тернополя, українця, громадянина України, розлученого, з вищою освітою, не працюючого, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого,
у вчиненні злочину, передбаченого ч.1 ст.190 КК України,
Суд, з`ясувавши думку учасників судового розгляду щодо визначення обсягу доказів, що підлягають дослідженню та порядку їх дослідження, згідно ч.3 ст.349 КПК України визнав недоцільним дослідження доказів стосовно тих фактичних обставин кримінального провадження, які ніким не оспорюються, з`ясувавши при цьому, чи правильно розуміють обвинувачений та інші учасники судового провадження зміст цих обставин, чи немає сумнівів у добровільності та істинності їх позиції, а також роз`яснив їм, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оспорювати ці фактичні обставини у апеляційному порядку.
Таким чином, суд приходить до переконання про доведеність винуватості ОСОБА_5 у вчиненні кримінального правопорушення та кваліфікує його дії за ч.1 ст.190 КК України, тобто заволодіння чужим майном шляхом обману (шахрайство).
Заслухавши думку прокурора, який не заперечив щодо звільнення обвинуваченого від кримінальної відповідальності у зв`язку з примиренням з потерпілим, суд прийшов до висновку, що обвинувачений підлягає звільненню від кримінальної відповідальності, а кримінальне провадження підлягає закриттю за примиренням винного з потерпілим, виходячи з наступного.
Згідно ст.46 КК України, особа, яка вперше вчинила злочин невеликої тяжкості, звільняється від кримінальної відповідальності, якщо вона примирилася з потерпілим та відшкодувала завдані нею збитки або усунула заподіяну шкоду.
Судом встановлено, що ОСОБА_5 вперше притягується до кримінальної відповідальності і є не судимим, примирився з потерпілим, про що у судовому засіданні подано відповідні письмові заяви.
Відповідно до ст.12 КК України, злочин вчинений обвинуваченим класифікується, як злочин невеликої тяжкості.
Судом встановлено, що обвинуваченим добровільно відшкодовано потерпілому завдану матеріальну та моральну шкоду, і потерпілий претензій матеріального та морального характеру до обвинуваченого немає.
За таких обставин, суд, прийшов до висновку, що ОСОБА_5 , слід звільнити від кримінальної відповідальності за вчинений ним злочин, передбачений ч.1 ст.190 КК України у зв`язку з примиренням винного з потерпілим, а кримінальне провадження про його обвинувачення підлягає закриттю, з підстав передбачених ст.46 КК України.
З обвинуваченого ОСОБА_5 підлягають стягненню в дохід держави процесуальні витрати за проведення експертиз в даному кримінальному провадженні в сумі 1949,04 грн.
На підставі наведеного, керуючись ст.284 КПК України, ст.ст.12,46 КК України, Суд,-
п о с т а н о в и в :
ОСОБА_5 звільнити від кримінальної відповідальності за вчинення злочину, передбаченого ч.1 ст.190 КК України, у зв`язку з примиренням винного з потерпілим.
Стягнути з обвинуваченого ОСОБА_5 в дохід держави процесуальні витрати за проведення експертиз в даному кримінальному провадженні в сумі 1949,04 грн.
Накладений арешт згідно ухвали слідчого судді Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 06.03.2015 року по справі №607/3732/15-к, на автомобіль марки «VOLVO XC70» д.н.з. НОМЕР_3 номер кузова НОМЕР_4 , 2011 року випуску, який належить ОСОБА_8 скасувати.
Ухвала може бути оскаржена до апеляційного суду Тернопільської області протягом семи днів з дня її проголошення.

Головуючий суддя ОСОБА_1