Справа № 367/4382/15-к Головуючий у І інстанції ОСОБА_1
Провадження № 11-кп/780/1006/15 Доповідач у 2 інстанції ОСОБА_2
Категорія 4 30.11.2015

УХВАЛА
Іменем України
30.11.2015 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ апеляційного суду Київської області в складі

головуючого судді: ОСОБА_3 ,

суддів: ОСОБА_4 , ОСОБА_5

при секретарі : ОСОБА_6

за участю прокурора: ОСОБА_7

засудженого: ОСОБА_8

представника виправного центру ОСОБА_9

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Києві у режимі відео конференції матеріали за апеляційною скаргою засудженого ОСОБА_8 на ухвалу Ірпінського міського суду Київської області від 21 липня 2015 року, якою засудженому

ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м.Києва, українця, громадянина України

в умовно достроковому звільненню відмовлено.

В С Т А Н О В И Л А:

Вироком Солом`янського районного суду м.Києва від 15.05.2009 року ОСОБА_8 засуджено за ч.2 ст.121 КК України до покарання у виді позбавлення волі строком на 7 років.

В липні 2015 року до Ірпінського міського суду Київської області надійшло клопотання засудженого ОСОБА_8 про звільнення його від подальшого відбування покарання умовно-достроково. Клопотання мотивоване тим, що засуджений за час відбування покарання довів своє виправлення сумлінною поведінкою та ставленням до праці.

Ухвалою Ірпінського міського суду Київської області від 21 липня 2015 року в задоволенні клопотання відмовлено.

Своє рішення суд мотивував тим, що засуджений ОСОБА_8 своєю поведінкою та ставленням до праці не довів своє виправлення.

В апеляційній скарзі засуджений в якій, посилаючись на не незаконність ухвали суду першої інстанції, просив її скасувати та ухвалити нову, якою звільнити його від відбування покарання умовно-достроково.

Заслухавши суддю - доповідача, думку прокурора, який просив апеляційну скаргу відхилити; засудженого який просив апеляційну скаргу задовольнити; обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів приходить до висновку, що вона не підлягає до задоволення, виходячи з наступного.

Необхідною умовою застосування положень ст. 81 КК України є те, що засуджений сумлінною поведінкою і ставленням до праці довів своє виправлення. За змістом ст. 81 КК України умовно-дострокове звільнення засуджених від відбування покарання є правом, а не обов`язком суду.

Умовно-дострокове звільнення особи від відбування покарання повинно сприяти досягненню мети, передбаченої ст. 50 КК України, - виправленню засудженого і запобіганню вчинення нових злочинів.

Сумлінна поведінка, в розумінні ст. 81 КК України, є не тільки пасивна форма поведінки засудженого, яка полягає у стримуванні від порушень режиму відбування покарання, порушення правил внутрішнього розпорядку, вживання алкогольних напоїв, наркотичних засобів, азартних ігор, неухильне додержання загальноприйнятих норм і правил поведінки, а й активна форма його поведінки: активна участь у суспільному житті і сумлінне виконання громадських доручень у процесі відбування покарання, підвищення загального рівня, сумлінне ставлення до навчання, гарна поведінка в побуті, прагнення своєю діяльністю спокутувати вину за вчинений злочин та ін..

Сумлінне ставлення до праці, в розумінні ст. 81 КК України, є свідома участь у суспільно-корисній праці, систематичне виконання і перевиконання виробничих завдань, внесення раціоналізаторських пропозицій, винахідницькі відкриття, сумлінне виконання трудових обов`язків і дорученої роботи, якість її виконання, прагнення до вдосконалення наявного фаху, спеціальності, придбання спеціальності або підвищення ділової кваліфікації, відсутність трудових порушень, прогулів, відмов від роботи, дбайливе ставлення до довіреного майна, інструментів, суворе додержання правил охорони праці і техніки безпеки тощо.

Як вбачається з матеріалів справи, а саме з характеристики Бучанської виправної колонії №85 засуджений ОСОБА_8 з 18.06.2009 року по теперішній час відбуває покарання у Бучанській ВК №85 та за період відбування покарання мав 5 стягнень, які знаті та погашені у встановленому законом порядку.

До суспільно-корисної праці відноситься посередньо. У відношенні до представників адміністрації установи поводить себе стримано, законні вимоги виконує під постійним контролем.

Враховуючи зазначені вище обставини в сукупності, колегія суддів приходить до висновку про відсутність підстав однозначно стверджувати про виправлення засудженого ОСОБА_8 за час відбування покарання.

Відбутий ОСОБА_8 строк покарання хоч формально і узгоджується з вимогами п.2 ч.З ст.81 КК України, проте, на думку колегії суддів, є недостатнім для об`єктивного висновку щодо виправлення засудженого.

Таким чином, на думку колегії суддів, під час розгляду справи суд першої інстанції дотримався вимог кримінального процесуального закону та норм матеріального права, і обґрунтовано дійшов висновку про відсутність підстав для умовно-дострокового звільнення засудженого ОСОБА_8 від відбування покарання.

Отже, ухвала суду є законною, вмотивованою і обґрунтованою, підстав для її скасування та задоволення апеляційної скарги не вбачається.

Керуючись ст.ст.404,405,407, 419 КПК України, колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А :
Апеляційну скаргу засудженого ОСОБА_8 відхилити.

Ухвалу Ірпінського міського суду Київської області від 21 липня 2015 року відмову в задоволенні засудженого про умовно-дострокове звільнення ОСОБА_8 - залишити без змін.

Ухвала в касаційному порядку оскарженню не підлягає.

Головуючий:

Судді: