УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
24 червня 2015 року слідчий суддя Дзержинського районного суду м. Харкова ОСОБА_1 розглянувши клопотання ст. слідчого СВ Дзержинського РВ ХМУ ГУМВС України в Харківській області ОСОБА_2 , погоджене з прокурором прокуратури Дзержинського району міста Харкова ОСОБА_3 про арешт майна по кримінальному провадження внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0003076 від 17.06.2015 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 190 КК України,-
встановив:
24.06.2014 року слідчий СВ Дзержинського РВ ХМУ ГУМВС України в Харківській області ОСОБА_2 звернувся до суду з клопотанням, в якому просить накласти арешт на житлові приміщення квартири АДРЕСА_1 .
Своє клопотання обґрунтовує тим, що слідчим відділом Дзержинського районного відділу Харківського міського Управління Головного Управління міністерства внутрішніх справ України в Харківській області проводиться розслідування за заявою ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в якій він просить провести розслідування відносно того, що 03.06.2015 року йому стало відомо про те, що квартира АДРЕСА_1 , в якій він мешкав з 1989 року разом зі своєю дружиною ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 яка померла ІНФОРМАЦІЯ_3 на даний час належить громадянці ОСОБА_6 на підставі договору купівлі-продажу від 03.06.2015 року.
За даним фактом 17 червня 2015 року було розпочато досудове розслідування за номером кримінального провадження 0003076, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого частиною 3 статті 190 Кримінального кодексу України.
В ході проведення допиту потерпілим по вказаному кримінальному провадженню ОСОБА_4 надійшло клопотання про накладання арешту на майна, а саме на житлові приміщення квартири АДРЕСА_1 .
В ході слідства необхідно встановити яким чином, померла ІНФОРМАЦІЯ_3 ОСОБА_5 могла підписати та засвідчити договір купівлі-продажу квартири АДРЕСА_1 , який засвідчено приватним нотаріусом ХМНО ОСОБА_7 03.06.2015 року, чи виконано підпис від імені померлої ОСОБА_5 в договорі купівлі-продажу вищезазначеної квартири від імені самої ОСОБА_5 , які саме правові підстави для засвідчення вищезазначеного договору купівлі-продажу, в зв`язку з чим необхідно прийняти заходи відносно вищезазначеної квартири, яка в даному провадженні є предметом злочинного посягання.
Суд, дослідивши матеріали клопотання, вважає, що клопотання підлягає задоволенню.
В судове засідання слідчий не з`явився, згідно ч.2 ст.172 КПК України слідчий суддя розглядає клопотання без повідомлення підозрюваного.
Згідно з ч. 1 ст. 107 КПК України фіксація під час розгляду клопотання слідчим суддею за допомогою технічних засобів не здійснювалась.
Органом досудового розслідування Дзержинського РВ ХМУ ГУМВС України в Харківській області 17.06.2015 року внесена інформація за № 0003076 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 190 КК України.
Як встановлено слідчим суддею, попередній власник квартири ОСОБА_5 померла ІНФОРМАЦІЯ_3 , 03.06.2015 року був посвідчений договір купівлі-продажу квартири АДРЕСА_1 , який засвідчено приватним нотаріусом ХМНО ОСОБА_7 , відповідно до якого ОСОБА_5 нібито продала зазначену квартиру, ОСОБА_6 .
За змістом положень ст. 170 КПК України, арешт може бути накладено на: а) нерухоме і рухоме майно, майнові права інтелектуальної власності, гроші у будь-якій валюті готівкою або у безготівковому вигляді, цінні папери, корпоративні права; б) майно у вигляді речей, документів, грошей, якщо вони відповідають критеріям, зазначеним у ч. 2 ст. 167 КПК України, зокрема у випадку, коли вони одержані внаслідок вчинення кримінального правопорушення та (або) є доходами від них, або на які було спрямоване кримінальне правопорушення.
Згідно приписів ч. ч. 4, 5 ст. 170 КПК заборона на використання майна, а також заборона розпоряджатись таким майном можуть бути застосовані лише у випадках, коли їх незастосування може призвести до зникнення, втрати або пошкодження відповідного майна або настання інших наслідків, які можуть перешкодити кримінальному провадженню. При цьому не допускається заборона використання житлового приміщення, в якому на законних підставах проживають будь-які особи..
Відповідно до п. 1 Інформаційного листа Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 05.04.2013 року № 223-558/0/4-13, вирішуючи питання про застосування заходів забезпечення кримінального провадження слідчі судді зобов`язані, зокрема, перевіряти наявність об`єктивної необхідності та виправданість такого втручання у права і свободи особи, з`ясовувати можливість досягнення мети, на яку посилається автор клопотання, без застосування цих заходів, зважати, що обов`язок довести наявність трьох необхідних складових для застосування заходів забезпечення (ч. 3 ст. 132 КПК) покладається на слідчого та/або прокурора.
Слідчий суддя, дослідивши матеріали, якими обґрунтовувались доводи клопотання, а також розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження, приходить до висновку, що клопотання підлягає задоволенню, оскільки є загроза, що зазначена квартира буде відчужена, що може перешкодити кримінальному провадженню, а тому клопотання підлягає задоволенню.
На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 131, 132, 167, 168, 170, 171, 172, 173 КПК України, -
УХВАЛИВ:
Клопотання ст. слідчого СВ Дзержинського РВ ХМУ ГУМВС України в Харківській області ОСОБА_2 про арешт майна задовольнити.
Накласти арешт на житлові приміщення квартири АДРЕСА_1 , шляхом заборони відчуження.
Ухвала оскарженню не підлягає.
Слідчий суддя - ОСОБА_1