Березівський районний суд Одеської області
26.01.2016
Справа №494/85/16-к
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
26 січня 2016 року Березівський районний суд Одеської області
у складі судді ОСОБА_1
при секретарі ОСОБА_2 ,
за участю прокурора ОСОБА_3 ,
ОСОБА_4 ,
ІНФОРМАЦІЯ_1 , українця, громадянина України, уродженця
м. Березівка Одеської області, із середньою спеціальною
освітою, не працюючого, не одруженого, зареєстрованого
за адресою: АДРЕСА_1 ,
проживаючого за адресою:
АДРЕСА_2 , судимого 07.10.2015 року Березівським
районним судом Одеської області за ч.3 ст.185 КК України,
покарання 3 роки позбавлення волі, на підставі ст.75 КК
України звільнено від відбуття покарання з випробуванням
та встановлено іспитовий строк 2 роки, у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.122 КК України,
ВСТАНОВИВ:
27.03.2015 року після 20.00 годин ОСОБА_4 , перебуваючи напроти центрального відділення поштового зв`язку м. Березівка Одеської області, що розташоване по вул. Карла Маркса 3а у м. Березівка Одеської області зустрів ОСОБА_5 та на грунті раптово виниклої особистої неприязні до нього, діючи умисно, з метою спричинення тілесних ушкоджень, наніс удар правою рукою в область лівої частини обличчя ОСОБА_5 , чим спричинив тілесні ушкодження у вигляду закритої внутрішньочерепної травми у формі струсу головного мозку, закритого перелому лівої виличної кістки, синців обличчя, субкон`юктивальний крововилив в ліве око.
Згідно до висновку експерта № 135 Э від 16.09.2015 року виявлені у ОСОБА_5 тілесні ушкодження представляють собою єдиний комплекс закритої черепно-мозкової травми, які потягли за собою тривалий розлад здоров`я ( понад 3 тижні ) і відносяться до середньої тяжкості тілесних ушкоджень ( пункт 2.2.2 «Правил судово-медичного визначення ступеню тяжкості тілесних ушкоджень»)
Винним себе ОСОБА_4 визнав повністю, фактичні обставини справи не оспорював, пояснив, що приблизно о 20.00 годині 27.03.2015 року на грунті раптово виниклих неприязних відносин наніс ОСОБА_5 удар правою рукою у обличчя, чим спричини йому тілесні ушкодження. У вчиненому щиро розкаявся, добровільно відшкодував потерпілому матеріальні збитки.
Потерпілий ОСОБА_5 в судове засіданні не з`явився, про час і місце розгляду справи повідомлений належним чином, подав заяву про розгляд справи у його відсутності так яке претензій до обвинуваченого немає(а.с.21).
Зі згоди учасників судового провадження суд визнав недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються і справа розглядається у порядку
ч.3 ст.349 КПК України. При цьому суд з`ясував, чи правильно розуміють зазначені особи зміст цих обставин, чи немає сумнівів у добровільності їх позиції а також роз`яснив, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку.
Суд вважає вину ОСОБА_4 доказаною, кваліфікацію його дій за
ч.1 ст.122 КК України правильною, так як він скоїв середньої тяжкості тілесне ушкодження, тобто тілесне ушкодження яке не є небезпечним для життя і не потягло за собою наслідків, передбачених у статті 121 цього кодексу, але таке, що спричинило тривалий розлад здоров`я або значну стійку втрату працездатності менш як на одну третину.
Призначаючи покарання , суд враховує характер та ступінь суспільної небезпеки скоєного, особу винного, його каяття.
За таких обставин міра покарання відносно ОСОБА_4 повинна бути призначена у виді позбавлення волі.
У зв`язку з тим, що ОСОБА_4 вироком Березівського районного суду Одеської області від 07 жовтня 2015 року було визнано винним за ч.3 ст.185 КК України та призначено покарання 3 роки позбавлення волі з застосуванням ст.75 КК України та встановленням іспитового строку 2 роки, а після постановлення вироку встановлено, що він винен ще в іншому злочині, вчиненому до постановлення попереднього вироку, то у строк покарання, остаточно призначеного за сукупністю злочинів слід частково зарахувати покарання за попереднім вироком відповідно до ч.4 ст.70 КК України.
Враховуючи обставини справи, особу обвинуваченого, його щире каяття, добровільне відшкодування потерпілому завданих збитків, суд вважає за можливе застосувати до нього ст.ст.75,76 : КК України, звільнивши його від відбуття покарання.
Керуючись ст.ст., 368,370,374 КПК України,
ЗАСУДИВ:
ОСОБА_4 визнати винним у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.122 КК України і призначити покарання -
два роки позбавлення волі.
За правилами ч.4 ст70 КК України до покарання, призначеного за вказаним вироком слід частково приєднати невідбуту частину покарання за вироком Березівського районного суду Одеської області від 07 жовтня 2015 року і остаточно призначити ОСОБА_4 покарання чотири роки позбавлення волі.
Відповідно до ст.75 КК України звільнити ОСОБА_4 від відбуття покарання, встановити іспитовий строк три роки з покладанням обов`язків, передбачених п.2,3,4 ч.1 ст.76 КК України, а саме:
-не виїжджати за межі України на постійне проживання без дозволу кримінально-виконавчої інспекції,
-повідомляти кримінально-виконавчу інспекцію про зміну місця проживання, роботи, навчання,
-періодично з`являтися для реєстрації в кримінально-виконавчій інспекції.
На вирок може бути подана апеляція до апеляційного суду Одеської області протягом
тридцяти днів з моменту його проголошення.
СУДДЯ ОСОБА_6