Ухвала

іменем україни

Колегія суддів судової палати у кримінальних справах

Вищого спеціалізованого суду України

з розгляду цивільних і кримінальних справ у складі:

головуючого ОСОБА_1,
суддів ОСОБА_2, ОСОБА_3,
розглянувши у м. Києві 15 жовтня 2015 року касаційну скаргу захисника засудженого ОСОБА_4 - адвоката ОСОБА_5 на вирок Кіровського районного суду м. Кіровограда від 23 березня 2015 року та ухвалу Апеляційного суду Кіровоградської області від 02 червня 2015 року,

в с т а н о в и л а:

вироком Кіровського районного суду м. Кіровограда від 23 березня 2015 року, залишеним без зміни ухвалою Апеляційного суду Кіровоградської області від 02 червня 2015 року,

ОСОБА_4,

ІНФОРМАЦІЯ_1,

громадянина України, в силу ст. 89 КК такого, що судимості не мав,

засуджено до покарання у виді позбавлення волі за:

- ч. 3 ст. 15, ч. 3 ст. 185 КК України - на строк 3 роки;

- ч. 3 ст. 185 КК України - на строк 4 роки.

На підставі ч. 1 ст. 70 КК України шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим ОСОБА_4 остаточно призначено покарання за сукупністю злочинів у виді позбавлення волі на строк 4 роки.

Вироком районного суду ОСОБА_4 визнано винуватим у тому, що він 06 березня 2014 року приблизно о 00.00 год. незаконно проник у підвальне приміщення у під'їзді АДРЕСА_1, звідки таємно викрав належне ОСОБА_6 майно загальною вартістю 5720,32 грн, завдавши останній матеріальної шкоди на вказану суму.

Крім того, 07 березня 2014 року приблизно о 01.00 год. ОСОБА_4 повторно незаконно проник до підвального приміщення у під'їзді АДРЕСА_1, звідки таємно викрав належне ОСОБА_7 майно загальною вартістю 4880,10 грн, завдавши останній матеріальної шкоди на вказану суму.

Також, 11 березня 2014 року приблизно о 00.30 год. ОСОБА_4 повторно незаконно проник до підвального приміщення у буд. АДРЕСА_2, звідки таємно викрав належне ОСОБА_8 майно загальною вартістю 6107,76 грн, завдавши останній матеріальної шкоди на вказану суму.

Крім того, 23 березня 2014 року приблизно о 01.00 год. ОСОБА_4 повторно незаконно проник до підвального приміщення у під'їзді АДРЕСА_1, звідки таємно викрав належне ОСОБА_6 майно загальною вартістю 1934,36 грн, завдавши останній матеріальної шкоди на вказану суму.

Також, 27 квітня 2014 року приблизно о 01.00 год. ОСОБА_4 повторно незаконно проник до підвального приміщення у корп. АДРЕСА_3, звідки таємно викрав належне ОСОБА_9 майно загальною вартістю 704,57 грн, завдавши останньому матеріальної шкоди на вказану суму.

Крім того, 11 червня 2014 року приблизно 01.30 год. ОСОБА_4 повторно незаконно проник до підвального приміщення у підʼїзді АДРЕСА_4, звідки таємно викрав належне ОСОБА_10 майно загальною вартістю 163,80 грн, завдавши останньому матеріальної шкоди на вказану суму.

Також, 17 червня 2014 року приблизно о 00.30 год. ОСОБА_4 повторно незаконно проник до підвального приміщення у підʼїзді АДРЕСА_5, звідки таємно викрав належне ОСОБА_11 майно загальною вартістю 451,50 грн, однак не вчинив усіх дій, які вважав необхідними для доведення злочину до кінця, оскільки був виявлений мешканкою будинку ОСОБА_12

Крім того, 29 листопада 2014 року приблизно о 13.40 год. ОСОБА_4 незаконно проник до відокремленої частини підвального приміщення, розташованого біля підʼїзду АДРЕСА_6, звідки таємно викрав належне ОСОБА_13 майно загальною вартістю 321,37 грн, однак не вчинив усіх дій, які вважав необхідними для доведення злочину до кінця, оскільки був виявлений мешканцем будинку ОСОБА_14

Також, 13 червня 2014 року приблизно о 10.00 год. ОСОБА_4 біля повторно незаконно проник до відокремленої частини підвального приміщення, розташованого біля підʼїзду АДРЕСА_7, звідки таємно викрав належне ОСОБА_15 майно загальною вартістю 2321,45 грн, завдавши останньому матеріальної шкоди на вказану суму.

Цього ж дня приблизно о 19.00 год. ОСОБА_4 повторно незаконно проник до підвального приміщення, розташованого біля підʼїзду АДРЕСА_7, звідки таємно викрав належне ОСОБА_16 майно загальною вартістю 364,12 грн, завдавши останньому матеріальної шкоди на вказану суму.

Крім того, 30 серпня 2014 року приблизно о 01.00 год. ОСОБА_4 повторно незаконно проник у відокремлену частину підвального приміщення у АДРЕСА_8, звідки таємно викрав належне ОСОБА_17 майно загальною вартістю 1304,58 грн, завдавши останньому матеріальної шкоди на вказану суму.

Також, 05 вересня 2014 року приблизно о 23.00 год. ОСОБА_4 повторно незаконно проник до відокремленої частини підвального приміщення у корп. АДРЕСА_9, звідки таємно викрав належне ОСОБА_18 майно загальною вартістю 1738,80 грн, завдавши останньому матеріальної шкоди на вказану суму.

Крім того, 03 жовтня 2014 року приблизно о 04.30 год. ОСОБА_4 повторно незаконно проник до підсобного приміщення, яке розташоване на першому поверсі буд. АДРЕСА_10, звідки таємно викрав належне ОСОБА_19 майно загальною вартістю 1083,33 грн, завдавши останньому матеріальної шкоди на вказану суму.

Також, 25 жовтня 2014 року приблизно о 15.30 год. ОСОБА_4 повторно незаконно проник до підсобного приміщення, яке розташоване на першому поверсі підʼїзду АДРЕСА_11, звідки таємно викрав належне ОСОБА_20 майно загальною вартістю 2373,70 грн, завдавши останній матеріальної шкоди на вказану суму.

Крім того, 15 листопада 2014 року приблизно о 06.00 год. ОСОБА_4 повторно незаконно проник до тамбурного приміщення, яке розташоване поряд із квартирою АДРЕСА_12, звідки таємно викрав належне ОСОБА_21 майно загальною вартістю 3411,70 грн, завдавши останньому матеріальної шкоди на вказану суму.

Захисник у касаційній скарзі ставить вимогу про зміну оскаржуваних судових рішень в частині призначеного ОСОБА_4 покарання шляхом його пом'якшення та звільнення засудженого від його відбування на підставі ст. 75 КК України. Вказує на невідповідність призначеного покарання тяжкості вчинених кримінальних правопорушень та особі засудженого.

Перевіривши доводи, наведені в касаційній скарзі, та долучені до неї копії судових рішень, колегія суддів дійшла висновку, що необхідно відмовити у відкритті провадження за скаргою, оскільки з наведених документів убачається, що підстави для задоволення скарги відсутні.

Висновок суду про доведеність винуватості ОСОБА_4 у вчиненні зазначених у вироку кримінальних правопорушень та правильність кваліфікації його дій за ч. 3 ст. 15, ч. 3 ст. 185, ч. 3 ст. 185 КК України у касаційній скарзі не оспорюються.

Доводи захисника про невідповідність призначеного ОСОБА_4 покарання тяжкості кримінальних правопорушень та його особі внаслідок суворості, а також щодо необхідності застосування до нього положень ст. 75 КК України колегія суддів вважає безпідставними.

При призначенні ОСОБА_4 покарання суд першої інстанції врахував тяжкість вчинених кримінальних правопорушень, дані про особу ОСОБА_4, який за місцем проживання характеризується позитивно, офіційно не працює та не одружений, на обліках у лікарнях не перебуває, в силу ст. 89 КК України є таким, що судимостей не мав.

Крім того, судом зважено на відсутність обтяжуючих покарання обставин та наявність обставин, що пом'якшують покарання, якими визнано щире каяття та повне визнання вини.

Взявши до уваги зазначені дані, а також з урахуванням того, що ОСОБА_4 вчинив низку тяжких корисливих злочинів, завдану потерпілим шкоду не відшкодував, зваживши на думку потерпілих, які наполягали на призначенні суворого покарання, суд першої інстанції обґрунтовано дійшов висновку, що призначення покарання у виді позбавлення волі з реальним його відбуванням буде необхідним і достатнім для досягнення мети покарання, що несе в собі, крім кари, ще й виправлення засудженого та запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень.

В подальшому суд апеляційної інстанції погодився з рішенням суду першої інстанції, у тому числі щодо відсутності підстав для застосування до ОСОБА_4 положень статей 69, 75 КК України, та залишив його без зміни.

Свій висновок апеляційний суд переконливо мотивував в ухвалі, і вважати його необґрунтованим чи сумнівним підстав немає. Це рішення відповідає вимогам ст. 419 КПК України.

Підстав вважати призначене ОСОБА_4 покарання несправедливим унаслідок суворості, як і підстав для застосування до нього положень ст. 75 КК України, як на цьому наполягає захисник, колегія суддів не вбачає. До того ж, як убачається зі змісту оскаржуваних судових рішень, обставини, на які посилається захисник в обґрунтування вимог про необхідність пом'якшення призначеного ОСОБА_4 покарання та застосування до нього положень ст. 75 КК України, в повному обсязі були враховані судами першої та апеляційної інстанцій.

З огляду на наведене, колегія суддів вважає, що призначене ОСОБА_4 покарання є справедливим і повністю відповідає вимогам ст. 65 КК України.

Таким чином, підстави для задоволення касаційної скарги захисника відсутні.

Керуючись ч. 2 ст. 428 КПК України, колегія суддів

п о с т а н о в и л а:

відмовити захиснику ОСОБА_5 у відкритті касаційного провадження за її касаційною скаргою на вирок Кіровського районного суду м. Кіровограда від 23 березня 2015 року та ухвалу Апеляційного суду Кіровоградської області від 02 червня 2015 року щодо засудженого ОСОБА_4.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді:

_________________ ОСОБА_1________________ ОСОБА_2___________________ ОСОБА_3