АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МІСТА КИЄВА
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 вересня 2015 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Апеляційного суду міста Києва у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

суддів ОСОБА_2 ,
ОСОБА_3 ,
при секретарі ОСОБА_4 ,
з участю прокурора ОСОБА_5 ,
обвинуваченого ОСОБА_6 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду в м. Києві кримінальне провадження №0001611 за апеляційною скаргою обвинуваченого ОСОБА_6 на вирок Оболонського районного суду м. Києва від 28 травня 2015 року відносно

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Києва, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , раніше судимого:
- 04.04.2011 року Оболонським районним судом м. Києва за ч. 1 ст. 186 КК України на 2 роки позбавлення волі, із застосуванням ст. 75 КК України, з іспитовим строком на 2 роки, 15.10.2011 року постановою Оболонського районного суду м. Києва скасовано звільнення від відбування покарання та направлено засудженого для відбування призначеного вироком покарання, 16.11.2012 року постановою Піщанського районного суду Вінницької області звільненого умовно-достроково на невідбуту частину покарання на 11 місяців 5 днів;
- 05.11.2014 року Оболонським районним судом м. Києва за ч. 2 ст. 15, ч. 2 ст. 185, ч. 1 ст. 309, ч. 2 ст. 185, ст. 71 КК України на 2 роки 6 місяців позбавлення волі,

обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 15, ч. 2 ст. 185 КК України,

_________________________________________________________________
Справа №11-кп/796/1289/2015 Головуючий у першій інстанції ОСОБА_7
Категорія: ч. 2 ст. 185 КК України Доповідач ОСОБА_1

в с т а н о в и л а:

Вироком Оболонського районного суду м. Києва від 28 травня 2015 року ОСОБА_6 визнано винуватим у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 15, ч. 2 ст. 185 КК України, та йому призначено покарання у виді 2 років позбавлення волі.

На підставі ст.ст. 71, 72 КК України, за сукупністю вироків частково приєднано до призначеного за цим вироком покарання невідбуту частину покарання за вироком Оболонського районного суду м. Києва від 05.11.2014 року та остаточно призначено ОСОБА_6 покарання у виді 3 років 3 місяців позбавлення волі.

Цим же вироком вирішено питання щодо речових доказів.

Як встановив суд у вироку, ОСОБА_6 , маючи намір на повторне таємне викрадення чужого майна, 18 лютого 2015 року біля 19 год., знаходячись в приміщенні магазину «Спортмастер Дисконт», розташованому ТЦ «Альтацентр» за адресою: м. Київ, пр. Московський, 11-а, діючи умисно, таємно, з корисливих мотивів, з метою власного збагачення, шляхом вільного доступу, впевнившись у тому, що за його діями ніхто зі сторонніх осіб не спостерігає, взяв з торгівельної вітрини чоловіче спортивне взуття (кеди), арт. 351038-РОР, вартістю 399 грн. 17 коп., що належить ТОВ «Спортмастер-Україна», та загорнувши їх у згорток фольги, заздалегідь підготовлений та принесений ним, поклав викрадене майно до своєї сумки, яка весь час була при ньому, та направився до виходу з магазину «Спортмастер Дисконт».

Виконавши всі дії, які ОСОБА_6 вважав необхідними для повторного таємного викрадення чужого майна (крадіжки), останній вийшов за лінії кас магазину «Спортмастер Дисконт», однак свій намір до кінця не довів з причин, які не залежали від його волі, оскільки спрацювала сигнальна рамка лінії контролю, яка розташована на виході із вищезазначеного магазину, та ОСОБА_6 був зупинений працівником даного магазину, а викрадене майно було вилучено.

На вказаний вирок суду обвинувачений ОСОБА_6 подав апеляційну скаргу, в якій, вважаючи вирок суду незаконним в частині призначеного покарання, просить пом`якшити його, зменшивши на 1 рік.

В обґрунтування своїх вимог зазначає, що призначене судом покарання є надто суворим та призначенебез врахування таких пом`якшуючих обставин, як стан його здоров`я, оскільки у нього вроджений порок серця, хвора печінка (гепатит), панкреатит, та наявність хворої матері пенсійного віку.

Заслухавши доповідь судді, пояснення обвинуваченого на підтримку доводів апеляційної скарги, прокурора, який заперечував проти її задоволення, провівши судові дебати, заслухавши останнє слово обвинуваченого, перевіривши матеріали кримінального провадження та доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга обвинуваченого задоволенню не підлягає, з наступних підстав.

За приписами ч. 1 ст. 404 КПК України, суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.

Відповідно до вимог ч. 2 ст. 394 КПК України, висновки суду першої інстанції про доведеність винуватості ОСОБА_6 у вчиненні кримінального правопорушення за обставин, викладених у вироку, перевірці колегією суддів не підлягають, оскільки фактичні обставини кримінального провадження учасниками судового провадження в суді першої інстанції не оспорювалися і докази щодо них, відповідно до вимог ч. 3 ст. 349 КПК України, не досліджувались.

За встановлених судом фактичних обставин, дії ОСОБА_6 правильно кваліфіковані за ч. 2 ст. 15, ч. 2 ст. 185 КК України, як закінчений замах на таємне викрадення чужого майна (крадіжку), вчинену повторно, яку не було закінчено з причин, які не залежали від його волі.

Всупереч тверджень апелянта, міра покарання призначена ОСОБА_6 з дотриманням вимог ст. 65 КК України.

Так, при призначенні обвинуваченому покарання суд першої інстанції врахував ступінь тяжкості вчиненого ним злочину, який відноситься до категорії злочинів середньої тяжкості, дані про особу ОСОБА_6 , який раніше притягувався до кримінальної відповідальності, негативно оцінює свої дії, за місцем проживання характеризується формально позитивно, має незадовільний стан здоров`я. Належним чином при цьому враховано судом і обставину, що пом`якшує покарання, - щире каяття, а також - рецидив злочину, як обставину, що обтяжує покарання.

З урахуванням зазначеного колегія суддів вважає, що суд першої інстанції прийшов до правильного висновку про необхідність призначити ОСОБА_6 покарання саме у виді позбавлення волі, так як його виправлення, перевиховання та попередження вчинення ним нових злочинів не можливе без ізоляції від суспільства, а з урахуванням того, що ОСОБА_6 не відбув покарання, призначене вироком Оболонського районного суду м. Києва від 05.11.2014 року, остаточне покарання визначив ОСОБА_6 на підставі ст.ст. 71, 72 КК України, за сукупністю вироків, частково приєднавши невідбуту частину покарання за попереднім вироком.

Вимоги обвинуваченого щодо врахування стану його здоров`я та наявності в нього хворої матері пенсійного віку, як підстав для пом`якшення призначеного йому судом покарання, не можуть бути задоволені, оскільки наявність у ОСОБА_6 хворої матері, яка є пенсіонеркою, об`єктивними даними кримінального провадження не підтверджено, а стан здоров`я обвинуваченого було враховано судом при призначенні ОСОБА_6 покарання, яке до того ж визначено з урахуванням того, що ОСОБА_6 новий злочин вчинив протягом невідбутої частини покарання за попереднім вироком, а тому таке покарання за своїм видом і розміром є необхідним і достатнім для його виправлення та перевиховання.
За викладеним вище, не маючи інших приводів та підстав для скасування чи зміни вироку, визнаючи його законним та обґрунтованим, колегія суддів вважає за необхідне залишити вирок суду першої інстанції без зміни, а апеляційну скаргу обвинуваченого ОСОБА_6 без задоволення.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 404, 407 КПК України, колегія суддів, -

у х в а л и л а:

апеляційну скаргу обвинуваченого ОСОБА_6 залишити без задоволення, а вирок Оболонського районного суду м. Києва від 28 травня 2015 року відносно ОСОБА_6 без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення, на неї може бути подана касаційна скарга до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом трьох місяців з дня її проголошення.

Судді:

______________________ _____________________ _____________________

ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3