Справа № 196/1520/15-к
№ провадження 1-кп/196/5/2016
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 лютого 2016 року смт. Царичанка Дніпропетровської області

Царичанський районний суд Дніпропетровської області в складі головуючого - судді ОСОБА_1 , з участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , прокурора Царичанського відділу Новомосковської місцевої прокуратури Дніпропетровської області ОСОБА_3 , обвинуваченого ОСОБА_4 , його захисника - адвоката ОСОБА_5 , потерпілого ОСОБА_6 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в смт. Царичанка Дніпропетровської області кримінальне провадження, внесене в Єдиний реєстр досудових розслідувань за №0000589 від 29.09.2015 року стосовно ОСОБА_4 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця села Кравцівка Царичанського району Дніпропетровської області, одруженого, громадянин України, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ), який обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 185 ч.3 КК України,

ВСТАНОВИВ:

29.09.2015 року ОСОБА_7 (матеріали стосовно якого виділені в окреме провадження), достовірно знаючи про те, що на території домоволодіння належного потерпілому ОСОБА_6 , розташованого по АДРЕСА_1 , знаходиться належне ОСОБА_6 майно, а саме автомобільний причеп марки ПВА 1 2005 року випуску, д/н НОМЕР_1 , в якому знаходився пластиковий куб ємністю 1000 літрів із дизельним паливом в кількості 560 літрів, на якому був встановлений електронасос марки DC-TECH 40, діючи з корисливих мотивів, вирішив викрасти вказане майно.

Після чого, 29.09.2015 року близько 03 год. 00 хв. ОСОБА_4 за домовленістю із ОСОБА_7 , про надання останньому допомоги в транспортуванні автомобільного причепа, приїхав на власному автомобілі марки ВАЗ-210994 д/н НОМЕР_2 на перехрестя вул. Фонтанної та вул. Транспортної в смт. Царичанка Царичанського району Дніпропетровської області, де його чекав ОСОБА_7 , який запропонував ОСОБА_4 здійснити крадіжку вищевказаного майна та при цьому використати як знаряддя вчинення злочину належний ОСОБА_4 автомобіль марки ВАЗ-210994 д/н НОМЕР_2 .

На пропозицію ОСОБА_7 . ОСОБА_4 погодився, тим самим вступив із останнім у злочинну змову на таємне викрадення чужого майна, а саме: автомобільного причепу марки ПВА 1, 2005 року випуску, д/н НОМЕР_1 , в якому знаходився пластиковий куб ємністю 1000 літрів із дизельним паливом в кількості 560 літрів, на якому був встановлений електронасос марки DC-TECH 40.

Після чого, 29.09.2015 року близько 03 год. 30 хв., точного часу слідством не встановлено, діючи з корисливою метою, виконуючи умови попередньої змови, ОСОБА_4 на власному автомобілі ВАЗ-210994 д/н НОМЕР_2 прибув на вул. Соснову, до домоволодіння АДРЕСА_1 , належного ОСОБА_6 , де останнього вже чекав ОСОБА_7 .

ОСОБА_4 та ОСОБА_7 , реалізовуючи свій злочинний намір, діючи з корисливою метою, виконуючи умови попередньої змови, переконавшись, що за їхніми діями ніхто не спостерігає, розпочали реалізовувати свій злочинний намір направлений на викрадення майна, а саме: автомобільного причепу марки ПВА 1, 2005 року випуску, д/н НОМЕР_1 , в якому знаходився пластиковий куб ємністю 1000 літрів із дизельним паливом в кількості 560 літрів, на якому був встановлений електронасос марки DC-TECH 40, для чого ОСОБА_4 під`їхав своїм автомобілем до розташованого на огородженій території вказаного домоволодіння автомобільного причепу марки ПВА 1, 2005 року випуску, д/н НОМЕР_1 , в якому знаходився пластиковий куб ємністю 1000 літрів з дизельним паливом в кількості 560 літрів, на якому був встановлений електронасос марки DC-TECH 40, де ОСОБА_4 разом із ОСОБА_7 під`єднали вказаний причеп із вантажем до причепного пристрою на автомобілі ОСОБА_4 , та, сівши у автомобіль, разом виїхали на вул. Соснову та зникли з місця події з причепом марки ПВА 1, 2005 року випуску, д/н НОМЕР_1 , в якому знаходився пластиковий куб ємністю 1000 літрів із дизельним паливом в кількості 560 літрів, на якому був встановлений електронасос марки DC-TECH 40, заховавши викрадене майно в лісосмузі поблизу с. Рудка Царичанського району Дніпропетровської області, тим самим умисно таємно викрали майно, належне ОСОБА_6 .

В подальшому, 29.09.2015 року близько 18 год. 30хв. ОСОБА_4 разом із ОСОБА_7 продали ОСОБА_8 мешканцю с. Рудка Царичанського району Дніпропетровської області за 9280,00 грн. пластиковий куб ємністю 1000 літрів та дизельне паливо в кількості 560 літрів, тим самим розпорядились викраденим майном на власний розсуд.

Відповідно до висновку товарознавчої експертизи від 12 жовтня 2015 року, загальна вартість викраденого у ОСОБА_6 майна становить 20120 грн. (двадцять тисяч сто двадцять гривень), з яких вартість причепу до легкового автомобіля марки ПВА 1, 2005 року випуску, д/н НОМЕР_1 становить 9160 грн. (дев`ять тисяч сто шістдесят гривень), пластикова ємність місткістю 1000 літрів в металевій обрешітці із електричним насосом марки DC-TECH 40 становить 10960 грн. (десять тисяч дев`ятсот шістдесят гривень).

Відповідно до рахунку фактури № 0001051 від 10 лютого 2015 року вартість дизельного палива становить 15.83 грн. за 1 літр. Тобто вартість 560 л. дизельного палива становить 8586,67 грн. (вісім тисяч п`ятсот вісімдесят шість гривень шістдесят шість копійок).

Своїми умисним діями ОСОБА_4 , завдав потерпілому ОСОБА_6 матеріальну шкоду на загальну суму 28706,67 грн. (двадцять тисяч сто двадцять гривень).

Таким чином, ОСОБА_4 , вчинив таємне викрадення чужого майна (крадіжку) поєднану із проникненням до території домоволодіння по АДРЕСА_1 , вчинену за попередньою змовою групою осіб, тобто вчинив злочин, передбачений ст. 185 ч. 3 КК України.

На підтвердження викладених фактичних обставин кримінального правопорушення стороною обвинувачення надано такі документи: витяг з кримінального правопорушення (на 1 арк.); протокол прийняття заяви про вчинене кримінальне правопорушення (на 1 арк.); доручення про проведення досудового розслідування (на 1 арк.); повідомлення про початок досудового розслідування (на 1 арк.); постанова про призначення групи прокурорів у кримінальному провадженні (на 1 арк.); протокол огляду місця події з фототаблицями (на 9 арк.); план-схема до протоколу огляду (на 1 арк.); протокол огляду (на 4 арк.); заява ОСОБА_4 про дозвіл на огляд автомобіля (на 1 арк.); протокол огляду транспортного засобу (на 4 арк.); копія техпаспорту автомобіля ВАЗ 210994 (на 1 арк.); заява про залучення до провадження як потерпілого (на 1 арк.); постанова про залучення потерпілого (на 1 арк.); зберігальна розписка (на 1 арк.); постанова про залучення до провадження речового доказу (на 1 арк.); постанова про призначення судово-товарознавчої експертизи (на 1 арк.); висновок експерта від 05 жовтня 2015 року (на 3 арк.); рахунок-фактура від 10.02.2015 року (на 1 арк.); копія паспорта громадянина України (на 1 арк.); довідка УІТ (на 2 арк.); довідка з КЗ "Царичанська ЦРЛ ДОР" (на 1 арк.); повідомлення про підозру (на 5 арк.); протокол роз`яснення права на захист (на 1 арк.); протокол проведення слідчого експерименту (на 4 арк.); постанова про оголошення в розшук підозрюваного ОСОБА_7 (на 3 арк.); постанова про виділення матеріалів досудових розслідувань від 06.12.2015 року (на 4 арк.).

Обвинувачений ОСОБА_4 свою вину в інкримінованому йому злочині за ст. 185 ч.3 КК України визнав повністю.

В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 стверджував, що повністю розуміє свої права та характер обвинувачення за ст. 185 ч.3 КК України, визнав себе винуватим у пред`явленому обвинуваченні, а при визначенні виду покарання та інших заходів, які будуть застосовані до нього у разі ухвалення обвинувального вироку, просив врахувати його каяття та добровільне відшкодування завданого збитку.
Потерпілим ОСОБА_6 претензій не заявлено, так як шкода відшкодована, у питанні визначення покарання обвинуваченому повністю поклався на розсуд суду, але висловив прохання не пов`язувати покарання з позбавленням волі.

Кримінальне правопорушення, яке вчинив обвинувачений ОСОБА_4 за ст. 185 ч.3 КК України відповідно до ст. 12 КК України відноситься до категорії тяжких злочинів.

Допитаний в судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 , визнавши свою вину в скоєнні протиправного діяння, дав показання про вчинене і не заперечував фактичних обставин справи, як вони викладені в обвинувальному акті.

Враховуючи, що учасники судового засідання не заперечували проти визнання недоцільним дослідження доказів стосовно фактичних обставин справи, які ними не оспорюються, що обвинувачений ОСОБА_4 та інші учасники судового провадження правильно розуміють зміст цих обставин і не виникає сумнівів у добровільності й істинності їх позицій, а також усвідомлення ними, що в такому випадку позбавляються права оспорювати ці фактичні обставини справи в апеляційному порядку, суд відповідно до частини третьої ст. 349 КПК України розглянув справу за правилами, передбаченими даною нормою.

Вивчивши правові позиції сторін, надані суду докази та з`ясовані в судовому засіданні обставини, суд прийшов до переконання, що кваліфікація протиправного діяння, вчиненого ОСОБА_4 за ст. 185 ч.3 КК України, є вірною.

Оцінюючи зазначене, суд дійшов висновку про те, що винуватість ОСОБА_4 у вчиненні злочину, передбаченого ст. 185 ч.3 КК України, доведена повністю.

При призначенні обвинуваченому покарання, яке є необхідним і достатнім для його виправлення та попередження нових злочинів, суд у відповідності зі ст. 65 КК України враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.

Відповідно до вимог ст. 67 КК України обтяжуючих обставин судом не встановлено.

Обставинами, які пом`якшують покарання, суд визнає щире каяття, добровільне відшкодування завданого збитку та сприяння розкриттю злочину.
Приймаючи до уваги всі обставини, враховуючи ступінь тяжкості скоєного злочину, відсутність обставин, що обтяжують покарання, за наявності кількох обставин, що пом`якшують покарання та знижують ступінь тяжкості вчиненого, погоджуючись з прокурором, суд прийшов до переконання, що виправлення та перевиховання обвинуваченого ОСОБА_4 можливе без ізоляції його від суспільства, а тому необхідно призначити покарання в межах санкції частини статті, за якою кваліфіковано його діяння, обравши покарання у виді трьох років шести місяців позбавлення волі, при цьому дійшовши висновку, що на підставі ст. 75 КК України ОСОБА_4 слід звільнити від відбування покарання з випробуванням, встановивши іспитовий строк два роки.

На підставі ст. 76 КК України слід покласти на ОСОБА_4 такі обов`язки: не виїжджати за межі України на постійне проживання без дозволу кримінально-виконавчої інспекції, повідомляти кримінально-виконавчу інспекцію про зміну місця проживання чи роботи; періодично з`являтися для реєстрації в кримінально-виконавчій інспекції.

Цивільний позов не заявлено.

Матеріали, що були надані суду під час судового розгляду, слід залишити в справі.

Вирішуючи питання про відшкодування процесуальних витрат стосовно проведених в межах кримінального провадження судових експертиз суд приходить до висновку, що їх відповідно до ч.2 ст. 122 КПК України та ч. 2 ст. 15 Закону України "Про судову експертизу" необхідно віднести на рахунок коштів Державного бюджету України.

Керуючись ст. ст. 373, 374 КПК України, суд

УХВАЛИВ:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнати винним у пред`явленому обвинуваченні і відповідно до ст. 185 ч.3 КК України призначити покарання у виді позбавлення волі строком 3 (три) роки 6 (шість) місяців.

На підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_4 від відбування покарання з випробуванням, встановивши іспитовий строк два роки.

На підставі ст. 76 КК України покласти на ОСОБА_4 такі обов`язки: не виїжджати за межі України на постійне проживання без дозволу кримінально-виконавчої інспекції, повідомляти кримінально-виконавчу інспекцію про зміну місця проживання чи роботи; періодично з`являтися для реєстрації в кримінально-виконавчій інспекції.

Матеріали, що були надані суду під час судового розгляду, залишити у справі.

Процесуальні витрати, пов`язані з проведенням судових експертиз, відповідно до ч.2 ст. 122 КПК України та ч. 2 ст. 15 Закону України "Про судову експертизу" віднести на рахунок коштів Державного бюджету України.

Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокуророві.

Вирок може бути оскаржений до Апеляційного суду Дніпропетровської області протягом 30 (тридцяти) днів з моменту його проголошення через Царичанський районний суд Дніпропетровської області.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано, а у разі її подання - вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи судом апеляційної інстанції.

Суддя Царичанського районного суду

Дніпропетровської області ОСОБА_1