Олевський районний суд Житомирської області
Справа № 1-68/10
В И Р О К

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 червня 2010 року м. Олевськ

Олевський районний суд Житомирської області в складі:

головуючого-судді Волощука В.В.

при секретарі Корнейчук О.В.

з участю прокурора Тернового І.І,

потерпілої ОСОБА_1

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Олевську кримінальну справу по обвинуваченню:

ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженки ІНФОРМАЦІЯ_2, громадянки України, українки, ІНФОРМАЦІЯ_3, розлученої, на утриманні одна малолітня дитина, не працюючої, не судимої, проживаючої ІНФОРМАЦІЯ_4,

у вчиненні злочину, передбаченого ч.1 ст.164 КК України, -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_2, обвинувачується в тому, що в період часу з 11.06.2007 року по 31.03.2010 року злісно ухиляється від сплати встановлених рішеннями суду коштів на утримання дитини (аліментів).

Так рішенням Олевського районного суду Житомирської області від 04.07.2007 року стягнуто з ОСОБА_2, на користь ОСОБА_1, аліменти на утримання сина ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_5 в розміри 1/4 частини заробітку (доходу), але не менше 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку до досягнення дитиною повноліття, тобто до 20.06.2020 року, щомісячно, починаючи з 11.06.2007 року, чим допустила заборгованість в період з 11.06.2007 року по 31.03.2010 року в сумі 5511.80 грн.

Підсудна ОСОБА_2, у судовому засіданні свою винуватість в предявленому обвинуваченні визнала повністю. В ході судового слідства надала показання по суті вчиненого нею злочину, підтвердивши, що їй відомо про те, що вона повинна сплачувати аліменти на сина ОСОБА_3 до його повноліття. їй було розяснено про те, що вона повинна регулярно сплачувати аліменти на утримання сина, а також повідомляти державного виконавця про працевлаштування. Аліменти не може сплачувати, так як ніде не працює, постійного заробітку не має. В зазначений період, тобто з 11.06.2007 року по 31.03.2010 року і на час розгляду справи в суді аліменти на утримання дитини не сплачує і будь-якої допомоги не надавала, заборгованість по аліментам на користь потерпілої не погасила. Неодноразово попереджалася державним виконавцем щодо кримінальної відповідальності в разі несплати аліментів, але продовжувала ухилятися від сплати аліментів. На даний час, буде працевлаштовуватися та в майбутньому заборгованість по аліментам погасить, буде сплачувати аліменти та матеріально, допомагати сину на якого повинна сплачувати аліменти. У вчиненому щиро кається.

Крім повного визнання своєї винуватості підсудною ОСОБА_2, її винність у вчиненні інкримінованого злочину стверджується також показами потерпілої, свідків, зібраними по справі та дослідженими в судовому засіданні письмовими доказами, зокрема:

допитана у судовому засіданні потерпіла ОСОБА_1, ствердила, що відповідно до рішення Олевського районного суду Житомирської області від 04.07.2007 року, підсудну було позбавлено батьківських прав відносно її сина ОСОБА_3 та стягнуто аліменти на її користь на утримання сина ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_5 в розміри 1/4 частини всіх видів її заробітку (доходу). Рішенням виконавчого комітету Руднє-Бистрянської сільської ради від 10.08.2007 року її було призначено опікуном над її онуком ОСОБА_4 ОСОБА_5 проживає разом з нею, по її місцю проживання. З часу стягнення аліментів з підсудної ОСОБА_2, остання аліменти на дитину не платить та будь-якої матеріальної допомоги не надає, хоча має таку можливість так як у неї є огород та домашнє господарство ї підсудна мала можливість надавати їй допомогу. На даний час ОСОБА_2, продовжує ухилятися від сплати аліментів на сина ОСОБА_3. В звязку з чим вона вимушена була неодноразово звертатися до державної виконавчої служби Олевського РУЮ з приводу несплати аліментів підсудною, але остання не реагує на її звернення та вимоги державного виконавця про необхідність сплати аліментів на утримання дитини та ухиляється і понині від сплати аліментів. Вважає, що підсудна умисно ухиляється від сплати аліментів, чим ставить її та дитину в скрутне матеріальне становище. Відносно визначення виду та міри покарання підсудній, просить суд суворий вид та міру покарання останній не застосовувати.

Допитані у судовому засіданні свідки ОСОБА_6, та ОСОБА_7, надали суду аналогічні показання ствердивши те, що підсудна допомагала їм обробляти їхні земельні ділянки в червні, жовтні місяці 2009 року та квітні місяці 2010 року за, що вони розрахувалися з ОСОБА_2, сплативши відповідно кошти за виконану роботу в сумі 10, 20, 20 грн., та надавали останній продукти харчування.

Обставини вчинення ОСОБА_2, злочинної бездіяльності, а саме злісного ухилення від сплати встановлених рішеннями суду коштів на утримання дитини(аліментів), стверджуються також показаннями свідка ОСОБА_8, державним виконавцем Олевського районного управління юстиції ОСОБА_9, наданими ними на досудовому слідстві /а.с.38-39/; копією виконавчого листа про стягнення аліментів /а.с.4/; свідоцтвом про народження дитини/а.с.29/; копією офіційного попередження про притягнення ОСОБА_2, до кримінальної відповідальності /а.с.8/; поданням державного виконавця щодо притягнення до кримінальної відповідальності ОСОБА_2, з приводу ухилення останньою від сплати аліментів /а.с.З/; довідкою-розрахунком про заборгованість по аліментам ОСОБА_2, на користь ОСОБА_1, /а.с.5/; довідкою ДПІ в Олевському районі № 1943/7/29 від 02.06.2009 року з якої слідує, що ОСОБА_2, на обліку як приватний підприємець не знаходиться /а.с.15/; довідкою Олевського районного центру зайнятості № 297 від 26.04.2010 року про те, що ОСОБА_2, на обліку не перебуває і за пошуком роботи не зверталася /а.с.13/.

Таким чином, аналізуючи всі зібрані по справі докази в їх сукупності, суд вважає, що винність підсудної ОСОБА_2, повністю та обєктивно знайшла своє підтвердження в ході судового засідання.

Дії підсудної ОСОБА_2, суд кваліфікує за ч.І ст.164 КК України, оскільки вона своєю умисною бездіяльністю вчинила злісне ухилення від сплати встановлених рішенням суду коштів на утримання дитини (аліментів).

Кваліфікуючи злочинну бездіяльність ОСОБА_2, за ч.І ст.164 КК України, як злісне ухилення від сплати встановлених рішеннями суду коштів на утримання дітей (аліментів), суд прийшов до такого висновку виходячи з того, що ОСОБА_2, будучи зобовязаною рішеннями суду до сплати аліментів умисно не зявлялася на виклики до виконавчої служби та не повідомляла державного виконавця про місце своєї роботи чи заробітків. Будучи попередженою державним виконавцем про обовязок добровільно сплачувати аліменти та погасити виниклу заборгованість по аліментам, не реагувала. Являючись фізично здоровою особою продовжувала ухилятися від сплати аліментів навіть працюючи у приватних осіб, будь-якої матеріальної допомоги на утримання дитини не надавала, не вчиняла дій щодо офіційного працевлаштування. Факт ухилення від сплати аліментів на утримання дитини визнала і сам підсудна у судовому засіданні. Крім того те, що ухилення від сплати аліментів має злісних характер, доведено як показаннями потерпілої, свідків так і матеріалами справи.

Призначаючи покарання підсудній ОСОБА_2, у відповідності до ст.65 КК України, суд призначає покарання у межах, установлених у санкції статті Особливої частини цього Кодексу, що передбачає відповідальність за вчинений злочин, відповідно до положень Загальної частини цього Кодексу, враховуючи ступінь тяжкості вчиненого нею злочину, особу винної та обставини, що помякшують та обтяжують покарання підсудного.

Обставини, які помякшують покарання підсудної ОСОБА_2, відповідно до ст.66 КК України, судом визнаються, як щире каяття у вчиненому злочині.

Обставини, які обтяжують покарання підсудної ОСОБА_2, відповідно до ст.67 КК України, судом не встановлено.

Визначаючи міру і вид покарання підсудній ОСОБА_2, суд враховує також і те, що вона вперше притягується до кримінальної відповідальності, по місцю проживання характеризується з негативної сторони, позбавлена батьківських прав щодо своєї дитини, сина ОСОБА_3, враховуючи її вік, та те, що вона має можливість надавати допомогу на утримання дитини на яку сплачує аліменти, але не вжила жодних заходів щодо працевлаштування та сплати заборгованості по аліментам, хоча мала таку можливість частково погасити, суд приходить до висновку про можливість обрання їй покарання не повязаного з обмеженням волі, але обранням покарання у виді громадських робіт в межах санкції статті, за якою вона притягується до кримінальної відповідальності.

На підставі наведенного та керуючись ст. ст.323, 324 КПК України, суд -

ЗАСУДИВ:

Визнати ОСОБА_2 винуватою у вчиненні злочину передбаченого ч.І ст.164 КК України і призначити покарання у виді 120 (сто двадцять) годин громадських робіт.

Запобіжний захід у виді зобов»язання, обраний відносно засудженої ОСОБА_2, до набрання вироком чинності змінити на підписку про не виїзд.

Вирок може бути оскарженим до Апеляційного суду Житомирської області, через Олевський районний суд Житомирської області протягом 15 діб з моменту його проголошення.

Суддя: ОСОБА_10