Справа №1-16/10
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 липня 2010 року Бориспільський міськрайонний суд Київської області у складі:

головуючого Борця Є.О.,

при секретарі судового засідання Воскресенській Т.В.,

за участю прокурора Рифи Н.В.,

за участю захисника ОСОБА_1,

за участю потерпілого ОСОБА_2,

розглянувши в приміщенні суду у відкритому судовому засіданні кримінальну справу за обвинуваченням

ОСОБА_3, 20 червня 1982 року на-родження, уродженця ІНФОРМАЦІЯ_1, українця, громадянина України, ІНФОРМАЦІЯ_2, не працюючого, не одруженого, раніше не судимо-го,

у вчиненні злочину, передбаченого ч.1 ст.115 КК України,

встановив:

ОСОБА_3, діючи умисно, протиправно заподіяв смерть іншій людині з наступних підстав.

З 12 лютого 2005 року підсудний тимчасово мешкав в жилому будинку, що розташовується в м. Бо-риспіль по вул. Лесі Українки, 33. Власником цього жилого будинку на той час був ОСОБА_4 У звязку з тим, що ОСОБА_4 запідозрив ОСОБА_3 у крадіжці коньяку, 31 березня 2005 року він наказав під-судному виселитись з жилого будинку. В той же день ОСОБА_3 залишив жилий будинок, але повідо-мив про свій намір повернутись через два дні за власними речами. Так, 2 квітня 2005 року приблизно о 7 го-дині 00 хвилин підсудний повернувся до жилого будинку ОСОБА_4 Під час перебування в ньому, у ОСОБА_5 на ґрунті особистих неприязних відносин, що виникли у звязку з його виселенням з жилого будинку, виник умисел на заподіяння смерті ОСОБА_4 Реалізуючи злочинний умисел, в коридорі жилого будинку підсудний наніс ОСОБА_4 не менше 10-12 ударів молотком по його голові, у такий спосіб він заподіяв ОСОБА_4 три забійні рани потиличної області голови (одну дугоподібної, дві зірчастої форми), сім зіркоподібної, лінійної та дугоподібної форми ран, які перетинаючи одна одну, утворювали суцільне уш-кодження з неправильною формою ліній в правій тім'яно-скроневій області, крововиливи в мяких тканинах голови, багатоуламкові переломи кісток черепу, розриви твердої мозкової оболонки, зруйнування оболонок та речовини головного мозку. Такі тілесні ушкодження мали ознаки тяжких тілесних ушкоджень, які в мо-мент їх спричинення були небезпечними для життя потерпілого. Від отриманих ударів по голові ОСОБА_4 впав на підлогу коридору. Продовжуючи реалізовувати злочинний умисел, спрямований на заподіяння смерті ОСОБА_4, підсудний з метою удушення потерпілого зняв з власної спортивної кофти з капю-шоном та рукавами зеленого кольору, на передній і задній частинах якої містяться малюнки чоловіка та жін-ки на фоні переважно голубого кольору, мотузку із синтетичної тканини темно-зеленого кольору, до кінця якого був прикріплений пластмасовий наконечник у виді конусу, та обвязав нею шию ОСОБА_4, а інший її кінець привязав до драбини, що також розташовувалась в коридорі. У такий спосіб ОСОБА_3 запо-діяв ОСОБА_4 слабовиражену странгуляційну борозну, яка мала ознаки легкого тілесного ушкодження. Внаслідок черепно-мозкової травми, яка виразилась у багатоуламкових переломах кісток черепу та зруйну-ванні оболонок і речовини головного мозку, ОСОБА_4 помер. Після цього ОСОБА_3 в одній з жи-лих кімнат викрав мобільний телефон фірми „Nokia моделі „1100 з IMEI 36251 вартістю 520 гривень, що належав ОСОБА_2, та, залишивши жилий будинок, попрямував до Центрального залізнич-ного вокзалу м. Києва, де приблизно о 8 годині 00 хвилин 9 годині 00 хвилин в переході продав викраде-ний ним мобільний телефон не встановленому продавцю торгової точки на ім'я „Андрій. Після цього ОСОБА_5 придбав два квитки на потяг №808К в напрямку „м.Київ-м.Шостка та потяг №142Л в напрямку „станція Воронізька-м.Москва та приблизно о 9 годині 41 хвилині виїхав до Російської Федерації до м. Са-халін, де проживають його близькі родичі: батько ОСОБА_6, сестра ОСОБА_7 та тітка ОСОБА_8

Підсудний ОСОБА_3 вину у вчиненні злочину не визнав, давати показання відмовився.

Не зважаючи на те, що ОСОБА_3 не визнає себе винним у вчиненні злочину, його вина повністю доведена зібраними у справі доказами.

Так, допитаний у судовому засіданні потерпілий ОСОБА_2 показав, що він є сином вбитого ОСОБА_4 Разом з батьком він проживав в жилому будинку, що розташовується в м. Бориспіль по вул. Лесі Ук-раїнки, 33. Батько був власником цього жилого будинку. 12 лютого 2005 року з його дозволу в жилий буди-нок в якості квартирантів вселились ОСОБА_9 та ОСОБА_3. Приблизно через 4 дні ОСОБА_9 викрав речі та втік з жилого будинку, а ОСОБА_3 залишився проживати в ньому. По-терпілий ОСОБА_2 неодноразово бачив, як ОСОБА_3 був одягнений в спортивну кофту з ка-пюшоном та рукавами зеленого кольору, на передній і задній частинах якої містяться малюнки чоловіка та жінки. Іншої одежі він точно не памятає. ОСОБА_3 неодноразово зловживав користуванням мо-більним телефоном потерпілого ОСОБА_2 фірми „Nokia моделі „1100 та знав, де він знаходиться. В середині березня 2005 року з дозволу ОСОБА_4 в жилий будинок вселились в якості квартирантів по-дружжя ОСОБА_10 та ОСОБА_11 ОСОБА_4 заселив їх в кімнату, в якій до того проживав ОСОБА_5, а ОСОБА_3 він був вимушений розмістити разом з собою в своїй кімнаті. 31 березня 2005 року приблизно о 7 годині 00 хвилин ОСОБА_4 повідомив потерпілому ОСОБА_2, що з його кімнаті зникла пляшка коньяку, в її крадіжці він підозрював ОСОБА_3. У звязку з цим він хотів з ним поговорити. Потерпілий ОСОБА_2 поїхав на роботу в м. Київ та в той же день приблизно о 17 годині 00 хвилин повернувся додому. Під час розмови з батьком йому стало відомо, що ОСОБА_4 зранку розмовляв з ОСОБА_3 та обвинуватив його у крадіжці коньяку. ОСОБА_3 це не за-перечував, тому батько наказав йому залишити жилий будинок. ОСОБА_3 відмовився добровіль-но виселитись з жилого будинку, тому батько звернувся за допомогою до сусідів ОСОБА_12, в присутності яких йому вдалось вигнати ОСОБА_3 з жилого будинку. Залишаючи жилий будинок, ОСОБА_3 повідомив про те, що має намір повернутись через два дні за власними речами. Після цього ОСОБА_13 придбав надвірний замок та разом з сусідами ОСОБА_12 встановив його на вхідних дверях. По-терпілий ОСОБА_2 мав намір зробити ремонт в жилому будинку, тому 2 квітня 2005 року приблизно о 6 годині 00 хвилин він поїхав до свого діда ОСОБА_14 в м. Ніжин за шпалерами. Вдома він залишив мо-більний телефон фірми „Nokia моделі „1100. 3 квітня 2005 року приблизно о 17 годині 00 хвилин потер-пілий ОСОБА_2 повернувся додому та дізнався про те, що його батька вбито, а мобільний телефон ви-крадено. На похоронах батька потерпілий ОСОБА_2 розмовляв з дівчиною ОСОБА_12, з якою ОСОБА_3 підтримував дружні стосунки. В ході спілкування з нею ОСОБА_2 дізнався, що напередодні вбивства батька ОСОБА_3 приходив вночі до неї та був дуже обурений тим, що його ОСОБА_4 обвинуватив у вчиненні крадіжки. В ході досудового слідства мобільний телефон фірми „Nokia моделі „1100 був знайдений та повернутий потерпілому ОСОБА_2

З оголошених в порядку п.2 ч.1 ст.306 КПК України показань свідка ОСОБА_9 вбачається, що в лютому 2005 року він приїхав з с.м.т. Козлів Тернопільської області та намагався влаштуватись на роботу в м. Києві. В ході влаштування на роботу він познайомився з ОСОБА_3, який також приїхав на заробітки з Полтавської області. 12 лютого 2005 року свідок та ОСОБА_3 поїхали в м. Бориспіль шукати житло. В той же день в м. Бориспіль вони познайомились з ОСОБА_15, який проживав у власному жилому бу-динку разом з його сином ОСОБА_16. ОСОБА_15 дозволив їм вселитись в одну з кімнат жилого будинку. У звязку з відсутністю роботи у ОСОБА_9 виник намір повернутись додому, але у нього не вистачало грошових коштів на придбання квитка на потяг. Тому через чотири дні він викрав у ОСОБА_15 та ОСОБА_2 грошові кошти та побутове майно, та втік з жилого будинку. Після цього свідок поїхав додому в с.м.т. Козлів Тернопільської області та більше не повертався.

З оголошених в порядку п.2 ч.1 ст.306 КПК України показань свідка ОСОБА_17 вбачається, що в січні 2005 року вона разом з чоловіком ОСОБА_11 влаштувались на роботу у ПП „Смерека, що розташовувалось в м. Києві по вул. Набережно-Корчуватській. Знайти житло поблизу з роботою їм не вда-лось, тому вони вирішили шукати житло поблизу з м. Києвом. В пошуках житла ОСОБА_17 поїхала в м. Бориспіль, де на вул. Лесі Українки, 33 познайомилась з ОСОБА_4 Останній погодився з тим, щоб ОСОБА_17 разом з ОСОБА_11 через два тижні вселилась в кімнату, яку ОСОБА_4 зобовя-зався попередньо підготувати. 19 березня 2005 року ОСОБА_17 разом з ОСОБА_11 вселились в жилий будинок, ОСОБА_4 передав їм ключ від вхідних дверей. В цьому жилому будинку крім власника ОСОБА_4 проживав його син ОСОБА_16 та інший квартирант ОСОБА_3. 31 березня 2005 року ОСОБА_13 зайшов в кімнату до ОСОБА_17 та передав їй інший ключ від нового замка, який він встано-вив на вхідних дверях. Зміну замка на вхідних дверях ОСОБА_4 пояснив тим, що він вигнав ОСОБА_3 з жилого будинку, оскільки він викрав пляшку коньяку. Залишаючи жилий будинок, ОСОБА_3 повідомив, що через два дні він повернеться до жилого будинку, щоб забрати власні речі та по-говорити з ОСОБА_4 2 квітня 2005 року свідок та її чоловік збирались на роботу. Приблизно о 6 годині 00 хвилин вони побачили ОСОБА_2 та запитали його, чому він так рано прокинувся. ОСОБА_16 відповів їм, що збира-ється їхати в м. Ніжин за шпалерами, тому поспішає на електропоїзд, що відправляється о 6 годині 57 хви-лин. Також він повідомив, що повернеться додому лише 3 квітня 2005 року. Приблизно о 6 годині 20 хвилин ОСОБА_17 разом з ОСОБА_11 вийшли з жилого будинку та повернулись лише після 17 години 00 хвилин. Коли вони зайшли на подвіря, ОСОБА_11 пішов в туалет, а ОСОБА_17 в жилий бу-динок. Коли вона зайшла в жилий будинок та пройшла в коридор, то побачила, що на підлозі коридору об-личчям вниз лежав ОСОБА_4 в калюжі рідини темно-бурого кольору. Після цього ОСОБА_17 ви-бігла з жилого будинку та, повідомивши про це ОСОБА_11, разом з ним побігла до оптової бази, де вони викликали міліцію.

З оголошених в порядку п.2 ч.1 ст.306 КПК України показань свідка ОСОБА_11 вбачається, що в січні 2005 року він разом з дружиною ОСОБА_17 влаштувались на роботу в ПП „Смерека, що знахо-дилось в м. Києві по вул. Набережно-Корчуватській. Знайти житло поблизу з роботою їм не вдалось, тому вони вирішили шукати житло поблизу з м. Києвом. Наприкінці лютого 2005 року ОСОБА_17 знайшла житло в м. Бориспіль. Через два тижні, а саме 19 березня 2005 року, вони вселились в жилий будинок, в яко-му проживав власник ОСОБА_4, його син ОСОБА_16 та інший квартирант ОСОБА_3. З підсудним сві-док познайомився на третій-четвертий день проживання. ОСОБА_11 бачив, як ОСОБА_3 до-помагав облаштовувати електричну проводку, при цьому постійно користувався молотком, що постійно ле-жав в прихожій жилого будинку. 31 березня 2005 року ОСОБА_11 запитав у ОСОБА_2 про ОСОБА_3 Ана-толія. ОСОБА_16 відповів, що ОСОБА_3 вкрав пляшку коньяку, тому батько його вигнав з жилого бу-динку. 2 квітня 2005 року ОСОБА_11 збирався разом з дружиною на роботу. Приблизно о 6 годині 00 хвилин вони побачили ОСОБА_2 та запитали його, чому він прокинувся так рано. ОСОБА_16 відповів їм, що збирається їхати до діда в м. Ніжин за шпалерами, тому поспішає на електропоїзд, який відправляється о 6 годині 57 хвилин. Також він повідомив, що планує повернутись додому 3 квітня 2005 року приблизно о 17 годині 00 хвилин. Після цього приблизно о 6 годині 20 хвилин вони вийшли з жилого будинку та повернулись лише після 17 години 00 хвилин. Коли вони ввійшли у двір, ОСОБА_11 пішов в туалет, а його дружина ОСОБА_18 в жилий будинок. Через декілька хвилин він вийшов з туалету та побачив, що поряд з хвірт-кою стоїть бліда дружина. Свідок запитав її про те, що сталось. Вона відповіла, що в жилому будинку ле-жить мертвий ОСОБА_4, після цього ОСОБА_11 разом з дружиною побігли до оптової бази, де ви-кликали міліцію.

Допитаний у судовому засіданні свідок ОСОБА_12 показав, що він разом з батьками ОСОБА_19 та ОСОБА_20 проживав по сусідству з сім'єю ОСОБА_4 в м. Бориспіль по вул. Лесі Українки, 22. 31 березня 2005 року до них прийшов ОСОБА_4 та розповів про те, що підозрює квартиранта у крадіжці його майна, тому попросив бути присутніми під час його виселення з жилого будинку. Свідок та його батько ОСОБА_19 погодились допомогти сусіду, тому разом з ним пішли до його жилого будинку, що розташо-вується в м. Бориспіль по вул. Лесі Українки, 33. Квартирант спав в одній з кімнат жилого будинку. ОСОБА_4 зайшов в кімнату та наказав квартиранту залишити жилий будинок, при цьому погрожував викликати міліцію. Квартирант просив ОСОБА_4 почекати та хотів з ним поговорити. Але ОСОБА_4 настоював на виселенні, тому квартирант одягся в сині джинси, чорну куртку, схожу на шкіряну, та чорні черевики, та залишив жилий будинок. При цьому він повідомив, що повернеться за власними речами та для того, щоб поговорити з ОСОБА_4 Після цього сусід попросив допомогти йому встановити на вхідних дверях но-вий замок. Свідок та його батько ОСОБА_19 погодились та в той же день допомогли ОСОБА_4 встано-вити новий замок. Коли вони закінчували роботу, квартирант повернувся та запропонував ОСОБА_4 по-говорити. ОСОБА_4 відповів квартиранту, що він не хоче з ним розмовляти. Після цього квартирант роз-вернувся та пішов у невідомому напрямку, при цьому вдруге сказав, що невдовзі він повернеться, щоб за-брати власні речі та поговорити з ОСОБА_4

З оголошених в порядку п.2 ч.1 ст.306 КПК України показань, які свідок ОСОБА_19 давав в ході досудового слідства та під час минулого розгляду кримінальної справи в суді, вбачається, що він разом з сином ОСОБА_12 та дружиною ОСОБА_20 проживав по сусідству з сім'єю ОСОБА_4 в м. Бориспіль по вул. Лесі Українки, 22. 31 березня 2005 року свідок разом з сином ОСОБА_12 допомагали ОСОБА_4 встановлювати замок на вхідні двері. Коли вони закінчували роботу, до жилого будинку повернувся квартирант. ОСОБА_4 наказав йому забрати власні речі, оскільки він вкрав у нього пляшку коньяку. Піс-ля цього квартирант сказав, що він повернеться через 2 дні за власними речами та для того, щоб поговорити з ОСОБА_4 Квартирант був одягнутий в сині джинси, іншого одягу свідок точно не запамятав.

З оголошених в порядку п.2 ч.1 ст.306 КПК України показань, які свідок ОСОБА_20 давала в ході досудового слідства та минулого розгляду кримінальної справи в суді, вбачається, що вона разом з чоло-віком ОСОБА_19 та сином ОСОБА_12 проживала в ІНФОРМАЦІЯ_3. 31 бе-резня 2005 року до них прийшов сусід ОСОБА_4 та, повідомивши про намір вигнати квартиранта з жи-лого будинку, попросив чоловіка ОСОБА_19 та сина ОСОБА_12 допомогти у встановленні нового замка на вхідні двері. В той день в одній з кімнат жилому будинку ОСОБА_4, що розташовується в м. Бо-риспіль по вул. Лесі Українки, 33, вона бачила квартиранта. Він був одягнутий в чорну куртку, схожу на шкіряну, сині джинси та чорні черевики. Іншого одягу свідок точно не запамятала.

З оголошених в порядку п.2 ч.1 ст.306 КПК України показань свідка ОСОБА_21 вбачається, що вона проживала по сусідству з сім'єю ОСОБА_4 в м. Бориспіль по провулку Привокзальному, 6. Свідок тричі гостювала в жилому будинку ОСОБА_4, тому була знайома з ним, його сином ОСОБА_2, квартиран-том на ім'я „Анатолій та подружжям квартирантів, які також проживали в жилому будинку. Свідку було ві-домо, що ОСОБА_4 в присутності сусідів обвинуватив ОСОБА_21 у крадіжці пляшки коньяку та вигнав його з жилого будинку. В ніч з 31 березня на 1 квітня 2005 року ОСОБА_21 приходив до жилого будинку, в якому проживала свідок, та хотів з нею поговорити. Власник жилого будинку, в якому проживала свідок, боявся ОСОБА_21, тому вхідні двері не відчинив. У звязку з цим, ОСОБА_21 була вимушена розмовляти з ОСОБА_21 через відчинену хвіртку вікна. Свідок бачила, що він був одягнений в спортивну кофту з капю-шоном зеленого та синього кольорів та джинси синього кольору. Анатолій був у пригніченому стані.

Допитана у судовому засіданні свідок ОСОБА_22 показала, що перебувала у фактичних шлюбних відносинах з ОСОБА_23 Декілька років тому він показав їй мобільний телефон, який придбав в пере-ході, що розташовується на території Центрального залізничного вокзалу м. Києва. Про квитанцію, яку ОСОБА_24 отримав після продажу мобільного телефону, їй нічого конкретного невідомо.

Допитаний у судовому засіданні свідок ОСОБА_23 показав, що декілька років тому, точної дати він не памятає, до торгової точки підійшла невідома особа та запропонувала продавцю торгової точки купити зовсім новий мобільний телефон фірми „Nokia моделі „1100. Ця особа поспішала, тому, не торгуючись, одразу продала цей телефон продавцю. Після цього ОСОБА_23 на торговій точці придбав цей мобільний телефон. Ним свідок користувався приблизно 2 тижні, після чого мобільний телефон був вилучений спів-робітниками міліції та більше не повертався. ОСОБА_23 двічі викликали до прокуратури для дачі пока-зань та предявлення йому для впізнання особи, яка продала мобільний телефон. Свідок підтвердив, що під-писи, які містяться в протоколах його допиту як свідка, а також в протоколі предявлення особи для впіз-нання, належать йому. В ході допитів, які проводились на досудовому слідстві, він вказав лише приблизну дату придбання телефону, конкретної дати він не памятає, але точно знає, що це було на самому початку квітня 2005 року. Крім того, не памятає ОСОБА_23 і про те, куди дів чек, який отримав після придбання мобільного телефону.

З оголошених в порядку п.1 ч.1 ст.306 КПК України показань свідка ОСОБА_23, які він давав в ході досудового слідства та минулого розгляду кримінальної справи в суді, вбачається, що мобільний теле-фон фірми „Nokia моделі „1100 він придбав у продавця на ім'я „Андрій приблизно о 8 годині 00 хвилин 9 годині 00 хвилин.

Допитаний у судовому засіданні свідок ОСОБА_25 показав, що в 2005 році він проводив досудове слідство у цій кримінальній справі. Він повторно допитував ОСОБА_23 про обставини придбання ним мобільного телефону та проводив з ним впізнання особи, яка продала мобільний телефон фірми „Nokia 1100 з IMEI 36251. Особу ОСОБА_23 свідок встановлював з його слів, порівнюючи дані, по-відомлені ним, з даними, які містились в протоколі попереднього допиту ОСОБА_23, що був проведений іншим слідчим Вітохою А.С. Жодного чеку ОСОБА_25 від свідка ОСОБА_23 не отримував. Складені ним протокол допиту свідка ОСОБА_23 та протокол предявлення особи для впізнання ОСОБА_25 під-тримав.

Допитаний у судовому засіданні свідок ОСОБА_26 показав, що у 2005 році він приймав участь у до-судовому слідстві в цій кримінальній справі. Зокрема, він проводив допит свідка ОСОБА_23 про об-ставини придбання ним мобільного телефону. При перевірці його особи ОСОБА_26 керувався документами, які з огляду на тривалість часу, що минув, згадати не може. Жодного чеку свідок ОСОБА_23 йому не передавав. Складений протокол допиту свідка ОСОБА_23 він підтримав.

Крім показань потерпілого та свідків вина підсудного ОСОБА_3 у вчиненні злочину підтверд-жується також:

- рапортом оперуповноваженого ВКР Бориспільського МВ ГУ МВС України в Київській області від 2 квітня 2005 року (а.с.35 т.1) та довідкою судового медичного експерта від 5 квітня 2005 року (а.с.59 т.1), з яких вбачається, що 2 квітня 2005 року в приміщенні жилого будинку, розташованого в м. Бориспіль по вул. Лесі Українки, 33, був виявлений труп ОСОБА_4 Причиною його смерті стала відкрита черепно-мозкова травма у вигляді переломів кісток черепу із зруйнуванням головного мозку;

- протоколом огляду місця події від 2 квітня 2005 року (а.с.36-51 т.1), в ході якого з приміщень жилого будинку, розташованого в м. Бориспіль по вул. Лесі Українки, 33, були вилучені речові докази: з приміщен-ня кухні молоток металевий з деревяною ручкою, з приміщення коридору мотузка темно-зеленого ко-льору, до кінця якої прикріплений пластмасовий наконечник у виді конусу, обвязана навколо шиї ОСОБА_4, та з приміщення однієї з жилих кімнат порожня коробка з-під мобільного телефону, на якій місяться написи „Nokia 1100 та „IMEI 36251;

- висновком медико-криміналістичної експертизи №155-мк від 4 липня 2006 року (а.с.176-177 т.1) та висновком судово-медичної експертизи №110 від 1 червня 2005 року (а.с.253-258 т.1), в яких уточнено, що в ході дослідження трупа ОСОБА_4 виявлені три забійні рани потиличної області голови (одна дугоподіб-ної, дві зірчастої форми), сім зіркоподібної, лінійної та дугоподібної форми ран, які перетинаючи одна од-ну, утворюють суцільне ушкодження з неправильною формою ліній в правій тім'яно-скроневій області, кро-вовиливи в мяких тканинах голови, багатоуламкові переломи кісток черепу, розриви твердої мозкової обо-лонки, зруйнування оболонок та речовини головного мозку; поверхнева слабо виражена странгуляційна бо-розна на шиї. Всі тілесні ушкодження в області голови спричинені з обмеженою ребрами поверхнею. Таким предметом міг бути бойок наданого на експертизу молотка. Странгуляційна борозна на шиї виникла від дії мотузки, яким проводилось здавлення шиї. Ушкодження у вигляді черепно-мозкової травми мають ознаки тяжких тілесних ушкоджень, небезпечних для життя в момент їх спричинення. Характер, розташування та кількість пошкоджень вказують на те, що в область голови ОСОБА_4 було нанесено не менш десяти-два-надцяти ударів. Удари повинні були наноситись із значною силою, достатньою для формування множинних уламкових переломів кісток черепу. Як вже зазначалось вище, смерть ОСОБА_4 настала від відкритої черепно-мозкової травми у вигляді багатоуламкових переломів кісток черепу та зруйнування оболонок та речовини головного мозку. Накладення зашморгу на шию, від якого утворилась странгуляційна борозна, не призвело до настання смерті. Ступінь вираженості трупних явищ вказав на те, що смерть ОСОБА_4 наста-ла саме 2 квітня 2005 року;

- протоколом огляду місця події від 3 квітня 2005 року (а.с.56-58 т.1), в ході якого з ділянки узбіччя ґрунтової дороги, що розташовується в м. Бориспіль по вул. Старовокзальній, були вилучені речові докази: шкіряна куртка чорного кольору, джинси синього кольору, чоботи чорного кольору, спортивна кофта з ка-пюшоном та рукавами зеленого кольору, на передній і задній частинах якої містяться малюнки чоловіка та жінки на фоні переважно голубого кольору, сорочка зеленого кольору з горизонтальними та вертикальними смугами сірого кольору;

- протоколом предявлення предметів для впізнання від 17 серпня 2006 року (а.с.82 т.1), з якого вбача-ється, що потерпілий ОСОБА_4 вказав на спортивну кофту з капюшоном та рукавами зеленого кольору, на передній і задній частинах якої містяться малюнки чоловіка та жінки на фоні переважно голубого кольо-ру, як на предмет одягу, який носив ОСОБА_3;

- протоколом предявлення особи для впізнання від 19 жовтня 2006 року (а.с.138 т.1), з якого вбача-ється, що свідок ОСОБА_23 впізнав серед інших осіб підсудного ОСОБА_3 як особу, яка в пере-ході, що розташовується на території Центрального залізничного вокзалу м. Києва, відчужила продавцю торгової точки новий мобільний телефон фірми „Nokia моделі „1100. Цей телефон ОСОБА_23 придбав у продавця торгової точки;

- протоколом виїмки від 15 квітня 2005 року (а.с.172 т.1), в ході якої у ОСОБА_23 був вилучений мобільний телефон фірми „Nokia моделі „1100 з IMEI 36251, який він придбав у продавця тор-гової точки. Модель цього мобільного телефону та номер його IMEI співпадає з написами порожньої короб-ки з-під мобільного телефону, виявленої на місці вчинення злочину в жилому будинку, що розташовується в м. Бориспіль по вул. Лесі Українки, 33;

- протоколом виїмки від 18 квітня 2005 року (а.с.170 т.1), в ході якої були вилучені предмети одягу, в які був одягнений ОСОБА_4 на момент заподіяння йому смерті: сорочка-теніска білого кольору у верти-кальну смугу червоного, сірого та темно-сірого кольорів, штани світло-сіро-зеленого кольору та светр-джем-пер світло-сірого кольору;

- протоколами огляду речових доказів (а.с.323-330 т.1) та постановою про приєднання їх до матеріалів кримінальної справи (а.с.331 т.1), з яких вбачається, що були оглянуті та приєднані до матеріалів криміналь-ної справи наступні речові докази: шкіряна куртка чорного кольору, джинси синього кольору, чоботи чорно-го кольору, спортивна кофта з капюшоном та рукавами зеленого кольору, на передній і задній частинах якої містяться малюнки чоловіка та жінки на фоні переважно голубого кольору, які були вилучені в ході огляду місця події в м. Бориспіль по вул. Старовокзальній; молоток металевий з деревяною ручкою, мотузка із синтетичної тканини темно-зеленого кольору, до кінця якого прикріплений пластмасовий наконечник у виді конусу, та порожня коробка від мобільного телефону, на якій маються написи „Nokia 1100 та „IMEI 36251, які були вилучені в ході огляду місця події жилого будинку, що розташовується в м. Бориспіль по вул. Лесі Українки, 33; мобільний телефон фірми „Nokia моделі „1100 з IMEI 3 6251, який був виявлений у ОСОБА_23; сорочка-теніска білого кольору у вертикальну смугу червоного, сірого та темно-сірого кольорів, штани світло-сіро-зеленого кольору та светр-джемпер світло-сірого кольо-ру, в які був одягнений ОСОБА_4 в момент спричинення йому смерті;

- висновком криміналістичної експертизи волокнистих матеріалів №7288 від 28 серпня 2006 року (а.с.185-189 т.1), з якого вбачається, що на внутрішній поверхні спортивної кофти з капюшоном та рукавами зеленого кольору, на передній і задній частинах якої містяться малюнки чоловіка та жінки на фоні пере-важно голубого кольору, вилученої на узбіччі дороги по вул. Старовокзальній в м. Бориспіль, були виявлені 2 поліолефінові волокна спільної родової належності з волокнами, що входять до складу мотузки із синте-тичної тканини темно-зеленого кольору, до кінця якої прикріплений пластмасовий наконечник у виді кону-су, виявленої на шиї трупа ОСОБА_4 В свою чергу на мотузці із синтетичної тканини темно-зеленого ко-льору, до кінця якої прикріплений пластмасовий наконечник у виді конусу, виявленої на шиї трупа ОСОБА_4, виявлено 8 поліефірних волокон спільної родової належності з волокнами трикотажу капюшона спор-тивної кофти зеленого кольору, на передній і задній частинах якої містяться малюнки чоловіка та жінки на фоні переважно голубого кольору, вилученої на узбіччі дороги по вул. Старовокзальній в м. Бориспіль. Це свідчить про те, що мотузка із синтетичної тканини темно-зеленого кольору, до кінця якої прикріплений пластмасовий наконечник у виді конусу, виявлена на шиї трупа ОСОБА_4, могла бути затяжником капю-шона спортивної кофти зеленого кольору, на передній і задній частинах якої містяться малюнки чоловіка та жінки на фоні переважно голубого кольору, вилученої на узбіччі дороги по вул. Старовокзальній в м. Бо-риспіль;

- висновком криміналістичної експертизи волокнистих матеріалів №7577 від 6 вересня 2005 року (а.с.199-201 т.1), з якого вбачається, що на предметах одягу ОСОБА_4 виявлено 5 волокон бавовни синьо-го кольору, що мають спільну родову належність з волокнами джинсів, вилучених на узбіччі дороги по вул. Старовокзальній в м. Бориспіль. На предметах одягу, вилученого на узбіччі дороги по вул. Старовокзальній в м. Бориспіль, виявлені 2 волокна вовни сіро-синього кольору, які мають спільну родову належність з від-повідними волокнами, що входять до складу светра-джемпера світло-сірого кольору, що був одягнений на ОСОБА_4;

- висновком судово-імунологічної експертизи №279 від 28 вересня 2005 року (а.с.234-238 т.1), з якого вбачається, що на джинсах синього кольору та шкіряній куртці чорного кольору, які були вилучені на узбіч-чі дороги по вул. Старовокзальній в м. Бориспіль, виявлені сліди крові, яка може належати ОСОБА_4;

- висновком судово-імунологічної експертизи №252 від 13 жовтня 2006 року (а.с.264-267 т.1), з якого вбачається, що на сорочці зеленого кольору з вертикальними та горизонтальними смугами сірого кольору, вилученої на узбіччі дороги по вул. Старовокзальній в м. Бориспіль, виявлені сліди поту, що міг виникнути від ОСОБА_3;

- актом амбулаторної комплексної судово-психолого-психіатричної експертизи №894 (а.с.229-230 т.1), з якого вбачається, що під час вчинення інкримінованих діянь ОСОБА_3 міг усвідомлювати значення своїх дій та керувати ними. У стані фізіологічного афекту чи іншого емоційного стану він не знаходився;

- роздруківкою даних архіву автоматизованої системи про оформлення проїзних документів касами Укрзалізниці (а.с.340, 341 т.1) та листом заступника начальника ІОЦ ДТГО „Південно-Західна залізниця №ІСЦ-5-2694 від 20 грудня 2006 року (а.с.419 т.1), з яких вбачається, що 2 квітня 2005 року ОСОБА_3 придбав два квитка на потяг №808К в напрямку „м.Київ-м.Шостка та на потяг №142Л в напрямку „станція Воронізька-м.Москва. Потяг №808К в напрямку „м.Київ-м.Шостка відправився з Центрального залізнич-ного вокзалу м. Києва о 9 годині 41 хвилині, а потяг №142Л в напрямку „станція Воронізька-м.Москва о 17 годині 55 хвилин.

Таким чином, аналізуючи зібрані по справі докази в їх сукупності, суд дійшов до висновку, що вина підсудного ОСОБА_3 в інкримінованому йому злочині доведена повністю.

З оголошених в порядку п.2 ч.1 ст.306 КПК України показань, які свідок ОСОБА_19 та ОСОБА_20 давали в ході виконання судового доручення, вбачається, що про конфлікт між ОСОБА_3 та ОСОБА_4 їм нічого не відомо. Свідки не знають про обставини виселення ОСОБА_3 з жилого бу-динку ОСОБА_4, тому їм не відомо, чи обіцяв підсудний повернутись до ОСОБА_4 Суд відкидає ці до-кази, оскільки вони суперечить протоколам допиту ОСОБА_19 та ОСОБА_20, які проводились на до-судовому слідстві та в ході минулого розгляду цієї кримінальної справи в суді, а також показанням іншого свідка ОСОБА_12 Ці докази не суперечать одне одному та стверджують одне одного, є послідовними. Тому в основу вироку суд покладає саме їх, а не показання свідків ОСОБА_19 та ОСОБА_20, допита-них в ході виконання судового доручення.

Крім того, допитаний у судовому засіданні свідок ОСОБА_27, який виконував це судове дору-чення, показав, що в ході проведення допиту свідки ОСОБА_19 та ОСОБА_20, посилаючись на свій похилий вік та стан здоров'я, постійно казали, що нічого вже не памятають. Їх показання були незмістов-ними та неконкретними.

Суд вважає, що у цій кримінальній справі зібрана необхідна та достатня кількість достовірних, належ-них та допустимих доказів, які вказують на доведеність вини підсудного в інкримінованому йому злочині. Зокрема, предявлення свідку ОСОБА_23 для впізнання підсудного ОСОБА_3 проведено з дотри-манням ст.174 КПК України

Дії підсудного ОСОБА_3 кваліфіковані за ч.1 ст.115 КК України, як умисне протиправне запо-діяння смерті іншій особі.

Таку кваліфікацію дій підсудного суд вважає правильною.

Адже ОСОБА_3 вчинив діяння, яке спрямовано на порушення права особи на життя, тому воно заборонене кримінальним законом під загрозою кримінального покарання. Обставин, що виключають зло-чинність діяння підсудного, судом не встановлено. Викладене свідчить про наявність в діяння ОСОБА_3 ознаки протиправності. Підсудний завдав 10-12 ударів по голові ОСОБА_4 Смерть останнього є закономірним результатом діяння ОСОБА_3 Інших обставин, які б сприяли настанню смерті ОСОБА_4, судом не встановлено. Враховуючи спосіб, знаряддя злочину, кількість, характер і локалізацію тілесних ушкоджень ОСОБА_4, суд приходить до висновку про наявність в діях підсудного виключно умислу, спрямованого на спричинення ОСОБА_4 смерті. У стані фізіологічного афекту чи іншого емоційного стану ОСОБА_3 не перебував.

Враховуючи викладене, суд приходить до висновку, що підсудний повинен бути засуджений за ч.1 ст.115 КК України, як умисне протиправне заподіяння смерті іншій особі.

Обираючи ОСОБА_3 кримінальне покарання, суд враховує тяжкість вчиненого злочину, дані, які характеризують особу підсудного, а також обставини, що пом'якшують та обтяжують покарання.

Так, судом враховується те, що ОСОБА_3 вчинив умисний особливо тяжкий злочин.

Аналіз даних про особу підсудного вказує на те, що він характеризується посередньо: раніше не суди-мий (а.с.387 т.1); на обліку у лікаря-психіатра та лікаря-нарколога не перебуває (а.с.385 т.1); за колишнім місцем проживання в ІНФОРМАЦІЯ_4 до адміністративної відповідаль-ності не притягувався, авторитетом не користувався (а.с.382 т.1).

Обставин, що помякшують або обтяжують кримінальне покарання підсудного, судом не встановлено.

Виправлення та перевиховання ОСОБА_3 не можливе без ізоляції його від суспільства.

Тому, з урахуванням обставин вчинення злочину, його тяжкості та даних про особу ОСОБА_3 суд приходить до висновку, що за вчинення злочину підсудному належить призначити покарання у виді позбавлення волі на певний строк.

Речові докази: шкіряну куртку чорного кольору; джинси синього кольору; чоботи чорного кольору; спортивну кофту з капюшоном та рукавами зеленого кольору, на передній і задній частинах якої містяться малюнки чоловіка та жінки на фоні переважно голубого кольору; сорочку зеленого кольору з вертикальни-ми та горизонтальними смугами сірого кольору; упаковочну коробку бірюзово-синього кольору; молоток металевий з деревяною ручкою, мотузку із синтетичної тканини темно-зеленого кольору, до кінця якого прикріплений пластмасовий наконечник у виді конусу; шматки марлі з засохлими слідами речовини світло-бурого та бурого кольорів; шматок різнокольорової тканини, просякнутий речовиною бурого кольору; шпа-лери з малюнком білого, сірого та світло-сірого кольорів зі слідами речовини бурого кольору у вигляді бри-зок; аркуш паперу з наклеєною на нього липкою стрічкою, на якій відображений фрагмент сліду підошви взуття; аркуш паперу з наклеєною на нього липкою стрічкою, на якій відображені сліди пальців рук; порож-ню коробку від мобільного телефону, на якій маються написи „Nokia 1100 та „IMEI 3651; фор-мену куртку чорного кольору з емблемою „Державна служба охорони ВАРТА; погони сержанта; формені брюки чорного кольору; сорочку чорного кольору з нашивками „Недержавна служба безпеки, „Київське галузеве обєднання, „Підрозділ охорони, „Служба охорони; бейдж з написом „ОХОРОНА торг-сервіс, Явір-2000, тел. (0523) 508-544, 505-567; пластинку таблеток „Темпалгін з чотирма таблетками; кулькову саморобну ручку; сорочку білого кольору; джинси синього кольору; пару тапочок; патрон для лампи; труси темного кольору у білу смужку; краватку чорного кольору; берет червоного кольору з емблемою недержав-ної служби охорони; забруднені кальсони брудно-білого кольору; сорочку-теніску білого кольору у верти-кальну смугу червоного, сірого та темно-сірого кольорів; штани світло-сіро-зеленого кольору та светр-джемпер світло-сірого кольору, на підставі п.3 ч.1 ст.81 КПК України належить знищити. При цьому суд ви-ходить з того, що ці речі ніякої цінності не мають, не можуть бути використані, а також про їх повернення не просила жодна заінтересована особа.

Речовий доказ-мобільний телефон фірми „Nokia моделі „1100 з IMEI 36251 на підставі п.5 ч.1 ст.81 КПК України слід залишити його власнику ОСОБА_2

Крім того, з ОСОБА_3 належить стягнути на користь КНІДСЕ МЮ України витрати на про-ведення криміналістичних експертиз волокнистих матеріалів у розмірі 910 гривень; на користь ДНДЕКЦ при МВС України витрати на проведення біолого-гентоскопічної експертизи у розмірі 5020 гривень 87 копі-йок; на користь НДЕКЦ при ГУ МВС України в Київській області витрати на проведення дактилоскопічної експертизи у розмірі 49 гривень 57 копійок.

Керуючись ст.ст.323, 324 КПК України, ст.65, ч.1 ст.115 КК України, суд

засудив:

ОСОБА_3 визнати винним у вчиненні злочину, передбаченого ч.1 ст.115 КК України, та призначити йому покарання у виді позбавлення волі строком на 9 років.

Початок строку кримінального покарання засудженому ОСОБА_3 рахувати з 28 березня 2006 року.

Запобіжний захід у виді взяття під варту залишити засудженому ОСОБА_3 до вступу вироку в законну силу.

Речові докази: шкіряну куртку чорного кольору; джинси синього кольору; чоботи чорного кольору; спортивну кофту з капюшоном та рукавами зеленого кольору, на передній і задній частинах якої містяться малюнки чоловіка та жінки на фоні переважно голубого кольору; сорочку зеленого кольору з вертикальни-ми та горизонтальними смугами сірого кольору; упаковочну коробку бірюзово-синього кольору; молоток металевий з деревяною ручкою; мотузку із синтетичної тканини темно-зеленого кольору, до кінця якого прикріплений пластмасовий наконечник у виді конусу; шматки марлі з засохлими слідами речовини світло-бурого та бурого кольорів; шматок різнокольорової тканини, просякнутий речовиною бурого кольору; шпа-лери з малюнком білого, сірого та світло-сірого кольорів зі слідами речовини бурого кольору у вигляді бри-зок; аркуш паперу з наклеєною на нього липкою стрічкою, на якій відображений фрагмент сліду підошви взуття; аркуш паперу з наклеєною на нього липкою стрічкою, на якій відображені сліди пальців рук; порож-ню коробку від мобільного телефону, на якій маються написи „Nokia 1100 та „IMEI 3651; фор-мену куртку чорного кольору з емблемою „Державна служба охорони ВАРТА; погони сержанта; формені брюки чорного кольору; сорочку чорного кольору з нашивками „Недержавна служба безпеки, „Київське галузеве обєднання, „Підрозділ охорони, „Служба охорони; бейдж з написом „ОХОРОНА торг-сервіс, Явір-2000, тел. (0523) 508-544, 505-567; пластинку таблеток „Темпалгін з чотирма таблетками; кулькову саморобну ручку; сорочку білого кольору; джинси синього кольору; пару тапочок; патрон для лампи; труси темного кольору у білу смужку; краватку чорного кольору; берет червоного кольору з емблемою не держав-ної служби охорони; забруднені кальсони брудно-білого кольору; сорочку-теніску білого кольору у верти-кальну смугу червоного, сірого та темно-сірого кольорів; штани світло-сіро-зеленого кольору та светр-джемпер світло-сірого кольору, знищити.

Речовий доказ-мобільний телефон фірми „Nokia моделі „1100 з IMEI 36251, залишити його власнику ОСОБА_2.

Стягнути з ОСОБА_3 на користь Київського науково-дослідного інституту судових експертиз Міністерства юстиції України витрати на оплату криміналістичної експертизи волокнис-тих матеріалів у розмірі 910 гривень 00 копійок.

Стягнути з ОСОБА_3 на користь Державного науково-дослідного експертно-криміналістичного центру Міністерства внутрішніх справ України (код:25574630, рахунок:5101, МФО:821018, банк одержувача: УДК у Київській області) витрати на проведення комплексної судової біо-лого-гентоскопічної експертизи у розмірі 5020 гривень 87 копійок.

Стягнути з ОСОБА_3 на користь Науково-дослідного експертно-криміналіс-тичного центру при Головному управлінні Міністерства внутрішніх справ України в Київській області (код ЗКПО:24074109, реєстраційний рахунок:1, МФО:821018, банк одержувача: УДК у Київській об-ласті) витрати на проведення дактилоскопічної експертизи у розмірі 49 гривень 57 копійок.

Вирок суду на протязі 15 діб може бути оскаржений до апеляційного суду Київської області через Бо-риспільський міськрайонний суд.

Суддя

Бориспільського міськрайонного суду ОСОБА_28

Справа № 1-КП/359/26/2014

359/9869/13-К

В И Р О К

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20.02.2014 року Бориспільський міськрайонний суд Київської області в складі:

головуючої судді Саган В.М.

з участю прокурора Осипчука Є.М.

секретаря Стрижиус Н.В.

обвинуваченого ОСОБА_29

розглянувши у відкритому судовому засіданні м. Борисполя кримінальну справу по обвинуваченню:

ОСОБА_29, ІНФОРМАЦІЯ_5, уродженця ІНФОРМАЦІЯ_6, росіянина, громадянина України, не працюючого, розведеного, проживаючого ІНФОРМАЦІЯ_7, раніше судимого в 2005 році Бориспільським міськрайонним судом Київської області за ст.187 ч.3 КК України до 4 років позбавлення волі,

-у вчиненні злочину, передбаченого ст. 187 ч.2 КК України,

в с т а н о в и в:

На початку червня 2013 року ОСОБА_29 у невстановлених в ході досудового розслідування проміжок часу зустрівся з невстановленою особою в чоловічої статі, неподалік від центрального ринку м. Лозова Харківської області, де під час спілкування з вказаною невстановленою в ході досудового розслідування особою, остання запропонувала безкоштовно надати йому вогнепальну зброю, а саме пістолет марки ТТ та вісім набоїв до нього калібру 7,62 мм. В цей час у ОСОБА_29 виник умисел направлений на незаконне придбання, зберігання та носіння вогняної зброї та боєприпасів без відповідного дозволу.

Реалізуючи свій умисел направлений на незаконне придбання зберігання носіння вогнепальної зброї та боєприпасів ОСОБА_29 усвідомлюючи, що його дії носять незаконний та протиправний характер, погодився на пропозицію вказаної вище невстановленої в ході досудового розслідування особи чоловічої статі, та з метою власного використання у майбутньому та зберігання за місцем свого проживання, без відповідного дозволу, взяв у вказаної особи пістолет марки ТТ та вісім набоїв до нього калібру 7,62 мм, тим самим незаконно придбав вогнепальну зброю та боєприпаси.

Після цього, ОСОБА_29 почав зберігати за місцем свого проживання у приміщенні квартири №54 будинку 13, 5-го мікрорайону м. Лозова, Харківської області та носити при собі, без відповідних дозволів та мети збуту, пістолет марки ТТ та вісім набоїв до нього калібру 7,62 мм.

04.09.2013 року близько 15.35 год. під час проведення огляду місця події за адресою м. Бориспіль, вул.. Київський шлях 2-ж, у ОСОБА_29 було виявлено та вилучено предмет схожий на пістолет марки ТТ та вісім предметів схожих на набої калібру 7,62 мм.

Згідно висновку експерта №691ВКЕ від 05.09.2013 року вилучений в ході огляду місця події від 04.09.2013 року у ОСОБА_29 предмет схожий на вогнепальну зброю, являється пістолетом системи Токарева ТТ з номером на стволі №ИЕ 7529, калібру 7,62 мм, який виготовлений заводським способом, знаходиться у справному стані, придатний для стрільби, реконструкції, заміні та переробленню не піддавався. Вісім предметів схожих на набої, являються стандартними бойовими припасами калібру 7,62 мм до пістолетів системи Токарєва ТТ, а також можуть використовуватись для стрільби із пістолетів-кулеметів ППД, ППШ, ППС та являються придатними для стрільби.

Допитаний в судовому засіданні ОСОБА_29 винним себе визнав повністю та показав, що дійсно отримав від незнайомого чоловіка пістолет марки ТТ та вісім набоїв до нього, які зберігав за місцем свого проживання та носив при собі, які 04.09.2013 року під час проведення огляду було їх виявлено та вилучено.

Оскільки обвинувачений ОСОБА_29 визнав свою вину повністю, суд вважає за можливе судове слідство провести у відповідності до вимог ч.3 ст.349 КПК України. При цьому судом встановлено, що учасники судового провадження правильно розуміють зміст всіх обставин, відсутні сумніви у добровільності їх позицій, обвинуваченому було роз'яснено, що в цьому випадку він буде позбавлений, права оспорювати фактичні обставини справи в апеляційному порядку.

Аналізуючи в сукупності всі докази по справі, суд знаходить, що вина ОСОБА_29 у вчиненні злочину доведена повністю.

Його дії, які виразились в незаконному придбання носінні та зберіганні бойових припасів та вогнепальної зброї без передбаченого законом дозволу, суд кваліфікує за ст. 263 ч.1 КК України.

Призначаючи покарання ОСОБА_29 суд враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину та особу винного, який вину свою визнав, за місцем проживання характеризується негативно, у лікаря нарколога та психіатра на обліку не перебуває.

Обставиною, що помякшує покарання, згідно ст. 66 КК України, суд визнає щире каяття.

Обставиною, що обтяжує покарання, згідно ст.67 КК України, суд визнає вчинення злочину повторно.

З урахуванням особи винного, тяжкості та обставин вчиненого злочину, суд знаходить необхідним призначити покарання ОСОБА_29 у вигляді позбавлення волі із застосуванням ст.ст.75,76 КК України вважаючи, що таке покарання буде необхідним і достатнім для його виправлення та попередження вчинення нових злочинів.

Вирішуючи питання про речові докази, які знаходяться в кримінальній справі, згідно ст. 100 КПК України, суд знаходить необхідним: пістолет ТТ та 8 набоїв до нього калібру 7,62 мм знищити.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 369, 371-374 КПК України, суд, -

п р и с у д и в:

ОСОБА_29 визнати винним та призначити покарання:

- за ст.. 263 ч.1 КК України - 3 роки позбавлення волі.

Згідно ст.75 КК України звільнити ОСОБА_29 від відбування покарання з випробуванням з іспитовим строком на 2 роки.

Відповідно до ст. 76 КК України покласти на засудженого ОСОБА_29 обовязки повідомляти органи кримінально-виконавчої системи про зміну місця проживання, роботи або навчання, періодично зявлятись до них для реєстрації.

Стягнути з ОСОБА_29 на користь держави понесені витрати за проведення експертиз в сумі 244,50 грн..

Речові докази пістолет ТТ та 8 набоїв до нього калібру 7,62 мм знищити.

На вирок суду може бути подана апеляційна скарга відповідно до вимог ст..ст.394 та 395 КПК України на протязі 30 днів з дня його проголошення.

Суддя: