В И Р О К

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 грудня 2015 року м. Харків

Ленінський районний суд м. Харкова у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участю секретаря ОСОБА_2

сторін кримінального провадження:

прокурора - ОСОБА_3

обвинуваченого ОСОБА_4

розглянувши у відкритому засіданні в залі суду в м. Харкові кримінальне провадження за обвинуваченням ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Михальча, Сторожинецького району, Чернівецької області, який зареєстрований та мешкає за адресою: АДРЕСА_1 , громадянина України, українця, в силу ст. 89 КК України раніше не судимого,
у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 263 КК України, суд -
В с т а н о в и в :
На початку вересня 2014 року, згідно Указу Президента України про часткову мобілізацію №607 від 21.07.2014 року, ОСОБА_4 був призваний до лав Збройних сил України, та з 05.11.2014, відповідно до наказу командира в/ч НОМЕР_1 (пп НОМЕР_2 ) №247, проходив службу у зазначеній військовій частині на посаді заступника командира взводу, командира бойової машини у військовому званні старший сержант.
Згідно ст.ст. 11, 16, 127, 128 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України та ст. 4 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України, ОСОБА_4 зобов`язаний свято і непорушно додержуватися Конституції України та законів України, Військової присяги, віддано служити українському народові, сумлінно і чесно виконувати військовий обов`язок, бути хоробрим, ініціативним і дисциплінованим, знати та виконувати свої обов`язки та додержуватися вимог статутів Збройних Сил України, знати й утримувати в готовності до застосування закріплене озброєння, бойову та іншу техніку, берегти державне майно, дорожити бойовою славою Збройних Сил України та своєї військової частини, честю і гідністю військовослужбовця Збройних Сил України.
В порушення вищезазначених вимог, на початку березня 2015 року, точного часу в ході досудового розслідування встановити не вдалось, під час проходження служби у в/ч НОМЕР_3 , перебуваючи в зоні проведення антитерористичної операції, неподалік м.Щастя, старший сержант ОСОБА_4 знайшов 3 пачки патронів (90 штук) калібру 5,45 мм., які поклав до своїх особистих речей з метою використання в майбутньому для відбиття атак ворога, чим здійснив придбання зазначених патронів та почав їх зберігати при собі.
При цьому, ОСОБА_4 , усвідомлюючи, що вказані предмети являються боєприпасами і маючи намір на їх незаконне придбання, носіння та зберігання, незаконно, без передбаченого Положенням про дозвільну систему, затвердженим Постановою Кабінету Міністрів України № 576 від 12 жовтня 1992 року (зі змінами), та Інструкцією про порядок виготовлення, придбання, зберігання, обліку, перевезення та використання вогнепальної, пневматичної і холодної зброї, пристроїв вітчизняного виробництва для відстрілу патронів, споряджених гумовими чи аналогічними за своїми властивостями метальними снарядами несмертельної дії, та зазначених патронів, а також боєприпасів до зброї та вибухових матеріалів, затвердженою наказом МВС України № 622 від 21 серпня 1998 року (зі змінами), дозволу, привласнив здобуті незаконним шляхом боєприпаси, а саме взяв 3 пачки патронів (90 штук) калібру 5,45 мм., які незаконно зберігав та носив при собі в рюкзаку.
ОСОБА_4 усвідомлював, що вказані предмети являються боєприпасами, але без передбаченого Положенням про дозвільну систему дозволу, носив та зберігав при собі набої 5,45 мм. у кількості 90 шт., та 12.04.2015 року на підставі відпускного квитка / НОМЕР_4 від 11.04.2015 року ОСОБА_4 звільнений у відпустку строком 10 (десять) діб з 12.04.2015 року по 23.04.2015 року з відбуванням відпустки за місцем мешкання в с. Михальча, Сторожинецького району, Чернівецької області.
В цей же день, 12.04.2015 року ОСОБА_4 на автобусі сполученням Новоайдар - Харків прибув в м. Харків і перебуваючи в головному залі вокзалу ст. Харків -Пасажирський, розташованого на території Ленінського району м. Харкова, за адресою: пл. Привокзальна, 1, ОСОБА_4 був виявлений працівниками міліції і в ході проведення огляду в рюкзаку чорного кольору з червоними вставками, який належить ОСОБА_4 , були виявлені і вилучені 3 (три) пачки автоматичних патронів калібру 5.45 мм, по 30 шт. в кожній пачці, загальною кількістю 90 шт., які ОСОБА_4 придбав, зберігав і носив без передбаченого законом дозволу. Згідно висновку експерта НДЕКЦ при Управлінні МВС України на Південній залізниці №95 від 16.04.2015 року: 1. Надані на дослідження набої у кількості 90 штук є автоматичними патронами калібру 5,45 мм (5,45x39), призначеними для стрільби з автоматів Калашникова (АКМ-74, АКС-74, АКС-74У), ручних кулеметів Калашникова (РПК-74) та ін., які відносяться до категорії бойових припасів. 2. Надані патрони до стрільби придатні.
Таким чином, ОСОБА_4 , будучи військовослужбовцем військової частини польова пошта НОМЕР_2 , в порушення ст.ст. 11, 16, 127, 128 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України, ст. 4 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України, Положення про дозвільну систему, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України № 576 від 12 жовтня 1992 року (зі змінами), та Інструкції про порядок виготовлення, придбання, зберігання, обліку, перевезення та використання вогнепальної, пневматичної і холодної і охолощеної зброї, пристроїв вітчизняного виробництва для відстрілу патронів, споряджених гумовими чи аналогічними за своїми властивостями метальними снарядами несмертельної дії, та зазначених патронів, а також боєприпасів до зброї та вибухових матеріалів, затвердженої наказом МВС України № 622 від 21 серпня 1998 року (зі змінами), незаконно придбав, зберігав та носив при собі 90 патронів калібру 5,45 мм, однак 12.04.2015, перебуваючи в головному залі вокзалу ст. Харків - Пасажирський, розташованого на території Ленінського району м. Харкова, за адресою: пл. Привокзальна, 1, ОСОБА_4 був виявлений працівниками міліції та вказані боєприпаси були вилучені у останнього в ході огляду місця події.

Допитаний в судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 свою вину у скоєні правопорушення визнав повністю, та дав пояснення як описано вище.

Враховуючи, що обвинувачений ОСОБА_4 , в повному обсязі визнав свою вину у вчиненні інкримінованого кримінального правопорушення при обставинах, викладених у обвинувальному акті та беручи до уваги, що прокурор також не оспорював фактичні обставини провадження, і судом встановлено, що учасники судового провадження, в тому числі обвинувачений, правильно розуміють зміст цих обставин та відсутні сумніви щодо добровільності їх позиції, суд визнає недоцільним дослідження доказів стосовно тих фактичних обставин провадження, які ніким не оскаржуються, роз`яснивши при цьому учасникам судового провадження положення ч.3 ст. 349 КПК України про те, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оскаржувати фактичні обставини провадження у апеляційному порядку. Суд обмежився дослідженням доказів, поясненнями обвинуваченого та вивченням даних про його особу, без дослідження інших письмових доказів, які стосуються фактичних обставин справи.

Таким чином, ОСОБА_4 своїми умисними діями вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 263 КК України, тобто придбання, носіння, зберігання бойових припасів, без передбаченого законом дозволу.

При визначені виду та міри покарання, суд враховує ступінь тяжкості та суспільної небезпечності вчиненого злочину, особу винного, його вік та соціальне положення, характер, мотиви та обставини вчинення злочину, визнання вини, а також обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.

Відповідно до ст. 66 КК України, суд визнає обставинами, які пом`якшують покарання - щире каяття, та активне сприяння розкриттю злочину.

Відповідно до ст. 67 КК України, обставин, що обтяжують покарання судом не встановлено.

Сукупність викладених пом`якшувальних покарання обставин, котрі значно знижують ступінь тяжкості скоєного кримінального правопорушення, той факт, що на утриманні у ОСОБА_4 перебуває неповнолітня дитина, він має постійне місце проживання, не офіційно працює, суд вважає, що виправлення ОСОБА_4 та попередження скоєння ним нових кримінальних правопорушень можливе без ізоляції від суспільства і вважає можливим призначити покарання у вигляді позбавлення волі із застосуванням норм ст. 75 КК України - звільнивши його від відбування покарання з випробуванням.

Вирішуючи долю речових доказів по кримінальному провадженню, суд керується вимогами ст. 100 КПК України, на підставі чого, вважає необхідним речові докази по справі - знищити.

Вирішуючи питання про стягнення процесуальних витрат, суд керується нормами ст. 124 КПК України.

Згідно до ч. 2 ст. 124 КПК України, у разі ухвалення обвинувального вироку суд стягує з обвинуваченого на користь держави документально підтверджені витрати на залучення експерта.

Так, відповідно до матеріалів кримінального провадження, загальна вартість проведеної експертизи складає 460 гривень 80 копійок, Вказана сума підлягає стягненню з обвинуваченого ОСОБА_4 на користь держави.

Матеріальна шкода злочином не завдана. Цивільний позов не заявлявся.

На підставі вищевикладеного, керуючись ст. ст. 367, 368, 370, 371, 373, 374, 376 КПК України, суд -

У Х В А Л И В:

ОСОБА_4 визнати винним у скоєні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 263 КК України та призначити йому покарання у вигляді позбавлення волі строком на три роки.

В силу ст. 75 КК України, звільнити ОСОБА_4 від відбування покарання з випробувальним строком на один рік.

На підставі ст. 76 КК України, зобов`язати ОСОБА_4 - не виїжджати за межі України на постійне проживання без дозволу кримінально-виконавчої інспекції; повідомляти кримінально-виконавчу інспекцію про зміну місця проживання, роботи або навчання; періодично з`являтися для реєстрації в кримінально-виконавчій інспекції.

Речові докази по кримінальному провадженню патрони 5,45 мм. у кількості 45 шт., та 45 відстріляних гільз передані на відповідальне зберігання до камери зберігання Ленінського відділу поліції Харків ГУНП України в Харківській області знищити.

Стягнути з ОСОБА_4 на користь держави витрати на залучення експерта під час здійснення досудового розслідування у сумі 460 гривень 80 копійок, (чотириста шістдесят грн. 64 коп. ).

Вирок суду першої інстанції, набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого КПК України, якщо таку скаргу не було подано.

Апеляційна скарга на вирок суду, може бути подана протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Для особи, яка перебуває під вартою, строк подачі апеляційної скарги обчислюється з моменту вручення їй копії судового рішення.

Копія вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченому та прокурору та не пізніше наступного дня після ухвалення надсилається учаснику судового провадження, який не був присутнім в судовому засіданні.

Суддя: ОСОБА_1