Справа № 405/7477/15-к
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30.10.2015 року Слідчий суддя Ленінського районного суду м. Кіровограда ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 , з участю заявника ОСОБА_3 , слідчого ОСОБА_4 і прокурора ОСОБА_5 , розглянувши скаргу ОСОБА_3 на постанову слідчого в ОВС слідчого відділу прокуратури Кіровоградської області ОСОБА_4 від 30.09.2015 р. про закриття кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань 03.04.2014 р. за № 0000035

В С Т А Н О В И В :

Заявник звернувся до слідчого судді Ленінського районного суду м. Кіровограда з скаргою на постанову слідчого в ОВС слідчого відділу прокуратури Кіровоградської області ОСОБА_4 від 30.09.2015 р. про закриття кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань 03.04.2014 р. за № 0000035. Заявлено вимогу про скасування вказаної постанови.

В скарзі стверджується про необґрунтованість та незаконність оскаржуваної постанови.

В судовому засіданні заявником скарга підтримана повністю.

Слідчий та прокурор вказують на необґрунтованість скарги та відсутність передбачених законом підстав для її задоволення.

Заслухавши пояснення заявника, слідчого і прокурора, вивчивши матеріали кримінального провадження № 0000035 слідчий суддя вважає необхідним задоволення скарги і скасування оскаржуваної постанови.

В судовому засіданні встановлено, що відповідно до витягу з кримінального провадження № 0000035 до Єдиного реєстру досудових розслідувань 03.04.2014 р. були внесені відомості про кримінальне правопорушення з правовою кваліфікацією за ч. 2 ст. 365 КК України, а саме «Працівники УМВС в Кіровоградській області 02.09.2019 р. під час затримання ОСОБА_6 та в подальшому в ході розслідування порушеної відносно нього кримінальної справи застосували до нього фізичне насильство з метою отримання від нього зізнання у вчиненні злочину, а також обмовлення у його вчиненні інших осіб».

Підставою для початку досудового розслідування у кримінальному провадженні № 0000035 від 03.04.2014 р. стала заява ОСОБА_3 .

Постановою слідчого в ОВС слідчого відділу прокуратури Кіровоградської області ОСОБА_4 від 30.09.2015 р. кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань під № 0000035 від 03.04.2014 р. за ознаками вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 365 КК України, закрите на підставі п. 2 ч. 1 ст. 284 КПК України, у зв`язку з відсутністю в діях працівників міліції ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 та ОСОБА_13 складу кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 365 КК України, та складу кримінальних правопорушень, передбачених ст.ст. 371, 373,374 КК України.

У вказаній постанові слідчого наведено показання ОСОБА_3 , допитаного в якості свідка, про те, що 02.09.2009 р. о 22 годині біля його будинку він був побитий і затриманий людьми в масках. Вказані особи одягли на нього наручники, відвезли до Вишнівського міського відділу міліції, де утримували і допитували 3 години. Вимагаючи надати свідчення про визнання вини у вчиненні злочину працівники спецпідрозділу «Беркут» та оперуповноважений ОСОБА_7 застосовували до ОСОБА_3 фізичну силу, затягували наручники, викручували руки, били по голові, після чого, не повідомляючи рідним, таємно вивезли до м Кіровоград в УМВС України в Кіровоградській області, куди доставили о 06 год. 03.09.2009 р. Після цього впродовж дня, до 21 години 03.09.2009 р., допитували із застосуванням фізичного насильства, застосовували катування, знущання та погрози принизити та заарештувати співмешканку ОСОБА_14 . Фізичне насильство застосовували працівники міліції ОСОБА_13 , ОСОБА_7 , ОСОБА_15 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , оперуповноважений на прізвисько «морячок» та працівники спецпідрозділу «Беркут». Вказані особи викручували і заломлювали руки, затягували наручники, наносили удари по обличчю і голові руками і книжкою, били по ногам, одягали на голову пакет для удушення. Один з працівників спецпідрозділу «Беркут» засунув ОСОБА_3 в рот палець та розірвав внутрішність щоки порожнини рота, а оперуповноважений на прізвисько «морячок» намагався засунути гумову дубинку йому в анальний прохід. На вимогу ОСОБА_3 йому не надавався захисник, а протокол про затримання був складений лише о 21год. 02 хв. 03.09.2009 р. Внаслідок таких дій працівників міліції ОСОБА_3 підписав надані вказаними особами документи, а також сказав на відеокамеру про надиктовані йому обставини, за яких він начебто вчинив злочин.

В оскаржуваній постанові зазначено висновки слідчого про те, що в ході досудового розслідування кримінального провадження № 0000035 зазначені заявником ОСОБА_3 доводи щодо нанесення йому працівниками УМВС України в Кіровоградській області тілесних ушкоджень, не знайшли свого фактичного підтвердження і спростовуються іншими зібраними у ході досудового розслідування доказами, які жодним чином у своїй сукупності не підтверджують застосування фізичного насильства по відношенню до ОСОБА_3 та встановлюють відсутність у діях працівників УМВС України в Кіровоградській області ознак складу кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 365 КК України.

Між тим, аналіз матеріалів кримінального провадження № 0000035 свідчить про наступне.

1.В матеріалах кримінального провадження № 0000035 відсутня постанова слідчого судді Ленінського районного суду м. Кіровограда від 30.06.2015 р. про скасування постанови слідчого в ОВС слідчого відділу прокуратури Кіровоградської області ОСОБА_16 від 27.05.2015 р. про закриття вказаного кримінального провадження, хоча наявність вказаної ухвали була необхідною умовою здійснення досудового розслідування у кримінальному провадженні після 27.05.2015 р.

2.Слідчим повністю проігнорована вказана вище ухвала слідчого судді від 30.06.2015 р., в якій містяться вказівки щодо усунення очевидних порушень, допущених в ході досудового розслідування у кримінальному провадженні. Внаслідок цього на момент закриття кримінального провадження 30.09.2015 р.

а)не були внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань всі відомості про кримінальні правопорушення, які містились у заяві ОСОБА_3 про вчинення відносно нього злочинів, а також відомості про кримінальні правопорушення за заявами ОСОБА_17 , ОСОБА_18 і ОСОБА_19 про вчинення відносно них злочинів. Відзначається, що у заяві ОСОБА_3 повідомлялось не лише про застосування відносно нього працівниками міліції фізичного насильства , про що лише внесено відомості до ЄРДР, а заяви ОСОБА_17 , ОСОБА_18 і ОСОБА_19 безпідставно приєднані до матеріалів кримінального провадження взагалі без внесення відповідних відомостей про кримінальні правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань. Як наслідок, досудове розслідування за відповідними відомостями про кримінальні правопорушення не здійснювалось, що підтверджується змістом оскаржуваної постанови, в якій, на відміну від постанови слідчого в ОВС слідчого відділу прокуратури Кіровоградської області ОСОБА_16 від 27.05.2015 р. про закриття кримінального провадження, навіть не аналізувалась правомірність затримання ОСОБА_3

б)не була з`ясована причина виникнення у ОСОБА_3 тілесних ушкоджень, наявність яких підтверджена актом судово-медичного дослідження №1555 від 04.09.2009 р. і висновком судово-медичної експертизи від 04.11.2014 р. Для з`ясування моменту спричинення таких тілесних ушкоджень не досліджено відеозапис допиту ОСОБА_3 в приміщенні Вишнівського міського відділу міліції, який знаходиться в матеріалах кримінальної справи №22-4011 за обвинуваченням ОСОБА_3 у вчиненні злочину, передбаченого ч. 4 ст. 187 КПК України. Зі змісту оскаржуваної постанови про закриття кримінального провадження взагалі неможливо зрозуміти, яких висновків дійшов слідчий щодо обставин завдання ОСОБА_3 відповідних тілесних ушкоджень, хоча слідчим суддею з посиланням на практику Європейського Суду з прав людини вже вказувалось на необхідність за період, коли особа перебувала під повним контролем правоохоронного органу, встановлювати конкретні обставини спричинення виявлених тілесних ушкоджень, а не обмежуватись передбаченням можливості їх утворення при різноманітних обставинах, в тому числі їх спричинення власноруч.

Зазначені порушення є очевидними, проте, слідчий суддя, крім цього, окремо відзначає допущення під час досудового розслідування у даному кримінальному провадженні системного порушення вимог Європейської конвенції з прав людини та загальних засад кримінального провадження, а саме змагальності сторін та свободи у наданні ними своїх доказів.

Ст. 13 Європейської конвенції з прав людини визначено, що кожен, чиї права та свободи, визнані в цій Конвенції, було порушено, має право на ефективний засіб правового захисту в національному органі, навіть якщо таке порушення було вчинене особами, які здійснювали свої офіційні повноваження.

Відповідно до ч. 1 ст. 22 КПК України кримінальне провадження здійснюється на основі змагальності, що передбачає самостійне обстоювання стороною обвинувачення і стороною захисту їхніх правових позицій, прав, свобод і законних інтересів засобами, передбаченими цим Кодексом.

Сторони кримінального провадження мають рівні права на збирання та подання до суду речей, документів, інших доказів, клопотань, скарг, а також на реалізацію інших процесуальних прав, передбачених цим Кодексом (ч. 2 ст. 22 КПК України).

Відомості про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань були внесені після подання ОСОБА_3 заяви про вчинення щодо нього кримінальних правопорушень, а подання такої заяви відповідно до положень ч. 2 ст. 55 КК України свідчить про набуття ОСОБА_3 в квітні 2014 р. статусу потерпілого у кримінальному провадженні. Проте, матеріали кримінального провадження вказують, що ОСОБА_3 в період досудового розслідування в якості потерпілого жодного разу не допитувався і пам`ятки про процесуальні права та обов`язки потерпілого йому не вручалось, в тому числі після скасування ухвалами слідчих суддів Ленінського районного суду м. Кіровограда чотирьох постанов слідчих про відмову у визнанні ОСОБА_3 потерпілим у кримінальному провадженні.

Згідно матеріалів кримінального провадження, після скасування 27.07.2015 р. слідчим суддею Ленінського районного суду м. Кіровограда ОСОБА_20 четвертої постанови слідчого про відмову у визнанні ОСОБА_3 потерпілим у кримінальному провадженні, вже 29.07.2015 р. старший слідчий СВ прокуратури Кіровоградської області ОСОБА_21 знову виносить постанову про відмову у визнанні ОСОБА_3 потерпілим, вказавши у вказаній постанові, що доводи ОСОБА_3 не підтвердились і об`єктивних даних про завдання йому кримінальним правопорушенням шкоди немає. Надалі, постановою від 04.09.2015 р. прокурор ОСОБА_21 відмовляє у задоволенні чергового клопотання ОСОБА_3 про визнання його потерпілим. Закінчення досудового розслідування у кримінальному провадженні шляхом його закриття відбувається 30.09.2015 р. після винесення слідчим ОСОБА_4 оскаржуваної постанови.

Аналізуючи викладені обставини слідчий суддя відзначає, що, відповідно до положень ст. 55 КПК України, набуття особою статусу потерпілого у кримінальному провадженні не залежить від наявності постанови слідчого про залучення відповідної особи до кримінального провадження в якості потерпілого, а тому як після подання заяви про вчинення відносно нього кримінальних правопорушень, так і після кожного із скасувань постанов слідчих про відмову у визнанні потерпілим ОСОБА_3 набував статусу потерпілого. Відмови слідчих і прокурорів в задоволенні клопотань ОСОБА_3 про залучення його до кримінального провадження в якості потерпілого не були передбаченими ч. 5 ст. 55 КПК України відмовами у визнанні особи потерпілим, а тому не впливали на визначення його статусу.

Що стосується винесення слідчим 29.07.2015 р. чергової (п`ятої) постанови про відмову у визнанні ОСОБА_3 потерпілим у кримінальному провадженні № 0000035, то слідчим суддею відзначає наступне. За умов, коли підставою для початку досудового розслідування у кримінальному провадженні є заява конкретної особи про вчинення саме відносно неї кримінальних правопорушень, що спричинили їй фізичну і моральну шкоду, а орган досудового розслідування дійшов висновку про відсутність як протиправних дій відносно такої особи, так і завданої їй шкоди, то у слідчого виникають підстави для закриття кримінального провадження, а не для відмови у визнанні особи потерпілим. Якщо ж слідчий у випадку із ОСОБА_3 робить висновок, що протиправні дії не вчинялись і шкоди завдано не було, проте не закриває провадження у справі, а відмовляє у визнанні ОСОБА_3 потерпілим, продовжуючи досудове розслідування, то це свідчить, що ОСОБА_3 цілеспрямовано усувається від участі у кримінальному провадженні, при тому, що така участь особи, яка заявила про вчинення відносно неї злочину, є очевидно необхідною для забезпечення повноти досудового розслідування.

Винесення п`яти постанов про відмову у визнанні ОСОБА_22 потерпілим і продовження після цього досудового розслідування, невручення вказаній особі пам`ятки про процесуальні права та обов`язки потерпілого, фактичне позбавлення ОСОБА_3 протягом більш ніж року досудового розслідування можливості давати пояснення і показання в якості потерпілого, подавати докази, заявляти відводи та клопотання, оскаржувати рішення, дії, дії чи бездіяльність слідчого і прокурора, здійснювати інші права потерпілого за наявності до того передбачених законом підстав, свідчить про грубе порушення передбаченого ст. 13 Європейської конвенції з прав людини права ОСОБА_3 на ефективний засіб правового захисту та загальних засад кримінального провадження, а саме змагальності сторін та свободи у наданні ними своїх доказів (ст. 22 КПК України).

Дане порушення є визначальним при оцінці проведеного досудового розслідування, як незаконного.

Викладені вище порушення є безумовною підставою для задоволення скарги ОСОБА_3 , оскаржувана постанова підлягає скасуванню як незаконна.

Під час досудового розслідування мають бути виконані вказівки слідчого судді Ленінського районного суду м. Кіровограда, які містяться в ухвалі від 30.06.2015 р., при цьому необхідно забезпечити участь ОСОБА_3 у кримінальному провадженні в якості потерпілого.

Продовження невиконання службовими особами прокуратури Кіровоградської області вказаних дій призведе до негативних наслідків у вигляді порушення передбачених законом прав ОСОБА_3 та інтересів держави Україна.

Керуючись ст. 13 Європейської конвенції з прав людини, ст.ст. 2, 22, 55, 303-307 КПК України, слідчий суддя -

П О С Т А Н О В И В :

Скаргу ОСОБА_3 на постанову слідчого в ОВС слідчого відділу прокуратури Кіровоградської області ОСОБА_4 від 30.09.2015 р. про закриття кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань 03.04.2014 р. за № 0000035 задовольнити.

Постанову слідчого в ОВС слідчого відділу прокуратури Кіровоградської області ОСОБА_4 від 30.09.2015 р. про закриття кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань 03.04.2014 р. за № 0000035 - скасувати.

Копію ухвали та матеріали кримінального провадження № 0000035 надіслати прокурору Кіровоградської області для здійснення досудового розслідування у вказаному кримінальному провадженні.

Ухвала не оскаржується.

Суддя Ленінського
районного суду
м. Кіровограда ОСОБА_1