АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Провадження № 11-кп/774/1626/15 Справа № 199/3258/15-к Головуючий у 1 й інстанції - ОСОБА_1 Доповідач - ОСОБА_2

У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

17 вересня 2015 року м. Дніпропетровськ

17 вересня 2015 року колегія суддів судової палати з кримінальних справ апеляційного суду Дніпропетровської області у складі:
головуючого - ОСОБА_2
суддів - ОСОБА_3 , ОСОБА_4
при секретарі - ОСОБА_5
за участю прокурора ОСОБА_6
захисників - ОСОБА_7 , ОСОБА_8
обвинувачених - ОСОБА_9 , ОСОБА_10
розглянула у відкритому судовому засіданні у м. Дніпропетровську кримінальне провадження за апеляційними скаргами обвинувачених ОСОБА_9 та ОСОБА_10 на вирок Амур-Нижньодніпровського районного суду м. Дніпропетровська від 01 липня 2015 року.
Цим вироком,
ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянин України, уродженець м. Дніпропетровська, українець, не одружений, з середньо-технічною освітою, зареєстрований: АДРЕСА_1 , проживаючий за адресою: АДРЕСА_2 , раніше судимий:
- 12.10.2012 року Дніпропетровським районним судом Дніпропетровської області за ч.ч.2,3 ст.185, ч.1 ст.70 КК України до позбавлення волі строком на 3 роки; 24.12.2014 року звільнився умовно-достроково на 9 місяців 1 день,
засуджений за ч.2 ст.15 ч.3 ст.185 КК України до покарання у виді 3 років позбавлення волі.
На підставі ст.71 КК України остаточно визначено 3 роки 4 місяці позбавлення волі.
ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , громадянин України, уродженець м.Дніпропетровська, українець, не одружений, з середньою освітою, зареєстрований та проживаючий за адресою: АДРЕСА_3 , раніше судимий:
- 25.06.2012 року Індустріальним районним судом м.Дніпропетровська за ч.2 ст.186 КК України до 4 років позбавлення волі; Ухвалою Жовтоводського міського суду від 10.07.2014 року на підставі ст.2 Закону України «Про амністію» від 19.04.2014 року достроково звільнився з місця позбавлення волі на 1 рік 7 місяців 24 дні,
засуджений за ч.2 ст.15 ч.3 ст.185 КК України до покарання у виді 3 років позбавлення волі.
На підставі ст.71 КК України остаточно визначено 3 роки 1 місяць позбавлення волі.
Стягнуто з обвинувачених ОСОБА_9 та ОСОБА_10 на користь держави витрати на залучення експерта у розмірі 184, 14 гривень.
ОСОБА_9 та ОСОБА_10 визнані винними у тому, що реалізуючи свій злочинний намір, спрямований на таємне викрадення чужого майна, вчиненого повторно за попередньою мовою групою осіб, поєднану з проникненням у інше сховище, перебуваючи за адресою: АДРЕСА_4 , 06 березня 2015 року в період з 04 години до 06 години, перелізли через огорожу - залізобетонний паркан, яким огороджена територія податкової інспекції Амур-Нижньодніпровського району м.Дніпропетровська ГУ Міндоходів у Дніпропетровській області та яка охороняється шляхом відео спостереження, у зв`язку з чим проникли на територію вищевказаного закладу де переконавшись що за їх діями ніхто не спостерігає, а отже, усвідомлюючи таємний характер своїх злочинних посягань, скоюючи кримінальне правопорушення повторно, за попередньою змовою групою осіб, діючи умисно, з корисливих мотивів, намагалися таємно викрасти чуже майно, що належить податкові інспекції Амур - Нижньодніпровського району м.Дніпропетровська ГУ Міндоходів у Дніпропетровській області, а саме: 4 радіатори та мідні частини кондиціонерів на загальну суму 801,75 гривень.
Однак, співучасники злочину, які на їх думку виконали усі дії, які вважали необхідними для вчинення вказаного кримінального правопорушення, не довели свій злочинний намір до кінця, по причинах що від них не залежать, так як були затримані біля паркану співробітниками міліції.
В апеляціях:
Обвинувачений ОСОБА_10 , не погоджуючись з вироком, просить розібратися у справі. Вказує на неправильну кваліфікацію його дій, обвинувальний нахил судового розгляду. Суд не врахував того, що він є інвалідом 3 групи, має стабільний дохід пенсію по інвалідності та підробляв неофіційно. Крім того, суд незаконно застосував ст.71 КК України, оскільки він був звільнений з місць позбавлення волі по амністії, а не умовно-достроково.
Обвинувачений ОСОБА_9 просить скасувати вирок, як незаконний у зв`язку з неправильною кваліфікацією його дій, невідповідністю призначеного покарання ступеню тяжкості злочину та особі обвинуваченого. Вказує на невідповідність показів, зазначених у вироку показам, наданим на стадії досудового розслідування. Крім того, суд не взяв до уваги наявність у нього неповнолітніх дітей.

Заслухавши доповідача, обвинувачених, які змінили апеляційні вимоги, повністю визнали вину та просили лише пом`якшити їм покарання, а ОСОБА_10 , крім того, виключити покарання за правилами ст.71 КК України та застосувати до нього ст.75 КК України, заслухавши їх захисників, які підтримали апеляції обвинувачених у зміненому виді, прокурора, який вважав, що вирок відносно ОСОБА_9 слід залиши без змін, а відносно ОСОБА_10 змінити, виключивши вказівку про призначення останньому покарання за правилами ст.71 КК України, а у решті частини залишити без змін, перевіривши матеріали кримінального провадження та обговоривши доводи апеляцій, колегія вважає апеляцію обвинуваченого ОСОБА_9 необґрунтованою, а апеляцію обвинуваченого ОСОБА_10 такою, що підлягає частковому задоволенню.
Висновки суду про винність ОСОБА_9 та ОСОБА_10 у скоєнні вказаного кримінального правопорушення, ґрунтуються на досліджених у судовому засіданні доказах.
Доводи про те, що їх дії слід кваліфікувати за ч.2 ст.15 ч.2 ст.185 КК України суд перевірив.
Ці доводи спростовувалися показами представника потерпілого ОСОБА_11 про проникнення обвинувачених на територію податкової інспекції Амур-Нижньодніпровського району м. Дніпропетровська, яка огорожена бетонним забором висотою біля двох метрів, знаходиться під охороною та відеоспостереженням; протоколом огляду місця події з фототаблицею, з яких випливає, що будівля податкової інспекції перебуває на охоронюваній території; протоколом огляду чотирьох зовнішніх блоків кондиціонерів на будівлі податкової інспекції, з яких викрадені мідні запчастини; протоколами слідчих експериментів, при яких обвинувачені показали, що проникли на територію інспекції через паркан, розукомплектували блоки кондиціонерів на будівлі інспекції та намагалися втекти з викраденим.
Виходячи з таких даних, суд правильно кваліфікував дії обвинувачених за ч.2 ст.15 ч.3 ст.185 КК України.
Необґрунтовані і доводи апеляції про порушення норм КПК України.
Невідповідності у показах обвинувачених, свідків на досудовому слідстві та у судовому засіданні, про що вказує в апеляції ОСОБА_9 , не встановлено.
Наведені у вироку покази обвинувачених, представника потерпілого відповідають їх показам у судовому засіданні.
Якихось об`єктивних даних по упередженість прокурора та суду, їх обвинувальний нахил, на що, також посилаються в апеляціях, не встановлено.
Судовий розгляд проведений достатньо повно та всебічно. Зібраним доказам була дана належна оцінка, висновки суду про винність обґрунтовані.
Покарання обвинуваченим призначено з дотриманням вимог ст.65 КК України, з урахуванням ступеня тяжкості кримінального правопорушення, обставин справи, даних про особу кожного, всіх обставин, пом`якшуючих покарання, і підстав до його пом`якшення колегія не вбачає.
Кримінальне правопорушення відноситься до категорії тяжких,обвинувачені раніше судимі також за тяжкі корисливі злочини, покарання їм призначене ближче до мінімального.
Однак, застосовуючи відносно ОСОБА_10 положення ст.71 КК України, суд не врахував того, що ухвалою Жовтоводського міського суду Дніпропетровської області від 10 липня 2014 року той був звільнений від подальшого відбування покарання не умовно-достроково, а на підставі ст.2 Закону України «Про амністію» від 19.04.2014 року, що унеможливлює призначення покарання за сукупністю вироків, у зв`язку з чим, вирок відносно ОСОБА_10 , у цій частині, підлягає зміні.
На підставі викладеного, керуючись ст.ст.405, 407 КПК України, колегія суддів,-
У Х В А Л И Л А:
Апеляцію обвинуваченого ОСОБА_9 залишити без задоволення.
Апеляцію обвинуваченого ОСОБА_10 задовольнити частково.
Вирок Амур-Нижньодніпровського районного суду м. Дніпропетровська від 01 липня 2015 року відносно ОСОБА_10 , у частині призначення покарання, - змінити.
Виключити з вироку вказівку про призначення ОСОБА_10 покарання на підставі ст.71 КК України та вважати його засудженим за ч.2 ст.15 ч.3 ст.185 КК України до покарання у виді 3 років позбавлення волі.
В решті частини вказаний вирок відносно ОСОБА_10 та, в цілому, відносно ОСОБА_9 ,- залишити без змін.
Судді: