Справа № 591/3855/14-к Провадження № 1-кс/591/569/14
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
Слідчий звернувся до суду з погодженим прокурором клопотанням, в якому просить надати тимчасовий доступ до матеріалів кримінального провадження за обвинуваченням ОСОБА_4 за ст.ст.342 ч.2, 345 ч.2 КК України, які зберігаються у приміщенні ІНФОРМАЦІЯ_1 ( АДРЕСА_1 ) та зобов`язати відповідних службових осіб суду надати слідчому можливість ознайомитися із матеріалами кримінального провадження, та можливість виготовити копії наявних у ньому документів.
Слідчий вважає, що зазначена в клопотанні інформація має суттєве значення у даному кримінальному провадженні, іншим способом довести обставин, які передбачається довести за допомогою цих документів неможливо.
Володілець інформації ІНФОРМАЦІЯ_2 , про дату, час та місце судового засідання завчасно повідомлений належним чином, з дотриманням вимог ч.8 ст.135 КПК України. В судове засідання володілець інформації не з`явився, тому суд вважає за можливе здійснити розгляд клопотання за відсутності належним чином повідомленого володільця інформації.
Відповідно до ч.1 ст.107 КПК України, оскільки прокурором не заявлено клопотань про фіксування судового процесу за допомогою технічних засобів, суд вирішив провести судове засідання без його фіксування технічними засобами кримінального провадження.
Слідчий в судовому засіданні клопотання підтримав, просив його задовольнити, надав документи в обґрунтування клопотання.
Зазначені обставини судом встановлено з Витягу з ЄРДР (а.с.2, 3) та копії обинувального акту від 11.10.2013р. (а.с.4-7).
В силу ст.85 КПК України, належними є докази, які прямо чи непрямо підтверджують існування чи відсутність обставин, що підлягають доказуванню у кримінальному провадженні, та інших обставин, які мають значення для кримінального провадження, а також достовірність чи недостовірність, можливість чи неможливість використання інших доказів.
Згідно п. 159 КПК України, тимчасовий доступ до речей і документів полягає у наданні стороні кримінального провадження особою, у володінні якої знаходяться такі речі і документи, можливості ознайомитися з ними, зробити їх копії та, у разі прийняття відповідного рішення слідчим суддею, судом, вилучити їх (здійснити їх виїмку).
В силу ч.2 ст.160 КПК України, у клопотанні про тимчасовий доступ до речей і документів зазначаються, зокрема: підстави вважати, можливість використання як доказів відомостей, що містяться в речах і документах, та неможливість іншими способами довести обставини, які передбачається довести за допомогою цих речей і документів, у випадку подання клопотання про тимчасовий доступ до речей і документів, які містять охоронювану законом таємницю; обґрунтування необхідності вилучення речей і документів, якщо відповідне питання порушується стороною кримінального провадження.
Тому, слідчий суддя погоджується з доводами слідчого з того приводу, що з метою встановлення істини по справі, осіб, які причетні до вчинення кримінального правопорушення слід дослідити матеріали кримінального провадження за обвинуваченням ОСОБА_4 , в матеріалах якого наявні докази про факт затримання особи, місця знаходження учасників кримінального правопорушення та інші відомості, які можуть мати значення для досудового розслідування.
Отже, зазначені в клопотанні документи можуть бути використані як докази в рамках кримінального провадження.
Водночас, з контексту ч.4 ст.132 КПК України випливає, що для оцінки потреб досудового розслідування слідчий суддя або суд зобов`язаний врахувати можливість без застосованого заходу забезпечення кримінального провадження отримати речі і документи, які можуть бути використані під час судового розгляду для встановлення обставин у кримінальному провадженні.
Відповідно до ч.1 ст.47 Закону України «Про судоустрій і статус суддів», суддя у своїй діяльності щодо здійснення правосуддя є незалежним від будь-якого незаконного впливу, тиску або втручання. Втручання у здійснення правосуддя, вплив на суд або суддів у будь-який спосіб, забороняється. Незалежність судді забезпечується забороною втручання у здійснення правосуддя.
Тому, враховуючи, що однією з форм тимчасового доступу є надання органу досудового розслідування можливості зробити копії документів і такий спосіб доступу до матеріалів справи є наймеш обтяжливим та не вплине на здійснення правосуддя, тому клопотання підлягає частковому задоволенню.
Підстави для зобов`язання працівників суду надати слідчому матеріали справи також відсутні, оскільки такий обов`язок прямо передбачений ч.1 ст.165 КПК України, а також визначено наслідки невиконання ухвали про тимчасовий доступ до речей і документів (ч.1 ст.166 КПК України).
На підставі викладеного, керуючись ст.ст.159 - 166 КПК України, слідчий суддя
Клопотання слідчого задовольнити частково.
Встановити строк дії ухвали - до 25 червня 2014 року.
Контроль за виконанням ухвали покласти на Слідчого в ОВС СВ Прокуратури Сумської області ОСОБА_3 .
У відповідності до ч.1 ст.166 КПК України, у разі невиконання ухвали про тимчасовий доступ до речей і документів слідчий суддя, суд за клопотанням сторони кримінального провадження, якій надано право на доступ до речей і документів на підставі ухвали, має право постановити ухвалу про дозвіл на проведення обшуку згідно з положеннями цього Кодексу з метою відшукання та вилучення зазначених речей і документів.
Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя ОСОБА_1