справа № 631/2078/14-к
провадження № 1-кп/631/22/15
В И Р О К

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30 листопада 2015 року Нова Водолага

Нововодолазький районний суд Харківської області в складі:

Головуючого судді ОСОБА_1

при секретарі ОСОБА_2

за участю прокурора ОСОБА_3

захисника ОСОБА_4

обвинуваченого ОСОБА_5

потерпілої ОСОБА_6

розглянувши в відкритому судовому засіданні селища Нова Водолага, Нововодолазького району, Харківської області, матеріали обвинувального акту у кримінальному провадженні за ч.3 ст.185 КК України внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №-0000702 від 03.12.2014 року стосовно обвинуваченого:

ОСОБА_5 ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Донецьк, Донецької області, громадянина України, маючого неповну середню освіту, не одруженого, не працюючого, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимого:

-03.11.2005 року Харківським районним судом, Харківської області за ч.3 ст.185 КК України до одного року позбавлення волі з застосуванням ст.75 КК України звільненого від відбування покарання з випробувальним терміном на один рік;

-13.03.2006 року Нововодолазьким районним судом Харківської області за ст.185 ч.2 КК України до 3 років 1 місяця позбавлення волі, згідно постанови від 11.05.2006 року Апеляційного суду Харківської області в порядку ст.75 КК України звільненого від відбування покарання з випробувальним терміном на один рік;

-28.09.2011 року Нововодолазьким районним судом, Харківської області за ч.1 ст.186 КК України до одного року позбавленні волі, згідно ст.75 КК України звільненого від відбування покарання з випробувальним терміном на один рік;

-27.01.2012 року Нововодолазьким районним судом Харківської області за ч.2 ст.185 КК України до 3 років 6 місяців позбавлення волі, звільненого 2.12.2013 року на підставі ст.81 КК України умовно-достроково за ухвалою Первомайського міськрайонного суду, Харківської області від 22.11.2013 року на не відбуту частину строку покарання - 1 рік 8 місяців 2 дні;

-6.11.2014 року Нововодолазьким районним судом, Харківської області за ч.2 ст.185 КК України до 2 років позбавлення волі,

у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч.3 ст.185 КК України.

В С Т А Н О В И В:

12 серпня 2014 року, о 23 годині, у ОСОБА_5 , виник злочинний намір, спрямований на таємне викрадення майна громадянки ОСОБА_6 , з якою він раніше спільно проживав, без будь-якої реєстрації своїх відносин. Реалізуючи свій злочинний намір, 13 серпня 2014 року о 1 годині ночі, ОСОБА_5 підійшов до квартири АДРЕСА_2 , де мешкала ОСОБА_6 , розташованої на першому поверсі будинку АДРЕСА_2 . Впевнившись у відсутності біля будинку сторонніх осіб, реалізуючи свій злочинний намір, ОСОБА_5 через кватирку проник до спальної кімнати, де в цей час спала ОСОБА_6 , звідки таємно викрав ланцюжок виготовлений із золота 583 проби, вагою 1,74гр., вартістю 876 грн. 96 коп., підвіску у вигляді ладанки з зображенням Богородиці, виготовлену із золота 585 проби, вагою 0,90гр., вартістю 446 грн. 40 коп., підвіску у формі хреста з зображенням Ісуса, виготовлену із золота 585 проби, вагою 0,64гр., вартістю 322 грн. 56 коп., (згідно висновку судової товарознавчої експертизи Харківського науково-дослідного інституту судових експертиз ім. Засл. проф. М.С.Бокаріуса, №-13853 від 17.12.2014 року), які належали потерпілій ОСОБА_6 і лежали на тумбочці біля ліжка.
Викрадені прикраси, що належали потерпілій ОСОБА_6 , ОСОБА_5 незаконно обернув на свою користь і розпорядився ними на власний розсуд, чим спричинив громадянці ОСОБА_6 матеріальну шкоду на загальну суму 1645 грн. 92 коп.

Обвинувачений ОСОБА_5 в судовому засіданні свою вину визнав в повному обсязі та по суті справ пояснив, що він дійсно 13 серпня 2014 року близько першої години ночі, підійшов до квартири АДРЕСА_2 , де мешкала ОСОБА_6 , розташованої на першому поверсі будинку АДРЕСА_2 , де впевнившись у відсутності біля будинку сторонніх осіб, через кватирку проник до спальної кімнати, де спала ОСОБА_6 , звідки таємно викрав ланцюжок виготовлений із золота, підвіску у вигляді ладанки з зображенням Богородиці, виготовлену із золота, підвіску у формі хреста з зображенням Ісуса, виготовлену із золота, які належали потерпілій ОСОБА_6 і лежали на тумбочці біля ліжка. Викрадені прикраси, що належали потерпілій ОСОБА_6 , ОСОБА_5 в подальшому повернув потерпілій.

Обвинувачений ОСОБА_5 визнаючи свою вину в повному обсязі просить суд не застосовувати до нього суворого покарання пов`язаного з позбавленням волі в максимальних межах, а дослухатися до його каяття і призначити йому покарання в мінімальних межах санкції статті кримінального закону, надавши йому можливість в добровільній формі відшкодувати завдані моральні збитки потерпілій, в якої він одночасно в судовому засіданні просить вибачення. ОСОБА_5 в судовому засіданні відмітив, що він повністю зробив для себе відповідні висновки, а також завірив суд, що в подальшому не допустить зі свого боку подібних правопорушень.

Крім повного визнання своєї вини, вина обвинуваченого ОСОБА_5 в інкримінованому йому в вину злочині найшла своє повне підтвердження в показах потерпілої.

Так потерпіла від злочину ОСОБА_6 в судовому засіданні пояснила, що вона дійсно певний час свого життя прожила разом з обвинуваченим ОСОБА_5 , намагаючись створити з ним спільну родину. Але в подальшому їй стали відомі деякі факти з життя ОСОБА_5 , пов`язані з його злочинною діяльністю, і після цього відносини між ними погіршилися, що і привело до розриву цивільних відносин. Одночасно потерпіла в судовому засіданні вказує на ту обставину, що в неї немає претензій до обвинуваченого ні матеріального ні морального характеру. В судовому засіданні потерпіла просить суд не застосовувати до обвинуваченого ОСОБА_5 покарання пов`язаного з позбавленням волі в максимальних межах санкції статті кримінального Закону, а обмежитися покаранням в мінімальних межах, надавши таким чином ОСОБА_5 можливість виправитися. Потерпіла повністю покладається на суд при вирішення питання про призначення покарання обвинуваченому і вказує на те, що з її боку відсутні будь-які претензії матеріального і морального характеру. В ході досудового слідства потерпіла повною мірою дала свої пояснення які не розходяться з показами обвинуваченого даними в судовому засіданні.

Крім пояснень потерпілої вина обвинуваченого найшла своє повне підтвердження в протоколі слідчого експерименту за участю обвинуваченого ОСОБА_5 від 26.12.2014 року, в ході якого останні в вільній формі без будь-кого примусу на місці скоєного злочину дає покази якими повністю розкриває механізм скоєного ним злочину, що також підтверджується відповідними фото таблицями до протоколів слідчих експериментів, що в сукупності з протоколами огляду місця події в повній мірі підтверджує винуватість ОСОБА_5 у вчиненні ним відповідного злочину. В судовому засіданні обвинувачений підтвердив, що він в добровільній формі дав відповідні свідчення які і підтримує в судовому засіданні.

Обставини на які вказує потерпіла повністю найшли своє підтвердження в сукупності показів учасників процесу та не викликає сумніву у суду, а також в повній мірі найшли своє повне підтвердження в протоколі огляду місця події, які належним чином досліджені в судовому порядку.

Пояснення обвинуваченого та потерпілої послідовні, логічні і повністю викривають ОСОБА_5 в скоєнні відповідного злочину розкриваючи механізми скоєння даного правопорушення та реалізацію викраденого майна.

Судом пояснення учасників процесу визнаються як належні, та допустимі докази по справі.

Судом також досліджені інші докази які є суттєвими для прийняття законного та обґрунтованого рішення по справі.

Вина обвинуваченого ОСОБА_5 в частині кваліфікуючого признаку - вартості викраденого майна, за злочин, що стосується викрадення приватного майна з домоволодіння потерпілої ОСОБА_6 , знайшла своє підтвердження в висновку експерта Харківського науково-дослідного інституту судових експертиз ім. Засл. проф. М.С.Бокаріуса, судової товарознавчої експертизи №-13853 від 17.12.2014 року, та в фото таблиці до відповідного висновку, відповідно до якого вартість майна яке стало предметом злочинного посягання з боку обвинуваченого ОСОБА_5 становить 1645 грн. 92 коп.

Вина обвинуваченого також підтверджується і протоколом огляду речових доказів виробів з золота, що стали предметом злочинного посягання з боку обвинуваченого і які в подальшому передані згідно розписки потерпілій ОСОБА_6 , які визнані речовими доказами по матеріалам кримінального провадження та є підтвердженням вини обвинуваченого.

Дані обставини та розрахунки також в повній мірі визнані обвинуваченим та не викликають сумнівів у суду оскільки надані кваліфікованими спеціалістами експертної установи в відповідних галузях, що передбачено КПК України.

Допитаний в судовому засіданні під присягою в якості свідка ОСОБА_7 підтвердив свої пояснення дані в ході досудового розслідування і пояснив суду, що дійсно потерпіла по справі його племінниця певний час спів мешкала з обвинуваченим, а через деякий час їхні стосунки припинилися. Свідок підтвердив обставини звернення до нього за допомогою потерпілої по справі ОСОБА_6 у якої ОСОБА_5 скоїв крадіжку золотих виробів. Свідок підтвердив, що він особисто в ході спілкування з обвинуваченим досяг відвертого визнання останнім своєї вини та повернення потерпілій викрадених виробів з золота.

Свідок ОСОБА_8 дружина попереднього свідка в повній мірі підтримала пояснення свого чоловіка, ОСОБА_7 та доповнити його пояснення нічим суттєвим для слідства не змогла.

Допитана в судовому засіданні під присягою в якості свідка ОСОБА_9 підтвердила свої пояснення дані в ході досудового розслідування і пояснила суду, що дійсно вона разом з потерпілою знімала та проживала в одній квартирі, бо разом працювали та мали добрі стосунки. Свідок підтвердила, що потерпіла та обвинувачений деякий час проживали разом і мали добрі відносини, але в подальшому ОСОБА_5 бав замічений в крадіжках і відносини між потерпілою та обвинуваченим припинилися, одночасно і припинилося їх спільне проживання. Свідок в судовому засіданні в повній мірі наполягає на своїх свідченнях та вказує, що ОСОБА_5 проник до кімнати ОСОБА_6 звідки викрав її золоті прикраси.

Допитана в судовому засіданні мати обвинуваченого ОСОБА_10 також підтвердила, що дійсно вона разом з потерпілою та свідком ОСОБА_9 працюють в закладі оздоровлення Нововодолазького району і в певній мірі була задоволена тим, що син проживає разом з ОСОБА_6 та намагається створити повноцінну сім`ю. В подальшому відносини ускладнилися та привели до розриву відносин. Крім того свідок підтвердила, що син скоїв крадіжку виробів з золота які належали потерпілій і вона всі ці вироби повернула потерпілій, яка разом з ОСОБА_7 приїхала до неї. Свідок даючи свої пояснення повністю охарактеризувала свого сина з позитивної сторони, а даний його злочин розцінює як непорозуміння.

Допитаний в судовому засіданні під присягою в якості свідка ОСОБА_11 охарактеризував ОСОБА_5 з позитивної сторони як шкільний товариш та вказав, що він вірить обвинуваченому який в свою чергу обіцяє стати на шлях виправлення.

В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_5 повністю підтримав пояснення свідків вказавши на їх повну відповідність подіям в яких йому пред`явлено обвинувачення.

Пояснення свідків послідовні, логічні і повністю викривають ОСОБА_5 в скоєнні ним відповідного злочину, а також в повній мірі характеризують обвинуваченого як члена суспільства і дають можливість суду застосувати до нього те покарання яке буде достатнім для його виправлення. Судом пояснення свідків визнаються як належні, та допустимі докази по справі.

Суд вважає, що винність обвинуваченого ОСОБА_5 в інкримінованому йому в вину злочині повністю підтверджена, а дії його правильно кваліфіковані за ч.3 ст.185 КК України, тобто таємне викрадення чужого майна /крадіжка/, вчинена повторно, поєднана з проникненням у житло.

При визначенні міри покарання ОСОБА_5 суд враховуючи характер та ступінь суспільної небезпеки скоєного, ступінь його винуватості, а також дані, що характеризують обвинуваченого як особу, те що він повністю визнає свою провину та кається в скоєному, співпрацював з слідством та судом при розкритті даного злочину, та встановленні істини по справі, одночасно суд не може залишити без особливої уваги і той факт, що обвинувачений своїми діями направленими на примирення дійшов до згоди з потерпілою, досяг з її боку порозуміння і яка в свою чергу просить суд застосувати до обвинуваченого покарання пов`язане з позбавленням волі, обмежившись мінімальним терміном ув`язнення. Суд враховуючи обставини які пом`якшують відповідальність, каяття, та добровільне бажання у вільній формі відшкодувати завдану злочинними діями шкоду, а також враховуючи відсутність обставин які обтяжують відповідальність, вважає за необхідне призначити обвинуваченому покарання в виді позбавлення волі на певний строк в мінімальних межах санкції статті, Кримінального Закону згідно зі ст.63 КК України.

Суд дійшов висновку, що виправлення та перевиховання ОСОБА_5 не можливе без ізоляції його від суспільства оскільки він вчинив корисливий злочин проти власності будучи раніше неодноразово засудженим за аналогічні злочини, що є підставою застосування ст.70 КК України.

Згідно ч.4 ст.70 КК України суд вважає за необхідне ОСОБА_5 призначивши покарання по даному вироку частково приєднати невідбуту частину покарання за попереднім вироком від 06.11.2014 року Нововодолазького районного суду, Харківської області за ч.2 ст.185 КК України до двох років позбавлення волі.

Згідно ст.72 КК України суд вважає за необхідне зарахувати в строк покарання ОСОБА_5 попереднє його ув`язнення з 25.12.2014 року по 30 листопада 2015 року.

Строк відбуття покарання ОСОБА_5 рахувати з 25.12.2014 року, з моменту взяття його під варту згідно вироку Нововодолазького районного суду, Харківської області від 06 листопада 2014 року.

Керуючись ст.374 КПК України, приймаючи до уваги той факт, що стосовно обвинуваченого ОСОБА_5 в ході досудового слідства запобіжний захід не обирався, суд вважає за доцільне до набрання вироком законної сили ОСОБА_5 тримати в умовах Харківської установи виконання покарань управління Державної пенітенціарної служби України в Харківській області (№27).

Суд вважає за необхідне відповідно до ст.374 КПК України вирішити питання пов`язані з речовими доказами, а також з судовими витратами.

Керуючись ст.ст. 369-371, 373, 374, 376, КПК України суд, -

З А С У Д И В

Визнати ОСОБА_5 винуватим у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч.3 ст.185 КК України та застосувавши ст.63 КК України призначити йому покарання три роки позбавлення волі.

Згідно ч.4 ст.70 КК України суд вважає за необхідне ОСОБА_5 призначивши покарання по даному вироку частково приєднати невідбуту частину покарання за попереднім вироком від 06.11.2014 року Нововодолазького районного суду, Харківської області за ч.2 ст.185 КК України до двох років позбавлення волі і остаточно за сукупністю злочинів ОСОБА_5 призначити покарання ТРИ роки і ОДИН місяць позбавлення волі.

Згідно ст.72 КК України суд вважає за необхідне зарахувати в строк покарання ОСОБА_5 попереднє його ув`язнення з 25.12.2014 року по 30 листопада 2015 року.

Строк відбуття покарання ОСОБА_5 рахувати з 25.12.2014 року, з моменту взяття його під варту по протоколу затримання особи на підставі ухвали суду від 25.12.2014 року, згідно вироку Нововодолазького районного суду, Харківської області від 06 листопада 2014 року.

Керуючись ст.374 КПК України, приймаючи до уваги той факт, що стосовно обвинуваченого ОСОБА_5 в ході досудового слідства запобіжний захід не обирався, суд вважає за доцільне до набрання вироком законної сили ОСОБА_5 тримати в умовах Харківської установи виконання покарань управління Державної пенітенціарної служби України в Харківській області (№27).

Відповідно до ст.374 КПК України вирішити питання пов`язані з судовими витратами і стягнути з ОСОБА_5 на користь держави сто сорок сім гривень шістдесят копійок, понесені витрати при проведенні судової експертизи Харківським науково-дослідним інститутом судових експертиз ім. Засл. проф. М.С.Бокаріуса, №-13853 від 17.12.2014 року.

Відповідно до ст.374 КПК України вирішити питання пов`язані з речовими доказами: ланцюжок виготовлений із золота, підвіску у вигляді ладанки з зображенням Богородиці, виготовлену із золота, підвіску у формі хреста з зображенням Ісуса, виготовлену із золота, які передані згідно розписки потерпілій ОСОБА_6 залишити останній як законному власнику після вступу вироку в законну силу.

Копію вироку вручити негайно після його проголошення учасникам судового провадження.

Вирок може бути оскаржений до апеляційного суду Харківської області через Нововодолазький районний суд Харківської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення з підстав, передбачених ст.392-395 КПК України.

Суддя ОСОБА_1