Справа №639/8091/15-к
Провадж. №1-кп/639/442/15
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
28 вересня 2015 року Жовтневий районний суд м. Харкова у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 , за участю: секретаря судових засідань ОСОБА_2 , сторін кримінального провадження: прокурора ОСОБА_3 , обвинувачених ОСОБА_4 , ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Харкові кримінальне провадження №639/8091/15-к (в ЄРДР №0000218 від 24.03.2015 року) за обвинуваченням:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Орєхово-Зуєво Московської області РФ, українця, громадянина України, неодруженого, з середньо-спеціальною освітою, непрацюючого, раніше не судимого, зареєстрованого та фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженця м. Харкова, українця, громадянина України, з середньою освітою, офіційно непрацюючого, в силу ст. 89 КК України не судимого, зареєстрованого та фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 ,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 15, ч. 3 ст. 185 КК України,

в с т а н о в и в :
23.03.2015 року приблизно о 16 год. 50 хв. ОСОБА_4 та ОСОБА_5 , знаходячись біля ДП «Харківський приладобудівний завод ім. Т.Г. Шевченка», маючи злочинний умисел, спрямований на таємне викрадення чужого майна, вступили в злочинну змову з метою викрадення кольорових металів, які перебувають на території ДП «Харківський приладобудівний завод ім. Т.Г. Шевченка», розташованого за адресою: м. Харків, вул. вул. Жовтневої Революції, 99.
Діючи з єдиною метою і відповідно до досягнутої домовленості в цей же день, з корисливих мотивів та з метою незаконного збагачення за рахунок майна підприємства, близько 17 години 00 хвилин ОСОБА_4 разом з ОСОБА_5 , підійшли до тильної сторони ДП «Харківський приладобудівний завод ім. Т.Г. Шевченка», де перелізли через периметрову огорожу, тим самим проникли на охоронювану територію підприємства, підійшовши до корпусу №14, демонтували алюмінієві профіля з вікон корпусу загальною масою 58 кг., які знаходяться на балансі та є майном ДП «Харківський приладобудівний завод ім. Т.Г. Шевченка», та які гідно акту огляду спеціаліста від 24.03.2015 року є фрагментами алюмінієвих профілів (використовуваних як віконні рами в корпусі 14), які вони склали до заздалегідь приготовлених мішків після чого намагалися покинути територію підприємства.
Однак, довести свій злочинний умисел до кінця ОСОБА_5 та ОСОБА_4 не змогли, з причин, які не залежали від їх волі, оскільки були поміченіпрацівниками охорони ДП завод «ім.Т.Г. Шевченко» та в подальшому затримані співробітниками міліції при спробі перелізти через паркан підприємства та зникнути з місця скоєння.
При вказаних обставинах ОСОБА_5 та ОСОБА_4 намагалися таємно викрасти майно ДП завод «ім. Т.Г. Шевченко», вартість якого складає 696,00 грн.
Допитані в судовому засіданні обвинувачені ОСОБА_4 та ОСОБА_5 допитані кожний окремо свою провину в інкримінованому їм злочині визнали повністю та пояснили як скоїли його при вищезазначених обставинах.

Обвинувачені ОСОБА_4 та ОСОБА_5 вважали недоцільним дослідження доказів стосовно тих фактичних обставин справи, які ними не оспорюються. Цю позицію підтримав і прокурор.

Беручи до уваги повне визнання обвинуваченими ОСОБА_4 та ОСОБА_5 своєї вини, а також, що вони не піддають сумніву фактичні обставини справи, відсутність у суду сумніву в правильності розуміння обвинуваченими змісту цих обставин, добровільності та істинності позиції обвинувачених, суд, заслухавши думку учасників судового розгляду, які не заперечували проти недоцільності дослідження доказів щодо тих обставин справи, які учасниками судового розгляду не оспорюються, розглянув дане кримінальне провадження в порядку ч. 3 ст. 349 КПК України, попередньо роз`яснивши наслідки такого порядку дослідження доказів, обмежившись допитом обвинувачених, дослідженням даних, що характеризують особи обвинувачених.

Аналізуючи обставини, що визнаються обвинуваченими ОСОБА_4 та ОСОБА_5 , суд дійшов висновку, що їх вина є доведеною. Дії обвинувачених ОСОБА_4 та ОСОБА_5 кваліфікуються за ч. 2 ст. 15, ч. 3 ст. 185 КК України як закінчений замах на таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинене за попередньою змовою групою осіб, поєднане з проникненням у приміщення.

Кваліфікуючи дії ОСОБА_4 та ОСОБА_5 за ч. 2 ст. 15, ч. 3 ст. 185 КК України як закінчений замах на крадіжку, суд виходить з встановлених судом обставин справи та роз`яснень, наданних в абз. 2 п. 4 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 06.11.2009 року №10 «Про судову практику у справах про злочини проти власності», та правового висновку Верховного Суду України, викладеного в ухвалі від 24.10.2013 року по справі №5-40кс13 про перегляд судового рішення з підстав неоднакового застосування судом касаційної інстанції частини 2 ст. 15, ст. 185КК України КК України щодо подібних суспільно небезпечних діянь, що потягнуло ухвалення різних за змістом судових рішень. При цьому, така кваліфікація судом дій обвинувачених, з урахуванням ч. 3 ст. 68 КК України та інших положень КК України, не тягне за собою погіршення їх становища.

Перевіркою даних про особу обвинуваченого ОСОБА_4 встановлено, що він не працює; неодружений; має постійне місце проживання та реєстрації; за місцем проживання характеризується задовільно, раніше не судимий, на обліку у лікарів нарколога та психіатра не перебуває.

Перевіркою даних про особу обвинуваченого ОСОБА_5 встановлено, що він не працює; неодружений; має постійне місце проживання та реєстрації; за місцем проживання характеризується задовільно, в силу ст. 89 КК України не судимий, на обліку у лікарів нарколога та психіатра не перебуває.

Обставиною, що пом`якшує покарання обвинувачених ОСОБА_4 та ОСОБА_5 , відповідно до ст. 66 КК України, є щире каяття.

Обставин, що обтяжують покарання обвинувачених ОСОБА_4 та ОСОБА_5 , передбачених ст. 67 КК України, судоми не встановлено.

Призначаючи ОСОБА_4 та ОСОБА_5 покарання, суд виходить з положень ст. 65 КК України, а саме - принципів законності, справедливості, індивідуалізації, а також достатності покарання для подальшого виправлення та попередження скоєння нових злочинів як самими обвинуваченими, так і іншими особами, враховує характер та ступінь тяжкості скоєного злочину, його наслідки, пом`якшуючу обставину, особи обвинувачених, їх відношення до скоєного злочину.

При цьому, суд дійшов висновку, що виправлення ОСОБА_4 та ОСОБА_5 , попередження скоєння ними нових злочинів та досягнення цілей покарання щодо них в цілому, на теперішній час можливе без їх ізоляції від суспільства, та, призначаючи їм покарання в межах санкції ч. 3 ст. 185 КК України, з урахуванням ч. 3 ст. 68 КК України, у виді позбавлення волі, вважає за можливе звільнити від відбування цього покарання на підставі ст. 75 КК України, з випробуванням, з покладенням на них обов`язків, передбачених п. п. 2, 3 ч. 1 ст. 76 КК України.

Долю речових доказів належить вирішити відповідно до вимог ст. 100 КПК України.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 100, 349, 368, 370, 371, 373, 374 КПК України, суд, -

у х в а л и в :
ОСОБА_4 та ОСОБА_5 визнати винуватими у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 15, ч. 3 ст. 185 КК України, та призначити їм кожному покарання, з урахуванням ч. 3 ст. 68 КК України, у виді 3 (трьох) років позбавлення волі.

Відповідно до ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_4 та ОСОБА_5 від відбування покарання у виді позбавлення волі з випробуванням, з іспитовим строком на 1 (один) рік.

На підставі п. п. 2, 3 ч. 1 ст. 76 КК України зобов`язати ОСОБА_4 та ОСОБА_5 не виїжджати за межі України на постійне проживання без дозволу кримінально-виконавчої інспекції, повідомляти кримінально-виконавчу інспекцію про зміну місця проживання, роботи або навчання.

Речові докази фрагменти алюмінієвих профілів вагою 58 кг, передані на зберігання головному механіку ДП «Харківський приладобудівний завод ім. Т.Г. Шевченка» ОСОБА_6 - повернути власнику ДП «Харківський приладобудівний завод ім. Т.Г. Шевченка».
Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого КПК України, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Вирок може бути оскаржений до апеляційного суду Харківської області через Жовтневий районний суд м. Харкова протягом 30 днів з дня його проголошення.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку. Копія вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченим, прокурору та направити потерпілому.

Суддя ОСОБА_1