Єдиний унікальний номер 722/1849/15-к
Номер провадження 1-в/722/334/15
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
08 грудня 2015 року Сокирянський районний суд Чернівецької області в складі:

головуючого судді: ОСОБА_1

секретаря: ОСОБА_2

з участю прокурора: ОСОБА_3

представника СВК-67: ОСОБА_4

та засудженого: ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі судових засідань в приміщенні Сокирянської виправної колонії №67 клопотання засудженого ОСОБА_5 про заміну невідбутої частини покарання у виді позбавлення волі більш м`яким покаранням,-

ВСТАНОВИВ:
Засуджений ОСОБА_5 звернувся до Сокирянського районного суду Чернівецької області з вказаним вище клопотанням про заміну йому невідбутої частини покарання у виді позбавлення волі більш м`яким покаранням, мотивуючи тим, що на даний час він фактично відбув більшу частину строку покарання, призначеного судом.

В судовому засіданні засуджений ОСОБА_5 клопотання підтримав та з наведених у ньому підстав просив його задовольнити.

Прокурор ОСОБА_3 та представник виправної колонії ОСОБА_4 в судовому засіданні заперечували проти клопотання та просили у його задоволенні відмовити, оскільки вважають, що засуджений ОСОБА_5 на даний час не став на шлях виправлення.

Заслухавши учасників процесу, дослідивши письмові документи, додані до клопотання, та матеріали особової справи засудженого, суд вважає, що клопотання задоволенню не підлягає, виходячи з наступних підстав.

Відповідно до вимог ч.1 ст.82 КК України особам, що відбувають покарання у виді обмеження або позбавлення волі, невідбута частина покарання може бути замінена судом більш м`яким покаранням. У цих випадках більш м`яке покарання призначається в межах строків, установлених у Загальній частині цього Кодексу для даного виду покарання, і не повинне перевищувати невідбутого строку покарання, призначеного вироком.

Таким чином, виходячи із вказаних норм кримінального закону, заміна засудженому невідбутої частини покарання більш м`яким, є правом, а не обов`язком суду.

Згідно п.2 ч.4 ст.82 КК України заміна невідбутої частини покарання більш м`яким можлива після фактичного відбуття засудженим не менше половини строку покарання, призначеного судом, зокрема за умисний тяжкий злочин, а також у разі, коли особа раніше відбувала покарання у виді позбавлення волі за умисний злочин і до погашення або зняття судимості знову вчинила умисний злочин, за який вона була засуджена до позбавлення волі.

Із досліджених в судовому засіданні письмових матеріалів клопотання та особової справи засудженого судом встановлено наступні обставини.

Так, вироком Подільського районного суду м.Києва від 13.07.2012 року ОСОБА_5 засуджено за ч.2 ст.307, ч.2 ст.309, 69, 70, 71 КК України до 4 років 1 місяця позбавлення волі з конфіскацією майна.

Початок строку відбування покарання засудженому ОСОБА_5 , згідно вказаного вироку суду, відраховується з 06.03.2012 року. Відповідно кінець строку відбування покарання 06.04.2016 року.
Станом на час постановлення судом даної ухвали засуджений ОСОБА_5 відбув 3 роки 9 місяців 2 дні позбавлення волі, тобто більше половини строку покарання, призначеного судом.
Невідбутий засудженим ОСОБА_5 строк покарання у виді позбавлення волі станом на час постановлення судом даної ухвали становить 3 місяці 28 днів.

Відповідно до п.17 постанови Пленуму Верховного суду України «Про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання і заміну невідбутої частини покарання більш м`яким» №2 від 26.04.2002 року, під час судового розгляду питання про заміну невідбутої частини покарання більш м`яким суди повинні ретельно з`ясовувати ставлення засудженого до вчиненого злочину, праці та навчання, додержання ним вимог режиму, участь у самодіяльних організаціях засуджених виправно-трудової установи, а також його наміри щодо прилучення до суспільно корисної праці та потребу в наданні допомоги при обранні місця проживання і працевлаштування.

Судом встановлено, що в місцях позбавлення волі засуджений ОСОБА_5 перебуває з 06.03.2012 року. В Сокирянську виправну колонію №67 засуджений прибув 06.10.2012 року.
Як вбачається із довідки про заохочення і стягнення на засудженого та матеріалів особової справи, за час перебування в слідчому ізоляторі м.Києва засуджений ОСОБА_5 до дисциплінарної відповідальності не притягувався, заохочень не мав. За час перебування в Сокирянській виправній колонії №67 засуджений ОСОБА_5 у двох випадках був притягнутий до дисциплінарної відповідальності, стягнення погашені в установленому законом порядку, не заохочувався.
Згідно довідки відділу організації та нормування праці №620 від 19.11.2015 року та особової справи встановлено, що з моменту прибуття до установи і по даний час засуджений ОСОБА_5 до оплачуваних робіт на підприємстві установи не залучається у зв`язку із небажанням працювати, ухиляється від виконання робіт із благоустрою установи.
Відповідно до довідки медичної частини №362 від 23.11.2015 року засуджений ОСОБА_5 практично здоровий, працездатний, на даний час стан його здоров`я задовільний.
Як встановлено із змісту характеристики від 23.11.2015 року, засуджений ОСОБА_5 характеризується посередньо, по відношенню до представників адміністрації установи тактовний, товаришує із засудженими різної спрямованості, до свого зовнішнього вигляду ставиться не завжди відповідально, спальне місце та приліжкову тумбочку намагається утримувати у чистоті і порядку, не завжди має охайний зовнішній вигляд, заходи виховного характеру, які проводяться у відділенні відвідує під постійним контролем представників адміністрації установи, реагує на них негативно, соціально-корисні зв`язки на волі підтримує з рідними шляхом телефонних розмов, отримує посилки.
Як вбачається із виписок протоколів засідань атестаційної комісії відділення №7 на засудженого ОСОБА_5 , відносно останнього зазначені наступні результати атестації з визначення ступеню його виправлення, зокрема за період:
з 19.07.2012 року по 18.01.2013 року не став на шлях виправлення;
з 18.01.2013 року по 04.07.2013 року не став на шлях виправлення;
з 04.07.2013 року по 20.01.2014 року не став на шлях виправлення;
з 20.01.2014 року по 04.07.2014 року не став на шлях виправлення;
з 04.07.2014 року по 22.01.2015 року не став на шлях виправлення.
Відповідно до ч.3 ст.82 КК України заміна невідбутої частини покарання більш м`яким може бути застосована, якщо засуджений став на шлях виправлення.

Згідно ст.6 КВК України виправлення засудженого це процес позитивних змін, які відбуваються в його особистості та створюють у нього готовність до самокерованої правослухняної поведінки. Основними засобами виправлення засуджених є встановлений порядок виконання та відбування покарання (режим), суспільно корисна праця, соціально-виховна робота, загальноосвітнє і професійно-технічне навчання, громадський вплив.

Враховуючи наведені вище вимоги кримінального закону та встановлені обставини в їх сукупності, із урахуванням особи засудженого ОСОБА_5 , суд приходить до висновку, що останній на даний час не досяг відповідного ступеню виправлення, передбаченого ст.82 КК України, як «став на шлях виправлення».

У зв`язку з цим, суд не вбачає процесу достатніх позитивних змін, які відбуваються в особистості засудженого ОСОБА_5 та створюють у нього готовність до самокерованої правослухняної поведінки у суспільстві.

З огляду на викладене, суд приходить до висновку про відмову у задоволенні клопотання.

Керуючись ст.82 КК України, ст.ст.537, 539 КПК України, суд,-

ПОСТАНОВИВ:

В задоволенні клопотання засудженого ОСОБА_5 про заміну невідбутої частини покарання у виді позбавлення волі більш м`яким покаранням відмовити.

Ухвала може бути оскаржена до апеляційного суду Чернівецької області протягом 7 днів з дня її проголошення шляхом подачі апеляції через Сокирянський районний суд Чернівецької області.

Суддя Сокирянського районного
суду Чернівецької області ОСОБА_1