Справа № 405/4806/15-к
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
24 грудня 2015 року Ленінський районний суд м.Кіровограда в складі:

головуючого судді: ОСОБА_1

при секретарі: ОСОБА_2

розглянув у відкритому судовому засіданні в м. Кіровограді кримінальне провадження № 0004036, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань 13.05.2015 року, за обвинуваченням:

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Олександрія, Кіровоградської області, українця, громадянина України, з середньо-технічною освітою, одруженого, працюючого по найму на будівництві, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.125 КК України,

за участю сторін кримінального провадження:

прокурора ОСОБА_4

потерпілого ОСОБА_5

захисника ОСОБА_6

обвинуваченого ОСОБА_3

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_3 вчинив умисне легке тілесне ушкодження, що спричинило короткочасний розлад здоров`я, з наступних обставин.

10.03.2015 року близько 16:00 год. ОСОБА_3 знаходячись на території дачної дільниці АДРЕСА_2 , яка належить ОСОБА_5 та розташована на території дачного кооперативу «Червона зірка» по вул. Волошковій, в м. Кіровограді, де в ході сварки з ОСОБА_5 , на ґрунті раптово виниклих неприязних відносин, маючи умисел на спричинення тілесних ушкоджень, наніс ОСОБА_5 один удар кулаком правої руки в область лівої скроні. Після чого схопив обома руками за одяг спереду потерпілого ОСОБА_5 , почав штовхати останнього вперед від себе, в результаті чого ОСОБА_5 не менше трьох раз вдарився потилицею об паркан дачної дільниці, що був позаду. Продовжуючи тримати потерпілого ОСОБА_5 обома руками за одяг спереду, ОСОБА_3 наніс два удари лобом в область носу останнього, внаслідок чого заподіяв потерпілому ОСОБА_5 тілесні ушкодження у вигляді: уламкового перелому кісток носу, гематоми на нижній повіці справа, саден на спинці носу, які згідно висновку судово - медичної експертизи №611 від 29.05.2015 року відносяться до категорії легких тілесних ушкоджень, які викликали короткочасний розлад здоров`я.
Допитаний у судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_3 свою вину у вчиненні кримінального правопорушення не визнав, надав суду показання, згідно яких з потерпілим ОСОБА_5 раніше знайомий, так як працював у нього по будівництву. На початку 2015 року ОСОБА_5 йому зателефонував та запропонував знову роботу по будівництву, яку він, брат ОСОБА_7 та хлопець на ім`я ОСОБА_8 виконували з 19.01.2015 року по 29.01.2015 року. Зупинили роботи, так як не вистачало цегли, однак повідомили ОСОБА_5 про те, що виконали поставлені задачі. ОСОБА_5 повинен був віддати за виконану роботу 5 000 грн., а віддав лише 2 000 грн. Згодом він телефонував ОСОБА_5 , однак останній не брав слухавку. На початку березня 2015 року, він проходив поміж дачну ділянку потерпілого і вирішив зайти. Він постукав у хвіртку, вийшов ОСОБА_5 , якому він пояснив, що так не поступають, але останній відповів, що він не доробив роботу, шукаючи причини не оплачувати працю. Він в усній формі погрожував потерпілому, повідомивши, що розваляє вже побудоване, на що ОСОБА_5 закрив хвіртку перед ним і він пішов геть. Через місяць він зателефонував ОСОБА_5 , який сказав, що якщо буде телефонувати, то «здасть» міліції, а згодом йому зателефонував сам слідчий. Особи на ім`я ОСОБА_9 не знає, свідка ОСОБА_10 ніколи не бачив. Тілесні ушкодження потерпілому не спричиняв.

Незважаючи на невизнання обвинуваченим ОСОБА_3 своєї вини, його вина повністю підтверджується зібраними та перевіреними в судовому засіданні наступними доказами:

-показаннями потерпілого ОСОБА_5 , згідно яких 10.03.2015 року біля 16.00 год. на дачній ділянці № 168А садового товариства «Червона зірка» він зі ОСОБА_10 проводили садові роботи. Коли ОСОБА_10 пішов умиватися, роздався стук у хвіртку, яку він відкрив та побачив чоловіків на ім`я ОСОБА_11 та ОСОБА_9 , що працювали у нього по дачі на будівництві. Почалася розмова про оплату роботи, так як чоловіки частково виконали її, а частково залишили без виконання, бо знайшли іншу роботу, тому він розрахувався з ними по факту. Коли чоловіки збиралися уходити, ОСОБА_3 розвернувся та прижав його до паркану і наніс прямий раптовий удар кулаком правої руки у скроню, від якого він посунувся у двір, куди зайшов і сам обвинувачений. Далі ОСОБА_3 взяв його під мишки та почав шарпати об ворота не менше 3-х разів. Потім наніс 2 удари головою в перенісся, один з яких чітко пам`ятає, а під час іншого «відключився». Згадує, що намагався встати з четвереньок. ОСОБА_10 момент нанесення ударів бачив, однак не із самого початку. Особа на ім`я ОСОБА_9 загороджував в час побиття ОСОБА_10 , щоб той не мав змоги допомогти у вирішенні конфлікту. Після побиття з обвинуваченим не мав розмови. Ці два чоловіка ще деякий час постояли у дворі та пішли, а ОСОБА_10 , почав його вмивати від крові. В подальшому він із ОСОБА_10 на маршрутці повернулися в місто. На ранок наступного дня скроня, під очима та перенісся були синього кольору і він звернувся за медичною допомогою до лікаря, а пізніше розповів про обставини ОСОБА_12 . Звернувся до медичного закладу наступного дня, де лікарю пояснив, що вдарився об дерево з тією метою, щоб лікар не задавав багато запитань, а призначив скоріш лікування. Після того, як пройшов МРТ, лікар зауважив, що неможливо отримати такі ушкодження від дерева, тоді він розповів про обставини його побиття;

-показаннями свідка ОСОБА_12 , яка вказала, що потерпілого знає і товаришує на протязі 20 років, а з обвинуваченим не знайома. В першій половині дня 13-15 березня 2015 року потерпілий зайшов до неї на роботу та виглядав не дуже добре, мав бліде обличчя з жовтими плямами, синці під очами та на перебитому переніссі, побиту задню частину голови і тремтячі руки. Потерпілий розповів, що мав сварку з особою на ім`я ОСОБА_11 , котрий працює у нього на будівництві, який вимагав надання оплати за невиконану роботу, а потім побив ОСОБА_5 , після чого телефонував останньому з погрозами;

-показаннями свідка ОСОБА_10 , згідно яких з потерпілим має товариські стосунки, а обвинуваченого не знає. 10.03.2015 року з 9 до 16 год. він допомагав потерпілому на дачі, яка знаходиться в дачному кооперативі «Червона зірка». Наприкінці роботи у ворота постукав чоловік, ОСОБА_5 відчинив ворота і в ході розмови, він зрозумів, що це є двоє будівельників, які раніше працювали у потерпілого: ОСОБА_9 та ОСОБА_11 , який почав вимагати у ОСОБА_5 кошти за виконану роботу. Потерпілий відповідав, що віддасть кошти. На мить відволікшись, він побачив, що обвинувачений наносить потерпілому удари головою в перенісся, потім кулаком правої руки в область верхньої губи та носа, тримаючи останнього за руки чи плечі. ОСОБА_5 похитнувся, може навіть втратив свідомість, потім впав на четвереньки, а з перенісся потекла кров. До нанесення основних ударів можливо мали місце й інші, але по факту бачив лише два. Після конфлікту обвинувачений з потерпілим відійшли до вагончика і стали розмовляти. Заспокоївшись, будівельники пішли. ОСОБА_5 також розповів, що обвинувачений вдарив його потилицею от паркан. В подальшому він бачив ОСОБА_5 через тиждень, який повідомив, що ходив на обстеження та має перелом носа.

Крім цього, вина обвинуваченого ОСОБА_3 підтверджується наданими прокурором та дослідженими в судовому засіданні наступними письмовими доказами:

-заявою ОСОБА_5 від 13.05.2015 року, згідно якої останній просить притягнути до відповідальності чоловіка на ім`я ОСОБА_11 , який 10.03.2015 року наніс йому тілесні ушкодження в виді декількох ударів в область голови.

(т.1 а.с.8)

-висновком судово-медичної експертизи № 611 від 22.05.2015 року, згідно якого у ОСОБА_5 згідно наданої медичної документації мались тілесні ушкодження у вигляді: уламкового перелому кісток носу, гематоми на нижній повіці справа, саден на спинці носу. Дані тілесні ушкодження утворились від травматичного контакту з тупим об`єктом (об`єктами), в пошкодженнях відобразились загальні властивості тупого об`єкту, індивідуальні ознаки не відобразились, можуть відповідати строку вказаному у постанові про призначення судово-медичної експертизи та відносяться до категорії легких тілесних ушкоджень, які викликали короткочасний розлад здоров`я. Пошкодження утворились від не менш одного травматичного впливу. Враховуючи локалізацію та взаєморозташування тілесних ушкоджень виключається можливість їх утворення при падінні з положення стоячи, але доступні для спричинення власноруч. Виставлений діагноз ЗЧМТ, струс головного мозку при дачі висновку заступенем тяжкості не визначався, так як не підтверджений об`єктивною клінічною неврологічною симптоматикою.
(т.1 а.с.17-18)
-протоколом проведення слідчого експерименту від 22.05.2015 року, згідно якого потерпілий ОСОБА_5 в присутності двох понятих відтворив обстановку та обставини спричинення йому тілесних ушкоджень.
(т.1 а.с.19)
-протоколом проведення слідчого експерименту від 15.06.2015 року, згідно якого свідок ОСОБА_10 , в присутності двох понятих відтворив обстановку та обставини спричинення потерпілому ОСОБА_5 тілесних ушкоджень.
(т.1 а.с.27)
-висновком судово-медичної експертизи №764/611 від 16.06.2015 року, згідно якого у ОСОБА_5 згідно наданої медичної документації мались тілесні ушкодження у вигляді: уламкового перелому кісток носу, гематоми на нижній повіці справа, саден на спинці носу. Не виключається можливість утворення вищевказаних тілесних ушкоджень і при обставинах, на які вказують потерпілий ОСОБА_5 в протоколі проведення слідчого експерименту від 22.05.2015 року та свідок ОСОБА_10 в протоколі проведення слідчого експерименту від 15.06.2015 року.
(т.1 а.с.34-35)
Оцінюючи досліджені в судовому засіданні надані прокурором докази, які не викликають у суду сумнівів в законності їх отримання та допустимості, та за їх сукупністю, суд вважає вину обвинуваченого ОСОБА_3 доведеною та кваліфікує його дії за ч. 2 ст. 125 КК України, як умисне легке тілесне ушкодження, що спричинило короткочасний розлад здоров`я.

Доводи обвинуваченого ОСОБА_3 та його захисника про те, що обвинувачений не спричиняв тілесні ушкодження потерпілому, зібрані докази слідством є необ`єктивними та в суді не доведено вину обвинуваченого у вчиненні даного злочину, суд розцінює як намагання обвинуваченого уникнути кримінальної відповідальності, оскільки це спростовується показаннями потерпілого ОСОБА_5 , свідка ОСОБА_10 , які стверджують про спричинення тілесних ушкоджень потерпілому саме ОСОБА_3 , даними судово-медичних експертиз, які підтверджують наявність в потерпілого легких тілесних ушкоджень, які у своїй сукупності повністю узгоджуються один з одним, відповідають фактичним обставинам справи. Будь-які протиріччя в них відсутні, що свідчить про їх об`єктивність та правдивість.

Незважаючи на те, що обвинувачений себе винним не визнав з тих підстав, що події спричинення потерпілому тілесних ушкоджень не було, суд проаналізувавши його поведінку та потерпілого під час вказаних обставин, що відбувалися, дослідивши механізм отримання ОСОБА_5 тілесних ушкоджень, показання свідка ОСОБА_10 , приходить до висновку, що вина обвинуваченого в умисному спричиненні потерпілому легких тілесних ушкоджень, повністю доведена.

При визначенні покарання обвинуваченому ОСОБА_3 суд, відповідно до вимог ст. 65 КК України, враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, обставини його вчинення, дані, що характеризують особу обвинуваченого, а також обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.

Згідно ст. 12 КК України вчинений ОСОБА_3 злочин відноситься до категорії невеликої тяжкості.

Обставин, які б пом`якшували покарання обвинуваченого, судом не встановлено.

Обтяжуючою обставиною суд визнає вчинення злочину щодо особи похилого віку.

Характеризуючи особу обвинуваченого, суд враховує, що останній за місцем проживання характеризується позитивно, займається суспільно-корисною працею, на обліку у лікарів нарколога та психіатра не знаходиться, вперше притягується до кримінальної відповідальності.

Беручи до уваги ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, фактичні обставини справи, наслідки скоєного, реалізуючи принципи справедливості та індивідуалізації покарання, враховуючи, що призначене покарання повинно бути не тільки карою, але і відповідати скоєному, а також необхідним і достатнім для виправлення особи, тому суд вважає за можливе призначити обвинуваченому ОСОБА_3 покарання в межах санкції статті у вигляді штрафу розміром 80 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Таке покарання, на думку суду, буде необхідним та достатнім для його можливого виправлення, перевиховання та профілактики вчинення нових кримінальних правопорушень.

Цивільний позов, речові докази та судові витрати в кримінальному провадженні відсутні.
На досудовому слідстві запобіжний захід обвинуваченому не застосовувався.
Керуючись ст.ст. 373-374 КПК України, суд, -
УХВАЛИВ:
ОСОБА_3 визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.125 КК України, призначивши покарання у виді штрафу в розмірі 80 неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 1360 грн.

Запобіжний захід на досудовому слідстві не застосовувався.

Цивільний позов, речові докази та судові витрати у кримінальному провадженні відсутні.

Матеріали кримінального провадження залишити при обвинувальному акті.

На вирок може бути подана апеляція до Апеляційного суду Кіровоградської області протягом 30 днів з моменту його проголошення через Ленінський районний суд м. Кіровограда.
Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, а у разі її подання, якщо його не скасовано, після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.
Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору, а іншим учасникам судового провадження роз`яснити, що вони мають право отримати його копію в суді.

Суддя Ленінського районного

суду м. Кіровограда ОСОБА_1