Провадження № 1-кп/185/729/15
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
28 грудня 2015 року Павлоградський міськрайонний суд Дніпропетровської області у складі:

головуючого судді ОСОБА_1

за участю секретаря ОСОБА_2

прокурора ОСОБА_3

захисника ОСОБА_4

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі в м. Павлоград кримінальне провадження, що внесене до ЄРДР за №0003134, за обвинуваченням:

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с.Розкішне Костянтинівського району Донецької області, українця, громадянина України, з неповною середньою освітою, не працюючого, неодруженого, судимого: 02.04.2010 року Юріївським районним судом Дніпропетровської області за ст. 186 ч.3, ст. 70 ч.4 КК України до 6 років 2 місяців позбавлення волі, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , -

у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст. 186 КК України, -
В С Т А Н О В И В :
27.11.2015 року приблизно о 21.10 годині обвинувачений ОСОБА_5 , після спільного вживання спиртних напоїв в кафе «Дорожнє», що розташоване на території автостанції за адресою: м. Павлоград, вул. Дніпровська, - з малознайомим ОСОБА_6 , реалізуючи раптово виниклий намір на повторне відкрите викрадення чужого майна, поєднане з насильством, яке не є небезпечним для життя та здоров`я потерпілого побаченого мобільного телефону ОСОБА_6 марки «HTC 600 Disare», дочекавшись поки останній покинув приміщення кафе та прослідкувавши за ним, перебуваючи біля будинку №117 по вул. Дніпровській м.Павлограда Дніпропетровської області, діючи умисно, відкрито, з корисних мотивів, повторно, штовхнув ОСОБА_6 в спину, в результаті чого останній впав на землю, після чого продовжуючи свій злочинний намір, з зовнішньої лівої кишені куртки потерпілого викрав мобільний телефон марки «HTC 600 Disare». З місця злочину обвинувачений ОСОБА_5 зник, розпорядившись викраденим майном на власний розсуд, завдавши потерпілому ОСОБА_6 матеріального збитку на суму 3599.20 гривень.

Допитаний обвинувачений ОСОБА_5 вину за ч.2 ст. 186 КК України визнав повністю, суду пояснив, що 27.11.2015 року ввечері спільно з потерпілим та знайомим на ім`я ОСОБА_7 вживали спиртні напої в кафе «Дорожнє» на автостанції м. Павлограда, при цьому потерпілий показував їм свій мобільний телефон марки «НТС». Приблизно о 21.00 годині потерпілий вийшов з кафе та направився в напрямку вулиці Дніпровська м.Павлограда, він вийшов та пішов за ним. Наздогнавши потерпілого, він його штовхнув, останній впав, потерпілий кричав на допомогу, з кишені його куртки він витягнув телефон та втік з місця злочину. Вранці він виявив телефон, на наступний день телефон повернув потерпілому. В скоєному щиро кається, просить суворо його не наказувати. Просив суд розглядати провадження із застосуванням ч.3 ст. 349 КПК України, оскільки фактичні обставини справи, пред`явлене обвинувачення йому зрозуміле, і він їх не оспорює. Також розуміє, що позбавляється права оскаржувати дані обставини в апеляційному порядку, і це його добровільна та істина позиція.
Потерпілий ОСОБА_6 в судове засідання не з`явився, надав письмову заяву про розгляд провадження за його відсутності, будь-яких претензій до обвинуваченого не має, міру покарання просить вирішити на розсуд суду.

Крім повного визнання своєї провини і свідчень, винність ОСОБА_5 у скоєнні інкримінованого злочину підтверджується і іншими фактичними доказами справи, які всіма учасниками судового розгляду визнані, ніким не оспорюються, у відповідності зі ст. 349 КПК України, суд визнав недоцільними їх дослідження. При цьому судом з`ясовано, чи правильно розуміють обвинувачений та інші учасники судового розгляду зміст цих обставин, чи немає сумнівів у добровільності та істинності їх позицій, а також роз`яснено, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оспорювати ці фактичні обставини справи в апеляційному порядку.

Оскільки сторони вважають, що фактичні обставини справи підтверджені наявними у справі доказами, які не вимагають дослідження в ході судового розгляду справи, суд, зберігаючи об`єктивність і неупередженість, також визнає фактичні обставини справи доведеними.

До них відносяться:

-протокол огляду місця події від 27.11.2015 року /т.2 а.п.9-10/, протокол огляду телефону від 30.11.2015 року /т.2 а.п.16-18/, протокол пред`явлення особи для впізнання /т.2 а.п.26-29/, протокол проведення слідчого експерименту від 30.11.2015 року /т.2 а.п.32-35/, протокол проведення слідчого експерименту від 07.12.2015 року /т.2 а.п.54-56/, висновок судово-товарознавчої експертизи №6119-15 від 09.12.2015 року /т.2 а.п.64-68/, речові докази /т.2 а.п.30/

Сукупність доказів, що узгоджуються між собою дають суду підстави кваліфікувати дії обвинуваченого ОСОБА_5 за ст. 186 ч.2 КК України - як відкрите викрадення чужого майна (грабіж), поєднаний з насильством, яке не є небезпечним для життя чи здоров`я потерпілого, вчинений повторно.
При призначенні покарання, у відповідності з вимогами ст. 65 КК України, суд враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, віднесення його до категорії тяжких злочинів, ступінь негативних наслідків, дані про особу обвинуваченого, який раніше судимий за корисні злочини, за місцем роботи характеризується позитивно, на обліку в психіатричному та наркологічному диспансерах не перебуває, а також враховує повне визнання обвинуваченим вини та каяття у вчиненому, активне сприяння розкриттю злочину, повне відшкодування завданої шкоди.

Обставинами, відповідно вимог ст.66 КК України, що пом`якшують покарання обвинуваченого, суд визнає повне визнання вини та каяття у вчиненому, активне сприяння розкриттю злочину, повне відшкодування завданої шкоди.

Обставин, відповідно до вимог ст. 67 КК України, що обтяжують покарання обвинуваченого, суд не встановив.

За сукупністю обставин вчинення злочину, ступеня тяжкості, даних про особу обвинуваченого, пом`якшуючих та обтяжуючих його покарання обставин, суд дійшов висновку, що виправлення ОСОБА_5 можливе без ізолювання від суспільства та призначає йому покарання в межах санкцій інкримінованої статті Особливої частини Кримінального кодексу України, із застосуванням ст.ст. 75, 76 КК України, тобто в умовах виконання за його поведінкою постійного та обов`язкового контролю, що буде достатнім для виправлення особи та попередження вчинення ним нових злочинів.

Міра запобіжного заходу обвинуваченому ОСОБА_5 була обрана у виді домашнього арешту, до набрання вироком законної сили обраний запобіжний захід не підлягає змінам.

Під час проведення досудового розслідування проводилась судово-товарознавча експертиза, згідно акту здачі-приймання висновку судового експерта Дніпропетровського НДІСЕ МЮУ на проведення криміналістичної експертизи було витрачено 123 гривень. Зазначені витрати у відповідності вимог ст.122 КПК України відносяться до процесуальних витрат.

Частина 2 статті 124 КПК України передбачає, що у разі ухвалення обвинувального вироку суд стягує з обвинуваченого на користь держави документально підтверджені витрати на залучення експерта.

Оскільки судом встановлено, що обвинувачений ОСОБА_5 винний у вчиненні інкримінованого злочину за описаних у вироку обставинах, то суд вважає за необхідне стягнути з обвинуваченого на користь держави вартість проведеної криміналістичної експертизи у розмірі 123 гривень.

Доля речових доказів повинна бути вирішена у порядку, передбаченому ст.100 КПК України:

-мобільний телефон марки «HTC 600 Disare», переданий на відповідальне збереження потерпілому ОСОБА_6 - після набрання вироком законної сили підлягає залишенню останньому по приналежності.

Цивільний позов в кримінальному провадженні не заявлений.

Керуючись ст.ст. 368-370, 374, 393, 395 КПК України, суд -

У Х В А Л И В :
ОСОБА_5 визнати винним у вчинені злочину, передбаченого ст. 186 ч.2 КК України, і призначити покарання у виді позбавлення волі строком на 4 (чотири) роки.
У відповідності ст.ст. 75, 76 КК України звільнити ОСОБА_5 від відбування покарання з випробуванням на 2 (два) роки, поклавши на нього обов`язки: сповіщати органам кримінально-виконавчої інспекції про зміну місця проживання, роботи, не виїжджати за межі України на постійне проживання без дозволу органу кримінально-виконавчої інспекції, періодично з`являтися для реєстрації до органів кримінально-виконавчої інспекції.

До набрання вироком законної сили запобіжний захід ОСОБА_5 у виді домашнього арешту залишити без змін.

Стягнути з обвинуваченого ОСОБА_5 на користь держави вартість проведеної криміналістичної експертизи експертами Дніпропетровського НДІСЕ МЮУ у розмірі 123 гривень.

Речові докази: мобільний телефон марки «HTC 600 Disare», переданий на відповідальне збереження потерпілому ОСОБА_6 - після набрання вироком законної сили залишити останньому по приналежності.

Вирок може бути оскаржений до апеляційного суду Дніпропетровської області через Павлоградський міськрайонний суд Дніпропетровської області протягом 30 днів з дня його проголошення.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Вирок суду відповідно до ч. 2 ст.394 КПК України не може бути оскаржений в апеляційному порядку з підстав заперечення обставин, які ніким не оспорювалися під час судового розгляду і дослідження яких було визнано судом недоцільним відповідно до частини 3 ст. 349 КПК України.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку. Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору.

Суддя ОСОБА_1