ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16.02.2016 року м. Житомир

Богунський районний суд м.Житомира в складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

секретаря ОСОБА_2 ,

за участю учасників судового провадження

прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченого ОСОБА_4 ,

захисника ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Житомирі кримінальне провадження № 0000280 за обвинуваченням

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Мала Чернігівка Овруцького району Житомирської обл., громадянина України, освіта середня-спеціальна, раніше не судимого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 та проживає за адресою: АДРЕСА_2 ,

-у вчиненні злочину, передбаченого ч. 3 ст. 407 КК України, -
ВСТАНОВИВ:
08 грудня 2014 року о 08 год. 00 хв., військовослужбовець військової частини-польова пошта НОМЕР_1 ОСОБА_4 , призваний під час мобілізації, в порушення вимог ст.ст. 17, 65, 68 Конституції України, ст.ст. 1, 2 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» ст. ст. 11, 12, 16, 30, 35, 37 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України, ст.ст. 1, 2, 3, 4, 6 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України, діючи з прямим умислом, з метою тимчасово ухилитися від проходження військової служби та маючи об`єктивні можливості для вчасного прибуття до місця проходження військової служби у військову частину-польова пошта НОМЕР_1 , без дозволу командування військової частини та поважних причин, на військову службу до військової частини - польова пошта НОМЕР_1 , що знаходиться за адресою: АДРЕСА_3 з відпустки не з`явився, обов`язки за посадою не виконував, перебуваючи поза межами військової частини органи державної влади або правоохоронні органи, в тому числі органи військового управління, про свою належність до військової служби, про вчинене ним ухилення від неї та його причини, не повідомив, та проводив час на власний розсуд до 14 травня 2015 року. 14 травня 2015 року солдат ОСОБА_4 прибув до військової частини-польова пошта НОМЕР_1 та приступив до виконання службових обов`язків
Обвинувачений ОСОБА_4 у судовому засіданні провину в інкримінованому йому злочині визнав, щиро розкаявшись пояснив суду, що 08.12.2014 року не з`явився на службу до військової частини - польова пошта НОМЕР_1 після відпустки і займався сімейними справами, до 14.05.2015 року, в теперішній час звільнений з військової служби, ніде не працює.

Судом встановлено, що учасники судового провадження правильно розуміють зміст фактичних обставин справи, їх позиція є добровільною та істинною, їм роз`яснено, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оспорювати ці фактичні обставини в апеляційному порядку.

Тому, враховуючи, що обвинувачений у повному обсязі визнав свою вину у вчинені інкримінованого йому злочину, при обставинах, викладених у обвинувальному акті, та приймаючи до уваги думку прокурора, відповідно до ч. 3 ст. 349 КПК України суд, за згодою всіх учасників судового провадження ухвалив визнати недоцільним дослідження інших доказів стосовно фактичних обставин справи, які ніким не оспорюються.

Оскільки сторони вважають, що фактичні обставини справи підтверджені наявними у справі доказами, які не вимагають дослідження в ході судового розгляду справи, цивільний позов не заявлений, суд, зберігаючи об`єктивність і неупередженість, також визнає дані фактичні обставини справи.

Сукупність досліджених у судовому засіданні доказів свідчить про те, що своїми умисними діями, які виразились у нез`явленні військовослужбовцем (крім строкової служби) вчасно на службу без поважних причин тривалістю понад один місяць, ОСОБА_4 вчинив злочин, передбачений ч. 3 ст. 407 КК України.

Призначаючи покарання суд враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, яке є злочином середньої тяжкості, відсутність потерпілих по даному кримінальному провадженню, особу обвинуваченого, його молодий вік, що він раніше до кримінальної відповідальності не притягувався, на наркологічному та психіатричному обліках не перебуває.

Відповідно до ст. 66 КК України суд враховує обставини, що пом`якшують покарання, а саме: щире каяття, активне сприяння розкриттю злочину, критичну оцінку своїх діянь. Обставини, що обтяжують покарання ОСОБА_4 згідно ст. 67 КК України відсутні.

На підставі наведеного суд приходить до висновку, що виправлення і перевиховання обвинуваченого можливо без ізоляції від суспільства та вважає за можливе призначити покарання в віді позбавлення волі в мінімальних межах зі звільненням від його відбування з випробуванням.

Запобіжний захід не застосовувався, цивільний позов не пред`являвся, речові докази та процесуальні витрати відсутні.

Керуючись ст.ст. 349, 368, 369, 371 374, 394 КПК України, суд -

ЗАСУДИВ:
ОСОБА_4 визнати винуватим у скоєнні злочину, передбаченого частиною 3 статті 407 КК України та призначити йому покарання у виді позбавлення волі строком на 2 роки.

На підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_4 від відбування покарання у виді позбавлення волі, якщо він протягом одного року і трьох місяців не вчинить нового злочину і виконає обов`язки відповідно до ст. 76 ч. 1 п. 3, 4 КК України, а саме:
- повідомляти кримінально-виконавчу інспекцію про зміну місця проживання, роботи;
- періодично з`являтися для реєстрації в кримінально-виконавчій інспекції.
Вирок може бути оскаржений до Апеляційного суду Житомирської області через Богунський районний суд м. Житомира протягом 30 днів з дня його проголошення. Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після прийняття рішення судом апеляційної інстанції.

СУДДЯ: ОСОБА_1