Справа № 214/5715/14-к
1-кп/214/54/15
У Х В А Л А
іменем України
31 серпня 2015 року колегія суддів Саксаганського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області у складі:

головуючого судді ОСОБА_1

суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3

при секретарі ОСОБА_4

за участю прокурора ОСОБА_5

за участю обвинувачених ОСОБА_6 , ОСОБА_7

за участю захисників ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10

розглянувши у відкритому судовому засідання в залі суду в м. Кривому Розі кримінальну справу за обвинуваченням ОСОБА_11 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ст.ст. 115 ч.2 п.п.6,12; 187 ч.4 КК України та ОСОБА_7 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ст.ст. 115 ч.2 п.п.6,12; 187 ч.4 КК України, суд, -

ВСТАНОВИВ:

До суду надійшли клопотання захисника обвинуваченого ОСОБА_11 адвоката ОСОБА_10 , в яких він просить замінити обвинуваченому ОСОБА_11 запобіжний захід з тримання під вартою на домашній арешт. В обґрунтування клопотань зазначив, що обвинувачений самостійно з`явився 4 квітня 2014 року та 5 квітня 2015 року до Саксаганського РВ, що ОСОБА_11 потребує лікування з приводу екземи, що обвинувачений ОСОБА_11 характеризується позитивно, раніше не судимий, соціальної небезпеки на являє, має постійне місце проживання з батьками, на момент затримання був студентом вищого навчального закладу, переховуватися від суду не має наміру. Також зазначив, що впливати на свідків обвинувачений не може, так як свідки допитані, знищити докази по справі не може, вступив у вищий навчальний заклад.

Прокурор вважає, що підстав для зміни запобіжного заходу не мається, просить продовжити строк тримання під вартою обвинуваченим на два місяці.

Обвинувачений ОСОБА_11 у судовому засіданні підтримав клопотання свого захисника та пояснив, що 4 травня 2015 року та 5 травня 2015 року його до РВ викликали.

Захисник ОСОБА_10 у судовому засіданні підтримав заявлені клопотання.

Захисник ОСОБА_8 у судовому засіданні підтримав клопотання та доводи, викладені в клопотаннях.

Обвинувачений ОСОБА_7 у судовому засіданні не заперечує проти продовження відносно нього строку тримання під вартою.

У судовому засіданні, при захисник ОСОБА_9 заявив що немає підстав стверджувати про існування ризиків, передбачених ст. 177 ч.1 КПК України.

Вислухавши учасників судового засідання, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що у задоволенні клопотань захисника обвинуваченого ОСОБА_11 про зміну запобіжного заходу належить відмовити. При цьому суд враховує наступне.

Відповідно до ст. 331 КПК України, під час судового розгляду суд за клопотанням сторони захисту має право своєю ухвалою змінити запобіжний захід щодо обвинуваченого. Вирішення питання судом щодо запобіжного заходу відбувається в порядку, передбаченому главою 18 цього Кодексу. Згідно ст.201 КПК України, обвинувачений, його захисник мають право подати до місцевого суду клопотання про зміну запобіжного заходу.

Тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст. 177 КПК України.

ОСОБА_11 обвинувачується у вчиненні злочинів, передбачених ст.ст. 115 ч.2 п.п.6,12; 187 ч.4 КК України, кожний з яких який відповідно до ст. 12 КК України відноситься до категорії особливо тяжких. При обранні 8 травня 2014 року обвинуваченому ОСОБА_11 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, слідчий суддя прийшов до переконання що більш м`який запобіжний захід, крім тримання під вартою буде недостатнім для запобігання тому, щоб підозрюваний не став переховуватися від органів досудового розслідування та суду, не вчинив інше кримінальне правопорушення.

Суд вважає, що на даний час відсутні підстави вважати, що обвинувачений ОСОБА_11 , в разі зміни запобіжного заходу, може вчинити новий злочин.

Разом з тим, суд переконаний, що існують інші ризики, передбачені ст.177 КПК України, для запобігання яких належить залишити раніше обраний запобіжний захід без змін.

Суд вважає, що з урахуванням тяжкості покарання, яке може бути, в разі визнання обвинуваченого винним, призначено судом за вчинення вказаних правопорушень, існує ризик передбачений ст. 177 ч.1 п.2 КК України, а саме, що обвинувачений ОСОБА_11 побоюючись тривалості можливого за вказані правопорушення покарання може в разі зміни запобіжного заходу переховуватися від суду. При цьому суд враховує, що на користь такої думки свідчить позиція обвинуваченого, який під час проведення амбулаторної судово-психіатричної експертизи давав пояснення експерту, які відрізняються від наданих ним же в присутності захисника показань, а в судовому засіданні заперечує борг перед ОСОБА_7 , заперечує обставини справи.

Також на переконання суду існує ризик передбачений ст. 177 ч.1 п.3 КК України, а саме, що обвинувачений ОСОБА_11 , в разі зміни запобіжного заходу, може незаконно впливати на допитаних судом свідків, після чого заявити клопотання про додатковий допит свідків. Під час допиту в судовому засіданні свідка ОСОБА_12 встановлено, що показання, які вказаний свідок надав у судовому засіданні, мають суттєві суперечності з тими показаннями які надав свідок під час досудового розслідування, у судовому засіданні свідок зазначив, що раніше обвинуваченого ОСОБА_7 не бачив. Під час же проведення впізнання свідок ОСОБА_12 впізнав ОСОБА_7 як особу, яка придбала липку стрічку «скотч». Пояснення ОСОБА_12 мотивів того, що під час досудового розслідування він діяв при впізнанні неправдиво є суперечливими. Показання надані в суді вказаним свідком можуть вплинути на вирішення судом при постановлені вироку питання про винність як обвинуваченого ОСОБА_7 , так і обвинуваченого ОСОБА_11 . Свідок ОСОБА_13 в судовому засіданні також надала показання, які мають суперечності з наданими нею під час досудового розслідування показаннями в яких зазначала про наявність у ОСОБА_11 боргу перед ОСОБА_7 та визначала зміни у поведінці ОСОБА_11 після знайомства останнього з ОСОБА_7 . Враховуючи, що зазначені свідки змінили показання, а по справі допитані не всі свідки, які підлягають допиту, суд вважає, що в разі зміни запобіжного заходу ОСОБА_11 , останній може незаконно впливати як на допитаних судом свідків, так і на свідків, які судом не допитані.

На переконання суду позитивні характеристики обвинуваченого ОСОБА_11 , наявність в нього постійного місця проживання, відсутність попередніх судимостей, факт навчання в вищому учбовому закладі не виключають наявності визначених судом ризиків, а саме того, що в разі зміни запобіжного заходу обвинувачений може переховуватися від суду та може незаконно впливати на свідків.

Також суд враховує, що даних про те, що ОСОБА_11 не може бути надана медична допомога в умовах перебування під вартою не надано.

Вступ ОСОБА_11 до навчальних закладів не зменшує того ризику, що він може в разі зміни запобіжного заходу вчинити вплив на раніше допитаних свідків.

Твердження про те, що ОСОБА_11 самостійно з`явився до правоохоронних органів не підтверджується, оскільки ОСОБА_11 до Саксаганського РВ викликався слідчим.

Згідно ст.331 ч.3 КПК України, незалежно від наявності клопотань суд зобов`язаний розглянути питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою до спливу двомісячного строку з дня надходження до суду обвинувального акту. За наслідками розгляду питання суд своєю вмотивованою ухвалою скасовує, змінює, запобіжний захід або продовжує його дію на строк, що не може перевищувати двох місяців. До спливу продовженого строку суд зобов`язаний повторно розглянути питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою, якщо судове провадження не було завершене до його спливу.

Продовжений трок тримання під вартою ОСОБА_11 спливає 2 вересня 2015 року, закінчити розгляд справи до вказаного часу не вбачається за можливе, тому урахуванням викладеного суд вважає, що запобіжний захід відносно ОСОБА_11 належить продовжити.

Суд вважає, що з урахуванням тяжкості покарання, яке може бути призначене судом в разі визнання обвинуваченого ОСОБА_7 винним, за вчинення вказаних правопорушень, існує ризик передбачений ст. 177 ч.1 п.2 КК України, а саме, що обвинувачений ОСОБА_7 , побоюючись тривалості можливого за вказані правопорушення покарання, може в разі зміни запобіжного заходу переховуватися від суду.

Також, на переконання суду, існує ризик передбачений ст. 177 ч.1 п.3 КК України, а саме, що обвинувачений ОСОБА_7 , в разі зміни запобіжного заходу, може незаконно впливати як допитаних судом свідків, після чого заявити клопотання про додатковий допит свідків.

Продовжений трок тримання під вартою ОСОБА_7 спливає 2 вересня 2015 року, закінчити розгляд справи до вказаного часу не вбачається за можливе, а тому з урахуванням викладеного суд вважає, що запобіжний захід відносно ОСОБА_7 належить продовжити.

Керуючись ст.ст.177, 201, 331, 369-372 КПК України, суд,
УХВАЛИВ:

У задоволенні клопотання про зміну запобіжного заходу у відношенні обвинуваченого ОСОБА_11 відмовити.

Строк тримання під вартою обвинуваченого ОСОБА_11 продовжити до 1 листопада 2015 року.

Строк тримання під вартою обвинуваченого ОСОБА_7 продовжити до 1 листопада 2015 року.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуючий суддя ОСОБА_1

судді ОСОБА_3

ОСОБА_2