печерський районний суд міста києва
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 вересня 2014 року слідчий суддя Печерського районного суду м. Києва ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 , за участю особи, яка подала скаргу ОСОБА_3 , розглянувши у відкритому судовому засіданні скаргу ОСОБА_3 на бездіяльність слідчого прокуратури міста Києва щодо не розгляду клопотань у кримінальному провадженні № 0001044 -

В С Т А Н О В И В :
08.09.2014 до слідчого судді Печерського районного суду м. Києва надійшла скарга, подана в порядку ст. 303 КПК України, в якій ОСОБА_3 просить визнати протизаконною та протиправною бездіяльність уповноваженої особи прокуратури міста Києва щодо не розгляду клопотання № 3, зареєстроване 28.08.2014 № 4235-П (клопотання № 2, зареєстроване 07.02.2014 № 50-К, клопотання № 1, зареєстроване 07.02.2014 № 51-К) по кримінальному провадженню № 0001044; зобов`язати уповноважену особу прокуратури міста Києва вирішити по суті внесені клопотання.

У судовому засіданні ОСОБА_3 подану скаргу підтримав, просив задовольнити з викладених у скарзі підстав.

Представник прокуратури міста Києва у судове засідання з розгляду скарги не з`явився, що відповідно до ч. 3 ст. 306 КПК України не є перешкодою для розгляду скарги за його відсутності.

Заслухавши пояснення ОСОБА_3 , дослідивши скаргу та додані до неї матеріали, слідчий суддя приходить до наступного висновку.

У судовому засіданні встановлено, що ОСОБА_3 подав до прокуратури м. Києва клопотання з вимогами вчинити слідчим дії у межах кримінального провадження № 0001044.

Порядок оскарження рішень, дій, бездіяльності слідчого, прокурора під час досудового розслідування чітко визначено та регламентовано Главою 26 КПК України.

Вичерпний перелік рішень, дій чи бездіяльності слідчого або прокурора, які можуть бути оскаржені під час досудового розслідування, визначений частиною 1 ст. 303 КПК України.

У відповідності до ст. 93 КПК України, збирання доказів здійснюється сторонами кримінального провадження, потерпілим у порядку, передбаченому цим Кодексом.

А саме, у ч. 3 ст. 93 КПК України зазначено, що сторона захисту, потерпілий здійснює збирання доказів шляхом витребування та отримання від органів державної влади, органів місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій, службових та фізичних осіб речей, копій документів, відомостей, висновків експертів, висновків ревізій, актів перевірок; ініціювання проведення слідчих (розшукових) дій, негласних слідчих (розшукових) дій та інших процесуальних дій, а також шляхом здійснення інших дій, які здатні забезпечити подання суду належних і допустимих доказів.

Ініціювання стороною захисту, потерпілим проведення слідчих (розшукових) дій здійснюється шляхом подання слідчому, прокурору відповідних клопотань, які розглядаються в порядку, передбаченому ст. 220 КПК України. Постанова слідчого, прокурора про відмову в задоволенні клопотання про проведення слідчих (розшукових) дій, негласних слідчих (розшукових) дій може бути оскаржена слідчому судді.

У разі повної або часткової відмови у задоволенні клопотання, виноситься вмотивована постанова, копія якої вручається особі, яка заявила клопотання, у разі неможливості вручення з об`єктивних причин надсилається їй.

Із змісту скарги ОСОБА_3 вбачається, що клопотання від 28.08.2014 не було розглянуто, процесуальне рішення (постанова) по суті не винесено.

Як вбачається з листа від 03.09.2014 № 17/1/5728-13, за підписом слідчого в ОВС слідчого відділу прокуратури м. Києва ОСОБА_4 , ОСОБА_3 надано відповідь, що подане ним клопотання не підлягає розгляду в порядку ст. 220 КПК України, оскільки в ньому не зазначено, які саме процесуальні дії, передбачені КПК України, необхідно виконати.

Разом з тим, слідчий суддя приходить до висновку, що такі дії слідчого не відповідають положенням ст. 220 КПК України, відповідно до яких про повну або часткову відмову в задоволенні клопотання виноситься вмотивована постанова, копія якої вручається особі, яка заявила клопотання, а у разі неможливості вручення з об`єктивних причин - надсилається їй.

Оформлена слідчим відповідь у формі листа про залишення клопотання без розгляду не відповідає вимогам КПК України, тобто, в даному випадку слідчий, отримавши клопотання в порядку ст. 220 КПК України у разі повної або часткової відмови у задоволенні клопотання повинен був винести вмотивовану постанову.

В свою чергу, вимоги ОСОБА_3 , визначені у скарзі як зобов`язання виконати клопотання, не підлягають задоволенню, з тих підстав, що під час розгляду скарг на рішення, дії чи бездіяльності слідчого або прокурора у порядку Глави 26 КПК України, слідчий суддя може надавати оцінку виключно наявності бездіяльності, що полягає у нерозгляді слідчим клопотання, не вступаючи у площину розгляду його змісту.

Аналізуючи вищевказане, слідчий суддя приходить до висновку про необхідність зобов`язання слідчого розглянути подане ОСОБА_3 клопотання № 3 від 28.08.2014 (4235-П) відповідно до вимог кримінально-процесуального законодавства.

В частині вимог скарги про визнання протизаконною та протиправною бездіяльність уповноваженої особи прокуратури міста Києва щодо не розгляду даних клопотань, слідчий суддя зазначає, що виходячи зі змісту ч. 2 ст. 307 КПК України, у слідчого судді відсутні повноваження за результатами розгляду скарги для визнання бездіяльності уповноваженої особи органу досудового розслідування неправомірною.

Керуючись ст. ст. 303, 304, 306-307, 309 КПК України, слідчий суддя -

У Х В А Л И В :

Скаргу ОСОБА_3 на бездіяльність слідчого прокуратури міста Києва щодо не розгляду клопотань у кримінальному провадженні № 0001044 задовольнити частково.

Зобов`язати уповноважену особу прокуратури міста Києва розглянути клопотання ОСОБА_3 , подане у кримінальному провадженні № 0001044, по суті поставлених у ньому питань, а саме: клопотання № 3, зареєстроване 28.08.2014 № 4235-П.

У задоволенні інших вимог скарги відмовити.

Про результати розгляду зазначеного клопотання повідомити ОСОБА_3 .

Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя ОСОБА_1