Справа №345/3926/15-к
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
17.12.2015 року Калуський міськрайонний суд Івано-Франківської області
в складі : головуючої - судді ОСОБА_1
секретаря ОСОБА_2
за участю прокурора ОСОБА_3
В С Т А Н О В И В:
що ОСОБА_4 вчинив таємне викрадення чужого майна ( крадіжка) .
Кримінальне правопорушення вчинено за таких обставин.
28.08.2015 року , близько 06.00 год. ОСОБА_4 , перебуваючи у гостях ОСОБА_5 , який проживає у АДРЕСА_2 та маючи вільний доступ до кімнат будинку, в одній із кімнат у шафі побачив золоті вироби : золотий ланцюжок вагою 6 гр. вартістю 4800 грн., золотий медальйон вагою 4 гр. вартістю 3200 грн. та золотий кулон вагою 1 гр. вартістю 800 грн., які таємно викрав. Після чого вийшов на подвір`я даного будинковолодіння , звідки таємно викрав велосипед марки « Аіст», вартістю 170 грн. чим заподіяв потерпілому ОСОБА_5 матеріальну шкоду на загальну суму 8970 грн.
Допитаний у судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 свою вину у вчиненому кримінальному правопорушенні визнав повністю та пояснив, що правопорушення вчинив при вищенаведених обставинах. У вчиненому розкаюється , просить суворо не карати, злочин вчинив у звязку із матеріальним становищем.
Судом дослідження доказів і фактичних обставин справи було обмежено допитом обвинуваченого, який повністю визнав свою вину у вчиненому , не бажає досліджувати у судовому засіданні докази, які були зібрані в процесі досудового розслідування і прокурор не заперечує проти цього, а тому суд визнав недоцільним дослідження інших доказів, які ніким не оспорюються.
Суд приходить до висновку, що вина ОСОБА_4 у вчиненому кримінальному правопорушенні у судовому засіданні доведена повністю, а його злочинні дії слід кваліфікувати за ст. 185 ч. 1 КК України, як таємне викрадення чужого майна .
Потерпілий заявив цивільний позов , де просить стягнути із підсудного 8800 грн. матеріальної шкоди .
В судовому засіданні потерпілий позов підтримав.
Обвинувачений цивільний позов визнав повністю.
Суд вважає, що цивільний позов підлягає до задоволення, виходячи з наступних підстав:
Згідно ст. 1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.
В судовому засіданні встановлено, що обвинувачений своїми діями завдав потерпілому матеріальної шкоди на суму 8800 грн., а тому позовні вимоги підлягають до задоволення.
Також суд вважає, що з обвинуваченого слід стягнути судовий збір та в користь потерпілого також слід стягнути і витрати за надання правової допомоги .
Відповідно до п.1 ст.4 Закону України «Про судовий збір» № 3674-17 (редакція від 01.01.2015 року), судовий збір справляється у відповідному розмірі від мінімальної заробітної плати у місячному розмірі, встановленої законом на 1 січня календарного року, в якому відповідна заява або скарга подається до суду, у відсотковому співвідношенні до ціни позову або у фіксованому розмірі.
У відповідності до ст. 88 ЦПК України суд вважає за необхідне стягнути в дохід держави з обвинуваченого судовий збір.
Суд, призначаючи покарання, необхідне і достатнє для виправлення обвинуваченого та попередження нових злочинів, враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винного та обставини справи, що помякшують та обтяжують покарання.
До обставин, що помякшують покарання ОСОБА_4 суд відносить те, що він повністю визнав вину, щиро кається, сприяє розкриттю злочину.
Обтяжуючих обставин суд не вбачає .
При призначенні покарання обвинуваченому суд враховує особу винного, його характеристику з місця проживання, думку потерпілого щодо міри покарання , так і те, що на утриманні перебуває неповнолітня дитина, він є інвалідом 3-ої групи і вважає, що йому слід призначити покарання в межах санкції ст.185 ч.1 КК України у виді громадських робіт.
Вироком Калуського міськрайонного суду Івано Франківської області від 30.04.2015 року ОСОБА_4 визнано винним та засуджено за ст. 162 ч.1 КК України до 510,00 грн. штрафу, які на даний час не сплачені .

Тому, суд вважає, що обвинуваченому слід призначити покарання за сукупністю вироків у відповідності до вимог ст. 71 КК України та із застосуванням ст. 72 ч.3 КК України.

Долю речових доказів слід вирішити у відповідності до ст. 100 КПК України.

Запобіжний захід у вигляді особистого зобов`язання слід залишити без змін до вступу вироку в законну силу.

Керуючись ст.ст.373,374,376 КПК України, суд,-

З А С У Д И В:
ОСОБА_4 визнати винуватим за ст.185 ч. 1 КК України та призначити покарання 240 ( двісті ) годин громадських робіт.

Відповідно до ст. 71 ч.1 КК України до покарання за даним вироком суду шляхом повного складання призначених покарань приєднати покарання за вироком Калуського міськрайонного суду від 30.04.2015 року й остаточно призначити покарання ОСОБА_4 - 240 ( двісті ) годин громадських робіт та штраф в розмірі тридцяти неоподатковуваних доходів громадян, що становить 510 грн. штрафу.

На підставі ст. 72 ч.3 КК України покарання у виді громадських робіт та штраф в розмірі 510 грн. виконуються самостійно.

Запобіжний захід засудженому ОСОБА_4 у вигляді особистого зобов`язання залишити без змін до вступу вироку в законну силу.

Речові докази: велосипед марки « Аіст» , жовтого кольору , який знаходиться на зберіганні у камері зберігання речових доказів Калуського відділу головного управління національної поліції в Івано-Франківській області повернути потерпілому ОСОБА_5 .

Стягнути із ОСОБА_4 , інд. код НОМЕР_1 на користь ОСОБА_5 8 800 грн. матеріальної шкоди та 400 грн. за надання правової допомоги. .

Стягнути із ОСОБА_4 в користь держави 487.20 грн. судового збору.

Вирок може бути оскаржено до Апеляційного суду Івано-Франківської області через Калуський міськрайонний суд шляхом подання апеляції протягом 30 днів з дня проголошення.

Головуюча: