Ухвала іменем україни 17 вересня 2015 року м. Київ
Колегія суддів судової палати у кримінальних справах

Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ у складі:

головуючого ОСОБА_9

суддів: ОСОБА_10., ОСОБА_11,

при секретарі ОСОБА_12,

за участю прокурора ОСОБА_13

захисника ОСОБА_1,

розглянувши в судовому засіданні кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0002586, за касаційними скаргами прокурора, який брав участь в розгляді кримінального провадження в суді апеляційної інстанції, та захисника ОСОБА_1 на вирок Суворовського районного суду м. Херсона від 7 листопада 2014 року та ухвалу Апеляційного суду Херсонської області від 23 березня 2015 року щодо

ОСОБА_2,

ІНФОРМАЦІЯ_1, громадянина України, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 раніше судимого вироком Голопристанського районного суду Херсонської області від 18 липня 2007 року за ч. 3 ст. 185 КК України на 4 роки позбавлення волі,

якого засуджено за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 115 КК України,

в с т а н о в и л а:

Вироком Суворовського районного суду м. Херсона від 7 листопада 2014 року ОСОБА_2 визнано винуватим у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 115 КК України, та призначено покарання у виді позбавлення волі на строк 8 років 6 місяців.

Ухвалою Апеляційного суду Херсонської області від 23 березня 2015 року вирок місцевого суду щодо ОСОБА_2 залишено без змін.

У касаційній скарзі прокурор, який брав участь в розгляді кримінального провадження в суді апеляційної інстанції, зазначає, що судове рішення апеляційного суду щодо ОСОБА_2 є незаконним, немотивованим та винесеним з порушенням вимог ст. 419 КПК України. Посилається при цьому на неправильне застосування кримінального закону та невідповідність призначеного покарання тяжкості вчиненого ОСОБА_2 злочину та його особі внаслідок м'якості.

У касаційній скарзі захисник ОСОБА_1 в інтересах засудженого ОСОБА_2 стверджує, що судові рішення першої та апеляційної інстанцій щодо засудженого є незаконними та просить їх скасувати та закрити кримінальне провадження. Крім того, порушує питання про скасування судових рішень по справі в зв'язку з неправильним застосуванням кримінального закону, істотним порушенням кримінального процесуального закону. Посилається при цьому на невідповідність висновків суду фактичним обставинам справи, неповноту досудового розслідування та судового розгляду. Вказує, що вина ОСОБА_2 у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 115 КК України не доведена.

За вироком суду судом ОСОБА_2, визнано винуватим у вчиненні кримінального правопорушення за таких обставин.

30 травня 2014 року близько 21.30 год., ОСОБА_2 перебуваючи в стані алкогольного сп'яніння, знаходячись біля АДРЕСА_2 в м. Херсоні, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачаючи суспільно небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, переслідуючи умисел, направлений на позбавлення життя ОСОБА_3, в ході раптово виниклих неприязних стосунків під час конфлікту, наніс не менш двох ударів руками в область голови та не менш чотирьох ударів невстановленим ножем в життєво важливий орган - область живота потерпілого, внаслідок чого спричинив ОСОБА_3 тілесні ушкодження, які відносяться до тяжких тілесних ушкоджень за критерієм небезпеки для життя та перебувають в прямому причинному зв'язку з настанням смерті ОСОБА_3

Заслухавши доповідь судді, думку прокурора ОСОБА_13 яка підтримала касаційну скаргу прокурора та просила відмовити у задоволенні касаційної скарги захисника, думку захисника ОСОБА_1, який діє в інтересах засудженого ОСОБА_2, який підтримав свою касаційну скаргу та заперечував проти задоволення касаційної скарги прокурора, перевіривши доводи, наведені у касаційних скаргах, колегія суддів дійшла висновку про наступне.

У касаційній скарзі захисник ОСОБА_1 в інтересах засудженого ОСОБА_2, порушує питання про перегляд судових рішень у касаційному порядку у зв'язку з невідповідністю висновків суду фактичним обставинам справи та неповнотою судового розгляду. Проте, зазначені обставини були предметом розгляду судів першої і апеляційної інстанцій і їм була дана належна оцінка. Відповідно до вимог ст. 438 КПК України вони перегляду в касаційному порядку не підлягають. При розгляді доводів касаційних скарг колегія суддів виходить із фактичних обставин справи, встановлених судом.

Вина засудженого ОСОБА_2 у скоєнні інкримінованого йому кримінального правопорушення підтверджується зібраними у встановленому законом порядку доказами, які досліджувались судом. Так, суд першої інстанції обґрунтовано поклав в основу обвинувачення, визнаного судом доведеним, послідовні показання свідків ОСОБА_4 та ОСОБА_5, які в судовому засіданні пояснили, що 30.05.2014 року о 21.00 годині біля магазину по АДРЕСА_2 вживали алкогольні напої в компанії ОСОБА_3, у якого згодом виник конфлікт та бійка з ОСОБА_2, який був поряд в іншій компанії. В ході бійки засуджений та потерпілий впали на землю, після чого ОСОБА_2 встав та пішов із своєю компанією, а ОСОБА_3 залишився лежати на землі, і йому викликали швидку. Після чого лікарі повідомили що у ОСОБА_3 ножове поранення.

Такі покази ОСОБА_4 та ОСОБА_5 підтверджуються показаннями свідка ОСОБА_6 про те, що 30.05.2014 року близько 21.10 год. він вийшов на балкон квартири, в якій мешкає по АДРЕСА_2 та побачив, що між двома чоловіками виникла сварка та бійка в результаті якої один з чоловіків впав на землю, а інший сів на нього зверху та наносив йому удари, а потім встав і пішов зі своєю компанією, а потерпілий залишився лежати на землі. Він вийшов на вулицю і викликав швидку.

Зазначені покази узгоджуються з показаннями свідків ОСОБА_7 та ОСОБА_8, які також пояснили, що 30.05.2014 року близько 21.00 години біля магазину по АДРЕСА_2 вживали алкогольні напої в компанії з ОСОБА_2, поряд відпочивала ще одна компанія, де був ОСОБА_3, який згодом почав чіплятись до них. Після цього між потерпілим ОСОБА_3 та ОСОБА_2 виник конфлікт який переріс у бійку, подробиці якої вони не пам'ятають, але після бійки ОСОБА_3 залишився на землі, а вони з ОСОБА_2 пішли.

Крім того, винність ОСОБА_2 підтверджується іншими доказами, так згідно з висновком судово-медичної експертизи № 668 від 25.06.2014 р. ОСОБА_3, крім легких тілесних ушкоджень, спричинено проникаюче колото-різане поранення черевної порожнини з пошкодженням печінки, яке відноситься до тяжких тілесних ушкоджень, що и спричинило смерть потерпілого; протоколом огляду місця події від 30.05.2014 року виявлені плями крові, що відповідно до висновку експертизи №108 від 18.06.2014 року належить потерпілому, та які були на місці де відбулась бійка між засудженим та потерпілим.

Відповідно до зазначених показань свідків, ніхто з сторонніх осіб в бійку між ОСОБА_2 та ОСОБА_3 не втручався, що спростовує доводи касаційної скарги захисника про нанесення потерпілому ножового поранення сторонніми особами до початку конфлікту з ОСОБА_2 Досліджені судом та покладенні в основу обвинувачення показання свідків спростовують доводи касаційної скарги захисника про поранення ОСОБА_3 до бійки з засудженим, оскільки жодний з свідків не вказав про будь-які пошкодження потерпілого, що супроводжувались кровотечею та виникли у нього до бійки з ОСОБА_2

Зазначені обставини органами досудового слідства і судом були встановлені з належною повнотою.

У зв'язку з наведеним, суд касаційної інстанції вважає, що за встановлених судом фактичних обставин дії засудженого ОСОБА_2 за ч. 1 ст. 115 КК України кваліфіковано правильно.

Даних, які б свідчили, що в справі неправильно застосовано кримінальний закон чи допущено істотне порушення кримінального процесуального закону, що призвело до неправильної кваліфікації дій засудженого, колегією суддів не встановлено.

Доводи прокурора про невідповідність призначеного засудженому ОСОБА_2 покарання тяжкості вчиненого ним кримінального правопорушення та даним про його особу, на думку колегії суддів, є безпідставними.

Відповідно до вимог ст. 65 КК України, при призначенні покарання суду необхідно враховувати ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винного та обставини, що пом'якшують та обтяжують покарання. Особі, яка вчинила злочин, має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових злочинів.

Як убачається з матеріалів справи, при вирішенні питання про призначення засудженому покарання, суд у повній мірі дотримався вимог зазначеного закону. При призначенні покарання ОСОБА_2 суд першої інстанції, з яким погодився і апеляційний суд, врахував ступінь тяжкості вчиненого злочину та особу винного, який характеризується негативно, а також враховано поведінку потерпілого, що передувала злочину, і тому прийшов до висновку про призначення засудженому покарання у мінімальних межах санкції статті кримінального закону інкримінованого засудженому. Обставин, що пом'якшують покарання засудженого судом не встановлено, а обставиною, що обтяжує покарання, судом визнано вчинення ОСОБА_2 злочину у стані алкогольного сп'яніння.

Ухвала апеляційної інстанції відповідає вимогам ст. 419 КПК України.

Істотних порушень вимог кримінального процесуального закону, неправильного застосування кримінального закону, які були б підставою для зміни або скасування судових рішень щодо ОСОБА_2, колегією суддів не встановлено, а тому підстав для задоволення касаційних скарг немає.

Керуючись статтями 433, 434, 442, 436 КПК України , колегія суддів,

у х в а л и л а:

Касаційні скарги прокурора, який брав участь в розгляді кримінального провадження в суді апеляційної інстанції, та захисника ОСОБА_1 в інтересах засудженого ОСОБА_2 залишити без задоволення.

Вирок Суворовського районного суду м. Херсона від 7 листопада 2014 року та ухвалу Апеляційного суду Херсонської області від 23 березня 2015 року щодо ОСОБА_2 залишити без зміни.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення та оскарженню не підлягає.

С у д д і:

_________________________ _____________________ _____________________

ОСОБА_9 ОСОБА_10 ОСОБА_11