Вирок

Іменем України

24.11.2011 року Франківський районний суд м.Львова

у складі:

головуючого судді: Ванівського Ю.М.

при секретарі: Редкевич О.О.

з участю прокурора: Дудинської Т.М.

адвоката: ОСОБА_1

Розглянувши у відкритому судовому засіданні у м.Львові кримінальну справу про обвинувачення:

ОСОБА_2 ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженця ІНФОРМАЦІЯ_2, українця, громадянин України, ІНФОРМАЦІЯ_3, одруженого, раніше судимого 10.11.1999 року Залізничним р/с м. Львова по ч.2 ст.229-6 КК України (в редакції 1960р.) до 3-х років позбавлення волі; 10.06.2003 року Шевченківським р/с м. Львова по ч.2 ст.309 КК України до 2-х років позбавлення волі; 16.05.2006 року Шевченківським р/с м. Львова по ст.395, ст.185 ч.1, ст.309 ч.2, 70,71 КК України до 2-х років та 2-х місяців позбавлення волі:, проживаючого та зареєстрованого за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_4,

За ч.2 ст.186 та ч.3 ст.185 КК України.

ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_5, уродженця ІНФОРМАЦІЯ_2, українця, громадянина України, ІНФОРМАЦІЯ_3, не одруженого, раніше судимого: 19.09.2002 року Залізничним р/с м.Львова по ст. 185 ч.3 КК України до 4-х років та 6-ти місяців позбавлення волі; 29.11.2006 року Залізничним р/с м. Львова по ст. 395 КК України до 2-х місяців арешту; 22.06.2007 року Шевченківським р/с м.Львова по ст. 15 ч.2, 185 ч.3 КК України до 3-х років позбавлення волі; 09.09.2010 року Залізничним РВ ЛМУ ГУ МВСУ у Львівській області притягнений до кримінальної відповідальності по ст. 395 КК України, проживаючого та зареєстрованого за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_6,

за ч.3 ст. 185, 395 КК України;

В С Т А Н О В И В:

Підсудний ОСОБА_2 22 жовтня 2010 року, близько 14:50 год., знаходячись в приміщенні ПТ «Ломбард-Скарбниця», що по вул. Шпитальна,19 м.Львові побачив, що на прилавку знаходиться мобільний телефон. Так, ОСОБА_2 маючи умисел на відкрите викрадення чужого майна, переслідуючи корисливі мотиви, підійшов до віконця з прилавком та викрав мобільний телефон марки «Nokia 6300», ІМЕІ: 01841 й не реагуючи на крики оцінювача експерта ОСОБА_4 з місця події скрився, завдавши ПТ «Ломбард-Скарбниця»матеріальної шкоди на суму 600 грн.

Крім цього, 23.10.2010 року близько 20:00 год. підсудний ОСОБА_2 та підсудний ОСОБА_3 за попередньою змовою групою осіб маючи умисел спрямований на таємне викрадення чужого майна із проникненням у житло, переслідуючи корисливі мотиви з метою наживи знаходячись на 7-му поверсі будинку №30 по вул. Науковій в м. Львові кв. №205 та №206 вищевказаного будинку, проникли у загальний коридор з якого таємно проникли у приміщення кв.№206, звідки викрали майно ОСОБА_5, а саме - жіночу сумочку білого кольору, вартістю 100 грн. в середині котрої знаходилися наступні речі: керамічна статуетка, вартістю 40 грн.; два декоративні деревяні яйця з візерунками, вартістю по 20 грн. кожний; ключі у кількості 3 штуки, загальною вартістю 15 грн.; деревяний свисток, вартістю 3 грн. 50 коп.; дві наклейки з буквою «У», вартістю по 5 грн. кожна; декоративний металевий піднос, вартістю 3 грн.; жіночу сумку сірого кольору, вартістю 100 грн. в середині якої знаходилися наступні речі: ключі в кількості 4 шт., загальною вартістю 20 грн. з брелком H», без вартості; страховий поліс №ВЕ2815616 обовязкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, без вартості; довіреність від 13.01.2010 року, згідно якої ОСОБА_6 уповноважує ОСОБА_7 представляти його інтереси в будь-яких установах з питань, які будуть стосуватися експлуатації автомобіля марки ВАЗ 2105, яка завірена приватним нотаріусом ОСОБА_8, без вартості; обкладинка із записом документи водія, вартістю 20 грн. в середині якої знаходилися: талон до посвідчення водія серії ІНА №778358 на імя ОСОБА_7; медична довідка на імя ОСОБА_7; свідоцтво про навчання за програмую транспортного засобу, візитки, посвідчення водія на імя ОСОБА_9, посвідчення водія на імя ОСОБА_7; технічний паспорт на автомобіль ВАЗ 2105 д.н.з. А0278 ЛВ; талон до посвідчення водія серії ІНА №111016; довіреність від 02.08.2008 року стосовно експлуатації транспортного засобу ВАЗ 2105, д.н.з. А0278 ЛВ, які матеріальної цінності не становлять. З загального коридору квартир, було викрадено: куртку матерчату жовтого кольору, вартістю 20 грн.; куртку матерчату чоловічу зимову, жовтого кольору, вартістю 50 грн.; шубу чорного кольору, вартістю 300 грн.; поліетиленовий кульок без вартості в середині якого знаходився: металевий казанок, вартістю 50 грн.; згорнута картина виготовлена з металу жовтого кольору, вартістю 20 грн.; дріт чорного кольору з вилкою та перехідником, вартістю 20 грн.; косметичка, вартістю 12 грн. в середині якої знаходилися: ножички, вартістю 2,5 грн.; ланцюжок на шию з матерії, вартістю 6 грн.; ланцюжок на шию з тканини з великими кільцями, вартістю 40 грн.; ланцюжок з кулоном у вигляді листочків та одним білим камінцем, вартістю 20 грн.; дві пари коралів з бісеру синього кольору, вартістю по 25 грн. кожні; браслет на руку з тканини та великими деревяними кільцями, вартістю 20 грн.; коралі з камінцями бірюзового кольору, вартістю 30 грн.; дві пилочки для нігтів, одна вартістю 6 грн., одна 10 грн.; косметична щіточка чорного кольору, вартістю 5 грн.; тіні на 4-ри відтінки, вартістю 10 грн.; тіні з трьома відтінками, вартістю 15 грн.; тіні на 4-ри фіолетові відтінки, вартістю 20 грн.; тіні на 4-ри голубих відтінки, вартістю 20 грн.; поліетиленовий пакет без вартості в середині якого знаходилося 2 кг. картоплі, без вартості; керамічна ваза-підсвічник, без вартості, старий пульт, вартістю 20 грн.; сумка коричневого кольору, вартістю 10 грн.; жіночі мешти чорного кольору, вартістю 100 грн., а всього підсудні завдали матеріальної шкоди ОСОБА_5 на загальну суму 1208 грн. Викравши вищевказані речі та винісши їх на сходову площадку ОСОБА_2 й ОСОБА_3 були затримані працівниками міліції.

Підсудний ОСОБА_2 у судовому засіданні свою вину у наведеному не визнав та пояснив, що 22.10.2010 року він до 13:30 год. знаходився в дома. Після цього вийшов з дому та вирішив їхати в центр м.Львова, для того, щоб здати в ломбард свій мобільний телефон марки «Самсунг Е230»в корпусі чорного кольору, оскільки йому потрібні були гроші. Даний мобільний телефон придбав пів року тому за власні кошти на радіо ринку без будь-яких документів. По дорозі до маршрутного таксі він зателефонувати до своєї знайомої ОСОБА_10 й домовився з нею зустрітися того ж дня приблизно о 14:30 год., для того, щоб погуляти. Так, зустрівшись з ОСОБА_10 він сказав їй, щоб вона пішла разом з ним в ломбард, оскільки йому потрібні гроші й він хоче здати мобільний телефон. Проходячи по вул. Шпитальній в м.Львові зайшовши у ломбард «Скарбницю», щоб здати свій мобільний телефон. В цей час підсудній побачив, що на вітрині за віконцем лежить мобільний телефон марки «Нокіа 6300»в корпусі сірого кольору. В нього виник намір викрасти даний мобільний телефон. Таким чином він усвідомлюючи, що його можуть побачити, нічого не говорячи ОСОБА_10, другою своєю рукою викрав з вітрини мобільний телефон та не дочекавшись на людину, яка приймає товар, обернувся та швидко вибіг з приміщення ломбарду й швидким кроком пішов до Старого Цуму. 23.10.2010 року він приблизно до обіду знаходився в дома й передав викрадений мобільний телефон для користування своєму рідному брату ОСОБА_11.

23.10.2010 року підсудньому ОСОБА_12 на мобільний телефон зателефонував ОСОБА_3, щоб зустрітися на вул. Любінській в м.Львові, після цього вони пішли пішком до «Макдональдсу», що по вул. В.Великого в м.Львові, де зустрілисьз знайомим на імя ОСОБА_13. Під час розмови до ОСОБА_13 зателефонувала його дівчина та попросила придбати їй ліки. Тарас пішов в аптеку по лікарства, а ОСОБА_12 з ОСОБА_3 в магазині придбали по пляшці пива. Потім вони всі пішли до будинку де проживає дівчина ОСОБА_13, де віддав їй ліки. Згодом всі разом виріши присісти на криті столики, після чого ОСОБА_13 з дівчиною пішов додому. Так, проходячи між будинками ОСОБА_12 він ОСОБА_3 захотіли в туалет. Зайшли в підїзд буд. №30 по вул. Науковій в м.Львові, піднялися ліфтом на 7-й поверх де побачили, що загальні двері спільного коридору квартир, що зліва від ліфта відчинені й ОСОБА_3 сказав, що йде в середину, а він щоб був в підїзді та дивися, щоб ніхто не побачив. ОСОБА_12 спостерігав, щоб ніхто не надійшов та зійшов ще пів поверху нище й на сходовій площадці між 6-м та 7-м поверхами став справляти свої природні потреби. Через декілька хвилин до нього зійшов ОСОБА_3, який в руках тримав верхній одяг та якісь поліетиленові пакети. Це все він поклав біля нього й вони разом стали перебирати дані речі. В пакетах були жіночі сумки, якась каструля, пульт, дроти що ще не пригадує. В одній із сумок були документи, які саме не знає. З верхнього одягу були куртки. Детально оглянути все не встиг, оскільки знизу по сходовій клітці піднявся працівник міліції. Почали втікати по сходовій клітці на 7-й поверх й забіг до квартири з якої ОСОБА_14 викрав речі і де знаходилася невідома йому чорноволоса жінка разом з ще однією старшого віку жінкою й він став просити їх, щоб вони його заховали від працівників міліції, однак в цей час прийшли працівники міліції, затримали його та доставили в Франківський РВ м.Львова де він написав явку з повинною та дав письмове пояснення.

Підсудній ОСОБА_3О.у судовому засіданні свою вину у наведеному визнав повністю та пояснив, що 23.10.2010 року він приблизно в 14:20 год. з мобільного телефону своєї сестри зателефонував на мобільний телефон до свого знайомого ОСОБА_2 й вони з ним домовилися зустрітися того ж дня о 14:40 год. на вул. Любінській м.Львові, біля магазину «Едельвейс». Коли він зустрівся з ОСОБА_2 то вони разом пішли в магазин, що біля Інтертопу по вул. Любінській в м.Львові де придбав собі пляшку пива, після чого він разом з ОСОБА_2 розмовляючи та гуляючи пішли до Нового Цуму, оскільки там біля закладу громадського харчування «Макдональдс»о 15:30 16:00 год. мав згідно попередньої домовленості зустрітися зі своїм знайомим ОСОБА_13. Таким чином, коли вони зустрілися з ОСОБА_13 то до ОСОБА_13 зателефонувала його знайома дівчина, яка захворіла й ми разом з ним пішли в аптеку, що неподалік магазину «Океан»по лікарства. По дорозі в магазині він разом з ОСОБА_2 придбали собі по пляшці пива. Потім до ОСОБА_13 зателефонувала дівчина та попросила піднести їй лікарства, за Новий Цум. Зустрівшись з дівчиною, ОСОБА_13 віддав їй лікарства й разом пішов в бар, що неподалік готелю «Супутник». Пробувши в барі приблизно 30 хв. Тарас пішов проводжати дівчину, він з ОСОБА_2 випивши пиво хотіли йти додому та направилися між будинками по вул. Науковій в м.Львові в сторону магазину «1001 дрібниця». По дорозі ОСОБА_2 захотів в туалет. Таким чином, вони зайшли в перший підїзд , який не був зачинений на замок для того, щоб ОСОБА_2 справив свої природні потреби. Так, вони зайшли в підїзд будинку №30 по вул. Науковій в м.Львові. Коли вони були на 7-му поверсі то ОСОБА_2 пішов на сходову площадку між 6-м та 7-м поверхом, для того, щоб справити свої природні потреби. Він залишився на 7-му поверсі й побачив, що вхідні двері загального коридору, який з лівої сторони від виходу з ліфта навстіж відчиненні. Він зайшов в коридор спільного коридору й побачив, що вхідні двері до кв. №206 теж навстіж відчинені. Після цього він переступив через поріг квартири й побачив, що на тумбі, зліва від входу лежить дві жіночі сумки білого та сірого кольору й якась косметичка. Він це все забрав, для чого в на даний час пояснити не можу. Дальше йти в квартиру не наважився, оскільки боявся, що там хтось може бути. В загальному коридорі побачив, що на вішалці висить верхній одяг, який теж зняв та зійшов на сходову площадку між 6-м та 7-м поверхом де побачив ОСОБА_2, залишив йому всі речі, які викрав біля нього, сказав, що ще раз йде, тобто в квартиру, а він щоб спостерігав, щоб ніхто не надійшов. Так, він ще раз зайшов у загальний коридор та з вішалки взяв ще два поліетиленові пакети в яких щось знаходилося, що саме він в той час не дивився. Після цього з пакетами пішов до ОСОБА_2 де тримаючи пакети в руках був затриманий працівниками міліції. Що саме знаходилося в сумках та в пакетах, які викрав сказати не може, оскільки був затриманий та доставлений в Франківський РВ м.Львова.

Крім того, 25.02.2010 року Сихівським районним судом ОСОБА_14 встановлений адміністративний нагляд терміном на 1 рік. З постановою суду про встановлення адміністративного нагляду ознайомився та розписався. 05.08.2010 року залишив місце проживання у ІНФОРМАЦІЯ_7, про зміну місця проживання працівників міліції та родичів не повідомляв, надоїло ходити на відмітки.

Незважаючи на не визнання своєї вини підсудним уеменковим Ю.О та повне визнання своєї вини підсуднім ОСОБА_3О, їх винність у скоєнні інкримінованих злочинів повністю доведена доказами, зібраними по справі.

Оцінюючи покази підсудного ОСОБА_2О в частині невизнання ним вини у скоєнні злочинів, суд не бере їх до уваги та розцінює як намагання уникнути від кримінальної відповідальності, виходячи з наступного.

Показами потерпілого, ОСОБА_15, даними на досудовому слідстві (А.с.76), про те, що 22.10.2010 року йому на мобільнйи телефон приблизно в 17:00 год. зателефонувала ОСОБА_4, яка працює експертом оцінювачем у відділенні ПТ «Ломбард-Скарбниця», що по вул. Шпитальній, 19 у м.Львові та повідомила, що при прийомці в ломбард мобільного телефону закінчилася стрічка на кассовому апараті й вона міняла стрічку, а в той час хтось викрав з прилавку мобільний телефон. 23.10.2010 року йому з головного офісу ПТ «Ломбард-Скарбниця» в електронному варіанті переслали відеоспостереження камер, які розміщенні в ПТ «Ломбард-Скарбниця», що по вул. Шпитальна, 19 м.Львові за 22.10.2010 року з 14:55 год. по 15:05 год. Переглянувши відеоспостереження він побачив, як невідомий викрадає мобільнйи телефон з прилавку. Після цього він написав заяву. Загальна сума завданої шкоди становить 600 грн.

Показами свідка, ОСОБА_4, даними на досудовому слідстві (А.с.72), про те, що 22.10.2010 року приблизно в 14:50 год. до її робочого віконця, яке розміщене прямо від центрального входу у приміщення ломбарду підійшов гр. ОСОБА_16, якого вона вже знала, так як він є постійним клієнтом, який передав їй мобільний телефон марки «Nokia 6300»в корпусі срібного кольору ІМЕІ: 01841, за який передала йому гроші в сумі 150 грн. та виписала квитанцію. Коли ОСОБА_16 передав їй мобільний телефон то він попросив ще раз дати його йому назад й коли вона передала то він витягнув з нього свою сім-картку та положив мобільний телефон на прилавок за віконцем, а сам разом зі своїм товаришем, який був з ним вийшов з приміщення ломбарду. Вона в цей час міняла стрічку на касовому апараті й махнула йому головою, щоб він зачекав.Коли поміняла стрічку то вона побачила, що на прилавку відсутній мобільний телефон, який ОСОБА_16 здав в ломбард. Побачивши це вона почала панікувати, в цей час побачила, що з приміщення ломбарду вибігає невідомий хлопець, одягнений в темний одяг. Таким чином, хлопець передаючи їй правою рукою мобільний телефон, лівою рукою викрав з прилавку мобільний телефон, який їй здав ОСОБА_16 та швидко втік з приміщення ломбарду завдавши матеріальної шкоди на суму 600 грн.

Показами свідка, ОСОБА_11, даними на досудовому слідстві (А.с.121), про те, що 23.10.2010 року його брат ОСОБА_2 до обіду перебував в дома й того, дня в дома віддав йому мобільний телефон, марки «Nokia 6300» в металевому корпусі сірого кольору, без сім-картки ІМЕІ:01841 й сказав, що він цим мобільним може користуватися. Крім того брат пояснив, що даний мобільний телефон належить йому, однак де саме він його взяв не сказав.

Показами свідка, ОСОБА_17, даними в судовому засіданні 20.06.2011р. який показав, що 25.10.2010 року він приблизно в 11:00 год. разом зі своїм колишнім одногрупником ОСОБА_18 проходив біля Франківського РВ ЛМУ ГУ МВСУ у Львівській області, що по вул. Г.Чупринки, 65 в м. Львові. Саме в цей час до них підійшли двоє мужчин в цивільній формі одягу, які представилися працівниками міліції, предявили при цьому свої службові посвідчення та запропонували їм бути присутніми в якості понятих при проведенні огляду, на що вони погодилися. Таким чином, в приміщенні службового кабінету № 11 Франківського РВ м. Львова у його присутності та в присутності ОСОБА_18, котрий теж був запрошений в якості понятого у громадянина, який назвався ОСОБА_11, добровільно видав мобільний телефон марки «Нокія 6300»в корпусі сірого кольору, та пояснив, що даний мобільним телефон йому 23.10.2010 року віддав його рідний брат ОСОБА_2

Показами свідка, ОСОБА_16, даними на досудовому слідстві (А.с.127), про те, що який показав, що приблизно 2,5 роки тому його рідний брат по матері ОСОБА_19, придбав собі для користування мобільний телефон марки «Нокія 6300» в корпусі срібного кольору. 22.10.2010 року його мати в звязку з тим, що їй потрібні були гроші попросила його здати мобільний телефон марки «Нокія 6300», ІМЕІ: 01841 в ломбард. Так, того дня приблизно в обідній період часу він зайшов в «Ломбард-Скарбниця», що по вул. Шпитальна м. Львові та підійшовши до віконця за котрим працювала особа жіночої статті, показав їй мобільний телефон й сказав, що хоче його здати під заставу.. Він взяв гроші, один примірник квитанції, попросив ще жінку, щоб вона дала мобільний телефон, витягнув з нього свою сім-картку та положив мобільний телефон марки «Нокіа 6300»на прилавку за віконцем. Після цього, він вийшов з приміщення ломбарду. Коли він здавав мобільний телефон то позаду нього біля віконця ще хтось стояв, однак хто саме він не пригадує, біля вітрини з мобільними телефонами теж були якісь люди, котрі роздивлялися товар. Того ж дня, після обіду він знову зайшов в вищезгаданий ломбард й хотів на зданий ним мобільний телефон марки «Нокія 6300» добрати ще гроші в сумі 50 грн., однак жінка якій він здав мобільний телефон повідомила, що мобільний телефон марки «Нокія 6300»вкрали.

Показами свідка, ОСОБА_10, даними в судовому засіданні 19.05.2011 р. яка показала, що 22.10.2010 року зустрілася з ОСОБА_2, який запропонував піти в ломбард й подивитися на мобільні. Вони зайшла в приміщення «Ломбарду-Скарбниця», що по вул. Шпитальній в м.Львові. В той час у приміщенні «Ломбарду-Скарбниця»біля віконця де приймають товар під заставу, стояли двоє чоловіків. Вона разом з ОСОБА_2 підійшли до вітрини де були виставлені для продажу мобільні телефони та стали їх роздивлятися. Через декілька хвилин ОСОБА_2 направився до виходу з приміщення «Ломбарду-Скарбниця»й коли виходив то працівник ломбарду почала кричати, що викрали мобільний телефон й щоб тримали злочинця. В той час ОСОБА_2 вже вийшов й охоронець спіймав її та почав випитувати, що за хлопець зайшов разом з нею та чи вона його знає. Вона налякалася, сказала, що жодного мобільного телефону не брала й не знає, хлопця який зайшов разом з нею. Коли вона вийшла на вулицю то почала телефонувати до ОСОБА_2, почала випитувати його де він є, розповіла, що з ломбарду викрали мобільний телефон.

Показами свідка, ОСОБА_18, даними на досудовому слідстві (А.с.129), про те, що який показав, що 25.10.2010 року він приблизно в 11:00 год. разом зі своїм колишнім одногрупником ОСОБА_17 проходив біля Франківського РВ ЛМУ ГУ МВСУ у Львівській області, що по вул. Г.Чупринки, 65 в м. Львові. Таким чином, в приміщенні службового кабінету № 11 Франківського РВ м. Львова у його присутності та в присутності ОСОБА_17, котрий теж був запрошений в якості понятого у громадянина, який назвався ОСОБА_11, добровільно видав мобільний телефон марки «Нокія 6300»в корпусі сірого кольору.

Заявою ОСОБА_15 від 25.10.2010 року даними (А.с.56).

Явкою з повинною ОСОБА_2 від 24.10.2010 року(А.с.59).

Протоколом добровільної видачі від 25.10.2010 року(А.с.66), згідно якого ОСОБА_4 добровільно видала працівникам міліції магнітний носій на якому знаходиться відеозапис камер відео спостереження із «Ломбарду Скарбниця», що по вул. Шпитальна, 19 в м.Львові де зафіксовано факт крадіжки мобільного телефону, що мало місце 22.10.2010 року в період часу з 14:49 год. по 15:05 год.

Протоколом добровільної видачі від 25.10.2010 року(А.с.67), згідно якого ОСОБА_11, добровільно видав мобільний телефон марки «Нокія 6300», ІМЕІ: 01841 без сім-картки.

Актом №945 амбулаторної судово-психіатричної експертизи від 02.12.2010 року(А.с.134), згідно якого ОСОБА_2 в даний час стійким хронічним розладом чи недоумством не страждає. Застосування примусових хаходів медичного характеру не потребує.

Висновком наркологічної експертизи №718 від 14.12.2010 року(А.с.153), згідно якого ОСОБА_2, виявляє розлади психіки та поведінки внаслідок вживання опіоїдів та алкоголю (епізодичне вживання). Не рекомендовано застосування ст. 96 КК України.

Показами потерпілого, ОСОБА_5, даними в судовому засіданні 18.10.2011 року, про те, що вона проживає в кв.№206, яка розміщена на 7-му поверсі, будинку №30 по вул. Науковій м. Львові. 23.10.2010 року вона приблизно в 10:00 год. ранку вийшла з дому та пішла в магазин. В дома залишився її чоловік зі своїми батьками. Додому з магазину повернулася і прилягла спати. Приблизно біля 18:00 год. вона прокинулася й побачила, що чоловіка в кімнаті не має. Після цього вийшла на коридор квартири де побачила, невідомого хлопця приблизного віку 25 р. Біля даного хлопця стояла мати її чоловіка, хлопець став перед мною на коліна й почав просити, щоб не викликала працівників міліції. В цей час до квартири зайшов працівник міліції та затримав даного громадянина. Після цього вийшла на сходову клітку, де побачила, розкидані свої особисті речі, працівників міліції та ще одного невідомого хлопця приблизного віку 25 р. По сходовій клітці до 8-го поверху були розкидані її куртки, одна куртка матерчата жовтого кольору довжиною по бедра, без капюшона придбана на секонхенді вартістю 20 грн.; куртка матерчата чоловіча зимова жовтого кольору, яка застібалася на ґудзики вартістю 50 грн., шуба довга чорного кольору в полоску вартістю 300 грн. Вищеперелічений одяг вона позбирала та повішала на вішалку у спільному коридорі з сусідами де він знаходився до того. Після цього вона оглянула квартиру та виявила, що пропали дві її жіночі сумки. Одна сумка була білого кольору із шкірзамінника, квадратної форми приблизного розміру 50х50 см., яка застібалася на два замки блискавки вартістю 100 грн. В середині сумки знаходилися наступні речі: керамічна статуетка вартістю 40 грн.; два деревяні замки з візерунками вартістю по 20 грн. кожний; ключі у кількості 3 штуки, вартістю 15 грн.; деревяний свисток вартістю 3 грн. 50 коп.; дві наклейки з буквою «У»вартістю по 5 грн. кожна; декоративний металевий піднос вартістю 3 грн. ОСОБА_20 жіноча сумка була сірого кольору з чорними вставками знизу та зверху приблизними розмірами 50х20 см., вартістю 100 грн. В середині сумки знаходилися ключі в кількості 4 шт. вартістю 20 грн. з брелком h», який для неї матеріальної цінності не становить; поліс №ВС2815616 обовязкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, довіреність згідно якої ОСОБА_6 уповноважує ОСОБА_7 представляти інтереси в установі, яка завірена приватним нотаріусом ОСОБА_8, які для неї матеріальної цінності не становлять. Також в сумці були обкладинка із записом документи водія вартістю 20 грн. в середині якої знаходилися талон до посвідчення водія серії ІНА №778358 на імя ОСОБА_7, медична довідка на імя ОСОБА_7, свідоцтво про навчання за програмую т.з., візитки, посвідчення водія на імя ОСОБА_9, посвідчення водія на імя ОСОБА_7, тех. паспорт на автомобіль ВАЗ 2105, талон до посвідчення водія серії ІНА №111016, довіреність від 02.08.2008 року стосовно експлуатації транспортного засобу ВАЗ 2105, р.н. А0278 ЛВ. Документи та візитки матеріальної цінності для неї не становлять. Більше нічого з квартири не пропало. З загального коридору, а саме з вішалки пропав поліетиленовий кульок в середині якого знаходився: маталевий казанок сірого кольору вартістю 50 грн.; згорнута картина виготовлена з металу жовтого кольору вартістю 20 грн. дріт чорного кольору з вилкою та перехідником вартістю 20 грн.; косметичка вартістю 12 грн. в середині якої знаходилися ножички вартістю 2,5 грн.; ланцюжок на шию з матерії вартістю 6 грн.; ланцюжок на шию з тканини з великими кільцями вартістю 40 грн.; ланцюжок приблизною довжиною 30 см. з кулоном у вигляді листочків та одним білим камінцем вартістю 20 грн.; дві пари коралів з бісеру синього кольору довжиною приблизно 50 см. вартістю по 25 грн. кожні; браслет на руку з тканини та великими деревяними кільцями вартістю 20 грн.; коралі довжиною приблизно 30 см. з камінцями бірюзового кольору вартістю 30 грн.; дві пилочки для нігтів одна вартістю 6 грн., одна 10 грн., косметична щіточка чорного кольору вартістю 5 грн.; тіні які мають 4-ри відтінки вартістю 10 грн.; тіні з трьома відтінками вартістю 15 грн.; тіні на 4-ри фіолетові відтінки вартістю 20 грн.; тіні на 4-ри голубих відтінки вартістю 20 грн. Також з вішалки загального коридору з сусідами пропав: поліетиленовий пакет в середині якого знаходилося приблизно 2 кг. картоплі, яка для неї матеріальної цінності не становить; керамічна ваза-підсвічник, яка теж для неї матеріальної цінності не становить, старий пульт чорного кольору від телевізора вартістю 20 грн.; сумка коричневого кольору вартістю 10 грн. Крім вище перелічено з загального коридору пропали ще її мешти чорного кольору вартістю 100 грн. Більше нічого з загального коридору викрадено не було. Під час написання заяви та дачі пояснення вказала, що в неї було викрадено ще гроші в сумі 250 грн., однак ці гроші після написання заяви та дачі пояснення вона знайшла на креденсі в кімнаті де стояли викрадені сумки, оскільки одразу не змогла детально все оглянути й чітко повідомити, що пропало. Загальна сума завданої мені матеріальної шкоди становить 1208 грн.

Показами свідка, ОСОБА_7, даними в судовому засіданні18.10.2011 р. про те, що яка показала, що 23.10.2010 року приблизно в 17:00 год. вона пішла з дому по особистих справах. Приблизно 20:00 год. їй на домашній телефон її хлопця Ігоря зателефонувала бабуся та сказала, щоб вона швидко йшла додому. Таким чином, приблизно в 20:40 год. вона прийшла додому. Під підїздом де вона проживає побачила міліцейську патрульну машину. Потім зайшла у підїзд піднялася на 7-й поверх де побачила СОГ Франківськьго РВ м.Львова, які працювали, а саме працівник міліції робив перепис речей, які знаходилися в поліетиленових пакетах. Серед даних речей впізнала речі, які належать її сімї. Бабуся та батько розповіли, що в квартиру зайшли злодії й винесли речі. Вона почала оглядати чи пропали її особисті речі, однак їх відсутності не виявила.

Показами свідка, ОСОБА_9, даними в судовому засіданні18.10.2011 р. про те, що 23.10.2010 року він приблизно в 11:00 год. разом з донькою поїхав в місто. В дама залишилася його батьки та дружина. Додому з донькою повернувся приблизно в 14:00 го. Через деякий час його донька пішла з дому по особистих справах, а він з дружиною пообідав та ліг спати. Його мати одягнулася та сказала, що піде в аптеку, а його батько хворий та постійно лежить. Приблизно в 20:00 год. він прокинувся від шуму й коли вийшов в коридор квартири то побачив, свою матір й раніше невідомого хлопця. Мати сказала, що даний хлопець заліз до них у квартиру та виніс речі. Невідомий почав просити, щоб не затримували та не видавали працівникам міліції. Однак до квартири з його дозволу зайшов працівник міліції й затримав невідомого хлопця. Коли він вийшов на сходову площадку то там побачив, ще одного невідомого хлопця, якого затримали працівники міліції. Потім приїхала СОГ та стали оглядати сходову площадку. З квартири були викрадені речі дружини, а саме жіночої сумки в одній з яких знаходилися біжутерія та косметика в іншій документи на автомобіль. З загального коридору з сусідами з кв. №205 пропали теж речі дружини, верхній одяг, картопля та інші предмети господарського призначення.

Показами свідка, ОСОБА_21, даними в судовому засіданні18.10.2011 р. про те, що яка показала, що 23.10.2010 року вона знаходилася в дома та доглядала за чоловіком. ЇЇ невістка ОСОБА_5, син ОСОБА_9 та внучка ОСОБА_21 кудись пішли. Спершу до додому повернулася невістка, потім приблизно в обідній період часу прийшов син та внучка. Через деякий час внучка кудись пішла. Потім вона пішла до себе в кімнату та була біля чоловіка, котрий хворий та постійно лежить. Вхідні двері до квартири на замок зачинені не були, вона лише зачинила двері в кімнату де перебувала разом з чоловіком й жодних шумів чи криків не чула. Приблизно в 20:00 год. вона вирішила піти в магазин по хліб й коли одягнулася та вийшла в коридор квартири то побачила, що вхідні двері до квартири відчинені й на коридорі квартири стоїть невідомий їй хлопець. Хлопець сказав, що двері були відчинені. Крім того потім дізналася, що з квартири пропали особисті речі її невістки, а із загального коридору верхній одяг.

Показами свідка, ОСОБА_13, даними в судовому засіданні 20.06.2011р. про те, що 23.10.2010 року він знаходився в дома, жодних шумів та криків, які би могли привернути його увагу він не чув. Цього дня приблизно в 20:00 год. до нього у квартиру хтось зателефонував й коли він відчинив двері то побачив працівника міліції, котрий пояснив, що з квартири №206 його сусідів сталася крадіжка й є затриманні люди та попросив його буди присутнім в якості понятого при огляді на що він погодився.

Протоколом огляду місця події від 23.10.2010 р. (А.с.22-23).

Явкою з повинною ОСОБА_3 від 24.10.2010 р.( А.с.18).

Явкою з повинною ОСОБА_2 від 24.10.2010 р. (А.с.20).

Висновком наркологічної експертизи №717 від 14.12.20101 року(А.с.159).

Показами свідків ОСОБА_22 та ОСОБА_23 даними на досудовому слідстві (А.С. 33-36) про те, що працюють на посаді дільничних інспекторів Залізничного району РВ м.Львова. 25.02.2010 року Сихівським районним судом ОСОБА_14 встановлений адміністративний нагляд терміном на 1 рік. З постановою суду про встановлення адміністративного нагляду ознайомився та розписався. 05.08.2010 року залишив місце проживання у ІНФОРМАЦІЯ_7, про зміну місця проживання працівників міліції та родичів не повідомляв. 05.08.2010р. ОСОБА_14 самовільно залишив місце проживання по вул.. Любінській89/99 та був відсутній до 18.08.2010р. поки не був затриманий.

Показами свідка ОСОБА_20 даними на досудовому слідстві (А.С. 37) про те, Сихівським районним судом її сину ОСОБА_14 встановлений адміністративний нагляд терміном на 1 рік. З постановою суду про встановлення адміністративного нагляду ознайомився та розписався. 05.08.2010 року залишив місце проживання у ІНФОРМАЦІЯ_7, про зміну місця проживання працівників міліції та родичів не повідомляв. 05.08.2010р.

Постановою Сихівського районного суду м.Львова про встановлений адміністративний нагляд терміном на 1 рік ОСОБА_14

Актами перевірки та дотримання правил адміністративного нагляду ОСОБА_14 за адресою АДРЕСА_1, згідно яких 12.08.2010 року, 15.08.2010 року, 16.08.2010р., 17.08.2010р ОСОБА_14 був відсутній за місцем проживання( А.с. 19-23).

Рапортами працівників міліції про відсутність адміннаглядового ОСОБА_3 за адресою АДРЕСА_1 (ас 12,14,16,18,23,24).

Оцінюючи покази потерпілих, свідків, суд вважає їх правдивими, чіткими, послідовними так як вони нічим не спростовані, знаходяться в обєктивному звязку з іншими доказами по справі.

Оцінюючи зібрані докази в їх сукупності суд приходить до висновку, що винність підсудніх у скоєнні даних злочинів доведена повністю.

Суд вважає,що дії підсудного ОСОБА_2 вірно кваліфіковано за ч.2 ст.186 КК України оскільки, він відкрито викрав чуже майно (грабіж), повторно.

Дії підсудного ОСОБА_2 вірно кваліфіковано за ч.3 ст.185 КК України, так як він своїми умисними діями таємно викрав чуже майно (крадіжка), поєднана із проникненням у житло, повторно.

Дії підсудного ОСОБА_3 вірно кваліфіковано за ч.3 ст.185 КК України, так як він своїми умисними діями таємно викрав чуже майно (крадіжка), поєднана із проникненням у житло, повторно.

Дії підсудного ОСОБА_3 вірно кваліфіковано за ст.395 КК України, так як він самовільно залишив місце проживання з метою ухилення від адміністративного нагляду.

До обставин, що обтяжують покарання підсудного ОСОБА_2 суд відносить те, що він вчинив злочин в стані алкогольного спяніння. Помякшуючих покарання обставин суд не знаходить.

До обставин, що обтяжують покарання підсудного ОСОБА_3 суд відносить те, що він вчинив злочин в стані алкогольного спяніння. До обставин, що помякшують покарання підсудного суд відносить щире каяття та повне визнання своєї вини.

Враховуючи дані про особи підсудніх який будучи раніше судимим за вчинення тяжкого злочину, після звільнення із місць позбавлення волі на шлях виправлення не стали і вчинив знову ряд умисних тяжких злочинів, суд не знаходить підстав для застосування щодо нього ст.ст. 69, 75 КК України, і приходить до переконання, що виправлення та перевиховання підсудного можливе лише при ізоляції його від суспільства.

Керуючись ст. ст.323-324 КПК України,суд,-

З А С У Д И В:

ОСОБА_2 визнати винним за ч.2 ст.186 та ч.3 ст.185 КК України.

За ч.2 ст.186 КК України- 4 роки 6 місяців позбавлення волі.

За ст. ч.3 ст.185 КК України- 4 роки 6 місяців позбавлення волі.

На підставі ст.70 КК України остаточно призначити покарання засудженому ОСОБА_2 за сукупністю злочинів шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим у вигляді 4 років 6 місяців позбавлення волі.

Запобіжний захід до вступу вироку в законну силу засудженому залишити попередній-тримання під вартою.

Строк відбуття покарання засудженому рахувати з дня фактичного затримання з жовтня 2010 року.

ОСОБА_3 визнати винним за ч.3 ст. 185, 395 КК України;

За ч.3 ст. 185 КК України- 4роки позбавлення волі.

За ст. 395 КК України- 6 місяців позбавлення волі.

На підставі ст.70 КК України остаточно призначити покарання засудженому ОСОБА_3 за сукупністю злочинів шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим у вигляді ( 4 ) років позбавлення волі.

Запобіжний захід до вступу вироку в законну силу засудженому залишити попередній-тримання під вартою.

Строк відбуття покарання засудженому рахувати з дня фактичного затримання з жовтня 2010 року.

На вирок може бути подана апеляція до апеляційного суду Львівської області протягом 15 діб з моменту проголошення, а засудженому, який перебуває під вартою - в цей же строк- з моменту отримання копії вироку.

Суддя Ванівський Ю.М.