Справа № 396/1818/15-к
Провадження № 1-кп/396/158/15
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
18.09.2015 року Новоукраїнський районний суд Кіровоградської області в складі колегії суддів:
головуючого-судді ОСОБА_1
суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3
секретар судового засідання ОСОБА_4 , ОСОБА_5
ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , українка, громадянка України, уродженка м.Донецьк, мешканка та зареєстрована: АДРЕСА_1 , освіта середня технічна, одружена, малолітніх та неповнолітніх дітей на утриманні не має, так як в 2014 році позбавлена батьківських прав, працює в Войнівському фельдшерському пункті молодшою медичною сестрою, інвалідом не являється, раніше не судима ,
у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч.2 ст.15, ч.1 ст.115 КК України,
прокурора ОСОБА_7
обвинуваченої ОСОБА_6
захисника ОСОБА_8
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі судових засідань вказане кримінальне правопорушення,-
ОСОБА_6 скоїла умисне тяжке тілесне ушкодження, тобто умисне тілесне ушкодження, небезпечне для життя в момент заподіяння, за наступних обставин.
В судовому засіданні встановлено та доведено, що ОСОБА_6 , 11 червня 2015 року близько 4 години 30 хвилин, після вживання спиртних напоїв разом із своїм чоловіком ОСОБА_9 , знаходячись у власному домоволодінні за адресою АДРЕСА_1 в спальній кімнаті зазначеного домоволодіння, на ґрунті раптово виниклих неприязних стосунків із своїм чоловіком ОСОБА_9 , маючи на меті заподіяння тяжких тілесних ушкоджень, взяла з полиці тумбочки, розташованої в спальній кімнаті, правою рукою кухонний ніж та нанесла ним три-чотири удари у життєво-важливі органи в праву частину грудної клітки потерпілого ОСОБА_9 .
Після цього обвинувачена ОСОБА_6 , вибігла з кімнати та сховалася за будинком, а потерпілий ОСОБА_9 , розуміючи загрозу його життю, вийшов з будинку та звернувся до сусідів, які викликали швидку медичну допомогу.
Після цього ОСОБА_6 зайшла в будинок, взяла з підлоги спальної кімнати кухонний ніж з метою захисту, вийшла з подвір`я будинку та пішла назустріч потерпілому з`ясувати де він подівся, так як хвилювалась. Потерпілий ОСОБА_9 , побачивши на вулиці обвинувачену, яка йшла йому назустріч, знову з ножем, застосовуючи фізичну силу, забрав у неї ніж.
Після цього потерпілого ОСОБА_9 , було доставлено до лікарні та проведено хірургічне втручання, що унеможливило настання смерті останнього.
В судовому засіданні обвинувачена ОСОБА_6 , винною себе визнала частково та суду пояснила, що 10 червня 2015 року ввечері вона прийшла додому і разом із чоловіком-потерпілим ОСОБА_9 знаходячись у власному домоволодінні, що знаходиться за адресою АДРЕСА_1 , випила близько 200 грам пива, ОСОБА_9 випив більше. Спочатку вона лягла спати разом із ним, але потім перейшла спати у веранду, оскільки потерпілий перебував у нетверезому стані, то вона знала, що він в такому стані може застосовувати до неї фізичну силу, тому лягла спати окремо, потерпілий спав у кімнаті будинку, а вона спала у веранді, зачинивши двері кімнати.
Наступного дня зранку потерпілий ОСОБА_9 , намагаючись вийти з кімнати, почав стукати у двері, вона відчинила йому, потерпілий схопив її за косу, затягнув її до кімнати, почав бити її по голові, вона просила його відпустити її, й в цей час, захищаючись від нього, схопила кухонний ніж, який лежав поруч на тумбочці і випадково вдарила його кілька разів ножем, затиснутим в її руці. Ніж вона взяла правою рукою за ручку, у неї на очах були сльози, у веранді горіло світло, але вона не бачила куди завдає ударів, бо не дивилась на потерпілого, вона думала, що він злякається ножа і відпустить її. Вона близько трьох разів поранила його ножем, бо перебувала у шоковому стані, наносила удари ймовірно у праву сторону спини, проте куди саме наносила удари точно пригадати не може. Після цього вона втекла з будинку, побачивши що чоловік пішов з будинку, повернулась до будинку, взяла ніж, який потерпілий вибив з її рук, й пішла йому назустріч, потерпілий відібрав у неї ножа і сховав у будинку. Через 20 хвилин приїхала машина швидкої допомоги й забрала потерпілого у лікарню м. Новоукраїнки.
Потерпілий викликав швидку від сусідки, бо у них вдома немає телефону. Коли вона йшла до потерпілого із ножем в той час коли він повертався від сусідки, то вона не мала наміру знову завдавати йому ударів ножем, а боялась що останній знову почне її бити і хотіла лише налякати його ножем. Потерпілий вибив у неї ніж і повалив на землю. Після цього потерпілий повернувся додому, ліг на диван і почав чекати швидку, вона на його прохання в цей час давала йому цигарку.
Ініціатором бійки був потерпілий, вона спочатку намагалась його заспокоїти, подібні сварки між ними виникали часто, вона намагалась захиститись від нього і не розуміла своїх дій. Вказаний ніж постійно знаходиться у кімнаті, так як вона готує їжу, дивлячись телевізор у кімнаті і під час цього чистить картоплю та інші продукти.
Коли потерпілий лежав на дивані чекаючи на приїзд швидкої, вона його більше не чіпала, хоча могла б завдати йому ударів іншим ножем, так як у них в будинку є набір ножів, однак цього не робила, бо не мала наміру його вбивати, а лише захищалась від нього.
Так, допитаний в судовому засіданні потерпілий ОСОБА_9 , пояснив, щовін перший спровокував дружину, оскільки ввечері 10 червня 2015 року він із обвинуваченою, яка являється йому дружиною, вживав спиртні напої. Він, ОСОБА_9 , випив більше, а обвинувачена випила меншу кількість спиртного, оскільки випив із кумом близько 2,5 літрів пива. Під ранок 11 червня 2015 року близько 4.30 год. він прокинувся і побачив, що поруч із ним немає дружини, пішов до веранди, де вона спала й побачив що двері були замкнені, він почав стукати щоб вийти на вулицю по природних потребах. Вона довго не відчиняла бо спала і він розгніваний схопив її, повалив її на землю та схопив за косу і кілька разів вдарив її. Вони впали разом на підлогу і кілька разів «кувиркались» по підлозі, він не відпускав її, хоча вона просила відпустити її. Вона спочатку била його кулаками, потім схопила ніж і 2 рази вдарила його ножем у правий бік, першого удару він майже не відчув, а другий удар був сильніший. Він намагався вибити у неї ножа, на деяку мить втратив свідомість а коли отямився, то обвинуваченої поруч вже не було, мабуть вона втекла. Він пішов до сусідки ОСОБА_10 викликати швидку, бо бачив у себе кров і відчував біль, коли повертався від сусідки, то побачив обвинувачену, яка йшла йому назустріч із ножем в руках. Йому здається, що обвинувачена не хотіла завдавати йому удари ножем, але він на всяк випадок вибив у неї з рук ножа, забрав його із собою і сховав у кімнаті під тумбочку. Вважає, що обвинувачена сама злякалась і була шокована, бо він бив її. Медичну допомогу обвинувачена йому не надавала, але на його прохання давала йому цигарки, в той час коли він лежав у кімнаті на дивані і чекав приїзду швидкої, яка приїхала через 30-40 хвилин.
Пояснив, що він був ініціатором сварки, яка призвела до заподіяння йому тілесних ушкоджень, вважає, що обвинувачена не хотіла його вбивати, а намагалась лише захиститись. Він часто бив обвинувачену, будучи у нетверезому стані, вона завжди в такі моменти втікала, а цього разу у неї мабуть увірвався терпець і вона хотіла від нього захиститись. Коли він вибив в обвинуваченої з рук ножа на вулиці, то пішов додому, обвинувачена допомагала йому дійти додому. До цього у будинку обвинувачена нанесла йому два удари ножем у правий бік, решта поранень виникли у нього, коли він вибивав у неї ножа.
Свідок ОСОБА_11 , суду пояснила, що працює фельдшером Новоукраїнської ЦРЛ. Вранці 11.06.2015 року поступив виклик, дзвонила жінка похилого віку, судячи по голосу, повідомивши про ножове поранення, вони негайно виїхали машиною швидкої допомоги у с.Войнівку, зустріли обвинувачену на подвір`ї, в будинку виявили потерпілого, у якого було ножове поранення, вони надали йому першу медичну допомогу, обвинувачена в цей час нічого не пояснювала і поводила себе спокійно, потерпілий пояснив, що його вдарила ножем обвинувачена, сказавши, що це вже не перший випадок. Вказане ножове поранення із пробиттям легені-відкритий пневмоторакс могло призвести до настання смерті в разі несвоєчасного надання медичної допомоги. Під час огляду потерпілий був нетверезий, стан його здоров`я був середньої тяжкості. Після надання першої медичної допомоги потерпілого забрали в Новоукраїнську ЦРЛ. Обвинувачена не була стурбована, обіцяла приїхати в лікарню і привезти гроші.
Свідок ОСОБА_12 , суду пояснила, що вона проживає в АДРЕСА_1 , по сусідству із сім`єю ОСОБА_13 .
Зранку, близько 5 години, 11 червня 2015 року до неї прийшов потерпілий ОСОБА_14 , у якого були закривавлені рука і ноги, і попросив викликати швидку допомогу, пояснив, що його вдарила ножем обвинувачена ОСОБА_6 . Вона викликала з мобільного телефону швидку і потерпілий пішов додому. Після цього вона побачила, що по дорозі йому назустріч йде обвинувачена, тримаючи щось у руках, що саме вона не помітила. Потерпілий з обвинуваченою схопилися за руки і вони попадали на землю, більше вона нічого не бачила.
Також додала, що знає сім`ю ОСОБА_13 протягом тривалого часу, вони часто сваряться і потім миряться, у всьому їй завжди допомагають.
Свідок ОСОБА_15 , суду пояснила, що вона проживає в АДРЕСА_1 , по сусідству із сім`єю ОСОБА_13 . Самого інциденту вона не бачила. Близько 5 години ранку, 11 червня 2015 року, вона була на городі і бачила потерпілого, як він п`яний йшов по вулиці, хитаючись зі сторони в сторону повз її двір до свого будинку. Потім приїхала швидка до будинку ОСОБА_13 , й вона думала, що потерпілий знову побив обвинувачену, так як він часто її бив. Їй відомо, як одного разу потерпілий ледь не забив на смерть обвинувачену. Потерпілий з обвинуваченою зловживають спиртними напоями, потерпілий п`є частіше, обвинувачена рідше. Були позбавлені батьківських прав в 2014 році.
Вина обвинуваченої ОСОБА_6 , у скоєному кримінальному правопорушенні, крім показів свідків ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_16 , та потерпілого ОСОБА_9 , підтверджується іншими перевіреними в судовому засіданні доказами, які суд визнає узгодженими та послідовними, правдивими та достовірними і ні одна сторона не поставила їх під сумнів під час судового розгляду.
Крім визнання своєї вини, вина обвинуваченої підтверджується дослідженими в судовому засіданні доказами, а саме:
- протоколом огляду місця події від 11.06.2015 р. та фото таблицею до нього, в ході якого оглянуто домоволодіння за адресою АДРЕСА_1 , та виявлено кухонний ніж із нашаруванням речовини бурого кольору, шорти із нашаруванням речовини бурого кольору, РБК з подвір`я будинку, з дверей будинку, виріз наволочки із нашаруванням РБК (т.2 а.с.17-28);
- висновком експерта № 1046 від 29.07.2015 року, згідно якого у потерпілого ОСОБА_9 мались тілесні ушкодження у вигляді рани в 4.5 міжребер`ї справа по задньо-підпаховій лінії, що проникає в плевральну порожнину із розвитком пневмотораксу, та рани в ділянці лівого ліктьового суглобу та множинних в ділянці спини. Тілесне ушкодження у вигляді 4.5 міжребер`ї справа по задньо-підпаховій лінії, що проникає в плевральну порожнину із розвитком пневмотораксу могло утворитись в результаті травматичного контакту з об`єктом, що має колючо-ріжучі властивості, про що вказують наявність рани з гострими кутами та рівними краями та перевага довжини раньового каналу над довжиною рани, що не виключає можливість його утворення від дії ножа, може відповідати строку, вказаному у постанові та відноситься до категорії тяжких тілесних ушкоджень, яке є небезпечним для життя в момент його спричинення. Інші тілесні ушкодження у вигляді ран утворились від травматичного контакту з об`єктом, що має ріжучі властивості, можуть відповідати строку, вказаному в постанові, відносяться до категорії легких тілесних ушкоджень, які викликали короткочасний розлад здоров`я. Враховуючи локалізацію ран, не виключається можливість їх виникнення від не менш трьох травматичних впливів. Потерпілий по відношенню до особи, що спричиняла ушкодження, в момент спричинення вказаних ушкоджень міг перебувати в будь-якому положенні й воно могло змінюватися в процесі спричинення ушкоджень. Виключається можливість утворення цих ушкоджень при падінні з положення стоячи (т.2 а.с.48-49);
- протоколом проведення слідчого експерименту від 07.07.2015 року і доданим до нього DVD-диском з участю обвинуваченої, який був переглянутий в судовому засіданні, і під час якого обвинувачена в присутності свого захисника розповіла про обставини вчинення нею кримінального правопорушення, які в основних деталях узгоджуються із наданими нею в судовому засіданні показаннями (т.2 а.с.103-106).
Суд вважає, що досудове розслідування по даному кримінальному провадженні проведено відповідно до вимог кримінального процесуального законодавства.
Проте, колегія суддів не погоджується із кваліфікацією дій обвинуваченої за ч.2 ст.15 ч.1 ст.115 КК України, а саме як закінчений замах на умисне протиправне заподіяння смерті іншій людині (вбивство) із наступних підстав.
Відповідно до ч.1 ст.15 КК України, замахом на злочин є вчинення особою з прямим умислом діяння (дії або бездіяльності), безпосередньо спрямованого на вчинення відповідного злочину, якщо при цьому злочин не було доведено до кінця з причин, що не залежали від її волі. Згідно з ч.2 ст.24 КК України, умисел є прямим, якщо особа усвідомлювала суспільно небезпечний характер свого діяння (дії або бездіяльності), передбачала його суспільно небезпечні наслідки і бажала їх настання.
При відмежуванні замаху на вбивство від умисного заподіяння тяжкого тілесного ушкодження визначальним є суб`єктивне ставлення винного до наслідків своїх дій, якщо особа, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер свого діяння і передбачаючи його суспільно небезпечні наслідки, бажає їх настання, умисел є прямим, а якщо не бажає, хоча й свідомо припускає їх настання, умисел є непрямим. Судова практика для з`ясування змісту й спрямованості умислу особи орієнтує суди на те, що при дослідженні доказів їм необхідно виходити із сукупності всіх обставин вчиненого діяння, зокрема враховувати спосіб, знаряддя злочину, кількість, характер і локалізацію поранень та інших тілесних ушкоджень, причини припинення злочинних дій, поведінку винного і потерпілого, що передувала події, їх стосунки (п.22 постанови Пленуму ВС «Про судову практику в справах про злочини проти життя та здоров`я особи» від 7.02.2003 №2).
У кримінальному провадженні, в якому обвинуваченою та захисником заперечується правильність правової кваліфікації, встановлено, що обвинувачена перебуває із потерпілим у шлюбі, незважаючи на те, що потерпілий часто застосовував до обвинуваченої насильство, між ними не було неприязних стосунків, оскільки обвинувачена весь час вибачала потерпілого, конфлікт виник спонтанно, ініціатором конфлікту, який переріс в побиття обвинуваченої, був потерпілий, на прохання обвинуваченої припинити насильство потерпілий не реагував, кухонний ніж опинився в її руках випадково, так як обвинувачена намагалась вирватися від потерпілого і схопила те, що попалось під руку, удари були несильні та неприцільні.
Після того, як потерпілий ОСОБА_9 , повертався від сусідки, в якої викликав швидку допомогу, то побачив обвинувачену з ножем, яка йшла йому назустріч, проте він сам пояснив, що обвинувачена не намагалась завдавати йому нових ударів, він вибив ніж на всяк випадок, щоб убезпечити себе. Такі ж самі пояснення надала й обвинувачена, повідомивши, що йшла назустріч потерпілому з ножем в руках, бо боялась що останній знову почне її бити та хотіла лише налякати потерпілого цим ножем, і ці показання не спростовані в судовому засіданні належними та допустимими доказами. Також, як пояснювала обвинувачена ОСОБА_6 , , з чим погоджувався і потерпілий, у них в будинку є інші ножі, за допомогою яких вона могла б довести свій умисел до завершення, якби мала намір вбити потерпілого, так як потерпілий був у безпорадному стані, коли втрачав свідомість і лежав на дивані в очікуванні приїзду швидкої.
Оскільки обвинувачена мала можливість продовжити свої злочинні дії, але не зробила цього, то у суду не виникає сумнівів понад розумні межі в тому, що в обвинуваченої був відсутній умисел на вбивство потерпілого, а лише спонтанно виник умисел на заподіяння тяжкого тілесного ушкодження, тобто тілесного ушкодження, небезпечного для життя в момент його заподіяння, який вона й реалізувала.
Відсутність умислу на вбивство підтверджує також сам потерпілий, який пояснив, що обвинувачена не мала умислу позбавляти його життя, а намагалася захиститись від нього.
Згідно ст.17 КПК України, особа вважається невинуватою у вчиненні кримінального правопорушення і не може бути піддана кримінальному покаранню, доки її вину не буде доведено у порядку, передбаченому цим Кодексом, і встановлено обвинувальним вироком суду, що набрав законної сили. Ніхто не зобов`язаний доводити свою невинуватість у вчиненні кримінального правопорушення і має бути виправданим, якщо сторона обвинувачення не доведе винуватість особи поза розумним сумнівом. Підозра, обвинувачення не можуть ґрунтуватися на доказах, отриманих незаконним шляхом. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на користь такої особи.
Оскільки в судовому засіданні не здобуто прямих і переконливих доказів, які б вказували на наявність в обвинуваченої умислу на вбивство потерпілого, то дії обвинуваченої повинні кваліфікуватися за фактичними наслідками, тобто за ч.1 ст.121 КК України, як умисне заподіяння тяжкого тілесного ушкодження, тобто тілесного ушкодження, небезпечного для життя в момент його заподіяння.
Згідно висновку судово-психіатричної експертизи № 384 від 28.07.2015 р., обвинувачена ОСОБА_6 в момент вчинення кримінального правопорушення виявляла і в даний час виявляє психічні розлади і розлади поведінки внаслідок вживання алкоголю, проте вказані психічні розлади не досягають ступеню душевної хвороби і недоумкуватості, а тому стосовно інкримінованого їй злочину слід вважати осудною, підпадає під дію ч.1 ст.19 КК України, застосування заходів медичного характеру не потребує (т.2 а.с.195-196).
Призначаючи покарання обвинуваченій, суд виходить із положень ст.65 КК України, враховуючи ступінь тяжкості вчиненого злочину, який, згідно ст.12 КК України, є тяжким злочином, особу винної, яка раніше не притягувалась до кримінальної відповідальності, позитивно характеризується за місцем праці і посередньо за місцем проживання, утриманців немає, має постійне місце проживання та праці, страждає алкогольно-поведінковими розладами внаслідок вживання алкоголю, згідно висновку спеціальної медичної комісії по наркологічним оглядам № 272 від 28.07.2015 року (т.2 а.с.193), на обліку у лікаря-психіатра і лікаря-нарколога не перебуває (т.2 а.с.190-192). В силу ст.96 КК України, суд не вважає за доцільне застосовувати примусове лікування до обвинуваченої, так як дане захворювання не становить небезпеки для сторонніх осіб.
Пом`якшуючими покарання обставинами суд визнає щире каяття обвинуваченої, активне сприяння розкриттю злочину, вчинення злочину внаслідок тяжких сімейних обставин в умовах застосування до неї насильства зі сторони потерпілого. Обтяжуючими покарання обставинами суд визнає вчинення злочину в стані алкогольного сп`яніння.
Зважаючи на вимоги ст.50 КК України, покарання є заходом примусу та полягає в передбаченому законом обмеженні права та свобод засудженого та у відповідності до ч.2 ст.50 КК України має на меті не тільки кару, а й виправлення обвинуваченого, запобіганню вчинення нових кримінальних правопорушень.
Враховуючи зазначені обставини, та особу обвинуваченої, яка вчинила злочин у стані алкогольного сп`яніння, раніше не судима, щиро розкаялась, активно сприяла розкриттю злочину, а також прохання потерпілого суворо не карати обвинувачену, колегія суддів вважає, що відсутні передумови для застосування при призначенні покарання положень ст.69 КК України, а тому слід призначити мінімальне покарання в межах санкції ч.1 ст.121 КК України.
З урахуванням того, що ОСОБА_6 виявила категоричне бажання виправити свою поведінку, щиро розкаялась, має постійне місце проживання та роботи, характеризується позитивно та посередньо, що істотно знижує її суспільну небезпечність, колегія суддів вважає за можливе застосувати ст.75 КК України та звільнити обвинувачену від відбування покарання із випробуванням, встановивши їй максимальний іспитовий строк, оскільки її перевиховання та виправлення є можливим без ізоляції від суспільства.
Цивільний позов не заявлявся.
Процесуальні витрати відсутні.
Долю речових доказів, суд вирішує згідно з вимогами ч.9 ст.100 КПК України.
У зв`язку із призначенням обвинуваченій міри покарання, не пов`язаної із позбавленням волі, запобіжний захід у вигляді тримання під вартою слід скасувати.
Керуючись ст.ст. 368, 370-374 КПК України, колегія суддів
УХВАЛИЛА:
ОСОБА_6 визнати винною у вчиненні злочину, передбаченого ч.1 ст.121 КК України, та призначити їй покарання у виді позбавлення волі строком 5 (п`ять) років.
На підставі ст.75 КК України ОСОБА_6 звільнити від відбування призначеного покарання з випробуванням з іспитовим строком 3 (три) роки, поклавши на неї обов`язки, у відповідності до п.п. 2,3,4 ст.76 КК України, не виїжджати за межі України на постійне місце проживання без дозволу кримінально-виконавчої інспекції, повідомляти цей орган про зміну місця проживання та роботи, періодично з`являтися для реєстрації до органу кримінально-виконавчої інспекції.
Запобіжний захід у вигляді тримання під вартою засудженій ОСОБА_6 скасувати, звільнивши її з-під варти негайно із зали суду.
Із набранням вироком законної сили речові докази, а саме:
- шорти з нашаруванням речовини бурого кольору, жіночу футболку, джемпер, кухонний ніж, речовину бурого кольору виявлену на подвір`ї, змив речовини бурого кольору вилучений з речей, виріз наволочки з речовиною бурого кольору, які знаходяться на зберіганні в камері зберігання речових доказів при Новоукраїнському РВ УМВС України в Кіровоградській області - підлягають знищенню, оскільки такі не мають ніякої цінності;
- медичну картку стаціонарного хворого № 3562 на ім"я ОСОБА_9 на 21 аркуші та три рентгенівські знімки грудної клітини хворого ОСОБА_9 від 12.06.2015 року та 13.06.2015 року, третій без єдиних поміток та відомостей, які направлені на зберігання до Новоукраїнської ЦРЛ передати на зберігання Новоукраїнській ЦРЛ.
На вирок може бути подана апеляція до апеляційного суду Кіровоградської області протягом 30 днів з моменту його проголошення через Новоукраїнський районний суд.
Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, а у разі її подання, якщо його не скасовано, після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Копію вироку негайно після його проголошення вручити засудженій та прокурору, іншим учасникам судового провадження роз`яснити, що вони мають право отримати його копію в суді.

Головуючий: ОСОБА_1
Судді: ОСОБА_2

ОСОБА_3