Справа № 361/5677/15-к
Провадження № 1-кп/361/371/15
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
===============================================================================
17 серпня 2015 року м.Бровари
Броварський міськрайонний суд Київської області в складі:
головуючого, судді - ОСОБА_1
при секретарі - ОСОБА_2
з участю прокурора - ОСОБА_3
обвинувачених - ОСОБА_4 , ОСОБА_5
ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, уродженця м.Запоріжжя, зареєстрованого в АДРЕСА_1 , фактично проживаючого в АДРЕСА_2 , із середньою освітою, неодруженого, тимчасово офіційно не працюючого, ідентифікаційний номер НОМЕР_1 , міра запобіжного заходу не обиралась, раніше в силу ст.89 КК України не судимого,-
у вчиненні злочину, передбаченого ст.ст.15ч.3,185ч.2 КК України,-
ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , громадянина України, уродженця та зареєстрованого в АДРЕСА_3 , із середньою освітою, неодруженого, тимчасово офіційно не працюючого, тимчасово проживаючого в АДРЕСА_4 , ідентифікаційний номер непам`ятає, міра запобіжного заходу не обиралась, раніше не судимого, -
у вчиненні злочину, передбаченого ст.ст.15ч.3,185ч.2 КК України,-

Обвинувачені ОСОБА_4 та ОСОБА_5 вчинили незакінчений замах на таємне викрадення чужого майна(крадіжку) за попередньою змовою групою осіб за таких обставин.
Судом визнано доведеним, що 07 липня 2015 року, приблизно о 21-й годині, ОСОБА_4 , разом із ОСОБА_5 , перебуваючи у с.Требухів Броварського району Київської області вирішили таємно викрасти чуже майно, а саме зелену цибулю, яку продати на ринку.
У подальшому реалізуючи свій злочинний умисел направлений на таємне викрадення чужого майна, ОСОБА_4 та ОСОБА_5 , приблизно о 21 годині 15 липня 2015 року, зустрілись в с.Дударків Бориспільського району Київської області, після чого з метою таємного викрадення чужого майна направилися в с.Требухів Броварського району Київської області.
Приблизно о 22-й годині 15 липня 2015 року, вони, продовжуючи реалізацію свого злочинного умислу направленого на таємне викрадення чужого майна, переслідуючи корисливий мотив, розуміючи та усвідомлюючи протиправний характер своїх дій, передбачаючи негативні наслідки своїх злочинних дій, перебуваючи на полі біля автодороги «Требухів-Гоголів» в с.Требухів Броварського району Київської області, точного місця досудовим розслідуванням не встановлено, впевнившись, що за їх діями ніхто не слідкує, тим самим створивши сприятливі умови для реалізації свого спільного злочинного умислу, шляхом вільного доступу намагалися таємно викрасти з поля насадження зеленої цибулі в кількості 25 кг, загальною вартістю 1000 гривень належної ОСОБА_8 , однак з причин, що не залежали від їх волі, не вчинили усіх дій, які вважали необхідними для доведення кримінального правопорушення до кінця, оскільки були зупинені сторонніми особами.
Такі дії, обох обвинувачених, кваліфіковані за ст.ст.15ч.3, 185ч.2 КК України.
В судовому засіданні обвинувачені ОСОБА_4 та ОСОБА_5 , в скоєному розкаялися, визнали повністю свою вину, пояснили, що завчасно домовились між собою на здійснення крадіжки з поля зеленої цибулі з послідуючою її реалізацією і отриманням грошових коштів. З цією метою вони взяли покривало і прийшли на поле за селом Требухів, де таємно нарвали 25 кг. зеленої цибулі і при цьому були затримані власником продукції та охоронниками. Все викрадене було повернуто.
Також обвинувачені вказали, що інших злочинів не вчиняли. Повідомили, що офіційно не працевлаштовані, але постійно підробляють на будівництві та інших роботах. Просять їх суворо не карати та не направляти в місця позбавлення волі.
Покази обвинувачених ОСОБА_4 та ОСОБА_5 , є послідовними, логічними, відповідають фактичним обставинам справи, учасниками процесу не оспорюються і тому не викликають у суду сумніву щодо правильності розуміння обвинуваченими змісту обставин вчиненого правопорушення, добровільності та істинності їх позиції.
Суд, відповідно до вимог ст.349 КПК України, переконавшись, що фактичні обставини справи учасниками судового провадження не оспорюються та з`ясувавши правильне розуміння обвинуваченими, прокурором зміст цих обставин і за відсутності сумнівів у добровільності та істинності їх позиції, роз`яснивши їм що в такому разі вони будуть позбавлені права оскаржити ці обставини справи в апеляційному порядку, визнав недоцільним дослідження доказів поданих на підтвердження події кримінального правопорушення, винуватості обвинувачених у вчиненні кримінального правопорушення, а також тих обставин, які ніким не оспорюються, обмежився лише допитом обвинувачених та вивченням таких матеріалів справи, що характеризують їх особи.
Таким чином, на підставі наведеного, суд робить висновок про доведеність вини обвинувачених ОСОБА_4 та ОСОБА_5 в інкримінованому злочині.
Суд, аналізуючи зібрані та надані матеріали кримінального провадження приходить висновку, що обвинувачені ОСОБА_4 та ОСОБА_5 , вчинили за попередньою змовою групою осіб незакінчений замах на таємне викрадення чужого майна (крадіжку) і такі їх дії правильно кваліфіковано за ст.ст.15ч.3, 185ч.2 КК України, тому вони повинні нести відповідальність за вказаною статтею.
Обираючи покарання ОСОБА_4 та ОСОБА_5 суд враховує вимоги ст.65 КК України щодо загальних засад призначення покарання, межі санкції ст.185ч.2 КК України, що вказаний злочин відноситься до категорії середньої тяжкості, дані про їх особи, що вони обоє за місцем проживання до скоєного характеризувалися позитивно, на обліку лікарів психіатра та нарколога не перебувають.
Обставиною, що пом`якшує покарання обох підсудних, суд визнає їх каяття та сприяння встановленню істини по справі, що передбачено п.1ч.1 ст.66 КК України.
Обставин, які обтяжують покарання обох обвинувачених, передбачених ст.67 КК України судом не встановлено.
Враховуючи вказані обставини, ступінь тяжкості вчиненого злочину, суд приходить до висновку про необхідність засудження ОСОБА_4 та ОСОБА_5 до покарання відповідно до санкції ч.2ст.185 КК України.
Відповідно до вимог ч.2ст.65 КК України, особі, яка вчинила злочин, має бути призначене покарання, необхідне і достатнє для виправлення та попередження нових злочинів, а згідно ч.2ст.50 КК України, покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових злочинів як засудженим, так і іншими особами.
Призначаючи вид і міру покарання обвинуваченим ОСОБА_4 та ОСОБА_5 суд враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, сукупність всіх обставин його вчинення, пом`якшуючі обставини, дані про їх особи, що вони каються у вчиненому, правову позицію прокурора та думку потерпілого про призначення покарання не пов`язаного із ізоляцією їх від суспільства, їх поведінка в суді свідчить, що вони не є особами, які твердо стали на шлях вчинення злочинів, значних наслідків від скоєного злочину не наступило, тому суд вважає, що їх виправлення і перевиховання можливе без ізоляції від суспільства, при призначенні покарання відповідно до санкції інкримінованого злочину у виді обмеження волі, при цьому вважає за необхідне звільнити їх від відбування покарання з випробуванням на підставі ст.75 КК України та покладенням на них обов`язків передбачених ст.76 КК України.
Суд вважає, що таке покарання буде справедливим, необхідним і достатнім для виправлення і перевиховання ОСОБА_4 і ОСОБА_5 та запобігання вчинення ними нових злочинів.
Цивільний позов в даному провадженні не заявлявся, процесуальних витрат немає, речові докази слід вважати повернутими потерпілому.
Враховуючи, що стосовно підозрюваних ОСОБА_4 та ОСОБА_5 не застосовувався запобіжний захід і вони по вироку звільняються від відбуття покарання з випробуванням то суд вважає за можливе на період вступу вироку в законну силу не обирати їм запобіжний захід.
Виходячи з викладеного та керуючись ст.ст.349, 368, 370, 374, 376 КПК України, суд,-
З А С У Д И В:
ОСОБА_6 визнати винуватим у пред`явленому обвинуваченні за вчинення злочину, передбаченого ст.ст.15ч.3,185ч.2 КК України та призначити йому за цією статтею покарання у виді обмеження волі на строк 1(один) рік.
ОСОБА_7 визнати винуватим у пред`явленому обвинуваченні за вчинення злочину, передбаченого ст.ст.15ч.3,185ч.2 КК України та призначити йому за цією статтею покарання у виді обмеження волі на строк 1(один) рік.
Звільнити засуджених ОСОБА_4 та ОСОБА_5 від відбування призначеного основного покарання у виді обмеження волі на підставі ст.75 КК України, з випробуванням, встановити, кожному, іспитовий строк терміном 1(один) рік, в період якого відповідно до ст.76 КК України зобов`язати їх не виїжджати за межі України на постійне місце проживання без дозволу кримінально-виконавчої інспекції, повідомляти цей орган про зміну місця проживання, роботи та періодично з`являтися туди для реєстрації.
Запобіжний захід, передбачений ст.176 КПК України щодо засуджених ОСОБА_4 та ОСОБА_5 до вступу вироку в законну силу не застосовувати.
Речові докази 25 кг. зеленої цибулі вважати повернутими потерпілому ОСОБА_8 дозволити ними розпоряджатись та використовувати за призначенням, після вступу вироку в законну силу.
Вирок суду в частині встановлення обставин справи, дослідження яких було визнане недоцільним відповідно до положень ч.3ст.349 КПК України, оскарженню не підлягає, в іншій частині може бути оскаржений шляхом подачі апеляційної скарги до апеляційного суду Київської області через Броварський міськрайонний суд Київської області протягом 30-ти днів з дня його проголошення.
Вирок суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційних скарг, якщо такі скарги не було подано.
Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку.
Копії вироку негайно після його проголошення вручаються обвинуваченим та прокурору.
Суддя /підпис/ ОСОБА_1