Провадження № 11-кп/792/652/15
Справа № 676/4935/15-к Головуючий в 1-й інстанції ОСОБА_1
Категорія: Доповідач ОСОБА_2
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
10.11.2015 Колегія суддів судової палати у кримінальних справах апеляційного суду Хмельницького області в складі :
головуючого-судді ОСОБА_2 ,
суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,
з участю:
секретаря судового
засідання ОСОБА_5 ,
прокурора ОСОБА_6 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Хмельницькому кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань 17 червня 2015 року за № 00001282, за апеляційною скаргою прокурора прокуратури м. Камянець-Подільського на ухвалу Камянець-Подільського міськрайонного суду від 22 вересня 2015 року,-
в с т а н о в и л а:
Цією ухвалою обвинувальний акт у кримінальному провадженні № 00001282 про обвинувачення
ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Камянець-Подільського, українця, громадянина України, одруженого, з вищою освітою, не працюючого, мешканця АДРЕСА_1 , раніше не судимого, за ч. 2 ст. 345 КК України повернуто прокурору м. Камянець-Подільського.
Відповідно до обвинувального акта ОСОБА_8 органом досудового розслідування обвинувачується в тому, що він приблизно о 20 год. 50 хв. 16 червня 2015 року в приміщенні кафе-бару «Парус» по вул. Впсильєва, 1 м. Камянець-Подільського, усвідомлюючи, що ОСОБА_9 є працівником міліції, в ході конфлікту з ним, який виник на грунті неприязних відносин, що склалися між ними внаслідок виконання службових обов`язків прапорщиком міліції ОСОБА_9 , наніс останньому два удари кулаком лівої та правої руки в голову, спричинивши ОСОБА_9 легкі тілесні ушкодження у вигляді закритої черепно-мозкової травми, струсу головного мозку, перелому кісток носа, синця на обличчі, крововиливу під кон`юнктивою лівого ока, синця на правому плечі.
Ці дії ОСОБА_10 органом досудового розслідування були кваліфіковані за ч. 2 ст. 345 КК України як спричинення працівникові правоохоронного органу умисного тілесного ушкодження.
В своїй ухвалі місцевий суд зазначив, що відповідно до ч. 2 ст. 291 КПК України обвинувальний акт, окрім іншого, має містити виклад фактичних обставин кримінального правопорушення, які прокурор вважає встановленими, правову кваліфікацію кримінального правопорушення з посиланням на положення закону і статті (частини статті) закону України про кримінальну відповідальність та формулювання обвинувачення.
Так, в ч. 2 ст. 345 КК України передбачена кримінальна відповідальність за умисне заподіяння працівникові правоохоронного органу чи його близьким родичам побоїв, легких чи середньої тяжкості тілесних ушкоджень у зв`язку з виконанням цим працівником службових обов`язків.
Проте, в обвинувальному акті не зазначено усіх елементів складу кримінального правопорушення, яке інкримінується ОСОБА_11 . Зокрема, не розкрито суб`єктивну сторону, а саме умисел та мотив; не зазначено у зв`язку з виконаннях яких саме службових обов`язків ОСОБА_9 обвинувачений заподіяв йому легкі тілесні ушкодження, місця, часу і обставин виконання потерпілим таких обов`язків.
Крім того, в порушення п. 5 ч. 2 ст. 291 КПК України в обвинувальному акті при формулюванні правової кваліфікації обвинувачення взагалі не зазначено які конкретно тілесні ушкодження ОСОБА_8 заподіяв потерпілому, хоча згідно висновку експерта № 391 ОСОБА_9 були заподіяні в сукупності легкі тілесні ушкодження з короткочасним розладом здоров`я.
Відсутність чіткого та конкретного формулювання обвинувачення із зазначенням всіх складових, передбачених в ч. 2 ст. 291 КПК України, порушують права ОСОБА_12 на захист, перешкоджають суду повно та всебічно розглянути кримінальне провадження, а також прийняти законне, обґрунтоване та вмотивоване рішення і при цьому не вийти за межі обвинувачення.
А поскільки прокурор в судовому засіданні не скористався своїм процесуальним правом змінити ОСОБА_11 обвинувачення відповідно до вимог ст. 338 КПК України, то суд змушений був на підставі ч. 6 ст. 9 КПК України ухвалити найприйнятніше рішення про повернення обвинувального акта.
В своїй апеляційній скарзі прокурор ставить питання про скасування ухвали суду у зв`язку з істотним порушенням вимог кримінального процесуального закону з призначенням нового розгляду в суді першої інстанції зі стадії підготовчого засідання.
На його думку обвинувальний акт складено відповідно до вимог ст. 291 КПК України, обвинувачення сформульовано конкретно та визначені фактичні обставини кримінального правопорушення.

Зазначає, що 03 серпня 2015 року відбулось підготовче засідання місцевого суду, на якому було призначено судовий розгляд на підставі обвинувального акта і встановлено відповідність його нормам ст. 291 КПК України. Однак, в порушення ст.ст. 364-373 КПК України після закінчення з`ясування обставин суд не перейшов до судових дебатів, а постановив ухвалу про повернення обвинувального акта прокурору. А тому вважає, що повернення обвинувального акта на стадії закінчення судового розгляду суперечить чинному законодавству.
Заслухавши доповідь судді апеляційного суду, доводи прокурора в підтримку апеляційної скарги з викладених у ній мотивів, вивчивши матеріали кримінального провадження та перевіривши обґрунтованість апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що вона не підлягає до задоволення з наступних підстав.

Під час судового розгляду в суді першої інстанції було встановлено, що обвинувальний акт не відповідає вимогам п. 5 ч. 2 ст. 291 КПК України, оскільки у ньому не зазначено всіх елементів складу кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 345 КК України і в якому обвинувачується ОСОБА_8 .

Зокрема, не розкрито суб`єктивну сторону (умисел і мотив); не зазначено у зв`язку з виконанням яких саме службових обов`язків ОСОБА_9 обвинувачений ОСОБА_8 заподіяв йому легкі тілесні ушкодження, місця, часу і обставин виконання потерпілим таких обов`язків. В обвинувальному акті при формулюванні правової кваліфікації обвинувачення взагалі не зазначено, які конкретно тілесні ушкодження ОСОБА_8 заподіяв потерпілому, хоча за висновком судово-медичного експерта № 391 ОСОБА_9 були заподіяні в сукупності легкі тілесні ушкодження з короткочасним розладом здоров`я.

Проте, прокурор не скористався своїм процесуальним правом змінити обвинувачення відповідно до вимог ст. 338 КПК України, хоча суд першої інстанції надавав йому таку можливість, навіть за клопотанням прокурора, відповідно до вимог ч. 1 ст. 341 КПК України, відкладав судове засідання та надавав йому час для складання та погодження відповідних процесуальних документів, що прокурором з незрозумілих причин зроблено не було.

Згідно п. 3 ч. 3 ст. 314 КПК України повернення обвинувального акта прокурору, якщо він не відповідає вимогам цього кодексу, можливе лише у підготовчому засіданні.

А відповідно до ч. 1 ст. 371 КПК України після закінчення судового розгляду кримінального провадження по суті ухвалюється вирок.

Натомість у чинному кримінальному процесуальному законі не зазначено, як повинен діяти суд у випадку, коли судовий розгляд призначений на підставі обвинувального акта, що не відповідає вимогам КПК України, зокрема, через неконкретно та суперечливо сформульоване обвинувачення, тобто при наявності підстав, що унеможливлюють суд за результатами судового розгляду ухвалити законний, обгрунтований та вмотивований вирок, як того вимагає ч. 1 ст. 370 КПК України.

Разом з тим в ч. 6 ст. 9 КПК України виписано, що у випадках, коли положення цього Кодексу не регулюють або неоднозначно регулюють питання кримінального провадження, застосовуються загальні засади кримінального провадження, визначені частиною першою статті 7 цього Кодексу.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 7 КПК України зміст та форма кримінального провадження повинні відповідати загальним засадам кримінального провадження, до яких, зокрема, відноситься і верховенство права, відповідно до якого людина, її права та свободи визнаються найвищими цінностями та визначають зміст і спрямованість держави (ст. 3 Конституції України, ст. 8 КПК України).

В силу імперативного припису, викладеного у п. «а» ч. 3 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, кожний обвинувачений у вчиненні кримінального правопорушення має право бути негайно і детально поінформованим зрозумілою для нього мовою про характер і причини обвинувачення, висунутого проти нього.

За таких обставин місцевий суд змушений був ухвалити найприйнятніше рішення повернути обвинувальний акт прокурору.

З таким рішенням погоджується і колегія суддів та вважає, що прийняттям саме такого рішення у цьому кримінальному провадженні не буде порушено баланс прав і законних інтересів обвинуваченого ОСОБА_12 , який згідно чинного законодавства вправі захищатись від конкретного обвинувачення, висунутого в порядку встановленому КПК України.

На підставі наведеного, керуючись ст.ст. 404, 407, 418, 419, 424 ч. 2 КПК України, колегія суддів,-

п о с т а н о в и л а:
Ухвалу Камянець-Подільського міськрайонного суду від 22 вересня 2015 року про повернення обвинувального акта у кримінальному провадженні № 00001282 про обвинувачення ОСОБА_7 за ч. 2 ст. 345 КК України прокурору м. Камянець-Подільського залишити без зміни, а апеляційну скаргу прокурора прокуратури м. Камянець-Подільського без задоволення.
Ухвала оскарженню в касаційному порядку не підлягає.
Судді:/підписи/
З оригіналом згідно:
Суддя апеляційного суду
Хмельницької області ОСОБА_2