Справа № 1-327/11
В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

24 червня 2011 року м. Рівне

Рівненський міський суд Рівненської області у складі: головуючого судді Харечка С.П.

при секретарі Хіміч З.В.

з участю: прокурора Кічатої О.Ю. представника потерпілого ОСОБА_1

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Рівне кримінальну справу про обвинувачення ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, народилася с. Хотин, Березнівського району, Рівненської області, проживає ІНФОРМАЦІЯ_2, українки, громадянки України, ІНФОРМАЦІЯ_3, не одруженої, не працюючої, раніше судимої, 17 грудня 2007 року Острозьким районним судом Рівненської області за ч.і ст. 185 КК України до штрафу 850 гривень, за ст.166 КК України;

ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_4, народився та проживає ІНФОРМАЦІЯ_5, українець, громадянин України, ІНФОРМАЦІЯ_6, не одруженого , не працюючого, раніше не судимого, за ст. 166 КК України,

Встановив:

Батьки малолітнього ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_7, ОСОБА_2, ОСОБА_3 будучи зобов"язаними виховувати свого малолітнього сина, піклуватись про його здоров'я, фізичний, духовний і моральний розвиток, з червня 2010 року злісно не виконували покладені законом на них обов'язки.

Достовірно знаючи що дитина має вродженні захворювання, батько ОСОБА_3 зловживав спиртними напоями, мати ОСОБА_2 вела аморальний спосіб життя. Останні не зверталися до медичного закладу та не здійснювали догляд за малолітнім сином. В результаті переохолодження організму, неповноцінного та недостатнього харчування, недотримання правил гігієни, у малолітнього ОСОБА_4 виявлені захворювання: кандиноз ротової порожнини, гіпохромна анемія І-ступеня, гострий обструктивний бронхіт, що спричинило тяжкі наслідки у вигляді розладу здоров'я. У вересні 2010 року їх сина ОСОБА_5 було госпіталізовано до лікарні. Коли ОСОБА_4 виписали з лікарні, батьки достовірно знаючи що він потребував нагляду лікарів, знову умисно не відвідували з дитиною лікарню. На час розгляду справи дитина перебуває в Рівненському міському будинку дитини.

ОСОБА_2 винною себе визнала повністю і показала, що проживала разом із співмешканцем ОСОБА_3 та його матір'ю за адресою на АДРЕСА_1. 06.06.2010 року у них з ОСОБА_3 народився спільний син ОСОБА_4. Будучи вагітною ОСОБА_2 на обліку у лікаря не перебувала, обстеження не проходила. ОСОБА_2 знаючи що дитина від народження має вроджені захворювання до лікарів з малолітнім ОСОБА_4 не зверталася, доглядала сама. Інколи ОСОБА_2 залишала дитину під нагляд матері ОСОБА_3, а сама відлучалася для надання сексуальних послуг. У квартирі де вони проживали часто пили, курили, влаштовували сварки. У вересні 2010 року її дома не було, ОСОБА_4 помістили до лікарні. Коли дитину виписали з лікарні ОСОБА_2 знову перестала зверталася до лікарів і мала намір передати дитину невстановленій особі на лікування.

ОСОБА_3 винним себе визнав повністю і показав, що останні три роки він спільно проживав з ОСОБА_2, за адресою АДРЕСА_1. 06.06.2010 року в них народився син ОСОБА_5. Дитиною займалася ОСОБА_2, ОСОБА_3 та його мати допомагали доглядати. Про те, що дитина народилася із захворюваннями він знав. У вересні 2010 року дитині стало погано, ОСОБА_2 дома не було і він звернувся за допомогою до лікарів. Після того як дитину виписали з лікарні ОСОБА_6 мав намір передати дитину до дитячого будинку, оскільки піклуватись про її здоров'я в нього не було коштів.

У відповідності до ст. 299 КПК України, суд визнав недоцільним дослідження доказів стосовно фактичних обставин справи, оскільки вони ніким не оспорюються. При цьому суд з'ясував чи правильно розуміють підсудні ОСОБА_2, ОСОБА_3 та інші учасники судового розгляду зміст цих обставин, чи немає сумнівів у добровільності та істинності їх позиції, а також роз'яснив їм, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оспорювати фактичні обставини справи у апеляційному порядку.

Оцінюючи зібрані у справі докази, суд встановив, що ОСОБА_2, ОСОБА_3В, умисно та злісно ухилялись від виконання встановлених законом обов'язків батьків по догляду за дітьми, що спричинило тяжкі наслідки здоров'ю дитини, і їх дії правильно кваліфіковані за ст. 166 КК України.

При призначенні покарання суд враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу підсудних, обставини, що обтяжують та пом'якшують покарання.

Суд враховує, що підсудна ОСОБА_2 раніше притягувалася до кримінальної відповідальності, вела аморальний спосіб життя. ОСОБА_3 до кримінальної відповідальності раніше не притягувався.

До обставин, що пом'якшують покарання підсудним суд відносить, щире каяття та активне сприяння у розкритті злочину.

Керуючись ст. ст. 323, 324 КПК України, суд -

ЗАСУДИВ:

ОСОБА_2 визнати винною за ст.166 КК України і призначити їй покарання один рік позбавлення волі.

Зарахувати ОСОБА_2 в строк відбуття покарання тримання під вартою і початок його відбуття рахувати з 18 березня 2011 року.

Запобіжний захід до набрання'вироком законної сили засудженій ОСОБА_2 залишити тримання під вартою.

ОСОБА_3 визнати винним за ст. 166 КК України і призначити покарання йому покарання три роки обмеження волі.

На підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_3 від відбування призначеного покарання, якщо він протягом одного року не вчинить нового злочину і виконає покладені на нього обов'язки.

На підставі ст. 76 КК України зобов'язати ОСОБА_3В, не виїжджати за межі України на постійне місце проживання без дозволу органу кримінально-виконавчої системи, повідомляти органи кримінально-виконавчої системи про зміну місця проживання, роботи або навчання.

До набрання вироком законної сили запобіжний захід ОСОБА_3 залишити попередній - підписку про невиїзд.

На вирок суду засудженими ОСОБА_2В,, ОСОБА_3 протягом п'ятнадцяти діб з моменту отримання копії вироку може бути подана апеляція до апеляційного суду Рівненської області через Рівненський міський суд, іншими учасниками судового розгляду в цей же строк з моменту його проголошення.

Суддя С.П.Харечко