А П Е Л Я Ц І Й Н И Й С У Д З А К А Р П А Т С Ь К О Ї О Б Л А С Т І
У Х В А Л А
І м е н е м У к р а ї н и

05.11.2015 року м. Ужгород
Апеляційний суд Закарпатської області у складі суддів: ОСОБА_1 (головуючого), ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , при секретарі ОСОБА_4 , з участю прокурора ОСОБА_5 , захисника ОСОБА_6 , підозрюваного ОСОБА_7 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційні скарги захисника ОСОБА_6 в інтересах підозрюваного ОСОБА_7 та прокурора прокуратури міста Ужгорода ОСОБА_8 на ухвалу слідчого судді Ужгородського міськрайонного суду від 13 жовтня 2015 року,
в с т а н о в и в :
Цією ухвалою відмовлено в задоволенні клопотання слідчого СВ Ужгородського МВ УМВС України в Закарпатській області про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою щодо ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця та мешканця АДРЕСА_1 , громадянина України, українця, не працюючого, з середньою освітою, не одруженого, не судимого, підозрюваного у кримінальному провадженні, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст.301 КК України та застосовано до ОСОБА_7 запобіжний захід у виді домашнього арешту без застосування електронних засобів контролю на строк не більше двох місяців, заборонивши останньому залишати місце проживання в період з 22.00 год. до 06.00 год.
Досудовим розслідуванням встановлено, що ОСОБА_9 в липні-серпні 2015 року по місцю свого проживання за адресою АДРЕСА_2 за допомогою комп`ютерного обладнаня та доступу до інформаційної мережі загального доступу Інтернет, виготовив, розмістив та розповсюдив аудіовізуальний твір тривалістю 15 хвилин 49 секунд, на якому відображено відеопродукцію порнографічного характеру.
Відмовляючи у задоволенні клопотання слідчого про застосування щодо ОСОБА_7 запобіжного заходу у виді тримання під вартою, слідчий суддя вказав, що прокурором не доведено, що заявлені ризики виправдовують тримання ОСОБА_7 під вартою, відсутні і дані про порушення ним процесуальної поведінки під час досудового слідства, а сама по собі тяжкість злочину, в якому він підозрюєтьсяя, не може бути підставою, для застосування такого запобіжного заходу.
В апеляції захисник підозрюваного адвокат ОСОБА_6 просить скасувати ухвалу слідчого судді Ужгородського міськрайонного суду від 13.10.2015 року та постановити нову ухвалу, якою застосувати щодо його підзахисного запобіжний захід у виді особистого зобов`язання. Апеляцію обгрунтовує тим, що слідчий суддя не в повній мірі врахував дані про особу підозрюваного, зокрема те, що застосувавши до нього запобіжний захід у виді домашнього арешту, обмежив його права у професійній діяльності, оскільки ОСОБА_9 займається викладацькою практикою та громадською діяльністю на місцевих виборах.
В апеляційній скарзі прокурор просить скасувати ухвалу слідчого судді та постановити ухвалу про обрання запобіжного заходу у виді тримання під вартою щодо ОСОБА_7 . На думку прокурора, наявні ризики, а саме: що підозрюваний може переховуватись від органів розслідування або суду та незаконно впливати на свідків, а також іншим чином перешкоджати кримінальному провадженню, дають достатні підстави для застосування саме цього запобіжного заходу.
Заслухавши доповідь судді, пояснення захисника ОСОБА_6 , обвинуваченого ОСОБА_7 , які підтримали свою апеляцію та прокурора, який підтримав доводи апеляційної скарги та просив її задовольнити, перевіривши матеріали провадження, обговоривши доводи сторін, апеляційний суд вважає, що апеляційні скарги захисника ОСОБА_6 в інтересах підозрюваного ОСОБА_7 та прокурора прокуратури міста Ужгорода ОСОБА_8 до задоволення не підлягають, виходячи з таких мотивів.
Відповідно до ч. 1 ст. 183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо більш м`які запобіжні заходи не зможуть запобігти ризикам неналежної процесуальної поведінки підозрюваного.
Дослідивши матеріали провадження та заслухавши пояснення учасників судового розгляду, суддя правильно встановив, що виключних обставин для тримання ОСОБА_11 під вартою немає, оскільки даних, які б свідчили про недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів у клопотанні слідчого не вказано та прокурором в судовому засіданні не доведено.
Обставини справи та дані про особу підозрюваного ОСОБА_7 свідчать, що заявлені ризики в сукупності з тяжкістю злочину, не можуть вважатись виключними підставами для запобіжного ув`язнення підозрюваного.
З урахуванням наведеного, а також даних про особу ОСОБА_7 , а саме, що він має постійне місце проживання, раніше до кримінальної відповідальності не притягався, ухилення від органу досудового розслідування чи перешкоджаня кримінального провадження не встановлено, суд вірно дійшов висновку про можливість застосування щодо нього більш м`якого запобіжного заходу, а саме, домашнього арешту на певний період, який полягає у забороні підозрюваному з 22.00 години вечора до 06.00 години ранку залишати місце проживання. Такий запобіжний захід, як домашній арешт, зможе запобігти спробам ОСОБА_7 переховуватися від органів досудового розслідування і суду чи іншим чином перешкоджати кримінальному провадженню.
Крім того, суд поклав на ОСОБА_7 певні обовязки, які повинні забезпечити виконання ним процесуальних дій, зокрема: з`являтись до слідчого чи прокурора за першою вимогою та не залишати місце проживання без дозволу слідчого, прокурора або суду. Для забезпечення виконання підозрюваним процесуальних обов`язків, суд роз`яснив наслідки невиконання покладених на нього обов`язків, зокрема те, що до підозрюваного може бути застосований інший, більш суворий запобіжний захід.
Доводи, на які послався в апеляційній скарзі прокурор, а саме тяжкість злочину, у вчиненні якого підозрюється ОСОБА_12 , не можуть бути підставою для скасування судового рішення, оскільки обставини на які вказує прокурор в апеляції були враховано судом при прийнятті рішення, в зв`язку з чим до підозрюваного застосовано менш суворий запобіжний захід, який, на думку колегії співмірний з існуючим ризиком, відповідає даним про особу підозрюваного, тяжкості злочину та його наслідкам, і підстав вважати його м`яким не має. Крмі того, із протоколу допиту від 29.09.2015 року видно, що ОСОБА_9 вину визнав повністю, розкаюється у вчиненому.
Колегія суддів також вважає, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів у випадку застосування до ОСОБА_7 не можуть запобігти ризикам вчинити підозрюваним спроби переховуватись від суду, незаконно впливати на свідків, перешкоджати кримінальному провадженню.
Колегія суддів вважає твердження захисника ОСОБА_6 про викладацьку професійну та громадську діяльність ОСОБА_7 нічим не підтверджено і аткі не спростовують визнані доведеними вказані вище ризики, відтак запобіжний захід, про застосування якого просив захисник, не може бути застосований щодо підозрюваного.
Істотних порушень норм КПК України, які б тягнули за собою скасування ухвали слідчого судді при апеляційному розгляді не встановлено.
З урахуванням викладеного, колегія суддів приходить до висновку, що підстав для скасування ухвали слідчого судді, немає, а тому ухвалу суду першої інстанції слід залишити без змін, а апеляційні скарги захисника та прокурора прокуратури міста Ужгорода - без задоволення.
На підставі наведеного, керуючись ст.ст. 404, 407, 419, 422 КПК України, апеляційний суд
п о с т а н о в и в:
Апеляційні скарги захисника ОСОБА_6 та прокурора ОСОБА_8 - залишити без задоволення.
Ухвалу слідчого судді Ужгородського міськрайонного суду від 13 жовтня 2015 року щодо відмови в обранні запобіжного заходу у виді взяття під варту ОСОБА_7 та обранні щодо нього запобіжного заходу у виді домашнього арешту - залишити без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту її проголошення і оскарженню не підлягає.
Судді: