ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
№ 336-4582-15к
№ 1кп-336-445-15
13 жовтня 2015 року м. Запоріжжя
Шевченківський районний суд м. Запоріжжя у складі:
головуючого судді ОСОБА_1 ,
при секретарі ОСОБА_2 ,
за участю прокурора ОСОБА_3 ,
обвинуваченого ОСОБА_4 ,
захисника ОСОБА_5 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні кримінальне провадження по обвинуваченню:
ОСОБА_4 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_1 в м. Запоріжжі, громадянина України, українця, має середню освіту, неодружений, не працює, проживає та зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимий:

-26.07.2012 року Шевченківським районним судом м. Запоріжжя за ст. 185 ч. 2 КК України до 1 року 6 місяців позбавлення волі з іспитовим строком на 1 рік,

-03.09.2012 року Шевченківським районним судом м. Запоріжжя за ст. 186 ч. 2 КК України, із застосуванням ст. 70 КК України до 4 років 6 місяців позбавлення волі з іспитовим строком на 3 роки,

-23.10.2012 року Шевченківським районним судом м. Запоріжжя за ст. 263 ч. 2, із застосуванням ст. 70 чч. 1 4 КК України до 5 років позбавлення волі з іспитовим строком на 3 роки,

у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 289 КК України, -
ВСТАНОВИВ:
6 травня 2015 року приблизно о 11-00 год. ОСОБА_4 , маючи умисел на незаконне заволодіння транспортним засобом, перебуваючи біля зупинки громадського транспорту «Гортоп» по пр. Моторобудівників в м. Запоріжжі, діючи повторно, перекотив мопед «Viper Active ZS50», держномер НОМЕР_1 , від вказаної зупинки до гаражу, розташованого на території Запорізького територіального паливного концерну по вул. Круговій, 88 в м. Запоріжжі, тим самим незаконно заволодів названим транспортним засобом, який належить ОСОБА_6 , середньоринкова вартість якого згідно висновку автотоварознавчої експертизи НДЕКЦ при ГУМВС України в Запорізькій області № 122/15 від 02.06.2015 року складає 4135,75 гривень, чим завдав потерпілому матеріальної шкоди на вказану суму.
Обвинувачений ОСОБА_4 свою провину в викладеному вище визнав повністю, про обставини скоєного дав відповідні написаному вище свідчення та пояснив, що 6 травня 2015 року приблизно о 11-00 год. Він знаходився біля зупинки громадського транспорту «Гортоп» по пр. Моторобудівників в м. Запоріжжі, де, з метою заволодіння чужим транспортним засобом, перекотив мопед від вказаної зупинки до гаражу по вул. Круговій в м. Запоріжжі, а надалі намагався його продати, проте згодом був виявлений самим потерпілим. Найменування та вартість викраденого майна він не оспорював та про такі обставини підтвердив суду. У скоєному щиро розкаявся.
Зважаючи на відсутність з боку учасників судового розгляду будь-яких заперечень, суд в порядку ч.3 ст. 349 КПК України визнав недоцільним дослідження інших доказів стосовно фактичних обставин справи, які ніким не оспорюються.
Дослідивши визначений обсяг доказів та надавши їм належну оцінку, суд вважає, що винуватість обвинуваченого ОСОБА_4 у вчиненні злочину при вище викладених обставинах повністю доведена, а його дії суд кваліфікує за ч. 2 ст. 289 КК України, як незаконне заволодіння транспортним засобом, вчинене повторно.
Судом не встановлено обставин, які обтяжують покарання обвинуваченому.
Обставиною яка пом`якшує покарання обвинуваченому, судом визнано його щире каяття.
При призначенні покарання обвинуваченому суд бере до уваги вищевказану обставину, враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, який закон відносить до категорії тяжких злочинів, фактичні обставини вчиненого, зокрема, наслідки злочинів - спричинення матеріальної шкоди потерпілому, суд враховує і особу винного, склад її сім`ї та стан здоров`я: раніше неодноразово судимий за вчинення умисних корисливих злочинів, покарання за останнім вироком не відбув, неодружений, не інвалід, не працює, на обліках у лікаря-психіатра, нарколога не перебуває, має постійне місце проживання, де характеризується позитивно. Суд при цьому також враховує і суб`єктивне ставлення обвинуваченого до вчиненого ним кримінально-караного діяння - критично ставиться до вчиненого.
Зважаючи на викладене, суд приходить до висновку про необхідність призначення обвинуваченому за вчинення злочину покарання у вигляді позбавлення волі, але без конфіскації майна, оскільки викрадене обвинуваченим майно не було повернуто потерпілому.
Враховуючи на те, що у справі відсутньо кілька обставин, що пом`якшують покарання обвинуваченому, судом не встановлено підстав для застосування при призначенні йому покарання положень ст. 69 КК України, як і не встановлено підстав для звільнення обвинуваченого від покарання, враховуючи те, що він раніше судимий, перебуваючи на випробуванні, його не витримав, на шлях виправлення не став, вчинивши знову злочин.
Крім того, зважаючи на те, що ОСОБА_4 був 23.10.2012 року засуджений вироком Шевченківського районного суду м. Запоріжжя до 5 років позбавлення волі, яке не відбув, йому необхідно призначити остаточне покарання за сукупністю вироків у відповідності до положень ст. 71 КК України.

На думку суду, покарання, що призначається, буде справедливим, необхідним та достатнім для виправлення обвинуваченого та попередження вчинення нових злочинів як ним самим, так і іншими особами, тобто досягне мети, передбаченої ст. 50 КК України.
Обвинуваченому у кримінальному провадженні запобіжний захід не обирався. Під час судового розгляду клопотань про обрання запобіжного заходу не надійшло.
Оскільки проведення по справі експертизи здійснювалося за рахунок коштів, які цільовим призначенням виділялися експертній установі з Державного бюджету України, відповідно до вимог ч.2 ст. 122, ч.2 ст. 124 КПК України суд має стягнути з обвинуваченого на користь держави процесуальні витрати у справі, які складають документально підтверджені витрати на проведення експертизи в сумі 736,56 гривень.

Питання про речові докази судом вирішується у відповідності до вимог ст. 100 КПК України.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 370, 373, 374 КПК України, суд, -
УХВАЛИВ:
Визнати винуватим ОСОБА_4 у вчиненні злочину, передбаченого ст. 289 ч. 2 КК України, на підставі чого призначити йому покарання у вигляді позбавлення волі на строк 5 (п`ять) років.
В порядку ч. 1 ст. 71 КК України, шляхом складання призначеного покарання з частиною невідбутого покарання за вироком Шевченківського районного суду м. Запоріжжя від 23.10.2012 року призначити ОСОБА_4 за сукупністю вироків остаточне покарання у вигляді позбавлення волі на строк 5 (п`ять) років 1 (один) місяць.
Початок перебігу строку відбування покарання ОСОБА_4 раховувати з дня його фактичного затримання.
Речові докази: мопед «Viper Active ZS50», що переданий на зберігання потерпілому, залишити останньому за належністю.
Стягнути з ОСОБА_4 на користь держави процесуальні витрати в сумі 736,56 гривень: рахунок № 0009; одержувач УК у Шевч. р-ні м.Зап./Шевче./24060300, код банку 813015, , назва банку ГУДКСУ у Запорізькій області.

Вирок може бути оскаржений до Апеляційного суду Запорізької області, шляхом подання через Шевченківський районний суд м. Запоріжжя апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення, а для особи, яка перебуває під вартою - з моменту вручення їй копії судового рішення.
Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.
Копію вироку обвинувачений та прокурор мають право отримати в суді негайно після його проголошення.

Суддя ОСОБА_1