Подільський районний суд міста Києва
Справа № 758/8668/15-к
Провадження № 1-КП/758/432/15
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

19 серпня 2015 року Подільський районний суд міста Києва
в складі:
головуючого судді - ОСОБА_1 ,
з участю секретаря - ОСОБА_2 ,
прокурора - ОСОБА_3 ,
потерпілого - ОСОБА_4 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду у місті Києві кримінальне провадження № 0003458 відносно
ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Києва, громадянина України, реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 , маючого професійно-технічну освіту, неодруженого, офіційно не працевлаштованого, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимого:
Подільським районним судом м. Києва вироком від 25 травня 2014 року за ч. 1 ст. 289, ч. 2 ст. 289 КК України до 5 років позбавлення волі, на підставі ст. 75 КК України звільненого від відбування призначеного покарання з іспитовим строком три роки,
обвинуваченого у вчиненні злочинів, передбачених ч. 1 ст. 185, ч. ч. 3 ст. 185, ч. 2 ст.190 КК України,-
В С Т А Н О В И В :
10 лютого 2015 року приблизно о 15 годині 00 хвилин у ОСОБА_5 , який перебував в магазині «Продукти», розташованого за адресою: м. Київ, вул. Галицька, 13, виник умисел, спрямований на таємне викрадення чужого майна.
Реалізуючи свій злочинний умисел, ОСОБА_5 , побачивши, що ОСОБА_6 придбала продукти, а решту грошових коштів в розмірі 500 гривень поклала до сумки, тримаючи її при собі, запропонував останній свою допомогу в несенні сумки до місця проживання: АДРЕСА_2 , на що остання погодилась. По дорозі ОСОБА_5 пересвідчившись, що за його діями ніхто з сторонніх осіб не спостерігає, дістав з сумки ОСОБА_6 грошові кошти в розмірі 500 гривень, та, віддавши сумку потерпілій, з місця вчинення злочину зник, розпорядившись викраденим на власний розсуд, чим спричинив матеріального збитку ОСОБА_6 на вищезазначену суму.
22 травня 2015 року приблизно о 23 годині 40 хвилин ОСОБА_5 , перебуваючи на першому поверсі під`їзду № 1 будинку АДРЕСА_2 , виявивши розташовану з правої сторони під`їзду кладову кімнату, яка була зачинена на навісний замок, та тимчасово перебувала у користуванні ОСОБА_4 , достовірно знаючи про те, що в ній зберігаються два велосипеди, вирішив повторно вчинити крадіжку чужого майна.
Реалізуючи свій злочинний умисел, встановивши, що за його діями ніхто не спостерігає, ОСОБА_5 зламав навісний замок вхідних дверей кладової кімнати, проник в середину та в подальшому викрав належні потерпілому ОСОБА_4 велосипед «Kunsinsting Speria», фіолетового кольору, вартість якого на момент вчинення злочину, згідно висновку експерта № 375 від 12 червня 2015 року, становила 1 311 гривень 66 копійок, та велосипед «Shannon mх 1024», синього кольору, вартість якого на момент вчинення злочину, згідно висновку експерта № 375 від 12 червня 2015 року, становила 1 550 гривень 00 копійок. В подальшому, з місця вчинення злочину зник, розпорядившись викраденим на власний розсуд, чим спричинив потерпілому матеріальної шкоди на загальну суму 2 861 гривень 66 копійок.
20 червня 2015 року приблизно об 11 годині 00 хвилин у ОСОБА_5 , який перебував в кафе «Кукушки», розташованого за адресою: м. Київ, проспект Свободи, 2-В, виник умисел, спрямований на повторне заволодіння чужим майном шляхом обману.
Реалізуючи свій злочинний умисел, ОСОБА_5 сівши за стіл до ОСОБА_7 , попросив у останньої планшет марки «Samsung Galaxi ТАБ 3», вартість якого на момент вчинення злочину, згідно висновку експерта № 375 від 12 червня 2015 року, становила 2 458 гривень 33 копійки, під приводом використати його для гри. Через деякий час ОСОБА_5 , тримаючи при собі вищезазначений планшет, вийшов з приміщення кафе, повідомивши про необхідність здійснення телефонного дзвінка. Пересвідчившись у тому, що ОСОБА_7 нічого не помічає, заволодів її майном, після чого з місця вчинення злочину зник, розпорядившись викраденим на власний розсуд, чим спричинив потерпілій матеріальної шкоди на загальну суму 2 458 гривень 33 копійки..
В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_5 вину у вчиненні злочинів, передбачених ч. 1 ст. 185, ч. 3 ст. 185, ч. 2 ст. 190 КК України, визнав у повному обсязі, визнав всі фактичні обставини справи, зазначені в обвинувальному акті, щиро розкаявся і показав, що він дійсно за викладених у обвинувальному акті обставин 10 лютого 2015 року заволодів грошовими коштами ОСОБА_6 , 22 травня 2015 року заволодів велосипедами, які належали ОСОБА_4 , а 20 червня 2015 року обманним шляхом заволодів планшетом ОСОБА_7 . Зазначив, що планшет марки «Samsung Galaxi ТАБ 3» під час досудового розслідування був повернутий ним власнику, в зв`язку з чим ОСОБА_7 до нього не має матеріальних претензій. Збитки, спричинені іншим потерпілим він не може відшкодувати, оскільки не працює, однак має на меті зробити це найближчим часом. Обвинувачений погоджується, що своїми діями він спричинив потерпілій ОСОБА_6 матеріальної шкоди в розмірі 500 гривень, потерпілому ОСОБА_4 матеріальної шкоди в розмірі 2 861 гривень 66 копійок, потерпілій ОСОБА_7 матеріальної шкоди в розмірі 2 458 гривень 33 копійок.
Відповідно до ч. 3 ст. 349 КПК України, суд, за згодою всіх учасників судового провадження, визнав недоцільним дослідження доказів стосовно тих фактичних обставин справи, які ніким не оспорюються. При цьому, судом з`ясовано чи правильно учасники судового провадження розуміють зміст цих обставин, чи добровільною та істинною є їх позиція, а також їм роз`яснено, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оспорювати ці фактичні обставини в апеляційному порядку.
Суд встановив, що своїми умисними діями, які виразились в таємному викраденні чужого майна (крадіжка), ОСОБА_5 вчинив злочин, передбачений ч. 1 ст.185 КК України.
Суд встановив, що своїми умисними діями, які виразились в таємному викраденні чужого майна (крадіжка), поєднаного з проникненням у приміщення, вчиненого повторно, ОСОБА_5 вчинив злочин, передбачений ч. 3 ст. 185 КК України.
Суд встановив, що своїми умисними діями, які виразились у заволодінні майном шляхом обману (шахрайство), вчиненому повторно, ОСОБА_5 вчинив злочин, передбачений ч. 2 ст. 190 КК України.
При призначенні покарання обвинуваченому ОСОБА_5 суд враховує суспільну небезпеку вчинених злочинів, дані про особу обвинуваченого, те, що він на обліку у лікаря нарколога та психіатра не перебуває, позитивно характеризується за місцем проживання, раніше судимий, відшкодував завданий злочином збиток потерпілій ОСОБА_7 .
Обставиною, що пом`якшує покарання обвинуваченого, суд визнає щире каяття, що передбачено п. 1 ч. 1 ст. 66 КК України.
Обставиною, що обтяжує покарання обвинуваченого, суд визнає рецидив злочинів, передбачений п. 1 ч. 1 ст. 67 КК України.
Враховуючи вказані обставини, суспільну небезпеку вчинених злочинів, суд приходить до висновку про необхідність засудження обвинуваченого ОСОБА_5 до покарання у виді позбавлення волі з реальним його відбуттям. Призначення іншого виду покарання, на думку суду, не буде відповідати характеру скоєного злочину, його суспільної небезпеки, не буде належним чином сприяти виправленню обвинуваченого та запобіганню вчинення ним інших злочинів.
Призначаючи ОСОБА_5 остаточне покарання за сукупністю злочинів, передбачених ч. 1 ст. 185, ч. 3 ст. 185, ч. 2 ст. 190 КК України, суд приходить до висновку про необхідність застосування принципу поглинення менш суворого покарання більш суворим.
Зважаючи на ту обставину, що обвинувачений ОСОБА_5 вчинив злочини в період звільнення від призначеного покарання з іспитовим строком за вироком Подільського районного суду м. Києва від 29 травня 2014 року, при призначенні остаточного покарання ОСОБА_5 суд застосовує положення ст. 71 КК України.
Враховуючи конкретні обставини справи, дані про особу обвинуваченого, а саме, вчинення нових злочинів під час звільненні від відбування покарання та дії іспитового строку, які свідчать про схильність до вчинення нових злочинів, суд прийшов до висновку, що на даний час існує необхідність у зміні забезпечення виконання обвинуваченим ОСОБА_5 покладених на нього обов`язків шляхом обрання запобіжного заходу у виді тримання під вартою, оскільки він, відчуваючи невідворотність відбування призначеного судом покарання, зможе вчинити дії, направлені на переховування від правоохоронних органів, тим самим створить перешкоди у виконанні прийнятого процесуального рішення по справі.
Цивільних позовів по справі не заявлено.
На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 366-368, 371, 374, 376, 395 КПК України, суд,-
У Х В А Л И В :
ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнати винним у вчиненні злочинів, передбачених ч. 1 ст. 185, ч. 3 ст. 185, ч. 2 ст. 190 КК України і призначити йому покарання:
за ч. 1 ст. 185 КК України у виді одного року позбавлення волі,
за ч. 3 ст. 185 КК України у виді чотирьох років позбавлення волі,
за ч. 2 ст. 190 КК України у виді трьох років позбавлення волі.
Відповідно до вимог ч. 1 ст. 70 КК України, шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим, остаточно визначити ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , покарання у виді чотирьох років позбавлення волі.
На підставі ч. 1 ст. 71 КК України, за сукупністю вироків шляхом часткового приєднання невідбутої частини покарання за вироком Подільського районного суду м. Києва від 29 травня 2014 року, остаточно призначити ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , покарання у виді позбавлення волі строком на п`ять років шість місяців позбавлення волі.
Змінити ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , обраний під час досудового розслідування запобіжний захід у виді домашнього арешту на тримання під вартою в Київському СІЗО (№13) УДПС України в м. Києві та Київській області, взявши його під варту в залі суду.
Строк відбування покарання ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , рахувати з моменту взяття під варту, а саме, з 19 серпня 2015 року, зарахувавши в нього час перебування обвинуваченого під вартою за вироком Подільського районного суду м. Києва від 29 травня 2014 року, а саме, з 29 травня 2014 року по 13 серпня 2014 року включно.
На вирок може бути подано апеляційну скаргу до Апеляційного суду міста Києва протягом тридцяти днів з моменту його проголошення, а засудженим, що утримується під вартою, з моменту отримання копії вироку, через Подільський районний суд м. Києва.
Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, а у разі її подання, якщо його не скасовано, після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.
Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору, а іншим учасникам судового провадження роз`яснити, що вони мають право отримати його копію в суді.

СуддяОСОБА_1