НІКОПОЛЬСЬКИЙ МІСЬКРАЙОННИЙ СУД ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 182/9628/14-к
Провадження № 1-кп/0182/99/2015
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
20.08.2015 року м. Нікополь
Нікопольський міськрайонний суду Дніпропетровської області у складі
головуючого судді ОСОБА_1
при секретарі ОСОБА_2
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Нікополі обвинувальний акт у кримінальному провадженні за № 0003883 стосовно
ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ,
уродженця і мешканця
АДРЕСА_1 , українця. гр.. України, освіта 9 класів, не одруженного
на утриманні знаходиться одна неповнолітня дитина -дочка ОСОБА_4 ,
ІНФОРМАЦІЯ_2 , працював обрубником у ТОВ «Більшовик»,
в порядку ст..89 КК України не судимого, під вартою з 24.09.2014 року,
за правовою кваліфікацією за ст.121 ч.2 КК України,
сторони кримінального провадження: прокурор : ОСОБА_5
адвокат ОСОБА_6
потерпілий ОСОБА_7
обвинувачений ОСОБА_3

ВСТАНОВИВ :

ОСОБА_3 21.09.2014 року приблизно о 12.00 годині, разом зі своїм знайомим ОСОБА_8 , перебували поблизу другого під`їзду будинку АДРЕСА_2 . Де до них підійшов ОСОБА_9 , який перебував в стані алкогольного сп`яніння та між ОСОБА_9 та ОСОБА_3 , на ґрунті раптово виниклих неприязних відносин виникла сварка.
В ході сварки, ОСОБА_9 дістав з рукава свого светру металевий прут, який приніс з собою та почав ним наносити удари по тілу та голові ОСОБА_3 , почавши таким чином бійку.
В ході обопільної бійки ОСОБА_9 та ОСОБА_3 , наносивши удари один одному, перемістилися до першого під`їзду вищевказаного будинку, де впали на землю таким чином, що потерпілий ОСОБА_9 опинився лежачим на землі обличчям вниз, а ОСОБА_3 перебував зверху на потерпілому і, маючи умисел на заподіяння тілесних ушкоджень, умисно, усвідомлюючи наслідки своїх дій, не маючи наміру на заподіяння смерті, правою рукою дістав ніж, який мав при собі, та наніс один удар в область правої бічної поверхні грудей, два удари в область задньої поверхні грудей, три удари в область правої сідниці потерпілого ОСОБА_9 .
Таким чином, своїми умисними діями ОСОБА_3 заподіяв потерпілому ОСОБА_9 , згідно висновку судово-медичної експертизи № 476 від 24.09.2014 року тілесні ушкодження у вигляді колотого непроникаючого поранення правої бічної поверхні грудей у прямому причинному зв`язку зі смертю не перебуває і, стосовно живих осіб, має ознаки ЛЕГКИХ тілесних ушкоджень, колотого проникаючого поранення задньої поверхні грудей без ушкодження внутрішніх органів, стосовно живих осіб, відноситься до категорії ТЯЖКИХ тілесних ушкоджень за ознакою небезпеки для життя, колотого непроникаючого поранення задньої поверхні грудей у прямому причинному зв`язку зі смертю не перебуває і, стосовно живих осіб, має ознаки ЛЕГКИХ тілесних ушкоджень, колотого непроникаючого поранення правої сідниці у прямому причинному зв`язку зі смертю не перебуває і, стосовно живих осіб, має, ознаки ЛЕГКИХ тілесних ушкоджень, колотого поранення правої сідниці, проникаючого в черевну порожнину без ушкодження внутрішніх органів, стосовно живих осіб, відноситься до категорії ТЯЖКИХ тілесних ушкоджень за ознакою небезпеки для життя, колотого непроникаючого поранення правої сідниці у прямому причинному зв`язку зі смертю не перебуває і, стосовно живих осіб, має ознаки ЛЕГКИХ тілесних ушкоджень, колотого проникаючого поранення лівої бічної поверхні грудей без ушкодження внутрішніх органів, стосовно живих осіб, відноситься до категорії ТЯЖКИХ тілесних ушкоджень за ознакою небезпеки для життя, колотого непроникаючого поранення лівої бічної поверхні грудей у прямому причинному зв`язку зі смертю не перебуває і, стосовно живих осіб, має ознаки ЛЕГКИХ тілесних ушкоджень.
Від отриманих тілесних ушкоджень потерпілий ОСОБА_9 помер ІНФОРМАЦІЯ_3 о 15.40 год. в реанімаційному відділенні Нікопольської міської лікарні № 1.
Смерть потерпілого ОСОБА_9 настала внаслідок сукупності спричинених йому колотих проникаючих поранень грудної клітини і черевної порожнини без ушкодження внутрішніх органів, які супроводжувалися рясною внутрішньою кровотечею та двобічним пневмотораксом і ускладнилися розвитком травматичного шоку.
Будучи допитаним у судовому засіданні ОСОБА_3 вини своє не визнав і суду пояснив, що потерпілого ОСОБА_10 знає з 2005 року. З ним у нього були нормальні стосунки. За день до 21.09.2014 року ОСОБА_11 перевів йому на банківську картку грошові кошти і коли він їх перевіряв у банкоматі, то кошти зависли. 21.09.2014 року він разом з ОСОБА_11 пішли до банкомату, який знаходиться біля «АТБ», який знаходиться на перехресті вулиць В.Усова і Шевченко. Але й там не змогли зняти гроші. Коли вони поверталися з банкомату назад, йому чи ОСОБА_11 на мобільний телефон подзвонив ОСОБА_10 , який просив дати номер м/телефону знайомого ОСОБА_12 . Але він відповів ОСОБА_10 , що без дозволу ОСОБА_12 дати його номер не може. Тоді ОСОБА_10 сказав йому нецензурною лайкою і на його лайку він також відповів ОСОБА_10 нецензурною лайкою. Коли він з ОСОБА_11 сіли біля будинку на лавочку, до них підбіг ОСОБА_10 , який дістав правою рукою з лівого рукава монтировку і хотів даною монтировкою нанести йому в область голови. Тоді він ОСОБА_13 вистав руку і не дав ОСОБА_10 вдарити його. ОСОБА_10 намагався декілька разів вдарити його монтировкою. Гречищев намагався їх рознімати. Тоді ОСОБА_10 схватив стільця і даним стільцем наніс удар ОСОБА_14 . Стілець розбився і у руках у ОСОБА_10 залишилась спинка від стільця з ніжками. Осадчий почав дерев`янною ніжкою від стільця і монтировкою наносити йому ОСОБА_13 удари. Він захищався від ОСОБА_10 , ОСОБА_10 побив йому руку. Він намагався ОСОБА_10 викликати на діалог. Осадчий почав наносити йому удари монтировкою в область голови. У нього в голові виникла мисль, а що буде з його дочкою. Тоді він ОСОБА_13 дістав кухонний ніж і що було потім не пам`ятає. Прийшов до пам`яті коли його з землі підняв ОСОБА_11 , рядом знаходився ніж. Ніж був кухонний, який він носив із собою. Також встав і ОСОБА_10 . Так як йому кров заливала очі він пішов до додому. Осадчий також пішов за будинок. Коли ОСОБА_10 йшов він бачив на ньому плями крові. Дома він умився, переодягся і вийшов на вулицю, а потім пішов на дамбу і біля медучилища його затримали працівники міліції. Вини своєї за ст.121 ч.2 КК України не визнає.
Незважаючи на те, що ОСОБА_3 вини своєї не визнав, вина його повністю знайшла своє підтвердження у судовому засіданні і підтверджується поясненнями потерпілого, свідків..
Так, потерпілий ОСОБА_7 суду пояснив, що 21 вересня 2014 року рано до нього додому прийшов його брат ОСОБА_15 , якому він дав продукти і брат пішов. Потім десь близько о 12.20 годин його брат ОСОБА_10 подзвонив на телефон його ОСОБА_16 дружині і сказав, що не може йти, що його підрізав «Софа», так він називав ОСОБА_13 . Коли він ОСОБА_16 прибув до будинків АДРЕСА_3 то побачив що у брата на груді зліва кров, також кров була у брата і на спині. Брат ще раз там сказав, що його підрізав «Софа» Там також знаходився молодий хлопець і літнього віку жінка. Викликали « швидку допомогу» і брата доставили у лікарню. Брат раніш працював із ОСОБА_13 , а коли брата побили, то між ОСОБА_13 і братом виникли неприязне ні стосунки.
Свідок ОСОБА_17 суду пояснив, що 21 вересня 2014 року десь близько о 12.00 годин, коли він вийшов на балкон, то побачив що на вулиці бились ОСОБА_13 і ОСОБА_18 . Вони лежали на землі, ОСОБА_13 був зверху на ОСОБА_10 . Там також знаходився незнайомий чоловік у шкіряній куртці, який рознімав їх. Коли даний чоловік їх розняв, то він ОСОБА_19 побачив у правій руці у ОСОБА_13 ніж, який був у крові. Після цього ОСОБА_13 пішов до свого будинку, а ОСОБА_10 щось кинув в його сторону і пішов в іншу сторону.
Свідок ОСОБА_20 суду пояснила, що у вересні 2014 року десь близько о 12.00-13.00 годин побачила з вікна квартири, як до її будинку по АДРЕСА_2 до другого під`їзду йшов хлопець з арматурою в руках. Біля входу до під`їзду стояв ОСОБА_21 . Цей хлопець підбіг до ОСОБА_13 і вони про щось розмовляли. Але вона не чула і не бачила їх. Потім вона почула якийсь шум і чула що щось металеве вдарилось об асфальт і побачила що хлопець з арматурою пішов в сторону. Бачила що в під`їзд піднімався ОСОБА_13 з якимось чоловіком, який потім вийшов з цим же чоловіком і вони кудись пішли. Також бачила на східцях між першим і другим поверхом кров.
Свідок ОСОБА_22 суду пояснила, що у вересні 2014 року десь ближче до 13.00 годин вона знаходилась дому по АДРЕСА_2 . Бачила що в під`їзді потерпілий хотів битися з ОСОБА_13 . ОСОБА_13 говорив йому щоб той заспокоївся. Тоді потерпілий схватив стільця і вдарив ним ОСОБА_13 , стілець розлетівся. Вони перемістилися до авто площадки. Потерпілий вдарив ОСОБА_13 трубою по обличчю. Потім потерпілий відскочив і впав. Потерпілий лежав обличчям вниз, а ОСОБА_13 сидів на ньому зверху і наносив йому по спині удари. Потім ОСОБА_13 піднявся і пішов, також піднявся і пішов і потерпілий і коли потерпілий йшов, то вона бачила що у нього на спині на светрі просочується кров. Також потерпілий коли йшов то тягнув ногу. Там на асфальті вона також бачила сліди крові.
Свідок ОСОБА_23 суду пояснила, що у вересні 2014 року вона бачила у під`їзді по АДРЕСА_2 . Але на його вид вона тоді не звернула уваги. Знає зі слів сусідів, що там була бійка.
Вина ОСОБА_3 також підтверджується матеріалами кримінального провадження, які за клопотанням прокурора та за згодою інших учасників судового розгляду, оголошені у судовому засіданні:
Протоколом огляду місця подій по вул.. Шевченко, 104 в м. Нікополі від 21.09.2014 року де з місця подій були вилучені змиви рідини бурого кольору (РБК) а також фрагмент трави з плямами РБК; протоколом огляду та вилучення ножа від 21.09.2014 року; протоколом проведення слідчого експерименту зі свідком ОСОБА_8 від 09.12.2014 року в ході якого він показав і розповів, як ОСОБА_3 причинив ОСОБА_9 тілесні ушкодження; висновком судово-медичної експертизи (СМЕ) за № 476 від 23.10.2014 року згідно якої встановлено, що обвинувачений ОСОБА_3 . 21.09.2014 року причинив потерпілому ОСОБА_9 тяжкі тілесні ушкодження за ознакою небезпеки для життя від яких той помер; висновком додаткової СМЕ за № 476 від 12.12.2014 року після проведення слідчого експерименту зі свідком ОСОБА_8 , яка підтвердила пояснення свідка ОСОБА_8 про механізм заподіяння тяжких тілесних ушкоджень ОСОБА_9 обвинуваченим ОСОБА_3 ; висновком імунологічної експертизи за № 508-к від 29.09.2014 року згідно якої встановлено, що вилучені зразки крові у підозрюваного ОСОБА_3 відносяться до групи АВО; висновком імунологічної експертизи за № 933 від 06.10.2014 року згідно якої встановлено, що одержаний результат дослідження не виключає можливості походження слідів крові в двох змивах та фрагменту трави, вилучених при огляді місця подій від 21.09.2014 року, від ОСОБА_9 , крові якого властиві антигени А і Н. Присутність в даних слідах крові ОСОБА_3 , крові якого властивий антиген Н, можлива тільки в якості домішки; висновком імунологічної експертизи № 934 від 07.10.2014 року, згідно якої встановлено, що одержаний результат дослідження не виключає можливості походження слідів крові на брюках і парі кросівок, вилучених 22.09.2014 року у потерпілого ОСОБА_9 від ОСОБА_9 , крові якого властиві антигени А і Н. Присутність в даних слідах крові ОСОБА_3 , крові якого властивий антиген Н, можлива тільки в якості домішки; висновком цитологічної експертизи за № 682 від 10.10.2014 року, згідно якої встановлено, що кров на клинку ножа та рукоятці могла походити від потерпілого ОСОБА_9 ; висновком медико-криміналістичної експертизи за № 713-МК від 11.11.2014 року, згідно якої встановлено, що пошкодження на шматку шкіри з лівої пахової області від трупа ОСОБА_9 могло бути заподіяне клинком представлено на експертизу ножа.
Переглядом у судовому засіданні відеозапису з протоколом проведення слідчого експерименту зі свідком ОСОБА_8 від 09.12.2014 року де він показав і розповів механізм заподіяння обвинуваченим ОСОБА_3 потерпілому ОСОБА_9 тілесних ушкоджень від яких наступила його смерть.
Згідно висновку стаціонарної комплексної судової психолого - психіатричної експертизи за № 234 від 13.11..2014 року ОСОБА_3 жодними психічними хворобами не хворів і не хворіє В період часу, який відноситься до інкримінуємого йому діяння випробуваний не проявляв ознак якого-небудь тимчасового хворобливого розладу психічної діяльності. За своїм психічним станом в той період часу він міг віддавати собі звіт в своїх діях (бездіяльності) та керуватись ними. За своїм психічним станом в даний час випробуваний також може віддавати собі звіт в своїх діях (бездіяльності) і керуватися ними. В застосуванні відносно нього примусових заходів медичного характеру не потребує. Випробуваний в досліджуваній ситуації у стані фізіологічного афекту на знаходився.
Таким чином, аналізуючи всі зібрані у справі докази в їх сукупності,суд вважає, що винуватість обвинуваченого ОСОБА_3 повністю доведена сукупністю належних та допустимих доказів, безпосередньо досліджених у судовому засіданні, які були отримані у рамках діючого законодавства без істотного порушення прав та свобод людини, гарантованих Конституцією та законами України, міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України.
Сам факт заподіяння тяжких тілесних ушкоджень потерпілому ОСОБА_9 , обвинувачений ОСОБА_3 заперечував, але цей факт підтверджується іншими доказами протоколами огляду, показами свідків, висновками експертиз.
Мотивом вчинення злочину стали особисті неприязливі стосунки, які раптово виникли у ОСОБА_3 під час сварки і бійки із ОСОБА_9 ..
Разом з тим, вказаний обвинуваченим мотив заподіяння потерпілому ОСОБА_9 тяжких тілесних ушкоджень від яких той помер , а саме: він не хотів спричинити тілесних ушкоджень потерпілому ОСОБА_9 , а просто захищався від нанесення йому ударів потерпілим монтировкою і переживав за своє життя, свого підтвердження у судовому засіданні не знайшов. Ці його покази спростовуються ствердженням брата ОСОБА_9 потерпілого по справі, ОСОБА_7 , про неможливість такої поведінки зі сторони ОСОБА_9 , який показав, що ОСОБА_9 був неконфліктною людиною і що брата по вині ОСОБА_3 раніш до вказаної події, побили працівники охоронного відомства. Таким чином, грубість з його боку по відношенню до обвинуваченого, якого він знав, без будь-яких причин, судом розцінена як практично неймовірною, а сам обвинувачений про це не говорить.
Також посилання обвинуваченого ОСОБА_3 на те, що коли він захищався від ОСОБА_9 і витягнув кухонний ніж, а що було дальше не пам`ятає, що прийшов до пам`яті лише тоді, коли його із землі підняв ОСОБА_11 , суд розцінює як спосіб обвинуваченого уникнути відповідальності за скоєння ним тяжкого кримінального правопорушення, так як згідно висновку стаціонарної комплексної судової психолого - психіатричної експертизи за № 234 від 13.11..2014 року, яка категорично вказує, що ОСОБА_3 жодними психічними хворобами не хворів і не хворіє. В період часу, який відноситься до інкримінуємого йому діяння випробуваний не проявляв ознак якого-небудь тимчасового хворобливого розладу психічної діяльності.
Крім того у судовому засіданні встановлено, що обвинувачений ОСОБА_3 застосував кухонний ніж до потерпілого ОСОБА_9 коли той вже перестав наносити удари ОСОБА_3 .
Посилання у судовому засіданні захисника обвинуваченого ОСОБА_3 на те, що ОСОБА_3 діяв в рамках необхідної оборони по відношення до потерпілого ОСОБА_9 , який наносив йому удари металевим прутом, не знайшли свого підтвердження у судовому засіданні, так як пояснив сам обвинувачений ОСОБА_3 ніж він застосував лише тоді коли потерпілий ОСОБА_9 вже наніс йому удари в область голови і вже перестав наносити удари, тобто у ОСОБА_3 відпала необхідність наносити йому удари ножем, так як зі сторони потерпілого ОСОБА_9 не було погрози застосування металевого прута.
Також суд рахує що з обвинувачення ОСОБА_3 необхідно виключити такі дії як в ході обопільної бійки ОСОБА_9 та ОСОБА_3 , наносивши удари один одному, перемістилися до першого під`їзду вищевказаного будинку, де впали на землю таким чином, що ОСОБА_3 опинився спиною на землі обличчям до ОСОБА_9 , а ОСОБА_9 перебував зверху ОСОБА_3 , та продовжили наносити один одному удари в різні частини тіла.
Після чого, під час бійки, ОСОБА_3 , лежачи на спині, маючи умисел на заподіяння тілесних ушкоджень, умисно, усвідомлюючи наслідки своїх дій, не маючи наміру на заподіяння смерті, правою рукою дістав ніж, який мав при собі, та наніс один удар в область правої бічної поверхні грудей, два удари в область задньої поверхні грудей, три удари в область правої сідниці потерпілого ОСОБА_9 , від яких останній впав на землю.
Після чого, ОСОБА_3 , продовжуючи бійку, скинув з себе ОСОБА_9 , піднявся з землі, таким чином опинившись над ОСОБА_9 , який лежав спиною на землі та обличчям до нього, не бажаючи припиняти свої злочинні дії, продовжуючи реалізовувати свій злочинний умисел, направлений на заподіяння тяжких тілесних ушкоджень, умисно, усвідомлюючи наслідки своїх дій, не маючи наміру на заподіяння смерті, ножем, який знаходився у нього в правій руці, завдав два удари в область лівої бічної поверхні грудей потерпілого ОСОБА_9 , так як вони не знайшли свого підтвердження у судовому засіданні, це не підтвердив сам обвинувачений ОСОБА_3 , а також свідки.
Таким чином у суду немає сумнівів що ОСОБА_3 умисно спричинив потерпілому ОСОБА_9 тяжкі тілесні ушкодження від яких той помер.
Оцінюючи зібрані докази в їх сукупності, суд вважає, що вина ОСОБА_3 у вчинені зазначеного кримінального правопорушення доведена саме за правовою кваліфікацією за ч.2 ст.121 КК України - умисне тяжке тілесне ушкодження, що спричинило смерть потерпілого.
При обранні міри покарання суд враховує вимоги ч.2 ст. 50 КК України, відповідно до якої покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових злочинів як засудженими, так і іншими особами, а також вимоги ст.. 65 КК України, відповідно до яких суд призначає покарання у межах, установлених у санкції статті КК, відповідно до положень Загальної частини Кодексу, ураховуючи ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.
ОСОБА_3 обвинувачується у вчиненні особливо тяжкого злочину, невиправними наслідками якого стала смерть. Як особа, ОСОБА_3 за місцем проживання характеризується негативно. Згідно характеристики за місцем проживання встановлено, що на ОСОБА_3 неодноразово в органи міліції поступали скарги родичів з приводу його агресивної поведінки.
Також згідно довідки наркологічного відділення Нікопольської психоневрологічної лікарні від 23.09.2014 року встановлено, що ОСОБА_3 перебуває на обліку у даній лікарні з січня 2006 року з діагнозом «психическое и поведенческое растройство в результате сочетаного употребления наркотиков и использование других психоактивных веществ».
Обставинами, що обтяжують покарання обвинуваченому ОСОБА_3 відповідно до ст. 67 КК України являються тяжкі наслідки, завдані злочином.
Обставин, що пом`якшують покарання обвинуваченому ОСОБА_3 відповідно до ст. 66 КК України, не виявлено. Хоча у судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_3 і намагався стверджувати про своє каяття у вчиненому, але щирість такого каяття викликає у суду сумнів, оскільки вся поведінка обвинуваченого після вчинення злочин, свідчить про його цинізм, так як після нанесення потерпілому ОСОБА_9 множинних ножових ударів, ОСОБА_3 пішов додому там переодягся і пішов собі на дамбу відпочивати, аж поки не був затриманий працівниками міліції. Крім того, даючи пояснення у судовому засіданні ОСОБА_3 фактично не визнав встановлені судом мотиви заподіяння потерпілому ОСОБА_9 тяжких тілесних ушкоджень від яких наступила його смерть, що також свідчить про відсутність в його діях каяття.
Тому враховуючи характер і ступінь суспільної небезпеки ним скоєного злочину, тяжкості скоєного ним злочину відповідно до вимог ст..12 КК України, особу обвинуваченого, який відповідно до ст. 89 КК України рахується не судимий, дії потерпілого ОСОБА_9 по відношенні до нього, що у обвинуваченого на утриманні знаходиться неповнолітня дочка ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , думку потерпілого ОСОБА_7 , який просить покарати його, суд вважає за необхідне призначити обвинуваченому покарання в вигляді позбавлення волі з відбуттям ним міри покарання у виправно-трудовому закладі.
Речові докази два паперових конверти зі зразками крові ОСОБА_24 , паперовий конверт з змивами РБК з дверей, паперовий конверт з змивами РБК з підлоги, паперовий конверт з фрагментом трави з плямами РБК, кросівки чоловічі поміщені до поліетиленового пакету ОСОБА_9 , брюки поміщенні до поліетиленового конверту, згідно квитанції, кухонний ніж який поміщено до поліетиленового пакету з пояснювальною біркою, які поміщені до камери схову Нікопольського МВ ГУМВС України у Дніпропетровської області, після набрання вироком законної сили - знищити.
Керуючись ст.ст.370,371,374,376 КПК України, суд,-
ЗАСУДИВ :

ОСОБА_3 визнати винним у вчинені кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 121 КК України і призначити йому покарання у вигляді дев`яти років позбавлення волі.
Запобіжний захід засудженому ОСОБА_3 залишити у вигляді утримання під вартою, обчислюючи строк відбуття ним міри покарання з моменту його фактичного затримання, тобто з 24 вересня 2014 року.
Заходи забезпечення кримінального провадження не застосовувалися.
Речові докази два паперових конверти зі зразками крові ОСОБА_24 , паперовий конверт з змивами РБК з дверей, паперовий конверт з змивами РБК з підлоги, паперовий конверт з фрагментом трави з плямами РБК, кросівки чоловічі поміщені до поліетиленового пакету ОСОБА_9 , брюки поміщенні до поліетиленового конверту, згідно квитанції, кухонний ніж який поміщено до поліетиленового пакету з пояснювальною біркою, які поміщені до камери схову Нікопольського МВ ГУМВС України у Дніпропетровської області, після набрання вироком законної сили знищити.
Вирок може бути оскаржений протягом 30 днів з моменту його проголошення шляхом подачі апеляції до апеляційного суду Дніпропетровської області через Нікопольський міськрайонний суд.

Головуючий :