АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ТЕРНОПІЛЬСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 600/615/14-кГоловуючий у 1-й інстанції ОСОБА_1
Провадження № 11-кп/789/21/16 Доповідач - ОСОБА_2
Категорія - ч.1 ст.125 КК України
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

10 лютого 2016 р. Колегія суддів судової палати в кримінальних справах апеляційного суду Тернопільської області в складі:

Головуючого - ОСОБА_2

Суддів - ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

з участю: прокурора - ОСОБА_5 ;

секретаря ОСОБА_6 ;

обвинуваченого ОСОБА_7 ;

потерпілої ОСОБА_8 ;

представника потерпілої адвоката ОСОБА_9

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Тернополі апеляційну скаргу обвинуваченого ОСОБА_7 , на вирок Козівського районного суду Тернопільської області від 20 листопада 2015 року,-

Цим вироком, ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Криве Козівського району, жителя АДРЕСА_1 , українця, громадянина України, з вищою освітою, розлученого, не депутата, в силу ст. 89 КК України не судимий,-

визнано винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 125 КК України та призначено покарання у вигляді 120 (сто двадцять) годин громадських робіт.

Постановлено стягнути з ОСОБА_7 в користь ОСОБА_10 моральну шкоду в сумі 2000, 00 (дві тисячі) гривень.

ВСТАНОВИЛА:

Згідно з вироком суду, 08 лютого 2014 року близько 13 год 00 хв між ОСОБА_7 та ОСОБА_10 відбувся словесний конфлікт у кімнаті житлового будинку за адресою АДРЕСА_1 в ході якого ОСОБА_7 зловив ОСОБА_10 пальцями руки в області задньої частини шиї та почав здавлювати її і почав нахиляти голову вниз та наніс їй декілька ударів кулаком руки в область спини.

В результаті чого ОСОБА_10 отримала тілесні ушкодження у виді синця садна шиї, які мають незначні наслідки тривалістю не більше як шість днів, відповідно до Правил судово-медичного визначення ступенів тяжкості тілесних ушкоджень належать до легких.

Крім того, 17 лютого 2014 року біля 11 год. 00 хв. ОСОБА_7 перебував по місцю свого проживання в кімнаті житлового будинку разом із ОСОБА_10 , де в нього виник конфлікт з останньою. В ході даного конфлікту ОСОБА_7 умисно зловив ОСОБА_10 правою рукою в області комірця за верхній одяг та наніс їй один удар кулаком руки в область живота. Після чого наносив удари в підборіддя, голови та кисті рук ОСОБА_10 , коли ОСОБА_10 хотіла втекти, то ОСОБА_7 кинув її на поверхню підлоги коридору і ще декілька ударів наніс в область голови.

Внаслідок таких дій ОСОБА_7 , ОСОБА_10 отримала тілесні ушкодження у виді синців на задній поверхні грудної клітки і на тильній поверхні лівої кисті, які відповідно до Правил судово-медичного визначення ступенів тяжкості тілесних ушкоджень належать до легких.

Обвинувачений ОСОБА_7 в своїй апеляційній скарзі вважає вирок суду упередженим, незаконним та необгрунтованим і таким, що не відповідає вимогам ст. 368 КПК України з наступних підстав.

Слідчі ОСОБА_11 , ОСОБА_12 та процесуальний керівник-прокурор ОСОБА_13 порушили вимоги закону, оскільки слідчі внесли відомості до ЄРДР 08.02.2014 року без відповідних висновків експертиз, а також через відсутність відповідної заяви потерпілої ОСОБА_10 про притягнення його- ОСОБА_7 до кримінальної відповідальності за ст. 125 КК України, а прокурор проігнорував ці обставини.

Крім цього, слідча ОСОБА_12 приховала від досудового розслідування повідомлення про вчинення кримінального правопорушення ОСОБА_10 , заявлені ним 06.03.2014 року про причини виникнення словесного конфлікту між ним та потерпілою, за якими відкрито кримінальне провадження 11.03.2014 року за ч. 2 ст. 383 КК України щодо ОСОБА_10 внесені в ЄРДР за № 0000073 та № 0000074.

Судово-медичні висновки № 201 від 10.02.2014 р., № 254 від 20.02.2014 р., № 357 від 25.03.2014 р. написано з грубим порушенням інструкції, щодо тілесних ушкоджень заподіяних потерпілій.

Суддя ОСОБА_1 порушував його права на захист надаючи перевагу стороні обвинувачення, не беручи до уваги його клопотання та зауваження, а тому просить скасувати вирок Козівського районного суду від 20.11.2015 року відносно нього, а кримінальне провадження закрити відповідно до ст. 284 КПК України.

Заслухавши суддю-доповідача, апелянта ОСОБА_7 , який підтримав апеляційну скаргу з підстав викладених у ній і просить вирок суду скасувати, а провадження у справі закрити, потерпілу ОСОБА_10 , її представника-адвоката ОСОБА_9 які вважають вирок законним та обгрунтованим, а апеляційну скаргу обвинуваченого безпідставною, прокурора, який вважає вирок суду законним та обгрунтованим, а апеляційну скаргу безпідставною, обговоривши доводи апелянта та перевіривши матеріали кримінального провадження, колегія суддів приходить до переконання, що апеляційна скарга до задоволення не підлягає з таких підстав.

Вирок суду першої інстанції відповідає вимогам ст.ст. 368, 370 КПК України є обгрунтованим і вмотивованим з огляду на те, що суд першої інстанції в повному обсязі перевірив докази зібрані як стороною обвинувачення, так і стороною захисту, зокрема, суд допитав потерпілу ОСОБА_10 про обставини кримінального провадження, яка детально показала як розвивалися події 08.02.2014 року та 17.02.2014 року вчиненні обвинуваченим ОСОБА_7 за яких він спричинив їй тілесні ушкодження.

Покази потерпілої ОСОБА_10 повністю підтверджуються свідками ОСОБА_14 та ОСОБА_15 . Сам обвинувачений ОСОБА_7 підтвердив про конфлікт з потерпілою ОСОБА_10 , однак заперечив факт нанесення їй тілесних ушкоджень.

Свідки ОСОБА_16 -лікар екстреної швидкої медичної допомоги Козівської ЦРКЛ та ОСОБА_17 -фельдшер екстреної швидкої медичної допомоги Козівської ЦРКЛ показали суду, що 08.02.2014 року виїжджали на виклик до ОСОБА_10 у якої був стресовий стан-зі слів потерпілої її побив зять ОСОБА_7 .

Наявність тілесних ушкоджень виявлених у ОСОБА_10 08.02. та 17.02. 2014 року підтверджено висновками судово-медичних експертиз № 201 від 10.02.2014 року, № 254 від 20.02.2014 року та № 357 від 25.03.2014 року згідно з якими, утворення виявлених у ОСОБА_10 ушкоджень за обставин на які вона вказувала і показала під час слідчого експерменту 12.03.2014 року, не виключається. Дані висновки судово-медичних експертиз проведені відповідно до вимог закону, є науково обгрунтовані та не викликають сумнівів у їх легітимності, у судовому засідання підтриманні судово-медичними експертами ОСОБА_18 та ОСОБА_19 , а тому обгрунтовано покладені судом у вирок.

Враховуючи наведене, суд першої інстанції прийшов до вірного висновку про доведеність винуватості ОСОБА_7 в інкримінованому йому правопорушенні на підставі доказів зібраних в ході досудового розслідування та перевірених у судовому засіданні, які кваліфіковано за ч. 1 ст. 125 КК України, як умисне легке тілесне ушкодження, незважаючи на те, що ОСОБА_7 свою вину не визнав і пояснив, що покази потерпілої, свідків, висновки еспертиз є наклепом на нього, оскільки жодних тілесних ушкоджень ОСОБА_10 він не наносив.

Крім цього, аналізом матеріалів кримінального провадження спростовуються посилання апелянта ОСОБА_7 на те, що слідчі ОСОБА_20 , ОСОБА_12 та процесуальний керівник-прокурор ОСОБА_13 порушили вимоги закону, оскільки слідчі внесли відомості до ЄРДР 08.02.2014 року та 17.02.2014 року без відповідних висновків експертиз та заяв потерпілої ОСОБА_10 про притягнення ОСОБА_7 до кримінальної відповідальності за ч. 1 ст. 125 КК України, оскільки у (т. 1 а.п. 202-206) матеріалів містяться протоколи прийняття заяви від ОСОБА_10 від 08.02.2014 року та 17.02.2014 року про вчинення кримінального правопорушення ОСОБА_7 -заподіяння тілесних ушкоджень, зареєстровані в журналі обліку заяв і повідомлень про вчинені кримінальні правопорушення та інші події Козівського районного відділу УМВС України в Тернопільській області.

Що стосується заяв апелянта ОСОБА_7 про те, що слідча ОСОБА_12 приховала від досудового розслідування його повідомлення від 06.03.2014 року про вчинення кримінального правопорушення ОСОБА_10 про причини словесного конфлікту між ним та потерпілою за якими відкрито кримінальні провадження 11.03.2014 року за ч. 2 ст. 383 КК України відносно ОСОБА_10 внесені в ЄРДР за № 10000073 та № 0000074, а суд відхилив його клопотання про залучення цих матеріалів для його захисту у судовому засіданні, то суд діяв відповідно до чинного законодавства, оскільки дані провадження не стосуються безпосередньо кримінального провадження відносно ОСОБА_7 за ч. 1 ст. 125 КК України за ч. 1 ст. 125 КК України, знаходяться на стадії досудового слідства, а тому не є на даній стадії доказами у кримінальному провадженні.

Крім цього, в матеріалах кримінального провадження (т. 2 а.п. 20, 21) містяться витяги з кримінального провадження № 10000073 та № 0000074 про внесення до ЄРДР 02.04.2014 року ухвала слідчого судді Козівського районного суду щодо зобов`язання внести відомості в ЄРДР за заявою ОСОБА_7 від 11.03.2014 року про вчинення ОСОБА_10 кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 383 КК України, що спростовує твердження апелянта про приховування матеріалів кримінального провадження органом досудового розслідування.

Також з цього приводу в матеріалах кримінального провадження (т. 2 а.п. 24) міститься лист-повідомлення від 10.07.2015 року слідчого управління УМВС України в Тернопільській області для ОСОБА_7 , у якому зазначено, що матеріали кримінального провадження № 10000073 з метою детального з`ясування всіх обставин вчинених кримінального правопорушення направлено прокуророві Козівського району, а тому колегія суддів не знаходить підтвердження тому, що органом досудового розслідування чи судом порушено право апелянта на захист через надання переваги стороні обвинувачення, як на це він вказує у своїй апеляційній скарзі.

Таким чином, колегією суддів не знайдено істотних порушень вимог кримінального процесуального закону, які перешкодили чи могли перешкодити суду ухвалити законне та обгрунтоване судове рішення, а відтак підстав для скасування вироку суду першої інстанції та закриття кримінального провадження за обставин на які посилається апелянт - немає.

На підставі наведеного та керуючись ст.ст. 404, 405, 407, 409, 412, 417 КПК України, колегія суддів,-

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу ОСОБА_7 на вирок Козівського районного суду від 20 листопада 2015 року залишити без задоволення, а вирок щодо нього - без змін.

Ухвала може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ протягом трьох місяців з дня її проголошення.

Головуючий - підпис

Судді - два підписи
З оригіналом згідно:
Суддя апеляційного суду Тернопільської області ОСОБА_2