Справа № 1-256/2010
Провадження № -
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20.12.2010 р.

Славутський міськрайонний суд Хмельницької області в складі:

головуючого - судді Мацюка Ю.І.,

при секретарі Ючковій О.В.,

розглянувши у попередньому судовому засіданні скаргу ОСОБА_1 про притягнення до кримінальної відповідальності ОСОБА_2 за ст.356 КК України, -

встановив:

ОСОБА_1 звернувся до Славутського міськрайонного суду скаргу в порядку ст.27 КПК України, просить порушити кримінальну справу відносно ОСОБА_2 за ст.356 КК України.

З матеріалів скарги слідує, що в квітні 2010 року ОСОБА_1 уклав з ОСОБА_2 усну угоду про тимчасове зберігання його автомобіля марки ВАЗ- 21043, державний номер НОМЕР_1, пошкодженого в ДТП у гаражі за місцем проживання обвинуваченого.

Розглянувши матеріали скарги, суд прийшов до висновку, що в порушенні кримінальної справи за ст.356 КК України слід відмовити з наступних підстав.

Згідно ст.356 КК самоправством є самовільне, всупереч установленому законом порядку, вчинення будь-яких дій. правомірність яких оспорюється окремим громадянином або підприємством, установою чи організацією, якщо такими діями була заподіяна значна шкода інтересам громадянина, державним чи громадським інтересам або інтересам власника.

Стаття 94 КПК України передбачає приводи до порушення кримінальної справи, як-то скарга в порядку приватного обвинувачення, та підстави, якими є достатні дані, які вказують на наявність ознак злочину.

Відповідно до частини першої ст. 27 КПК України справи про злочини, передбачені ст. 356 КК України щодо дій, якими заподіяно шкоду правам та інтересам окремих громадян, порушуються не інакше, як за скаргою потерпілого, якому і належить в такому разі право підтримувати обвинувачення.

Відповідно до ч.1 ст. 251 КПК України скарга потерпілого повинна відповідати вимогам, які цим Кодексом встановлені щодо обвинувального висновку (статті 223 і 224 цього Кодексу).

Відповідно до ст. 223 КПК України обвинувальний висновок складається з описової і резолютивної частини. В описовій частині зазначаються: обставини справи, місце, час, способи, мотиви і наслідки злочину, а також докази, які зібрані по справі, відомості про потерпілого, і т. і.. В резолютивній частині наводяться відомості про особу обвинуваченого, коротко викладається суть пред'явленого обвинувачення з зазначенням статті кримінального закону, яка передбачає даний злочин.

Обвинувальний висновок повинен бути чітким, логічним, переконливим та мотивованим у ньому відбивають тільки конкретні, достовірно встановлені факти та обставини справи - злочинні дії, їх юридичну кваліфікацію з посиланням на статтю Кримінального кодексу України.

Фактично з матеріалів скарги слідує, що між сторонами існує цивільно- правовий спір, що виник внаслідок укладення договору зберігання. Скаржник не зазначає доказів, які вказують на наявність в діях ОСОБА_2 ознак складу злочину, передбаченого ст. 356 КК України.

Відповідно до ч. 2 ст. 251 КПК України суддя, одержавши від потерпілого скаргу з проханням порушити кримінальну справу, приймає одне із рішень, в тому числі залишає скаргу без розгляду, якщо вона не відповідає вимогам, зазначеним у частині першій цієї статті, та повертає її особі, яка подала скаргу.

Виходячи з того, що скарга не відповідає вимогам ст.ст. 223-224 КПК України, а відповідно до ст. 94 КПК України, справа може бути порушена тільки в тих випадках, коли є достатні дані, які вказують на наявність ознак злочину, подану скаргу необхідно повернути.

На підставі викладеного та керуючись ст. 251 КПК України, -

ПОСТАНОВИВ :

Скаргу ОСОБА_1 про порушення кримінальної справи відносно ОСОБА_2 за ст. 356 КК України залишити без розгляду та повернути заявнику.

Постанова оскарженню не підлягає.

Суддя Мацюк Ю. І.