Єдиний унікальний номер 725/6688/14-к
Номер провадження 1-кс/725/1254/14
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
21.11.2014 року.Першотравневий районний суд м.Чернівці

в складі:

слідчого судді ОСОБА_1

при секретарі ОСОБА_2

за участю прокурора ОСОБА_3

слідчого ОСОБА_4

та підозрюваного ОСОБА_5

захисника підозрюваного адвоката ОСОБА_6 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Чернівці клопотання старшого слідчого СВ Першотравневого РВ УМВС України в Чернівецькій області ОСОБА_4 у кримінальному провадженні, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0001249 від 01 вересня 2014 року про обрання міри запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно:

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , українця, громадянина України, який народився в с. Недобоївці, Хотинського району, Чернівецької області, з повною середньою освітою, одруженого, непрацюючого, проживаючого в АДРЕСА_1 , засудженого вироком Новоселицького суду Чернівецької області від 18.11.2014 року за ст.ст.185 ч.1, 185 ч.2, 289 ч.2 КК України до 5-ти років позбавлення волі,-

підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.190 КК України,-

ВСТАНОВИВ:
Слідчий СВ Першотравневого РВ УМВС України в Чернівецькій області ОСОБА_4 , за погодженням з старшим прокурором прокуратури Першотравневого району м.Чернівці ОСОБА_3 , звернувся до суду з клопотанням про застосування відносно ОСОБА_5 міри запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Посилався на те, що з 25 червня 2014 року, ОСОБА_5 почав орендувати у ОСОБА_7 її індивідуальний гараж № НОМЕР_1 , який розташований у товаристві по експлуатації індивідуальних гаражів № НОМЕР_2 , що по вулиці Синельникова,10 у місті Чернівці. Після чого ОСОБА_5 , переслідуючи корисливий мотив особистого незаконного збагачення, усвідомлюючи те, що вказаний гараж йому не належить та ніякого законного права розпоряджатися вказаним майном у нього немає, під приводом продажу гаражу № НОМЕР_1 , який належить ОСОБА_7 , тобто шахрайським способом, вирішив заволодіти чужим майном, а саме грошовими коштами особа, яка вирішить придбати вказаний гараж. Реалізуючи свій намір, на початку серпня 2014 року ОСОБА_5 у телефонній розмові запропонував ОСОБА_8 придбати вказаний гараж. Після чого ОСОБА_5 , перебуваючи на території товариства за вказаною вище адресою, повідомивши ОСОБА_8 неправдиву інформацію про те, що він є власником гаража № НОМЕР_1 , надав його останньому для огляду, таким чином своїми словами та діями увів ОСОБА_8 в оману про законність своїй дій. Після чого ОСОБА_5 , розуміючи, що він не зможе виконати свою обіцянку щодо продажу ОСОБА_8 гаражу через причини вказані вище, шляхом обману, спонукав останнього передати йому грошові кошти у розмірі 1500 гривень України, після чого залишив територію товариства та розпорядився коштами на власну користь.

Відомості по даному факту внесені СВ Першотравневого РВ УМВС України в Чернівецькій області до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0001249 від 01 вересня 2014 року за ознаками складу кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.190 КК України.

13.11.2014 року ОСОБА_5 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.190 КК України заволодіння чужим майном шляхом обману ( шахрайство ), вчинено повторно.

Вказував на те, що вина ОСОБА_5 підтверджується зібраними у кримінальному провадженні доказами: письмовою заявою ОСОБА_8 про вчинення щодо нього кримінальне правопорушення; показаннями потерпілого ОСОБА_8 ; протоколом пред`явлення особи для впізнання за фотознімками за участю потерпілого ОСОБА_8 ; показаннями свідка ОСОБА_7 ; протоколом пред`явлення особи для впізнання за фотознімками за участю свідка ОСОБА_7 ; показаннями свідка ОСОБА_9 .

Вважає, що враховуючи той факт, що під час досудового розслідування встановлено наявність ризиків, передбачених ч.1 ст.177 КПК України і в обґрунтування застосування запобіжного заходу щодо ОСОБА_5 покладається необхідність запобігання подальшим спробам незаконно впливати на свідків та потерпілих, перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином чи вчинити інше кримінальне правопорушення, а також враховуючи тяжкість кримінального правопорушення, що свідчить про неможливість запобігання цим ризикам шляхом застосування більш м`якого запобіжного заходу, відносно підозрюваного слід обрати міру запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

В судовому засіданні слідчий клопотання підтримав, надавши пояснення аналогічні його змісту та просив його задовольнити.

Прокурор також підтримала клопотання, просила його задовольнити.

Підозрюваний ОСОБА_5 в судовому засіданні заперечував щодо задоволення клопотання, посилаючись на те, що він має постійне місце проживання, має сімю, та постійне місце роботи. Вважає, що в його діях відсутній склад кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.190 КК України.

Захисник підозрюваного адвокат ОСОБА_6 також просив у задоволенні клопотання відмовити, посилаючись на його безпідставність. Зазначив, що прокурором та слідчим не наведено ризиків встановлених ст.177 КПК України.

Заслухавши думку прокурора, слідчого, пояснення підозрюваного та його захисника, дослідивши матеріали клопотання, суд приходить до висновку, що в задоволенні клопотання слід відмовити, виходячи з наступних підстав:

Так, судом встановлено, що в провадженні СВ Першотравневого РВ УМВС України в Чернівецькій області перебуває кримінальне провадження внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0001249 від 01 вересня 2014 року за ознаками складу кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.190 КК України.

13 листопада 2014 року ОСОБА_5 повідомлено про підозру у вчиненні вказаного кримінального правопорушення.

Копія клопотання та матеріалів, якими обґрунтовується необхідність застосування запобіжного заходу у відповідності до ч.2 ст.184 КПК України надана підозрюваному за три години до початку розгляду клопотання.

Відповідно до ч.1 ст.183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 КПК України.

Згідно до п.5 ч.2 ст.183 КПК України запобіжний захід у вигляді тримання під вартою не може бути застосований, окрім як до раніше судимої особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад три роки.

Частиною 2 ст. 177 КПК України передбачено, що підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті. Слідчий, прокурор не мають права ініціювати застосування запобіжного заходу без наявності для цього підстав, передбачених цим Кодексом.

Крім того, ст.178 цього ж Кодексу передбачено обставини, що враховуються при обранні запобіжного заходу. Зокрема, такими підставами є вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; тяжкість покарання, що загрожує відповідній особі у разі визнання підозрюваного, обвинуваченого винуватим у кримінальному правопорушенні, у вчиненні якого він підозрюється, обвинувачується; вік та стан здоров`я підозрюваного, обвинуваченого; міцність соціальних зв`язків підозрюваного, обвинуваченого в місці його постійного проживання, у тому числі наявність в нього родини й утриманців; наявність у підозрюваного, обвинуваченого постійного місця роботи або навчання; репутацію підозрюваного, обвинуваченого; майновий стан підозрюваного, обвинуваченого; наявність судимостей у підозрюваного, обвинуваченого; дотримання підозрюваним, обвинуваченим умов застосованих запобіжних заходів, якщо вони застосовувалися до нього раніше; наявність повідомлення особі про підозру у вчиненні іншого кримінального правопорушення; розмір майнової шкоди, у завданні якої підозрюється, обвинувачується особа, або розмір доходу, в отриманні якого внаслідок вчинення кримінального правопорушення підозрюється, обвинувачується особа, а також вагомість наявних доказів, якими обґрунтовуються відповідні обставини.

Як було встановлено судом, ОСОБА_5 підозрюється у скоєнні кримінального правопорушення за ст.190 ч.2 КК України, за яке передбачено покарання, в тому числі позбавлення волі на строк до трьох років. Згідно норми ст.12 КК України вказаний злочин відноситься до категорії злочинів середньої тяжкості. Підозрюваний має постійне місце проживання та реєстрації, одружений, має на утриманні малолітню дитину, на обліках у лікаря нарколога та психіатра не перебуває, вважається особою, яка раніше не судима. Крім того, як було встановлено судом, 18 листопада 2014 року Новоселицьким районним судом Чернівецької області ОСОБА_5 засуджено ст.ст.185 ч.1, 185 ч.2, 289 ч.2 КК України до 5-ти років позбавлення волі. Цим же вироком, ОСОБА_5 було залишено обрану міру запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Таким чином, суд приходить до висновку, що посилання прокурора та слідчого на те, що підозрюваний буде ухилятися від слідства та суду, в подальшому перешкоджати встановленню істини по справі є безпідставним та нічим не доведеним.

Враховуючи наведені вище норми закону, а також фактичні обставини справи, суд вважає, що прокурором та слідчим не наведено ризиків, передбачених ст.177 КПК України, які би могли послужити підставою для обрання відносно підозрюваного ОСОБА_5 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

На підставі вище викладеного та керуючись ст.ст. 177, 178, 183, 184, 193,194, 196, 309 КПК України, -

УХВАЛИВ:
У задоволенні клопотання слідчого СВ Першотравневого РВ УМВС України в Чернівецькій області ОСОБА_4 про обрання міри запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_5 відмовити.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до апеляційного суду Чернівецької області протягом 5 днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя Першотравневого
районного суду м.Чернівці ОСОБА_10 -Тонієвич