Справа №11-238/10 Головуючий у суді у 1 інстанції -
Номер провадження - Суддя-доповідач - ОСОБА_1
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

2010 року травня 18 дня колегія суддів судової палати з кримінальних справ апеляційного суду Сумської області в складі:

головуючого - Ященка В.А.

суддів - Крамаренка В.І. Моїсеєнко Т.М.

з участю прокурора - Ворфоломеєвої Н.П.

та адвоката - ОСОБА_2

засудженого - ОСОБА_3

розглянула у відкритому судовому засіданні в місті Суми кримінальну справу за апеляціями засудженого ОСОБА_3 та прокурора який брав участь у розгляді справи судом першої інстанції на вирок Зарічного районного суду м. Суми Сумської області від 25 лютого 2010р. яким

ОСОБА_3,

ІНФОРМАЦІЯ_1, громадянин України, українець, уродженець та мешканець м. Суми, раніше засуджувався:

20.12.2004 року за ст. ст. 186 ч.І,

296 ч.2 КК України до 3 років позбавлення волі; 1.06.2006 року умовно-достроково звільнений від відбування покарання на 9 місяців 25 днів

засуджений за ст. 187 ч.2 КК України до 8 років позбавлення волі з конфіскацією майна, за виключенням житла.

Стягнуто з ОСОБА_3 судові витрати на користь держави у розмірі 187 гривень 60 коп. за проведення експертизи.

Встановила:

Згідно з вироком суду ОСОБА_3 визнаний винним і засуджений за вчинення злочину за слідуючих обставин.

15 березня 2009 року близько 23 години 30 хв. ОСОБА_3 за попередньою змовою з невстановленою особою, матеріали відносно якої виділені в окреме провадження, з метою заволодіння чужим майном, біля памятника воїнам Афганістану по вул. Кірова в м. Суми здійснили напад на ОСОБА_4 і застосували до нього насильство небезпечне для здоров'я та заволоділи його майном на загальну суму 538 гривень. При цьому вони

заподіяли ОСОБА_5 легкі тілесні ушкодження з короткочасним розладом здоров'я.

В апеляції ОСОБА_3 вказує, що вказаного злочину він не вчиняв, так як

15.03.2009 року в період з 20 годин до 9 години ранку 16.03.2009 року знаходився в залі гральних автоматів по вул. Воскресенська, 8 в м. Суми. Під час досудового слідства він прохав слідчого допитати свідків які б підтвердили факт його перебування в залі гральних автоматів, але йому було відмовлено в цьому. Крім цього потерпілий ОСОБА_5 ні під час слідства ні в судовому засіданні не зміг упевнено пояснити, що саме він ОСОБА_3 вчиняв на нього напад. Суд розглядаючи справу належним чином не перевірив його доводи, не допитав свідків які б могли підтвердити його алібі, тобто у повному обсязі не зясував всі обставини справи. Тому він прохає вирок суду скасувати як не законний, а справу направити на додаткове розслідування.

В апеляції прокурор який брав участь у розгляді справи судом першої інстанції не оспорюючи доведеності вини та кваліфікації дій засудженого, зазначає, що при призначенні покарання ОСОБА_3 судом не є в повній мірі врахована суспільна небезпека даного злочину, те що він раніше засуджувався і призначена мяка міра покарання. Тому він прохає вирок суду скасувати як незаконний у звязку з мякістю призначеного судом засудженому покарання, постановити новий вирок і призначити ОСОБА_3 за ст. 187 ч.2 КК України покарання у вигляді 8 років 6 місяців позбавлення волі.

Заслухавши доповідь судді, засудженого ОСОБА_3 та адвоката ОСОБА_2, які підтримали подану апеляцію засудженим і вважали вирок суду незаконним, а тому його прохали скасувати, а справу направити на новий судовий розгляд, та заперечували проти поданої апеляції прокурора, прокурора Ворфоломеєву Н.П. яка підтримала апеляцію прокурора який брав участь у розгляді справи судом першої інстанції, та прохала постановити новий вирок і призначити засудженому покарання у вигляді 8 років 6 місяців позбавлення волі та заперечувала проти апеляції ОСОБА_6, перевіривши матеріали спрапи і обговоривши доводи поданих апеляцій колегія суддів не знаходить підстав для їх задоволення.

Викладені у вироку висновки суду, щодо доведеності вини ОСОБА_3 у вчиненні злочину за обставин викладених у вироку підтверджується сукупністю зібраних у справі доказів, які перевірено в судовому засіданні в установленому кримінально - процесуальним законодавством порядку.

Вказівки ОСОБА_3 про непричетність до розбійного нападу на потерпілого ОСОБА_5 перевірились в судовому засіданні суду першої інстанції, і вони не знайшли свого підтвердження. Більш того суд навів докази, якими ці доводи спростовуються.

Засуджений ОСОБА_3 допитаний на досудовому слідстві в якості підозрюваного 24.06.2009 року ( ст. 83-84 ), обвинуваченого 25.06.2009 року та 29.07.2009 року ( ас.89-90, 112-113 ) зазначав про вчинення розбійного нападу на потерпілого ОСОБА_5 15 березня 2009 року близько 23 год. 30 хв. та заволодіння його майном.

Окрім цього під час проведення очних ставок з потерпілим ОСОБА_5 ( ас. 56 ) та свідком ОСОБА_7 (ас 61 ) ОСОБА_3 підтвердив обставини вчинення розбійного нападу на потерпілого.

Під час проведення відтворення обстановки і обставин подій ЗО червня та 9 липня 2009 року ( ас. 92-95, 97-99 ) ОСОБА_3 вказав місце нападу на потерпілого, та яким чином він наносив йому тілесні -ушкодження.

Судом обґрунтовано в основу вироку покладені саме ці покази. Адже вони обєктивно співпадають з іншими дослідженими доказами по справі.

Зокрема потерпілий ОСОБА_5 в судовому засіданні підтвердив, що 15.03.2009 року близько 23 год. 30 хв. проходив по вул. Кірова разом з дружиною та її подругою. В районі памятника воїнам Афганістану на нього напали два хлопці, один з яких, як стало відомо пізніше був ОСОБА_3, і стали наносити удари від чого він впав на землю. Після цього вони вихопили в нього рюкзак, в якому знаходився інструмент та гроші дружини. ОСОБА_3 він запамятав по очах та статурі.

Свідок ОСОБА_7 підтвердив в судовому засіданні, що вона бачила як два хлопці напали на ОСОБА_5 і після нанесення йому ударів вихопили рюкзак і втекли. На досудовому слідстві вона пізнала одного з хлопців що нападав на ОСОБА_5, це був ОСОБА_3

Суд зберігаючи обєктивність та неупередженість, визнав покази потерпілого ОСОБА_5 та свідка ОСОБА_7, які вони довали в судовому засіданні та на досудовому слідстві, логічними та послідовними і такими, що обєктивно свідчать про вчинення розбійного нападу.

Винність ОСОБА_3 підтверджена і іншими дослідженими судом доказами, які зазначені у вироку: висновоком судово-медичної експертизи з якого вбачається, що ОСОБА_5 були заподіяні легкі тілесні ушкодження, з короткочасним розладом здоров'я ( ас. 33, 37 ); висновком товарознавчої експертизи про вартість викраденої у ОСОБА_5 майна ( ас. 27, 78 ).

Викладені джерела доказів не викликали сумнівів у суду першої інстанції, і з ними погоджується й колегія суддів, а тому доводи засудженого ОСОБА_3 про непричетність його до вчинення розбійного нападу, не заслуговують на увагу

Колегія суддів вважає, що суд першої інстанції під час розгляду справи обґрунтовано дійшов до висновку, що покази які давала свідок ОСОБА_8, суперечать іншим зібраним по справі доказам, та її поясненням під час досудового слідства.

При судовому слідстві перевірились також доводи ОСОБА_3 про застосування до нього незаконних методів слідства, і вони не знайшли свого підтвердження. Постановою помічника прокурора Зарічного району м.Суми, в звязку з перевіркою вказівок ОСОБА_3, відмовлено в порушенні кримінальної справи відносно працівників Зарічного РВ СМУ РУМВС України в Сумській області за відсутністю в їх діях складу злочину ( ас. 164 ).

Кваліфікація дій ОСОБА_3 за ст. 187 ч.2 КК України є вірною

Покарання за зазначеним законом ОСОБА_3 судом призначено з дотриманням вимог ст. 65 КК України. При цьому враховано тяжкість вчиненого злочину, дані про особу винного та обставини що обтяжують покарання.

За таких обставин колегія суддів вважає, що призначене засудженому ОСОБА_3 покарання є необхідним і достатнім для його виправлення та попередження нових злочинів.

Не знаходячи підстав вважати, що призначене засудженому ОСОБА_3 покарання є мяким, у звязку з невідповідністю призначеного покаранню ступеню тяжкості злочину, колегія вважає, що апеляція прокурора щодо скасування вироку з цих підстав та постановления нового вироку є необгрунтованою, а тому задоволенню не підлягає.

Порушень кримінально - процесуального закону, які б тягли зміну чи скасування вироку, колегія суддів також не вбачає.

На підставі наведеного, керуючись ст. ст. 362, 365, 366, 377 КПК України, колегія суддів, -

Ухвалила:

Вирок Зарічного районного суду м. Суми Сумської області від 25 лютого 2010 року відносно ОСОБА_3 залишити без зміни, а апеляції засудженого ОСОБА_3, та прокурора який брав участь у розгляді справи судом першої інстанції - без задоволення.

Судді:

ОСОБА_9 ОСОБА_1 ОСОБА_10