печерський районний суд міста києва
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

30 листопада 2015 року слідчий суддя Печерського районного суду м. Києва ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 , за участю сторони кримінального провадження слідчого ОСОБА_3 , представників ТОВ "ШАХТОУПРАВЛІННЯ "ДОНБАС" - ОСОБА_4 , ТОВ "МЕГАПРОМ" - ОСОБА_5 , ТОВ "Аліндастрі" - ОСОБА_6 , ТОВ "Євро-Тест" ОСОБА_4 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду в м. Києві клопотання слідчого СГ ГСУ МВС України ОСОБА_7 про арешт майна.

ВСТАНОВИВ:
В провадження слідчого судді Печерського районного суду м. Києва надійшло клопотання слідчого СГ ГСУ МВС України ОСОБА_7 про арешт майна яке було тимчасово вилучене Головним слідчим управлінням під час обшуку офісних приміщень № 21 та 23 будівлі 119х по проспекту Червонозоряному в м. Києві за місцем державної реєстрації та фактичного місцезнаходження ТОВ «Енергетично-збагачувальний комплекс «Донбасвуглепереробка».
Слідчий клопотання обгрунтовує тим, що досудовим розслідуванням встановлено розтрату та розкрадання державних коштів, призначених на поставку вугілля для ПАТ «Центренерго», виведення їх на рахунки фіктивних підприємств з метою переведення їх у готівку. Так, державні кошти ПАТ «Центренерго» перераховувались на адресу ДП «Шахта ім. К.І. Кисельова», яке насправді видобутком вугілля не займається. А службові особи ДП «Шахта ім. К.І. Кисельова», у змові з іншими невстановленими особами перераховували кошти на рахунки ПП «Содєйствіє».

З рахунків ПП «Содєйствіє» частина коштів з метою конвертації у готівку була переведена на рахунки підприємств з ознаками фіктивності, а саме: ТОВ «Ріолан», ТОВ Раунер», ТОВ «Брон Плюс», а кошти в сумі 65,1 млн. грн. на рахунки підприємств, які здійснюють видобуток вугілля на непідконтрольній Україні території Донецької та Луганської областей, а саме: ДП «Сніжнеантрацит», ДП «Шахтарськантрацит», ДП «Макієввугілля», ДП «Торезантрацит».

Громадянин ОСОБА_8 , використовуючи підконтрольні йому підприємства ТОВ «Актів Груп», ТОВ «Верхаус» і ТОВ «ПФК «Наві Транс», які нібито мають ознаки фіктивності, організовує транспортування кам`яного вугілля через лінію розмежування АТО з підробленням транспортно-експедиційних документів, документів щодо маркової належності та якісних характеристик вугілля. При цьому на контрольно-пропускних пунктах в`їзду-виїзду з зони АТО відбувається підміна документів та переадресування вугілля замовнику ПАТ «Центроенерго».

ТОВ «Енергетично-збагачувальний комплекс «Донбасвуглепереробка» є засновником та пов`язане засновниками з ТОВ «Шахтоуправління «Донбас». Обидва ці підприємства уклали договори на постачання вугілля з ПАТ «Центренерго».

Згідно додатків №5 до декларацій з ПДВ ТОВ «ЕЗК «Донбасвуглепереробка» і ТОВ «Шахтоуправління «Донбас» з отриманих від ПАТ «Центренерго» коштів протягом 2015 року нібито перерахувало 376 млн. грн. на рахунки підприємств з ознаками фіктивності: ТОВ «Еріда-Трейд», ТОВ «Дрімлайф», ТОВ «Атарі плюс», ТОВ «НСТ Маркет», а також на рахунки ТОВ «Євро-Тест», яке зареєстроване за однією адресою з ТОВ «ЕЗК «Донбасвуглепереробка».

Печерський районний суд м. Києва своєю ухвалою від 28.10.2015 року частково задовольнив клопотання слідчого в особливо важливих справах Головного слідчого управління МВС України ОСОБА_3 , надав слідчому, групі слідчих у кримінальному провадженні №0000511 від 31.08.2015 р. дозвіл на проведення обшуку в офісних приміщеннях за місцем державної реєстрації та фактичного розташування офісних приміщень ТОВ «Енергетично-збагачувальний комплекс «Донбасвуглепереробка» з метою відшукання і вилучення:

документів, які стосуються взаємовідносин ТОВ «ЕЗК «Донбасвуглепереробка» з рядом підприємств, а саме: ПАТ «Центренерго» і його відокремлених підрозділів, ДП «Шахта імені К,І, Кисельова», ПП «Содєйствіє», ТОВ «Актів Груп», ТОВ «Верхаус», ТОВ «ПФК «Наві Транс», ТОВ «Еріда Трейд», ТОВ «Дрімлайф», ТОВ «Атарі плюс», ТОВ «Укрпрод», ТОВ «Траф Альянс», ТОВ «НСТ Маркет», ТОВ «Євро-Тест»;

документів, щодо маркової належності і якісних характеристик вугілля, що поставлялося «ПАТ «Центренерго» і його підрозділам;

документів, що стосуються поставок вугілля згадуваними в ухвалі підприємствами на адресу ПАТ «Центренерго» або його підрозділів, а також джерела його походження.

В судовому засіданні старшим слідчим в ОВС ГСУ МВС України ОСОБА_9 , зазначено, що під час проведення обшуку в рамках досудового розслідування кримінального провадження 0000511, яке зареєстроване в ЄРДР 31.08.2015Р, були вилучені інші речі та документи які належать ТОВ «ЄВРО-ТЕСТ», що мають важливе значення для з`ясування всіх обставин вчинених кримінальних правопорушень, в тому числі документи та речі підприємств, які не зазначені в Постанові слідчого судді Печерського районного Суду: ТОВ «ШАХТОУПРАВЛІННЯ «ДОНБАС» , ТОВ «МЕГАПРОМ», ТОВ «АЛІНДАСТРІ».
Присутні в судовому засіданні представники ТОВ «ШАХТОУПРАВЛІННЯ «ДОНБАС» ОСОБА_4 , ТОВ «МЕГАПРОМ» ОСОБА_10 , ТОВ «АЛІНДАСТРІ» ОСОБА_6 , директор ТОВ «ЕВРО-ТЕСТ» ОСОБА_4 , проти задоволення клопотання заперечували, зазначали що під час здійснення обшуку слідчим було перевищено свої повноваження надані Конституцією України, кримінально процесуальним кодексом України, наполягали на тому, що слідчий діяв всупереч ухвали слідчого судді оскільки здійснював обшук та вилучення документів з офісу № 21 який не належить ТОВ «ЕЗК «Донбасвуглепереробка», та вилучав речі (документи) з офісу № 23 відносно яких слідчим суддею прямо не надано дозвіл на їх відшукання та вилучення. Крім того, представники просили звернути увагу на те, що в Постанові слідчого судді визначено вичерпаний перелік підприємств документи та речі по яким мають бути вилучені під час обшуку.
Представником Товариства «ШУ «ДОНБАС» ОСОБА_4 зазначено що клопотання слідчого є таким, що не відповідає дійсності а отже вважається необґрунтованим пояснила що Товариство є дійним не має ознаків фіктивності, створене в 2010році, одним із засновників Товариства є держава Україна в особі державного підприємства ПАТ «Шахтоуправління «Донбас», Товариство зареєстроване на території України, має великі виробничі потужності, складські приміщення, займається видобутком та збагаченням вугілля кам`яного марки К та Т шахт «Щегловська - Глубока» (м. Макіївка) та № 22 «Комунарська» (м. Харцизськ), має на це спеціальні дозволи № 4793 від 01.12.2008 та № 5120 від 21.01.2010р, на даний час здійснює постачання власної вугільної продукції на недержавні та державні підприємства, установи, організації, які розташовані на території, підконтрольній Україні, у тому числі на теплові електростанції. Вивезення вугілля із території, непідконтрольній на даний час України здійснюється на підставі Дозволу СБУ та ДФСУ, отриманого у відповідності до Наказу Першого заступника керівника Антитерористичного центру при Службі безпеки України (керівника Антитерористичної операції на території Донецької та Луганської областей) від 12.06.15 № 415 ог "Про затвердження Тимчасового порядку контролю за переміщенням осіб, транспортних засобів та вантажів (товарів) через лінію зіткнення у межах Донецької та Луганської областей" зазначила, предметом кримінального розслідування є саме фіктивне постачання вугілля підприємством ДП «Шахта ім. Киселева» яке не має жодного відношення та не пов`язане із ТОВ «ШУ ДОНБАС», зазначила що фактичність вивезення вугілля з території непідконтрольній Україні перевіряється на межі розмежування співробітниками ДФСУ, прикордонної служби України, та СБУ, вважає, що клопотання слідчого не відповідає критеріям зазначеним ч 2 ст 167 та ст. 171 КПКУ, просить в задоволенні клопотання в частині вилучення документів які належать Товариству відмовити.

Директор ТОВ ЄВРО-ТЕСТ» ОСОБА_4 надав суду письмові пояснення в яких зазначив, що зроблені слідчим висновки щодо фіктивності ТОВ «ЄВРО-ТЕСТ», які визначені як підстава для тимчасового вилучення майна, не відповідають дійсності і пояснив, що Товариство зареєстроване в 2003році, в 2014році на виконання Указу Президента України від 14.11.2014 № 875 «Про рішення Ради національної безпеки і оборони України від 4 листопада 2014 року «Про невідкладні заходи щодо стабілізації соціально-економічної ситуації в Донецькій та Луганській областях» та постанови Кабінету Міністрів України від 07.11.2014 № 595 «Деякі питання фінансування бюджетних установ, здійснення соціальних виплат населенню та надання фінансової підтримки окремим підприємствам і організаціям Донецької та Луганської областей», Товариство було перереєстроване в м.Київ, пр.-т Червонозоряний 119х , оф 23, з 1 жовтня 2013року, займає офіс 21, про що є відповідний договір-оренди № 21 від 01.10.15року, на даний час займається постачанням вугільної продукції державним і недержавним українським підприємствам, у відповідності до Наказу Першого заступника керівника Антитерористичного центру при Службі безпеки України (керівника Антитерористичної операції на території Донецької та Луганської областей) від 12.06.15 № 415 ог "Про затвердження Тимчасового порядку контролю за переміщенням осіб, транспортних засобів та вантажів (товарів) через лінію зіткнення у межах Донецької та Луганської областей" на підставі наданого СБУ та ДФСУ Дозволу на перевезення вугілля з неконтрольованої території АТО для забезпечення вугіллям українських споживачів. Поясни, що твердження слідчого в Клопотанні про те, що ТОВ «ЄВРО-ТЕСТ» протягом 2015року мав взаємовідносини, щодо отримання грошових коштів, від підприємств, перелічених в Постанові Слідчого судді яким надано дозвіл на проведення обшуку та вилучення документів, не відповідають дійсності, та надав до суду довідку обслуговуючого банку АБ «Укргазбанк» № 5/7 -09-1015 від 30.11.2015, де банком підтверджено відсутність надходжень грошових коштів від ТОВ «ШУ «ДОНБАС», ТОВ «ЄЗК «Донбасвуглепереробка», ТОВ «ЄРІДА-ТРЕЙД», ТОВ «ДРІМЛАЙФ», ТОВ «НСТ МАРКЕТ», ТОВ «Атарі плюс». Вважає, що клопотання слідчого не відповідає критеріям зазначеним ч 2 ст 167 та ст. 171 КПКУ, просить в задоволенні клопотання в частині вилучення документів які належать Товариству відмовити.

Представник ТОВ «МЕГАПРОМ» ОСОБА_10 пояснила суду, що під час проведення 3 листопада 2015 року обшуку в офісі 21,23 були вилучені документи, печатки, речі, які належать ТОВ «МЕГАПРОМ», щодо яких слідчим суддею встановлена пряма заборона на такі дії, і які не містять відомості про кримінальні правопорушення, передбачені ч.5 ст.191, ч.2 ст.205, ч.3 ст.209 КК України. Зокрема в протоколі обшуку від 03.11.2015р., не було визначено ознак, що вони є предметом злочину та стосуються кримінального провадження, не зазначено, яким саме чином вилучені документи і речі стосуються вказаного кримінального провадження та містять відомості про незаконну діяльність. Пояснення, які надавались співробітникам слідчої групи під час обшуку та вилучення документів, щодо знаходження цих документів в офісу на законних підставах, оскільки менеджер ОСОБА_11 є співробітником ТОВ «МЕГАПОМ», та з метою оперативного здійснення документообігу працює на віддаленому доступі, про що є відповідні накази Товариства, які співробітники УМВС бачили на власні очі під час обшуку, до уваги не приймались та не враховувались взагалі. Звернула увагу Суду на те, що ТОВ «МЕГАПРОМ» є головним орендарем офісу № 23, тому знаходження документів ТОВ «МЕГАПРОМ» в даному офісі було цілком на законних підставах. Вказала, що ТОВАРИСТВО З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ «МЕГАПРОМ», ідентифікаційний код 36982901, було створено у 2000 році, на підприємстві працевлаштоване майже 80 осіб. Підприємство володіє оборотними засобами майже на 44,3 млн. грн. Підприємство має на балансі більш ніж 65 одиниць транспортних засобів в тому числі самохвали, бульдозери, автобуси. Підприємство володіє збагачувальною фабрикою. Отже підприємство є фактичним, діючим і сумлінно виконуючим закони України. Просила відмовити в задоволенні клопотання слідчого СГ ГСУ МВС України ОСОБА_7 щодо арешту тимчасово вилученого майна в частині що стосується ТОВ «МЕГАПРОМ».

Представник ТОВ «АЛІНДАСТРІ» ОСОБА_6 надала до суду письмові пояснення які було оголошені під час судового засідання, в яких зазначила що у своєму клопотанні про арешт майна старший слідчий взагалі не згадує ТОВ «Аліндастрі» як таке, що має хоча б якесь відношення до розслідуваних злочинів, і ніяким чином не обґрунтовує необхідність арешту його майна. Не наведено жодних доводів, яким саме чином вилучені у ТОВ «Аліндастрі» речі і документи стосуються розкрадання коштів ТОВ «Центренерго», їх відмивання або прикриття незаконної діяльності. Дане підприємство також не зазначалося і у клопотанні слідчого про обшук, що вбачається з ували слідчого судді Печерського районного суду м. Києва від 28.10.2015 року. У своєму клопотанні про арешт майна слідчий зазначає підприємства, які нібито задіяні у схемі розкрадання коштів ПАТ «Центренерго». Однак, ТОВ «Аліндастрі» серед даних підприємств не значиться. А отже, в обґрунтування арешту майна слідчий не навів жодних правових підстав причетності ТОВ «Аліндастрі» до розслідуваних злочинів, як того вимагає ч. 2 ст. 170 КПК України. Крім того, у клопотанні не вказано, що саме являють собою вилучені речі і документи у розумінні ч. 2. ст. 167 КПК України. Всупереч ч.7 ст.236 КПК України, слідчий вилучив речі та документи не оглянувши та не встановивши, що вони не мають значення для кримінального провадження. Просила суд відмовити в задоволенні клопотання в частині арешту майна ТОВ «АЛІНДАСТРІ»

Вивчивши клопотання та додані до нього документи, заслухавши думку учасників, приходжу до наступного висновку:
Згідно з ч. 1 ст. 167 КПК арештом майна є тимчасове позбавлення підозрюваного, обвинуваченого або осіб, які в силу закону несуть цивільну відповідальність за шкоду, завдану діяннями підозрюваного, обвинуваченого або неосудної особи, яка вчинила суспільно небезпечне діяння, можливості відчужувати певне його майно за ухвалою слідчого судді або суду до скасування арешту майна у встановленому КПК порядку.
З клопотанням про арешт майна до слідчого судді, суду має право звернутися прокурор, слідчий за погодженням з прокурором, а з метою забезпечення цивільного позову, також - цивільний позивач.
Вимоги щодо учасників кримінального провадження, на майно яких може бути накладено арешт, поширюють свою дію і на випадки, коли клопотання про арешт стосується майна, яке було тимчасово вилучене або вилучене за результатами проведення обшуку.
Метою застосування арешту майна є забезпечення можливості конфіскації майна або цивільного позову.
Сторона кримінального провадження, яка подає клопотання про арешт майна зобов`язана навести підстави, у зв`язку з якими потрібно здійснити арешт майна (правову кваліфікацію правопорушення, яке передбачає покарання у вигляді конфіскації майна, докази факту завдання шкоди і розміру цієї шкоди). У свою чергу, слідчий суддя, задовольняючи клопотання про накладення арешту на майно, зобов`язаний навести ці підстави у рішенні.
Враховуючи зазначену мету арешту майна, вартість майна, яке належить арештувати з метою забезпечення цивільного позову, має бути співмірною з розміром шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, або ж, якщо метою арешту майна є забезпечення конфіскації, то вартість арештованого майна має узгоджуватись із санкцією статті, яка передбачає покарання за злочин, у вчиненні якого підозрюється чи обвинувачується особа.
Слідчий суддя або суд під час судового провадження накладає арешт на майно у вигляді речей, якщо є достатні підстави вважати, що вони відповідають критеріям, зазначеним у ч. 2 ст. 167 КПК. Крім того, у випадку задоволення цивільного позову суд за клопотанням прокурора, цивільного позивача може вирішити питання про накладення арешту на майно для забезпечення цивільного позову до набрання судовим рішенням законної сили, якщо таких заходів не було вжито раніше. Відповідно до вимог ст. 170 КПК арешт майна полягає у забороні відчужувати, розпоряджатися чи користуватися майном. Арешт може бути накладено на:
а) нерухоме і рухоме майно, майнові права інтелектуальної власності, гроші у будь-якій валюті готівкою або у безготівковому вигляді, цінні папери, корпоративні права;
б) майно у вигляді речей, документів, грошей, якщо вони відповідають критеріям, зазначеним у ч. 2 ст. 167 КПК, а саме: підшукані, виготовлені, пристосовані чи використані як засоби чи знаряддя вчинення кримінального правопорушення та (або) зберегли на собі його сліди; надані особі з метою схилити її до вчинення кримінального правопорушення, фінансування та (або) матеріального забезпечення кримінального правопорушення чи як винагорода за його вчинення; є предметом кримінального правопорушення, у тому числі пов`язаного з їх незаконним обігом; одержані внаслідок вчинення кримінального правопорушення та (або) є доходами від них, або на які було спрямоване кримінальне правопорушення.
Відповідно до вимог КПК арешт майна може також передбачати заборону для особи, на майно якої накладено арешт, іншої особи, у володінні якої перебуває майно, розпоряджатися будь-яким чином таким майном та використовувати його.
Арешт може бути накладено на майно підозрюваного, обвинуваченого, осіб, які в силу закону несуть цивільну відповідальність за шкоду, завдану діяннями підозрюваного, обвинуваченого або неосудної особи, яка вчинила суспільно небезпечне діяння.
При цьому таке майно може перебувати як у згаданих осіб, так і в інших фізичних або юридичних осіб.
Щодо осіб, які не є підозрюваними (яким у порядку, передбаченому ст.ст. 276 - 279 КПК, повідомлено про підозру, або яка затримана за підозрою у вчиненні кримінального правопорушення), обвинуваченими (особа, обвинувальний акт щодо якої передано до суду в порядку, передбаченому ст. 291 КПК) або особами, які в силу закону несуть цивільну відповідальність за шкоду, завдану діяннями підозрюваного, обвинуваченого або неосудної особи, яка вчинила суспільно небезпечне діяння, не може бути прийнято ухвалу про арешт майна.
Враховуючи наведене, навіть якщо у слідчого судді є достатні підстави вважати, що певною особою було вчинено кримінальне правопорушення, він не має повноважень накладати арешт на майно особи, яка не є підозрюваним.
Стаття 174 КПК України встановлює порядок скасування арешту майна підозрюваним, обвинуваченим, їх захисником або володільцем майна, які не були присутні при розгляді питання про арешт майна. Зазначені учасники кримінального провадження мають право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково, яке під час досудового розслідування розглядається слідчим суддею, а під час судового провадження - судом. Також арешт майна може бути скасовано повністю чи частково ухвалою слідчого судді під час досудового розслідування чи суду під час судового провадження за клопотанням підозрюваного, обвинуваченого, їх захисника чи законного представника, іншого власника або володільця майна, якщо вони доведуть, що в подальшому застосуванні цього заходу минула потреба або арешт накладено необґрунтовано.
Таким чином, ухвала про арешт майна може бути оскаржена в апеляційному порядку підозрюваним, обвинуваченим, їх захисником або володільцем майна, які були присутні при розгляді питання про арешт майна, або із клопотанням про скасування арешту майна мають право звернутися ці ж учасники кримінального провадження, якщо вони не були присутні при розгляді питання про арешт майна.
При застосуванні слідчим суддею такого заходу забезпечення кримінального провадження як арешт майна останній зобов`язаний перевірити та встановити наявність належних підстав для арешту майна; наявність достатніх доказів, що вказують на вчинення особою чи особами, на майно яких слідчий просить накласти арешт, кримінального правопорушення; розмір шкоди та питання щодо наявності цивільного позову, та співрозмірність обмеження права власності; обставини, якими слідчий обгрунтовує клопотання, дотримання права власника майна щодо надання суду відповідних доказів та пояснень, накладення арешту на майно здійснюєть відносно особи, яка є підозрюваним у кримінальному провадженні.
Відповідно до положень статті 131 КПК України, арешт майна є видом заходів забезпечення кримінального провадження.
Виходячи з загальних правил застосування заходів забезпечення кримінального провадження, визначених частиною 3 статті 132 КПК України, суд, приймаючи рішення виходить з наступного.
Застосування заходів забезпечення кримінального провадження не допускається, якщо слідчий, прокурор не доведе, що: 1) існує обгрунтована підозра щодо вчинення кримінального правопорушення такого ступеня тяжкості, що може бути підставою для застосування заходів забезпечення кримінального провадження; 2) потреби досудового розслідування виправдовують такий ступінь втручання у права та свободи особи, про який йдеться у клопотанні; 3) може бути виконане завдання , для виконання якого слідчий, прокурор звертається з клопотанням.
Для розгляду питання про застосування заходів забезпечення кримінального провадження сторони повинні подати слідчому судді або суду докази обставин, на які вони посилаються.
Оскільки, слідчий не довів суду існування обставин, передбачених ч.3 статті 132 КПК України, надані ним документальні дані про відсутність щодо будь якої особи підозри у легалізації злочинних доходів у ході розслідування кримінальних проваджень, в межах який застосований захід забезпечення кримінального провадження майном заявника, та виходячи з того, що потреби досудового розслідування можуть бути забезпечені у встановленому законом порядку, у разі повідомлення обгрунтованої підозри винним особам, керуючись загальними засадами кримінального провадження, визначеними статтею 7 КПК України, суд вважає клопотання таким, що не підлягає задоволенню.
На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 2, 16, 131, 132, 170,174,309 КПК України, слідчий суддя -
У Х В А Л И В :
У задоволенні клопотання - відмовити.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Апеляційного суду м. Києва протягом 5 днів з дня її проголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_1