Апеляційний суд Рівненської області
_______________________________________________________
У Х В А Л А
Іменем України
15 вересня 2015 року м. Рівне

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Апеляційного суду Рівненської області в складі:

головуючого судді - ОСОБА_1 ,
суддів - ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

при секретарі судового засідання - ОСОБА_4 ,

за участю прокурора - ОСОБА_5 ,

підозрюваного - ОСОБА_6 ,

захисника-адвоката - ОСОБА_7 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні матеріали клопотання по кримінальному провадженню №0000448 за апеляційними скаргами підозрюваного ОСОБА_6 та його захисника-адвоката ОСОБА_7 , на ухвалу слідчого судді Дубенського міськрайонного суду Рівненської області від 04 вересня 2015 року про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою,

В С Т А Н О В И Л А:

Вказаною ухвалою слідчого судді задоволено клопотання слідчого СВ Дубенського МВ УМВС України в Рівненській області ОСОБА_8 , яке погоджене із прокурором Дубенської міжрайонної прокуратури ОСОБА_5 , про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою строком 60 днів відносно ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Дубно Рівненської області, громадянина України, проживаючого в АДРЕСА_1 , з середньою освітою, непрацюючого, раніше судимого: 21.01.2010 року Дубенським міськрайонним судом Рівненської області за ч.1 ст.162 та ч.1 ст.185 КК України до покарання у виді штрафу 1700 гривень та 14 червня 2010 року Дубенським міськрайонним судом Рівненської області за ч.3 ст.185 та ч.1 ст.162 КК України до покарання у виді 4 років позбавлення волі та на підставі ст.75 КК України звільнено від відбування покарання із встановленням іспитового строку 2 роки, підозрюваного у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст.162 та ч.3 ст.185 КК України. Встановлено розмір застави в двадцять розмірів мінімальної заробітної плати.

З ухвали слідчого судді вбачається, що ОСОБА_6 з 08.07.2014 року будучи обвинуваченим за ч.3 ст.185, ч.3 ст.186 та ч.1 ст.162 КК України по іншому кримінальному провадженню та під час розгляду справи в суді на шлях виправлення не став, і повторно вчинив нові злочини. 03 червня 2015 року близько 17-ої год. зайшов в приміщення під`їзду №1 будинку АДРЕСА_2 , де скориставшись відсутністю нагляду за його діями з боку власника та інших сторонніх осіб, шляхом підбору ключа, умисно, незаконно проник в приміщення квартири АДРЕСА_3 , що належить на праві приватної власності ОСОБА_9 , і знаходячись незаконно в даній квартирі та оглядаючи її з умислом вчинення суспільно-небезпечного діяння, ОСОБА_6 був помічений і затриманий мешканкою квартири ОСОБА_10 .

Дані дії ОСОБА_6 кваліфіковані за ч.1 ст.162 КК України як незаконне проникнення до житла.

Крім цього, 13 червня 2015 року близько 20-ої год. ОСОБА_6 проходячи по АДРЕСА_4 , керуючись корисливим мотивом, вирішив повторно, таємно вчинити крадіжку чужого майна.

Реалізуючи свій злочинний намір, ОСОБА_6 13 червня 2015 року близько 20-ої год. зайшов на територію житлового господарства ОСОБА_11 , що за адресою: АДРЕСА_4 , де скориставшись відсутністю нагляду за його діями з боку власника та інших сторонніх осіб, шляхом відчинення вхідних дверей, проник до приміщення вказаного будинку, звідки таємно, повторно викрав 2 золотих ланцюжки, один золотий хрестик та 50 євро, всього на суму 18780 грн., що належать ОСОБА_11 .

Дані дії ОСОБА_6 кваліфіковані за ч.3 ст.185 КК України як таємне викрадення чужого майна (крадіжка), поєднана з проникненням у житло.

Крім цього, в ніч з 02 вересня 2015 року по 03 вересня 2015 року зайшов на територію житлового господарства ОСОБА_12 , що за адресою: АДРЕСА_5 , де повторно таємно викрав помідори та банани на загальну суму 1380 грн, що належать ОСОБА_12 .

Дані дії ОСОБА_6 кваліфіковані за ч.3 ст.185 КК України як таємне викрадення чужого майна (крадіжка), поєднана з проникненням у інше приміщення, вчинена повторно.

У поданій апеляційній скарзі підозрюваний ОСОБА_6 вважає, що ухвала слідчого судді є необґрунтованою та незаконною, оскільки висновки слідчого судді не відповідають фактичним обставинам справи. Крім того, ні прокурором, ні слідчим не надано доказів, що більш м`який запобіжний захід не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст.177 КПК України. Просить ухвалу слідчого судді скасувати або змінити та постановити нову ухвалу, якою обрати відносно нього більш м`який запобіжний захід.

У поданій апеляційній скарзі захисник-адвокат ОСОБА_7 вважає, що ухвала є необґрунтованою та незаконною. Зазначає, що ОСОБА_6 має постійне місце проживання, офіційно неодружений, але має на утриманні дитину 2012 року народження. Вказує, що слідчим суддею не взято до уваги те, що ОСОБА_6 хворіє на хронічний гепатит В і С та потребує стаціонарного лікування в Рівненській міській лікарні. Крім того, у підозрюваного виявлено остеохондроз з больовим радикулярним синдромом, у зв`язку з чим він потребує медикаментозного лікування та обстеження в умовах лікувального закладу. Просить ухвалу слідчого судді скасувати та постановити нову, якою відмовити в задоволенні клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Заслухавши суддю-доповідача, доводи підозрюваного ОСОБА_13 та його захисника-адвоката ОСОБА_7 щодо задоволення апеляційних скарг, доводи прокурора про законність ухвали слідчого судді та залишення її без змін, вивчивши матеріали справи та доводи апеляційних скарг, колегія суддів вважає, що апеляційні скарги не підлягають задоволенню виходячи з наступного.

У відповідності до вимог ч.1 ст.177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Згідно ч.1 ст. 183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу.

Згідно п.5 ч.2 ст.183 КПК України запобіжний захід у виді тримання під вартою не може бути застосований, окрім як до раніше судимої особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад 3 роки.

Колегією суддів встановлено, що зазначені вимоги закону слідчим суддею дотримані.

Перевіряючи доводи клопотання слідчого на предмет наявності ризиків, передбачених ст.177 КПК України, слідчий суддя встановив, що існують ризики, що ОСОБА_6 може переховуватись від органів досудового розслідування або суду, продовжить свою злочинну діяльність шляхом вчинення нових кримінальних правопорушень.

В сукупності з вищевказаними обставинами при прийнятті рішення згідно вимог закону слідчий суддя також врахував, що ОСОБА_6 підозрюється у вчиненні тяжких злочинів, за вчинення яких передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк від трьох до шести років, що дає підстави вважати, що він з метою уникнення передбаченого покарання може залишити місце свого проживання і таким чином ухилятися від органів досудового розслідування та суду, чим перешкодити встановленню істини у справі. Крім того, ОСОБА_6 по місцю проживання характеризується посередньо, не має постійного джерела прибутку, тому жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти вищевказаним ризикам, про що йдеться і в доводах прокурора при апеляційному розгляді справи.

З огляду на викладені обставини, колегія суддів вважає, що слідчий суддя дійшов обґрунтованого висновку про наявність підстав для застосування щодо ОСОБА_6 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Колегія суддів також враховує, що слідчий суддя встановив ОСОБА_6 заставу в 20 розмірів мінімальної заробітної плати, яка є мінімальною щодо особи, підозрюваної у вчиненні тяжкого злочину.

Доводи ОСОБА_6 та його захисника ОСОБА_7 в апеляційних скаргах на наявність на утриманні малолітньої дитини та хвороб підозрюваного, не є підставами для зміни запобіжного заходу, тому твердження апелянтів про відсутність доказів, які б свідчили про наявність ризиків перешкоджати кримінальному провадженню підозрюваним, не знайшло свого підтвердження під час апеляційного розгляду.

Істотних порушень вимог КПК України, які є підставою для скасування ухвали слідчого судді, при апеляційному розгляді не встановлено.

На підставі вищевикладеного суд вважає ухвалу слідчого судді про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою щодо ОСОБА_6 законною та обґрунтованою, і підстав для її скасування не вбачає.

Керуючись ст. ст.404, 405, 407, 419, 422 КПК України, колегія суддів

У Х В А Л И Л А:

Ухвалу слідчого судді Дубенського міськрайонного суду Рівненської області від 04 вересня 2015 року про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_6 залишити без змін, а апеляційні скарги підозрюваного ОСОБА_6 та його захисника-адвоката ОСОБА_7 - без задоволення.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту її проголошення і оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Головуючий суддя: _______________ ОСОБА_1

Судді: _______________ ОСОБА_2 ОСОБА_3