Справа № 405/5839/15-к
УХВАЛА
28 грудня 2015 року Ленінський районний суд м. Кіровограда в складі колегії суддів:

головуючого судді ОСОБА_1

суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3

при секретарі судового засідання ОСОБА_4

за участю прокурора ОСОБА_5

потерпілих ОСОБА_6 , ОСОБА_7

захисника ОСОБА_8

обвинуваченого ОСОБА_9

розглянув у відкритому судовому засіданні в м. Кіровограді кримінальне провадження за № 0004749 за обвинуваченням ОСОБА_9 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 115 КК України,

ВСТАНОВИВ:

під час судового розгляду кримінального провадження обвинуваченим ОСОБА_9 заявлено клопотання про здійснення виїмки відеозаписів з відеокамер за період з 29.05.2015 року по 30.05. 2015 року які знаходяться поблизу території гаражного кооперативу «Інгул» та проведення їх виїмки у операторів телекомунікаційних послуг інформації щодо здійснення мобільних телефонних дзвінків особами в місці, де скоєне вбивство ОСОБА_10 за період з 29.05.2015 року по 30.05. 2015 року.

Прокурор просив відмовити в даному клопотанні, посилаючись на ст.160 КПК України, що стороною не доведено суду значення речей та документів, до яких просить отримати доступ та на ст. 163 КПК України, що стороною не вказано, що речі та документи до яких просить надати обвинувачений дійсно може або перебуває у володінні конкретної фізичної або юридичної особи.

Потерпілі підтримали думку прокурора.

Захисник підтримав клопотання обвинуваченого, зазначив, воно заявлене з метою об`єктивного розгляду справи, таким чином обвинувачений захищатися від даного обвинувачення.

Заслухавши думку учасників, суд приходить до наступного висновку.
Згідно ч.ч.1, 3 ст.93 КПК України, збирання доказів здійснюється сторонами кримінального провадження, потерпілим у порядку, передбаченому цим Кодексом.
Сторона захисту, потерпілий, представник юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, здійснює збирання доказів шляхом витребування та отримання від органів державної влади, органів місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій, службових та фізичних осіб речей, копій документів, відомостей, висновків експертів, висновків ревізій, актів перевірок; ініціювання проведення слідчих (розшукових) дій, негласних слідчих (розшукових) дій та інших процесуальних дій, а також шляхом здійснення інших дій, які здатні забезпечити подання суду належних і допустимих доказів.
Згідно ст.159 КПК України тимчасовий доступ до речей і документів полягає у наданні стороні кримінального провадження особою, у володінні якої знаходяться такі речі і документи, можливості ознайомитися з ними, зробити їх копії та, у разі прийняття відповідного рішення слідчим суддею, судом, вилучити їх (здійснити їх виїмку). Тимчасовий доступ до речей і документів здійснюється на підставі ухвали слідчого судді, суду.
Відповідно до ст.160 КПК України, сторони кримінального провадження мають право звернутися до слідчого судді під час досудового розслідування чи суду під час судового провадження із клопотанням про тимчасовий доступ до речей і документів, за винятком зазначених у статті 161 цього Кодексу. У клопотанні зазначаються: 1) короткий виклад обставин кримінального правопорушення, у зв`язку з яким подається клопотання; 2) правова кваліфікація кримінального правопорушення із зазначенням статті (частини статті) закону України про кримінальну відповідальність; 3) речі і документи, тимчасовий доступ до яких планується отримати; 4) підстави вважати, що речі і документи перебувають або можуть перебувати у володінні відповідної фізичної або юридичної особи; 5) значення речей і документів для встановлення обставин у кримінальному провадженні; 6) можливість використання як доказів відомостей, що містяться в речах і документах, та неможливість іншими способами довести обставини, які передбачається довести за допомогою цих речей і документів, у випадку подання клопотання про тимчасовий доступ до речей і документів, які містять охоронювану законом таємницю; 7) обґрунтування необхідності вилучення речей і документів, якщо відповідне питання порушується стороною кримінального провадження.
При цьому, обвинуваченим всупереч вимогам п.п.5, 6 ч.2 ст.160 КПК України не доведено суду значення речей та документів, до яких просить отримати доступ, не зазначає про можливість їх використання як доказів в рамках даного кримінального провадження, та неможливість іншим способом довести такі обставини.

Відповідно до ч.ч.1, 5 ст.163 КПК України, після отримання клопотання про тимчасовий доступ до речей і документів, суд здійснює виклик особи, у володінні якої знаходяться такі речі і документи, слідчий суддя, суд постановляє ухвалу про надання тимчасового доступу до речей і документів, якщо сторона кримінального провадження у своєму клопотанні доведе наявність достатніх підстав вважати, що ці речі або документи перебувають або можуть перебувати у володінні відповідної фізичної або юридичної особи.

Водночас, обвинуваченим у внесеному клопотанні, всупереч вимогам статті 163 КПК України, не вказано, що речі та документи до яких просить надати доступ та здійснити виїмку, дійсно може або перебуває у володінні конкретної фізичної або юридичної особи.

Стаття 164 КПК України передбачає, що в ухвалі суду про тимчасовий доступ до речей і документів має бути зазначено:1) прізвище, ім`я та по батькові особи, якій надається право тимчасового доступу до речей і документів;2) дата постановлення ухвали;3) положення закону, на підставі якого постановлено ухвалу;4) прізвище, ім`я та по батькові фізичної особи або найменування юридичної особи, які мають надати тимчасовий доступ до речей і документів;5) назва, опис, інші відомості, які дають можливість визначити речі і документи, до яких повинен бути наданий тимчасовий доступ;6) розпорядження надати (забезпечити) тимчасовий доступ до речей і документів зазначеній в ухвалі особі та надати їй можливість вилучити зазначені речі і документи, якщо відповідне рішення було прийнято слідчим суддею, судом; 7) строк дії ухвали, який не може перевищувати одного місяця з дня постановлення ухвали; 8) положення закону, які передбачають наслідки невиконання ухвали слідчого судді, суду.

Проте, обвинуваченим в прохальній частині поданого до суду клопотання не вказано прізвище, ім`я та по батькові особи, яка просить надати їй тимчасовий доступ до речей і документів.

Зважаючи на викладене, судом встановлено, що клопотання обвинуваченого не відповідає вимогам ст.ст.160 КПК України, та насамперед не доведено обставини, передбачені ст.163 КПК України, що є підставою для відмови у задоволенні клопотання.

Керуючись ст.ст. 160,163, 350 КПК України, суд,

ПОСТАНОВИВ:

у задоволенні клопотання обвинуваченого ОСОБА_9 про тимчасовий доступ до речей і документіву кримінальному провадженні № 0004749 за обвинуваченням ОСОБА_9 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 115 КК України - відмовити.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуючий суддя ОСОБА_1

Судді ОСОБА_2

ОСОБА_3