У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
підготовчого судового засідання
26.08.2015 року Приморський районний суд м.Одеси у складі:
судді - ОСОБА_1 ,
секретаря - ОСОБА_2 ,
за участю сторін кримінального провадження:
прокурора - ОСОБА_3 ,
адвоката - ОСОБА_4 ,
обвинуваченого - ОСОБА_5 ,
ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м.Одеси, громадянина України, офіційно не працевлаштованого, не одруженого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючого за адресою : АДРЕСА_2 , раніше не судимого,
обвинуваченого у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.263 КК України, суд
В С Т А Н О В И В :
До Приморського районного суду м.Одеси 21.08.2015 року надійшов зазначений обвинувальний акт відносно ОСОБА_5 за ч.1 ст.263 КК України.
До указного обвинувального акту була приєднана угода від 19.08.2015 року укладена між прокурором прокуратури м.Одеси ОСОБА_3 та підозрюваним у цьому кримінальному провадженні ОСОБА_5 про визнання винуватості.
Згідно до угоди про визнання винуватості підозрюваний ОСОБА_5 визнав свою винуватість у зазначеному діянні, щиро розкаявся і зобов`язався:
а/ беззастережно визнати обвинувачення в обсязі підозри у судовому провадженні,
б/ сприяти виявленню та припиненню інших відомих йому подібних кримінальних правопорушень,
в/ при виявленні інших відомих йому подібних кримінальних правопорушень повідомляти правоохоронні органи,
г/ виконувати у повному обсязі покладені на нього судом обов`язки.
В указаній угоді сторони узгодили покарання ОСОБА_5 за ч.1 ст.263 КК України у вигляді позбавлення волі строком 3 / три/ роки. На підставі ст.75 КК звільнити ОСОБА_5 від відбування покарання з випробувальним строком на 1 / один/ рік. Покласти на обвинуваченого ОСОБА_5 обов`язки, передбачені ст.76 КК України.
У судовому засіданні прокурор ОСОБА_3 просив затвердити зазначену угоду про визнання винуватості.
У судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_5 просив затвердити угоду про визнання винуватості, але заперечував проти виконання ним обов`язку передбаченого у п.5 ч.1 ст.76 КК України - пройти курс лікування від алкоголізму, наркоманії або захворювання, що становить небезпеку для здоров`я інших осіб та пояснив, що йому не потрібно проходити указане лікування та невідомо, які інші обов`язки будуть на нього покладені у разі затвердження зазначеної угоди.
У судовому засіданні захисник обвинуваченого ОСОБА_5 адвокат ОСОБА_4 заперечувала проти затвердження такої угоди, вважаючи, що таким чином будуть порушені права обвинуваченого.
Суд, виконуючи вимоги ч.7 ст.474 КПК України / 2012 року/, перевіряючи указану угоду про визнання винуватості на відповідність вимогам Кодексу та / або закону, встановив, що є підстави для відмови у затвердженні угоди.
Так, при укладені угоди про визнання винуватості були порушені вимоги п.3 ч.7 ст.474 КПК України / 2012 року/ , а саме : права та свободи підозрюваного/ обвинуваченого/ ОСОБА_5 , який згідно до умов угоди від 19.08.2015 року , без наявності даних, що у нього є захворювання алкоголізмом або наркоманією, іншим захворюванням був зобов`язаний, відповідно до цієї угоди, виконати обов`язки, передбачені п.5 ч.1 ст.76 КК України . В угоді сторони передбачили покладення всіх обов`язків, передбачених у ст.76 КК України на ОСОБА_5 .
Суд вважає, що є порушення вимог п.5 ч.7 ст.474 КПК України, так як ОСОБА_5 не зможе виконати взяті на себе обов`язки про проходження курсу лікування від алкоголізму та наркоманії, інших захворювань, так як лікування особи, що не страждає цими захворюваннями буде неможливим.
Крім того, суд вважає, що при укладенні угоди про визнання винуватості були порушені вимоги п.1, п.2 ч.7 ст.474 КПК України / 2012 року/ , так як в угоді, при призначенні ст.75 КК України, не зазначені правові підстави звільнення від покарання по закінченню іспитового строку , передбачені у ч.1 ст.78 КК України та не були виконані вимоги закону, передбачені у ч.3 ст.75 КК України, тобто така угода не відповідає вимогам закону і тому не відповідає інтересам суспільства.
Також суд вважає, що при укладенні угоди є неможливим виконання п.»б» п.2 угоди , у якому зазначено про сприяння ОСОБА_5 виявленню та припиненню інших подібних кримінальних правопорушень, так як цей пункт є не конкретним, неможливо встановити, яких саме подібних кримінальних правопорушень це стосується, та є очевидна неможливість виконання цього пункту угоди , тобто є порушення вимог п.5 ч.7 ст.474 КПК України / 2012 року/.
Згідно до п.1 ч.3 ст.314 КПК України / 2012 року/
у підготовчому судовому засіданні суд має право прийняти таке рішення:
1/ затвердити угоду або відмовити в затвердженні угоди та повернути кримінальне провадження прокурору для продовження досудового розслідування в порядку, передбаченому ст.468-475 цього Кодексу.
На підставі вище зазначеного, суд приходить до висновку про необхідність відмови у затвердженні угоди про визнання винуватості та повернення кримінального провадження прокурору для продовження досудового розслідування в порядку, передбаченому ст.ст.468-475 цього Кодексу.
Керуючись ст.314-316 , 474 КПК України /2012 року/ суд
У Х В А Л И В :
Повернути кримінальне провадження відносно ОСОБА_5 за ч.1
ст.263 КК України прокурору м.Одеси для продовження досудового розслідування у порядку, передбаченому ст.ст.468- 475 КПК України / 2012 року/.
Ухвала суду про відмову у затвердженні угоди про визнання винуватості та повернення кримінального провадження прокурору оскарженню не підлягає, повторне звернення із угодою у цьому кримінальному провадженні не допускається.
Суддя ОСОБА_1