Дата документу 15.06.2015
Справа № 501/871/15-к

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
15 червня 2015 року Іллічівський міський суд Одеської області у складі:
головуючого судді ОСОБА_1 ,
секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,
прокурора ОСОБА_3 ,
потерпілих ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 ,
обвинуваченого ОСОБА_7 ,
ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Іллічівськ Одеської області, громадянина України, маючого середньо-спеціальну освіту, одруженого, не працюючого, який мешкає за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимого,
14 жовтня 2011 року Іллічівським міським судом Одеської області за ч. 1 ст. КК України до 2 років позбавлення волі, згідно ст. ст. 75, 76 КК України, звільнений від відбування покарання з іспитовим строком на 2 роки;
28 березня 2012 року Іллічівським міським судом Одеської області за ч. 2 ст. 190 КК України до 1 року позбавлення волі, згідно ст. 71 КК України частково приєднано 1 рік 1 місяць невідбутого строку по вироку Іллічівського міськсуду від 14 жовтня 2011 року та до відбуття - 2 роки 1 місяць позбавлення волі, звільнився 13 червня 2013 року з Бердянської ВК № 77 умовно-достроково на невідбутий строк 8 місяців 22 дня,
за обвинуваченням у вчинені кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 186, ч. 3 ст. 185 КК України,
В С Т А Н О В И В:
У судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_7 свою вину у вчиненні крадіжок майна ОСОБА_4 та ОСОБА_6 визнав в повному обсязі та не оспорюючи обставини по справі показав суду, що 30 вересня 2014 року разом з ОСОБА_9 домовились між собою про крадіжку майна з кв. АДРЕСА_2 . З цією метою, вони 30 вересня 2014 о 23 годині, приїхали на автомобілі «ВАЗ-2107», реєстраційний номер НОМЕР_2 під керуванням ОСОБА_9 , до вказаного будинку де він підсадив Кондоні до вікна квартири, розташованого на першому поверсі, а той за допомогою викрутки, віджав та відкрив вказане вікно та через нього проник до вказаної квартири. Він залишився на вулиці спостерігати за навколишньою обстановкою. Кондоні через вікно передавав йому викрадене майно, він його складав біля будинку, а потім разом перенесли до автомобілю. Після чого вони удвох знову проникли до вказаної квартири через віджате вікно та викрали ще частину майна, покинув квартиру через вікно, а викрадене вивезли на автомобілі. З вказаної квартири вкрали: телевізор «PHILLIPS», металеве кріплення для ТВ «LOGAN», LED-телевізор «SAMSUNG» , пилосос, комп`ютер, який складається з монітору та системного блоку, мікрохвильову піч «SAMSUNG», цифровий фотоапарат «PANASONIC LUMIX», музичні колонки «CREATIVE», золотий кулон із зображенням «Св.Миколая», золоту обручальну каблучку з написом «Спаси и Сохрани». 03 грудня 2014 року він з ОСОБА_9 домовилися про викрадення майна з торгового павільйону « ІНФОРМАЦІЯ_2 » на ринку «Курортний», розташованому за адресою: АДРЕСА_3 . В той же день о 23 годині вони прийшли на ринок до торгового павільйону «Риба», де, діючи згідно заздалегідь розподілених ролей, Кондоні за допомогою ножиців по металу, перерізав запірний пристрій дверей-ролетів. Удвох вони підняли двері-ролети, Кондоні зайшов у павільйон за яким він опустив ролети, а сам відійшов на декілька метрів та встав біля кафе «Шаурма», де спостерігав за навколишньою обстановкою. Через декілька хвилин він на телефонний дзвінок ОСОБА_10 відкрив павільйон та разом з ним виніс пакети з викраденою рибною продукцією і вивезли на таксі. З павільону вони викрали тарань сушену з ікрою, тарань сушену без ікри, судак сушений, щуку в`ялену, тунця сушеного, ставридку сушена, оселедця малосольного, товстолоба холодного копчення, ляща в`яленого, хребти лосося свіжоморожені, скумбрію свіжоморожену, хека свіжомороженого, тушки кальмару морожені, кальмара сушеного (стружка, кільця, пласти), поліетиленові пакети з написом «BMW». Вартість викраденого майна йому не відома, але не оспорює вказану потерпілими ОСОБА_4 та ОСОБА_6 .
Вина ОСОБА_7 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України, щодо викрадення майна ОСОБА_6 підтверджується наступними доказами дослідженими в ході судового розгляду:
протоколом прийняття заяви від ОСОБА_6 про вчинене кримінальне правопорушення від 01 жовтня 2014 року (т.3,а.с.100);
протоколом огляду місця події від 01 жовтня 2014 року з фотоілюстраціями (т.3,а.с.102-105);
протоколом слідчого експерименту від 03 грудня 2014 року, згідно якого ОСОБА_7 показав як вчинив крадіжку з квартири АДРЕСА_2 (т.3,а.с.165-169);
протоколом огляду предмета від 16 січня 2015 року, згідно якого оглянуто LED-телевізор «SAMSUNG», який добровільно виданий ОСОБА_7 (т.3,а.с.110-111);
Вина ОСОБА_7 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України, щодо викрадення майна ОСОБА_4 підтверджується наступними доказами дослідженими в ході судового розгляду:
показаннями свідків ОСОБА_11 та ОСОБА_12 наданими в судовому засіданні, згідно яких вони 05 грудня 2014 року на ринку «Дельфін» придбали у ОСОБА_13 в`ялену та сушену рибу, якою він з іншою особою торгували;
протоколом прийняття заяви від ОСОБА_4 про вчинене кримінальне правопорушення від 04 грудня 2014 року (т.3,а.с.120-121);
протоколом огляду місця події від 04 грудня 2014 року з фотоілюстраціями (т.3,а.с.122-125);
протоколами пред`явлення особи для впізнання від 10 та 11 грудня 2014 року, згідно яких свідки ОСОБА_11 та ОСОБА_12 , відповідно, впізнали ОСОБА_7 , як особу, яка 05 грудня 2014 року продала їм рибну продукцію на ринку «Дельфін» у м. Іллічівьку Одеської області (т.3,а.с.157-160,161-164);
Таким чином, ОСОБА_7 , своїми навмисними діями, які виразилися у таємному викраденні чужого майна (крадіжка), вчинене повторно, за попередньою змовою групою осіб, поєднане з проникненням у житло та інше приміщення, вчинив кримінальні правопорушення, передбачені ч. 3 ст. 185 КК України.
Крім того, органами досудового розслідування ОСОБА_7 обвинувачувався в тому, що він вчинив відкрите викрадення чужого майна (грабіж), поєднаному з насильством, яке не є небезпечним для життя та здоров`я потерпілого, вчинене повторно, при наступних обставинах:
Повторно, 30 березня 2014 року, приблизно о 21.00 годин, ОСОБА_7 , знаходився біля під`їзду №3 будинку АДРЕСА_4 , де побачивши потерпілого ОСОБА_5 у цей час у нього раптово виник умисел на відкрите заволодіння чужим майном. З цією метою ОСОБА_7 дочекавшись поки ОСОБА_5 увійде до під`їзду № 4 будинку АДРЕСА_4 , з метою заволодіння майном останнього, а також з метою придушення можливого опору потерпілого, забіг до під`їзду за потерпілим. Знаходячись на сходовому майданчику першого поверху, ОСОБА_7 умисно штовхнув ОСОБА_5 в результаті чого останній впав на підлогу, після чого ОСОБА_7 завдав йому приблизно 15 ударів руками в область голови, внаслідок чого потерпілий отримав легкі тілесні ушкодження. Після нанесення тілесних ушкоджень ОСОБА_5 , продовжуючи реалізовувати свій злочинний умисел, спрямований на відкрите заволодіння чужим майном, відкрито викрав у ОСОБА_5 мобільний телефон «SAMSUNG GT-S5300», вартістю 500,00грн. із сім-картою оператора мобільного зв`язку «LIFE:)», вартістю 10,00 грн., з 5,00 грн. на рахунку, чим заподіяв потерпілому ОСОБА_5 матеріальну шкоду на загальну суму 515,00 грн.
За думкою органів досудового розслідування ОСОБА_14 своїми умисними діями, які виразилися у відкритому викраденні чужого майна (грабіж), поєднаними з насильством, яке не є небезпечним для життя та здоров`я потерпілого, вчиненими повторно, вчинив злочин, передбачений ч. 2 ст. 186 КК України.
Дослідив докази по справі суд приходить до висновку, що пред`явлене ОСОБА_7 це обвинувачення не знайшло свого підтвердження в ході судового розгляду.
У судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_7 свою вину в інкримінованому йому кримінальному правопорушенні щодо грабіжу потерпілого ОСОБА_5 не визнав та показав, що 30 березня 2014 року приблизно з 14 до 21 години він з ОСОБА_15 знаходився в гостях у ОСОБА_16 за адресою: АДРЕСА_5 , де той ремонтував його мопед. Крім того, в цей період заходила сусідка, ОСОБА_17 . Приблизно з 20.30 годин він за мобільним телефоном розмовляв з ОСОБА_18 , а коли розрядився акумулятор, подалі розмовляв з ОСОБА_19 за телефоном ОСОБА_20 . Разом з ОСОБА_15 заїжджав к себе до дому в смт. Олександрівка на 30-40 хвилин, а приблизно в 22 години до квартири ОСОБА_21 в м. Іллічівську.
Потерпілий ОСОБА_5 показав суду, що 30 березня 2014 року приблизно о 21.00 годині, входячи в під`їзд свого будинку АДРЕСА_4 , за ним прослідували три невідомі особи, догнали на другому поверсі, штовхнули на перший поверх, де він сів та один з нападників наніс йому приблизно п`ятнадцять ударів кулаками по голові та витягнув з його карману мобільний телефон. Подалі, коли він знаходився в кабінеті начальника слідства в ОСОБА_22 , з ним спілкувалися протягом 15-20 хвилин, він бачив на столі мобільний телефон з фото ОСОБА_13 . Хтось показував йому паспорт ОСОБА_13 в кабінеті у начальника слідства та казав про те, що в паспорті була квитанція з ломбарду. Подалі слідчій ОСОБА_23 проводив впізнання злочинця за фотознімками під час якого він впізнав ОСОБА_13 , але залишалися сумніви.
Свідок ОСОБА_24 , начальник слідчого відділення Іллічівського МВ ГУ МВС України в Одеській області, показав суду, що опитував ОСОБА_25 , під час чого на столі знаходився паспорт ОСОБА_13 , можливо у відкритому стані, але фото ОСОБА_13 йому не демонстрував, на власному мобільному телефоні таке фото не мав.
Слідчий ОСОБА_26 , допитаний в суді в якості свідка, показав, що впізнання ОСОБА_13 потерпілим було здійснено по фотографії, яка була сканована з його паспорту. При проведенні очної ставки між ОСОБА_25 та ОСОБА_13 було встановлено, що потерпілий бачив фото підозрюваного до проведення процесуальної дії - опізнання.
Сторона обвинувачення в підтвердження вини ОСОБА_7 по цьому злочину посилається, насамперед на протокол пред`явлення особи для впізнання за участю потерпілого (т.1, а.с.71-72).
Відповідно до положень ч. 1 ст. 84 КПК України доказами визнаються лише фактичні дані, отримані у передбаченому цим Кодексом порядку.
Згідно ч. 1 ст. 228 КПК України забороняється попередньо показувати особі, яка впізнає, особу, яка повинна бути пред`явлена для впізнання, та надавати інші відомості про прикмети цієї особи.
З показів потерпілого ОСОБА_27 , свідків ОСОБА_28 та ОСОБА_23 , вбачається, що до початку проведення впізнання ОСОБА_13 за фотознімками, ОСОБА_27 демонструвалася фотокартка обвинуваченого, як особи у якій в паспорті було знайдено квитанцію ломбарду, в який було здано телефон викрадений у потерпілого.
Частина 3 статті 62 Конституції України встановлює, що обвинувачення не може ґрунтуватись на доказах, здобутих незаконним шляхом.
Відповідно до ч. 1 ст. 87 КПК України недопустимими є докази, отримані внаслідок істотного порушення прав та свобод людини, гарантованих Конституцією та законами України, міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, а також будь які інші докази, здобуті завдяки інформації, отриманій внаслідок істотного порушення прав та свобод людини.
Європейський суд з прав людини застосував у своїй практиці, зокрема в рішеннях у справах «Балицький проти України», «Тейксейра де Кастро проти Португалії», «Шабельник проти України» різновид доктрини «плодів отруєного дерева»: коли визнаються недопустимими не лише докази, які безпосередньо отримані внаслідок порушення, а також і докази, які не були б отримані, якби не були отримані перші. Таким чином, допустимі самі по собі докази, отримані за допомогою відомостей, джерелом яких є недопустимі докази, стають недопустимими. Положення ч. 1 ст. 87 КПК України, повністю відповідають практиці Європейського суду з прав людини щодо допустимості доказів.
Враховуючи наведене, суд вважає, що докази, надані стороною обвинувачення, а саме: протокол пред`явлення особи для впізнання за фотознімками від 31 березня 2014 року, відповідно до вимог ч. 3 ст. 87 КПК України, є недопустимими.
При таких обставинах показання потерпілого ОСОБА_5 щодо впізнання обвинуваченого як особи, що його пограбувала, судом визнаються недопустимими та відхиляються.
В судовому засіданні допитані свідки ОСОБА_29 , ОСОБА_18 , ОСОБА_30 , ОСОБА_31 , ОСОБА_32 , показання яких не спростовують висновків суду, щодо невинуватості ОСОБА_13 у виненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 186 КК України.
Свідок ОСОБА_16 показав суду, що 30 березня 2014 року приблизно з 14 до 21 години ОСОБА_13 з ОСОБА_21 знаходился у нього в гостях в АДРЕСА_5 , та він ремонтував мопед ОСОБА_13 . Крім того, в цей період в будинку була його ( ОСОБА_33 ) сестра ОСОБА_34 та заходила її подруга ОСОБА_17 , сусідка.
Свідок ОСОБА_35 , надала суду показання тотожні показанням ОСОБА_13 за період часу сумісного проводження з 14.00 до 23.00 години 30 березня 2014 року.
Свідок ОСОБА_29 показала суду, що 30 березня 2014 року у вечорі заходила до ОСОБА_33 в АДРЕСА_5 , де приблизно о 21 годині ОСОБА_13 попросив її телефон ( НОМЕР_3 ) комусь телефонував.
Свідок ОСОБА_18 показала суду, що 30 березня 2014 року знаходилася на зберіганні в пологовому відділенні ОСОБА_22 басейнової лікарні на водному транспорті де у вечорі за мобільним телефоном спілкувалась з ОСОБА_13 . З початку ОСОБА_13 розмовляв зі свого мобільного телефону, а через деякий час з мобільного телефону з незнайомим номером та ОСОБА_13 пояснив, що це пов`язано з тим, що у акумулятора його мобільного телефону закінчився заряд.
Свідок ОСОБА_31 показав суду, що 30 березня 2014 року приблизно о 20.30 годин неподалік від спорткомплексу «Юність» він знайшов під каменем в пакеті мобільний телефон «SAMSUNG GT-S5300» без сім-карти. Пізніше зустрівши ОСОБА_13 , той на його пропозицію разом з ним здав цей телефон у ломбард.
Суд вважає, що обвинувачений ОСОБА_7 підлягає виправданню по пред`явленому йому обвинуваченню у вчиненні злочину, передбаченому ч. 2 ст. 186 КК України, у зв`язку з встановленням відсутності в його діянні складу кримінального правопорушення (п. 2 ч. 1 ст. 284 КПК України).
Висновки суду також ґрунтуються на доказах, які досліджені в судовому засіданні:
протоколом прийняття заяви про вчинення кримінального правопорушення від 31 березня 2014 року ОСОБА_5 (т.1.а.с.43-44);
протоколом огляду місця вчинення злочину від 31 березня 2014 року (т.1.а.с.46-48);
договором № 224-14011867 від 31 березня 2014 року укладеного ПТ «Ломбард-Скарбниця» з ОСОБА_7 на заставу мобільного телефону «SAMSUNG S5300» (т.1.а.с.50);
висновком експерта від 02 квітня 2014 року № 33, згідно якого у потерпілого ОСОБА_5 виявлено садна передньої поверхні лівого коленого суглобу, яка є наслідком ударної дії тупого предмету, в тому числі, руками та ногами, з висоти власного росту і могли бути спричинені у строк указаний потерпілим, яка за своїм характером має незначні, скороминучі наслідки терміном не більше 6 днів і по цьому критерію, відповідно до п.2.3.5. «Правил судово-медичного визначення ступеню тяжкості тілесних ушкоджень відноситься до легких тілесних ушкоджень (т.1.а.с.127-128);
роздруківкою телефонних розмов абонента НОМЕР_4 ( ОСОБА_13 ) до абонента НОМЕР_5 ( ОСОБА_19 ) від 30 березня 2014 року згідно якої розмова за вказаними номерами відбулась о 20.27 годин протягом 19 хвилин, останній номер зафіксований антеною, розташованою в смт. Малодолинське м. Іллічівська Одеської області - межує з смт. Олександрівка м. Іллічівська Одеської області (т. 2,а.с.134).
роздруківкою телефонних розмов абонента НОМЕР_3 (Цуркан) до абонента НОМЕР_5 (Волощук) від 30 березня 2014 року згідно якої розмова за вказаними номерами відбулась о 21.10 та 21.11 годин, перший номер зафіксований антеною, розташованою в смт. Великодолинське Овідіопольського району Одеської області - межує з смт. Олександрівка м. Іллічівська Одеської області (т. 2,а.с.138).
Однак ці докази висновки суду про невинуватість ОСОБА_7 також не спростовують.
ОСОБА_7 раніше судимий, не знаходиться на обліку у лікаря-нарколога, лікаря-психіатра, проживає разом з матір`ю ОСОБА_36 , яка страждає на серцеві хвороби, брат та батько померли, одружений, дружина ОСОБА_37 вагітна, за місцем проживання характеризується задовільно (т.2,а.с.77,80-86,88,89,91,92, т.3,а.с.33,34,42).
Обставини, які пом`якшують покарання ОСОБА_7 , суд визначає щире каяття, активне сприяння розкриттю злочину, часткове відшкодування шкоди, вагітність дружини.
Обставини, які обтяжують покарання ОСОБА_7 , судом не встановлено.
При призначенні обвинуваченому покарання, необхідного і достатнього для його виправлення і попередження нових кримінальних правопорушень, суд враховує ступінь тяжкості і обставини вчинених обвинуваченим кримінальних правопорушень, дані про його особу, обставини, що пом`якшують його покарання, відсутність обставин, які обтяжують його покарання, і вважає, що йому має бути призначене покарання у виді позбавлення волі, так як менш суворе покарання не сприятиме його виправленню.
Характер і міра суспільної небезпеки вчинених кримінальних правопорушень, особа обвинуваченого, дають суду підстави вважати, що виправлення і перевиховання його можливі без ізоляції від суспільства, у зв`язку з чим судом вбачаються підстави для застосування до обвинуваченого ст.ст. 75, 76 КК України.
Витрати на проведення трасологічних експертиз від 14 листопада 2014 року № 233 в розмірі 1277,64грн., від 12 грудня 2014 року № 258 в розмірі 1277,64грн., від 06 лютого 2015 року № 015 в розмірі 737,10грн., від 23 січня 2015 року № 013 в розмірі 1277,64грн. підлягають стягненню з обвинуваченого ОСОБА_7 .
У судовому засіданні ОСОБА_7 визнав заявлені до нього цивільні позови.
Згідно ст. 1166 ЦК України матеріальна шкода, заподіяна неправомірними рішеннями, діями або бездіяльністю, відшкодовується особою, яка його заподіяло, в повному об`ємі.
Позовні вимоги ОСОБА_6 підтверджуються наявними гарантійними талонами, технічними інструкціями на викрадене майно (т.3.а.с.106-109,114-115).
Позовні вимоги ОСОБА_4 підтверджуються витягом з єдиного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб підприємців, свідоцтвом платника єдиного податку, посвідченнями на рибну продукцію (т.3,а.с.144-149).
Керуючись ст.ст. 370, 374, 395 КПК України, суд
У Х В А Л И В:
Визнати невинуватим ОСОБА_7 у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 186 КК України у зв`язку з відсутністю в його діянні складу кримінального правопорушення (п. 2 ч. 1 ст. 284 КПК України) та виправдати.
Визнати винуватим ОСОБА_7 у вчиненні злочинів, передбачених ч. 3 ст. 185 України, та призначити йому покарання у виді позбавлення волі строком на три роки шість місяців.
Відповідно до ст. 75, пп.2-4 ч. 1 ст. 76 КК України ОСОБА_7 від відбуття призначеного покарання звільнити з випробуванням терміном два роки, якщо він впродовж зазначеного випробувального терміну не вчинить нового кримінального правопорушення і виконає наступні покладені на нього обов`язки: не виїжджати за межі України на постійне проживання без дозволу кримінально-виконавчої інспекції; повідомляти кримінально-виконавчу інспекцію про зміну місця проживання та навчання, періодично з`являтися для реєстрації в кримінально-виконавчу інспекцію.
Зарахувати у строк відбуття покарання ОСОБА_7 період його затримання та знаходження під вартою з 19 січня по 15 червня 2015 року.
Запобіжний захід ОСОБА_7 тримання під вартою скасувати, звільнивши його із під варти в залі суду.
Стягнути з ОСОБА_7 на користь Держави витрати на проведення експертиз на суму 4570,02грн.
Вирок може бути оскаржений протягом тридцяти днів через Іллічівський міський суд Одеської області до апеляційного суду Одеської області, а для осіб які не були присутні при оголошенні в той же строк з моменту отримання копії цього вироку.
Суддя