Комсомольський міський суд Полтавської області
Справа 1-172/10
В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

10 вересня 2010 року Комсомольський міський суд

Полтавської області

в складі : головуючого судді Таранкової І. М.

при секретарі Петуховій Н.В.

з участю прокурора Зоріна В.С.

підсудного ОСОБА_1

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Комсомольську кримінальну справу по обвинуваченню ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженця ІНФОРМАЦІЯ_2, громадянина України, українця, ІНФОРМАЦІЯ_3, не працює, не одружений, на утриманні має малолітнього сина ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_4, проживаючого в ІНФОРМАЦІЯ_5, сек. 6 к. 4, раніше судимого:

- 31.05.2005 року Київським районним судом м. Донецька за ст. 309 КК України до позбавлення волі на строк 4 роки, 03.08.2007 року Бердянським районним судом Запорізької області звільнений умовно-достроково на 1 рік 9 місяців 28 днів,

- за ст. 191 ч. 1,3 КК України,

в с т а н о в и в :

Перебуваючи на посаді водія вантажного автомобіля ВАТ «Комсомольський хлібозавод» ОСОБА_1, відповідно до своїх функціональних обов'язків, повинен був виконувати роботи по навантаженню-розвантаженню та експедиюванню продтоварів виготовлених ВАТ «Комсомольський хлібозавод», після чого відповідно до положень наказу № 6-В від 19.01.2004 року про покладення обов'язків по збиранню готівки від покупців, який є невід'ємною частиною трудового договору, ОСОБА_1 був зобов'язаний збирати готівкою грошові кошти за реалізовану продукцію підприємства і передавати їх в касу ВАТ «Комсомольський хлібозавод».

20.04.2010 року ОСОБА_1, виконуючи свої посадові обов'язки, отримав від фізичної особи підприємця ОСОБА_3 за реалізований товар ВАТ «Комсомольський хлібозавод», грошові кошти в сумі 3 тис. грн. В подальшому ОСОБА_1 маючи умисел на привласнення грошових коштів, реалізуючи свій злочинний намір, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачаючи їх суспільно небезпечні наслідки і бажаючи їх настання, до каси ВАТ «Комсомольський хлібозавод», відповідно до прибуткових касових ордерів № 2601 від 22.04.2010 року, №2641 23.04.2010 року, № 3114 від 17.05.2010 року здав лише 2 тис. грн., а 1 тис. грн., яка залишилася, привласнив та використав на власні потреби.

Відповідно до акту перевірки матеріально-відповідальної особи ОСОБА_1, щодо розрахунків матеріальних цінностей, отриманих у ФОП ОСОБА_3 від 30.06.2010 року, встановлена невідповідність між сумою коштів, які ОСОБА_1 отримав від ФОП ОСОБА_3 за реалізовану хлібобулочну продукцію та сумами коштів, які ОСОБА_1 відповідно до прибуткових касових ордерів № 2625 від 22.04.2010 року, № 2666 від 23.04.2010 року, № 3138 від 17.05.2010 року, були здані до каси ВАТ «Комсомольський хлібозавод».

В ході проведення перевірки було встановлено, що ОСОБА_1 отримав, але не здав до каси ВАТ «Комсомольський хлібозавод» грошові кошти за реалізований товар в сумі 1 тис. грн., чим завдав підприємству матеріальних збитків на зазначену суму.

Продовжуючи свою злочинну діяльність, та маючи умисел на повторне привласнення грошових коштів ВАТ «Комсомольський хлібозавод» ОСОБА_1 10.05.2010 року та 13.05.2010 року отримав від приватного підприємця ОСОБА_4 грошові кошти за реалізований товар в загальній сумі 3 тис. грн. Реалізуючи свій злочинний умисел до кінця, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачаючи їх суспільно небезпечні наслідки і бажаючи їх настання, зазначені кошти в сумі 3 тис. грн. ОСОБА_1 до каси ВАТ «Комсомольський хлібозавод» їх не передав.

Відповідно до акту перевірки матеріально-відповідальної особи ОСОБА_1, щодо розрахунків матеріальних цінностей, отриманих у ФОП ОСОБА_4 від 30.06.2010 року, встановлена невідповідність між сумою коштів, які ОСОБА_1 отримав від ФОП ОСОБА_4, відповідно до відомості отриманих коштів за реалізовану хлібобулочну продукцію та сумами коштів, які ОСОБА_1 були здані до каси ВАТ «Комсомольський хлібозавод».

В ході проведення перевірки було встановлено, що ОСОБА_1 отримав, але не здав до каси ВАТ «Комсомольський хлібозавод» грошові кошти за реалізований товар в сумі 3 тис. грн., чим завдав підприємству матеріальних збитків на зазначену суму.

Підсудний ОСОБА_1 в судовому засіданні свою вину визнав повністю, підтвердивши обставини скоєння злочинів, викладенні в описовій частині вироку.

Враховуючи показання підсудного, суд вважає, що ОСОБА_1 правильно розуміє фактичні обставини справи і немає сумнівів в добровільності та істинності його позиції.

Вина підсудного в скоєнні злочинів підтверджується матеріалами кримінальної справи, які учасниками процесу не оспорюються.

Відповідно до ст. 299 ч.3 КПК України суд обмежив дослідження фактичних обставин справи допитом підсудного.

Суд вважає, що кваліфікація дій підсудного за епізодом від 20.04.2010р. за ч.1 ст. 191 КК України є правильною, оскільки він привласнив чуже майно, яке було йому ввірене.

Суд вважає, що кваліфікація дій підсудного за епізодом від 13.05.2010р. за ч.3 ст. 191 КК України є правильною, оскільки він повторно привласнив чуже майно, яке було йому ввірене.

Згідно висновку ЛКК, підсудний ОСОБА_1 здоровий, загальну фізичну працю виконувати може, не потребує примусового лікування від наркоманії та алкоголізму.

За місцем колишнього проживання підсудний характеризується позитивно.

За місцем роботи підсудний характеризується негативно.

Призначаючи покарання, суд приймає до уваги як помякшуючі покарання обставини, що підсудний щиро кається у скоєному злочині, активно сприяв розкриттю злочину та встановленню істини по справі, його важке сімейне та матеріальне становище, відсутність шкідливих наслідків та повернення викраденого майна власнику.

З урахуванням тяжкості злочину, особи підсудного та пом»якшуючих відповідальність обставин, при призначенні покарання у вигляді обмеження волі, суд вважає за можливе застосування ст. 75 КК України.

На підставі викладеного та керуючись ст. 323, 324 КПК України суд,

з а с у д и в :

ОСОБА_1 визнати винним в скоєнні злочинів, передбачених ст. 191 ч. 1, ст. 191 ч.3 КК України, і призначити йому покарання:

- за ст. 191 ч. 1 КК України 1 рік обмеження волі без позбавлення права посади, пов»язані з обліком та обслуговуванням товарно-матеріальних цінностей строком на 1 рік;

- за ст. 191 ч.3 КК України 4 роки обмеження волі з позбавленням посади, пов»язані з обліком та обслуговуванням товарно-матеріальних цінностей строком на 1 рік.

На підставі ст. 70 ч. 1 КК України за сукупністю злочинів шляхом поглинання менш суворого покарання більш суворим призначити остаточну міру покарання у вигляді 4 років обмеження волі з позбавленням права займати посади, пов»язані з обліком та обслуговуванням товарно-матеріальних цінностей строком на 1 рік.

На підставі ст. 75 КК України засудженого від відбування призначеного покарання звільнити з іспитовим строком на 2 роки.

На підставі ст.76 КК України зобов»язати засудженого не виїжджати за межі України на постійне проживання без дозволу органу кримінально-виконавчої системи, періодично зявлятись туди на реєстрацію, повідомляти ці органи про зміну місця проживання.

Запобіжний захід засудженому ОСОБА_1 залишити попередній - підписку про невиїзд.

Речові докази: графіки використання робочого часу працівниками транспортного цеху ВАТ «Комсомольський хлібозавод» за квітень 2010 року на 3 аркушах та за травень 2010 року на 2 аркушах, звіти руху грошових коштів у касі ВАТ «Комсомольський хлібозавод» за квітень 2010 року травень 2010 року з прибутковими та видатковими касовими ордерами, а також відомості до них на 869 та 897 аркушах відповідно (т. 2 а.с. 129); відомості про отримання грошових коштів за поставлену продукцію ВАТ «Комсомольський хлібозавод» ФОП ОСОБА_3 та ОСОБА_4 (т. 2 а.с. 134) залишити при справі.

Вирок може бути оскаржено до апеляційного суду Полтавської області протягом 15 діб з дня його оголошення.

Суддя підпис ОСОБА_5

З оригіналом вірно:

Суддя І. М. Таранкова