Справа № 182/1319/15-к
Провадження № 1-кп/0182/337/2015
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
17.09.2015 року м. Нікополь

Нікопольський міськрайонний суд Дніпропетровської області у складі:
головуючого судді ОСОБА_1
секретар ОСОБА_2
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Нікополь кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань 24.01.2015 р. за № 0000226 по обвинуваченню
ОСОБА_3 , дата народження: ІНФОРМАЦІЯ_1 , місце народження - м. Нікополь Дніпропетровської обл.., українця, громадянина України, зареєстрованого та проживаючого у АДРЕСА_1 , працюючого ПП «Ланкастор» охоронцем, з освітою 9 кл., неодруженого, не судимого
у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 122 КК України
за участю сторін кримінального провадження
прокурора ОСОБА_4
потерпілого ОСОБА_5
обвинуваченого ОСОБА_3 ,
в с т а н о в и в :
Обвинувачений ОСОБА_3 6 січня 2015 р. приблизно о 22-30 год., знаходячись на майданчику сходів між 3-м та 4-м поверхом сьомого під`їзду буд. АДРЕСА_2 , в ході сварки, що виникла внаслідок особистих неприязних стосунків, з метою спричинення тілесних ушкоджень навмисно наніс дерев`яною ніжкою від табурета чисельні удари в область голови, шиї та спини потерпілому ОСОБА_5 .
Внаслідок навмисних дій ОСОБА_3 потерпілому ОСОБА_5 заподіяні тілесні ушкодження у вигляді черепно-мозкової травми, струсу головного мозку, підшкірної гематоми волосяної частини голови, які згідно висновку судово-медичної експертизи відносяться до категорії легких тілесних ушкоджень, що спричинили короткочасний розлад здоров`я (згідно п. 2.3.3. Правил судово-медичного визнання ступеня тяжкості тілесних ушкоджень) та закритого краєвого перелому остистого відростку 10-го грудного хребця, забою шейно-грудного відділу хребта, які відносяться до тілесних ушкоджень середнього ступеня тяжкості за ознакою тривалого розладу здоров`я більше 21 доби (строк зростання кісткової тканини більш 21 доби) (згідно п. 2.2.2. Правил судово-медичного визнання ступеня тяжкості тілесних ушкоджень).
Дії обвинуваченого ОСОБА_3 кваліфіковані за ч.1 ст. 122 КК України умисне середньої тяжкості тілесне ушкодження, тобто умисне ушкодження, яке не є небезпечним для життя і не потягло за собою наслідків, передбачених у ст.. 121 КК, але таке, що спричинило тривалий розлад здоров`я.
В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_3 винуватим себе не визнав і пояснив суду, що він знає потерпілого 10 років, відносини були нормальні. 06.01.2015 р. у вечірній час йому подзвонили його дівчина ОСОБА_6 і розповіла, що, коли вона виходила з під`їзду буд. АДРЕСА_2 , з балкону її ображав нецензурною лайкою ОСОБА_5 . Він подзвонив ОСОБА_5 по телефону, спитав, чому той ображає дівчину. ОСОБА_5 відповів йому нецензурною лайкою. Тоді він прийшов до цього під`їзду, адресу йому сказала ОСОБА_6 . ОСОБА_5 вийшов на балкон, він пропонував тому вийти на вулицю, поспілкуватися, але ОСОБА_5 вийти відмовився, назвав код під`їзду. Він зайшов у під`їзд, ОСОБА_5 вийшов йому назустріч і вони зустрілися на майданчику між 3-м і 4-м поверхом. Спочатку він вдарив ОСОБА_5 2 рази руками в область голови. З квартири вибігли ще 3 людини, схопили його за куртку. В цей час ОСОБА_5 вкусив його за щоку, йому стало боляче, він викрутився і вибіг з під`їзду. При цьому куртка, у якій були телефон, ключі, залишилася у них. Через деякий час він з братом прийшли до тієї квартири і просили повернути куртку з речами. Їм відмовили, сказали, що викликали міліцію. Вони з братом дочекалися приїзду міліції, потім в квартиру вони не входили. Вважає себе невинуватим, оскільки палки у нього не було, він нею потерпілого не бив, звідки у потерпілого тілесні ушкодження не знає.
Але винуватість обвинуваченого підтверджується показами потерпілих, свідків, матеріалами кримінального провадження.
Потерпілий ОСОБА_5 суду показав, що він також знає обвинуваченого, у них ніколи до того конфліктів не було. 06.01.2015 р. він разом з матір`ю прийшов у гості до хрещеної, яка проживає по АДРЕСА_3 . Перед цим він заходив до своєї колишньої дружини, де була її подруга ОСОБА_6 . Хоча він претензій до ОСОБА_6 не мав, та показала йому середній палець, чим оскорбила його. Він у відповідь лише поздоровив ОСОБА_6 з Новим роком. Коли він був у хрещеної, почалися дзвінки по телефону, він кілька раз розмовляв по телефону, а кілька разів не відповідав. По телефону йому дзвонив ОСОБА_3 , кричав, погрожував, що спалить ларьки, ображав його, говорив, щоб він вийшов на вулицю. Він виходив на балкон і, відмовившись вийти на вулицю, назвав ОСОБА_3 код від двері під`їзду. Потім, коли він був у квартирі, то почув у під`їзді шум на 3-му поверсі, зрозумів, що то ОСОБА_3 стукає у іншу квартиру. Вийшов у під`їзд, пішов назустріч ОСОБА_3 . Вони зустрілися між 3-м та 4-м поверхом Відразу відчув два удари палкою по голові, потім зігнувся і відчував чисельні удари палкою по спині, при цьому він прикривав голову рукою, а також прикривав область живота. Потім він впав. З квартири вибігла його мати, підбігла, коли він вже лежав на полу. Також вибігли хрещена і її донька ОСОБА_7 , з якою вони разом виходили на балкон. Мати завела його у квартиру, потім викликала міліцію. Він чув стуки у двері, крики. Зрозумів, що ОСОБА_3 прийшов вже зі своїм братом. Вони кричали, погрожували спалити ларьки, двері у квартирі. Потім приїхала міліція, йому дали направлення на СМЕ. Т.я. 07.01.2015 р. був вихідний день, він звернувся у СМЕ 08.01.2015 р. і його направили у травмпункт, звідки госпіталізували у лікарню. Злочином йому заподіяно матеріальну і моральну шкоду. Матеріальна шкода складається з витрат на лікування, а саме на придбання медикаментів на загальну суму 2886 грн. 95 коп. Моральна шкода виразилася у тому, що своїми протиправними діями ОСОБА_3 спричинив йому моральні страждання, біль і страх. Він втратив спокій. Вже після вчиненого ОСОБА_3 йому неодноразово погрожував як сам, так і його брат, друзі. Погрожував ОСОБА_3 і його матері. У відшкодування моральної шкоди він просить стягнути 5000 грн. Також просить призначити обвинуваченому реальну міру покарання, т.я. він до цього часу не має спокою і побоюється дій обвинуваченого.
Свідок ОСОБА_8 показала, що вона обвинуваченого раніше не знала, потерпілий її син. 06.01.2015 р. вона з сином прийшли у гості до хрещеної сина. Там були ще ОСОБА_7 , інші гості, але вони уїхали приблизно о 22 год. Вона із сином також вже збиралися уїжджати. Син разом з ОСОБА_7 неодноразово виходили на балкон і розповіли, що бачили, як з під`їзду виходила ОСОБА_6 подруга колишньої цивільної дружини сина і на привітання з Новим роком показала синові середній палець. При цьому син ОСОБА_6 не ображав, назвав її лише «Леха-Полеха, з Новим роком». Через деякий час почалися дзвінки на телефон сина, син з кимось грубо розмовляв, потім став відхиляти дзвінки. Також вона чула, як син з балкона називав код двері під`їзду, а потім вийшов на сходову площадку. За ним відразу вийшла ОСОБА_7 , вона вийшла пізніше, перед нею вийшла хрещена. Побачила, що на сходовій площадці між 3-м і 4-м поверхом у полу зігнутому стані стоїть її син, а обвинувачений б`є сина палкою по спині. Вони усі підбігли туди. ОСОБА_7 забрала у обвинуваченого палку, вона схопила обвинуваченого за куртку, стягнула з нього куртку, шапку. Коли ОСОБА_7 забирала палку, вона також отримала тілесні ушкодження на руці. Обвинувачений вибіг з під`їзду, а вони усі зайшли у квартиру. Шапку, куртку обвинуваченого і палку також занесли у квартиру. ОСОБА_3 почав дзвонити, вимагав повернути телефон, речі. Вона ще перевірила куртку обвинуваченого, але телефону там не було. Т.я. обвинувачений вибивав двері, вони подзвонили у міліцію, коли міліція приїхала, син написав заяву. Хоча син почувався погано, вона відразу «Швидку допомогу» не викликала, т.я. син був у стані алкогольного сп`яніння, крім того, думали, що нічого серйозного немає. 06.01.2015 р. син залишався у хрещеної, вранці 07.01.2015 р. вона на таксі привезла сина додому, син цілий день був вдома нікуди не виходив, а 08.01.2015 р. вони пішли у СМЕ, звідти їх направили у лікарню і сина госпіталізували.
Свідок ОСОБА_6 показала, що 06.01.2015 р. у вечірній час вона виходила з під`їзду № 5 буд. АДРЕСА_2 від своєї знайомої колишньої співмешканки ОСОБА_5 . Почула у свою сторону з балкона 4-го поверху сусіднього під`їзду образи нецензурною лайкою. Подивилася униз і побачила ОСОБА_5 , з яким у неї раніше ніяких конфліктів не було. Чи був ще хтось на балконі, сказати не може, але ображав її лише ОСОБА_5 . Вона ОСОБА_5 нічого не сказала, а подзвонила своєму хлопцеві ОСОБА_3 і попросила поговорити з ОСОБА_5 . Коли вона прийшла додому їй передзвонив ОСОБА_3 і сказав, що він пішов розмовляти с ОСОБА_5 , вона назвала місце, де потерпілий знаходився. Приблизно через 10 хвилин до неї додому прибіг ОСОБА_3 зі слідами укусу на щоці. Розповів, що це зробив ОСОБА_9 .
Свідок ОСОБА_7 показала, що 06.01.2015 р. вона була у матері, до матері в гості також прийшли ОСОБА_5 з матір`ю. Вони усі сиділи відпочивали, трохи вживали спиртні напої. Вона з ОСОБА_5 виходила на балкон покурити. Побачила, що внизу проходить ОСОБА_6 ОСОБА_5 сказав ОСОБА_6 «Леха-Полеха, з Новим роком», ОСОБА_6 у відповідь зробила непристойний жест показала середній палець. Потім ОСОБА_5 на мобільний телефон почали поступати дзвінки. Коли вони у черговий раз вийшли на балкон, вона побачила внизу ОСОБА_3 , який кричав, щоб ОСОБА_5 назвав йому код. ОСОБА_5 назвав код, вони зайшли у квартиру. З балкона вона палку у ОСОБА_3 не бачила. Потім вона почула, що на 3-му поверсі стукають у двері сусідів, ОСОБА_5 вийшов із квартири, вона слідом за ним. Коли вийшла, то побачила, що на площадці між 3-м і 4-м поверхами ОСОБА_3 б`є ОСОБА_5 дерев`яною ніжкою від стільця. Спочатку наніс удари у голову, потім ОСОБА_5 присів, зігнувся і ОСОБА_3 став бити його в область шиї, спини. Вона намагалася забрати палку, ще ОСОБА_3 попав їй по руці і перебив її. Також на площадку вибігли і її мати, і мати ОСОБА_5 . Все ж таки вона забрала палку, після чого ОСОБА_3 втік. Вони усі зайшли у квартиру, знову розпочалися дзвінки по телефону, ОСОБА_3 погрожував усім присутнім, погрожував запалити двері, зламати пластикові вікна. Погрожував він тому, що у нього стягнули куртку і він вимагав повернути куртку, телефон. Палку вона також занесла у квартиру. Коли приїхала міліція, ОСОБА_3 і в їх присутності погрожував.
Винуватість обвинуваченого також підтверджується матеріалами кримінального провадження № 0000226, а саме:
-протоколом огляду від 30.01.2015 р. добровільно виданої ОСОБА_8 дерев`яної ніжки від табурета, яка визнана речовим доказом з фото-таблицею (а.п. 23-25); зазначений речовий доказ був оглянутий у судовому засіданні за участю сторін кримінального провадження;
-висновком судово-медичної експертизи № 42 від 12.02.2015 р., згідно з яким у потерпілого ОСОБА_5 виявлені тілесні ушкодження у вигляді черепно-мозкової травми, струсу головного мозку, підшкірної гематоми волосяної частини голови, які відносяться до категорії легких тілесних ушкоджень, що спричинили короткочасний розлад здоров`я (згідно п. 2.3.3. Правил судово-медичного визнання ступеня тяжкості тілесних ушкоджень) та закритого краєвого перелому остистого відростку 10-го грудного хребця, забою шейно-грудного відділу хребта, які відносяться до тілесних ушкоджень середнього ступеня тяжкості за ознакою тривалого розладу здоров`я більше 21 доби (строк зростання кісткової тканини більш 21 доби) (згідно п. 2.2.2. Правил судово-медичного визнання ступеня тяжкості тілесних ушкоджень). Виявлені тілесні ушкодження утворилися від дії тупих твердих предметів з відносно обмеженою контактуючою поверхнею, або від ударів об такі предмети (а.п. 46-47);
-протоколом проведення слідчого експерименту від 21.02.2015 р., в ході якого свідок ОСОБА_8 показала та розповіла, як саме ОСОБА_3 наносив удари потерпілому ОСОБА_5 : дерев`яною палицею у праву нижню частину голови, а також по спині с фото-таблицею (а.п. 48-51);
-додатковим висновком судово-медичної експертизи № 91 від 25.02.2015 р., згідно з яким, враховуючи характер та локалізацію виявлених у ОСОБА_5 тілесних ушкоджень, кількість та локалізацію ударів, вказаних у протоколі слідчого експерименту, не виключена можливість утворення даних тілесних ушкоджень при механізмі і обставинах, вказаних свідком ОСОБА_8 при проведенні слідчого експерименту (а.п. 53);
-протоколом проведення слідчого експерименту від 21.02.2015 р., в ході якого свідок ОСОБА_7 показала та розповіла, як саме ОСОБА_3 наносив удари потерпілому ОСОБА_5 : дерев`яною палицею по голові, після того, як ОСОБА_5 , захищаючись, присів, палицею у тім`яну область голови справа, а також по спині с фото-таблицею (а.п. 54-57);
-додатковим висновком судово-медичної експертизи № 93 від 25.02.2015 р., згідно з яким, враховуючи характер та локалізацію виявлених у ОСОБА_5 тілесних ушкоджень, кількість та локалізацію ударів, вказаних у протоколі слідчого експерименту, не виключена можливість утворення даних тілесних ушкоджень при механізмі і обставинах, вказаних свідком ОСОБА_7 при проведенні слідчого експерименту (а.п. 59);
-протоколом проведення слідчого експерименту від 21.02.2015 р., в ході якого потерпілий ОСОБА_5 показав та розповів, як саме ОСОБА_3 наносив йому удари: дерев`яною палицею по голові у тім`яну область справу, а потім, після того, як він присів - по спині с фото-таблицею (а.п. 60-63);
-додатковим висновком судово-медичної експертизи № 92 від 25.02.2015 р., згідно з яким, враховуючи характер та локалізацію виявлених у ОСОБА_5 тілесних ушкоджень, кількість та локалізацію ударів, вказаних у протоколі слідчого експерименту, не виключена можливість утворення даних тілесних ушкоджень при механізмі і обставинах, вказаних потерпілим ОСОБА_5 при проведенні слідчого експерименту (а.п. 65).
Таким чином, аналізуючи всі зібрані у справі докази в їх сукупності, суд вважає, що винуватість обвинуваченого повністю доведена вказаною сукупністю належних, допустимих та достовірних доказів, безпосередньо досліджених судом у судовому засіданні, які були отримані у рамках діючого законодавства без істотного порушення прав та свобод людини, гарантованих Конституцією та законами України, міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України. Вказані досліджені докази є взаємозв`язаними між собою і суд вважає їх достатніми для визнання обвинуваченого винним у вчиненні кримінального правопорушення, за якими він обвинувачується.
Так допитані потерпілий, свідки ОСОБА_8 , ОСОБА_7 , будучи попередженими про кримінальну відповідальність за завідомо неправдиві свідчення, показали, що безпосередньо бачили як ОСОБА_3 наносив потерпілому удари дерев`яною ніжкою від табурета, спочатку в область голови, а потім, після того, як потерпілий, захищаючись, присів, палкою по спині. Такі ж свідчення зазначені особи давали при проведенні слідчих експериментів. Додаткові судово-медичні експертизи, проведені з урахуванням результатів цих слідчих експериментів, підтвердили можливість утворення тілесних ушкоджень у потерпілого при механізмі і обставинах, вказаних потерпілим ОСОБА_5 , свідками ОСОБА_10 , ОСОБА_7 при проведенні слідчого експерименту. Свідчення усіх зазначених осіб є послідовними, а деякі існуючи протиріччя у показах є дріб`язковими і можуть бути пояснені як проміжком часу, який минув з моменту вчинення злочину, так і особливістю пам`яті зазначених осіб, особливостями сприйняття ними обстановки події. При цьому, і потерпілий, і обвинувачений, і свідки підтвердили, що особистих неприязних стосунків у них між собою не було і підстав оговорювати обвинуваченого вони не мали.
Суд не виключає, що свідок ОСОБА_6 надала суду правдиві свідчення про те, що потерпілий образив її, оскільки ці свідчення підтвердив ОСОБА_3 і про виникнення якогось конфлікту між потерпілим і свідком ОСОБА_6 підтвердила ОСОБА_7 .
Суд вважає надуманими доводи обвинуваченого ОСОБА_3 про те, що він не бив потерпілого палицею і тілесні ушкодження потерпілий міг отримати в інший час, оскільки потерпілий ОСОБА_5 і свідки ОСОБА_8 , ОСОБА_7 категорично стверджують про спричинення потерпілому тілесних ушкоджень обвинуваченим у їх присутності саме 06.01.2015 р. приблизно о 22-30. Потерпілий 08.01.2015 р. звернувся до травматолога, потім був госпіталізований у лікарню. Висновком судово-медичної експертизи встановлено, що тілесні ушкодження потерпілому могли бути спричинені у вказаний в постанові про призначення експертизи строк, тобто 06.01.2015 р.
Дії обвинуваченого мають правильну правову кваліфікацію за ч.1 ст. 122 КК України умисне середньої тяжкості тілесне ушкодження, тобто умисне ушкодження, яке не є небезпечним для життя і не потягло за собою наслідків, передбачених у ст.. 121 КК, але таке, що спричинило тривалий розлад здоров`я.
При обранні міри покарання суд враховує вимоги ч.2 ст. 50 КК України, відповідно до якої покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових злочинів як засудженими, так і іншими особами, а також вимоги ст.. 65 КК України, відповідно до яких суд призначає покарання у межах, установлених у санкції статті КК, відповідно до положень Загальної частини Кодексу, ураховуючи ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.
Призначаючи покарання обвинуваченому ОСОБА_3 суд, ураховуючи ступінь тяжкості вчиненого злочину, який відповідно до ст.. 12 КК України відносяться до середньої тяжкості; обставини справи, у тому числі поведінку самого потерпілого, який, образивши дівчину, спровокував ОСОБА_3 на вчинення злочину; особу винного, який на обліку у лікарів нарколога і психіатра не перебуває, за місцем проживання характеризуються позитивно, те, що обвинувачений не намагався відшкодувати заподіяну шкоду, не розкаявся у вчиненому, навпаки, продовжує погрожувати потерпілому; при відсутності обставин, що пом`якшують та обтяжують покарання, вважає за необхідне призначити обвинуваченому покарання у вигляді обмеження волі. Ураховуючи всі обставини, суд не вбачає підстав для застосування щодо обвинуваченого ст.. 75 КК України.
Вирішуючи цивільний позов потерпілого ОСОБА_5 про відшкодування матеріальної та моральної шкоди, суд виходить з того, що моральна та матеріальна шкода, заподіяні злочином, в силу ст.. 1166, 1167 ЦК України підлягають стягненню з особи, що спричинила шкоду.
Відповідно до ст.. 128 КПК України, ст.. 60 ЦПК України кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.
Потерпілим заявлено цивільний позов про стягнення з обвинуваченого матеріальну шкоду у розмірі 2886,95 грн. вартість медичних препаратів, які придбав потерпілий, що доведено товарним чеком, тому його позов і цій частині підлігає задоволенню.
Крім того, суд вважає доведеним, що внаслідок вчинення кримінального правопорушення потерпілому ОСОБА_5 заподіяно моральну шкоду, яка полягає в тому, що він відчував фізичні та душевні страждання внаслідок заподіяння йому тілесних ушкоджень, тривалий час лікувався, відчував фізичний біль. Тому, враховуючи на підставі ст.. 23 ЦК України тяжкість вчиненого кримінального правопорушення, ступень вини обвинуваченого, глибину душевних страждань потерпілого, а також враховуючи вимоги розумності і справедливості, суд вважає необхідним позов потерпілого і в частині відшкодування моральної шкоди задовольнити повністю.
Речовий доказ дерев`яну ніжку від табурета знищити.
На підставі наведеного, керуючись ст.. 370, 371, 374 КПК України, суд
У Х В А Л И В :
ОСОБА_3 визнати винуватим у пред`явленому йому обвинуваченню за ч. 1 ст. 122 КК України і призначити покарання у вигляді обмеження волі на строк 1 (один) рік 6 міс..
Запобіжний захід не обирався. Заходи забезпечення кримінального провадження не застосовувались.
Цивільний позов потерпілої ОСОБА_5 задовольнити повністю.
Стягнути з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_5 у відшкодування матеріальної шкоди, заподіяної злочином, 2886 (дві тис. вісімсот вісімдесят шість) грн.. 95 коп., у відшкодування моральної шкоди 5000 (п`ять тис.) грн.., а усього 7886 (сім тис. вісімсот вісімдесят шість) грн.. 95 коп.,
Речовий доказ дерев`яну ніжку від табурета, яка знаходиться у камері схову Нікопольського міськрайонного суду знищити.
На вирок може бути подана апеляційна скарга до Апеляційного суду Дніпропетровської обл. протягом тридцяти днів з моменту його проголошення з подачею апеляції через Нікопольський міськрайонний суд.
Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.
Копію вироку вручити сторонам кримінального провадження.
Суддя ОСОБА_1