Справа № 1-166/11
В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

21 січня 2011 року м.Тячів

Тячівський районний суд Закарпатської області в складі головуючого Чопик В.В. при секретарі Олексій Я.В., з участю прокурора Тимків Ю.Б., розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Тячів справу про обвинувачення

ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, мешканця ІНФОРМАЦІЯ_2, українець, громадянин України, ІНФОРМАЦІЯ_3, не працюючого, не одружений,

за ст. 122 ч. 1 КК України.

В С Т А Н О В И В:

Підсудній ОСОБА_1 27.09.2010 року близько 19-ї години в смт. Буштино, по вулиці Залізнична у будинку № 2 та на його подвірї, перебуваючи в стані алкогольного спяніння, під час сварки, на ґрунті ревнощів, що переросло в раптово виниклі неприязні відносини, умисно, наніс ОСОБА_2 удар рукою в область голови, після чого продовжуючи свої дії, штовхнув ОСОБА_2, внаслідок чого останній не втримавшись на ногах впав на землю, і продовжуючи свої дії та користуючись тим, що ОСОБА_2 не в змозі чинити опір, ще декілька разів наніс удари ногами по різним частинам тіла ОСОБА_2, в результаті чого спричинив потерпілому ОСОБА_2Ю, тілесні ушкодження, які відносяться до групи тілесних ушкоджень середнього ступеню тяжкості.

В судовому засіданні підсудній ОСОБА_1 вину свою визнав частково та пояснив, що 27 вересня 2010 року він повертався з бару в якому був також потерпілий. Йдучи додому він запропонував потерпілому зайти до нього додому. Потерпілий перед тим, як іти до нього додому запропонував йому купити горілку. Придбавши горілку вони разом із потерпілим пішли до нього додому. Вдома він, його співмешканка та потерпілий розпивали горілку. В цей час він вийшов на двір, щоб принести дров до хати. І коли зайшов до хати, то побачив, що ОСОБА_2 пристає до його жінки ОСОБА_3 Це також підтвердила його співмешканка і попросила прогнати ОСОБА_2. Тоді він рукою наніс один удар в обличчя ОСОБА_2, а потім схопив його руками за верхній одяг і виштовхнув на вулицю, в результаті чого потерпілий упав на землю. На вулиці він знову схопив потерпілого руками за верхній одяг і штовхнув його, в результаті чого ОСОБА_2 при падінні вдарився головою в забетоновану під огорожу залізну трубу. Потім потерпілий піднявся і втік. На вулиці він не наносив йому удари ні руками, ні ногами. Просить суд суворо його не карати.

Потерпілий ОСОБА_2 в судовому засіданні пояснив, що 27.09.2010 року близько 20-ї години, він знаходився в смт. Буштино по вул. Залізнична, 2, тобто дворогосподарстві знайомого, ОСОБА_1 В будинку крім нього та ОСОБА_1 знаходилась дружина останнього, яка разом з ними вживала спиртні напої. ОСОБА_1 вийшов на подвіря за дровами, а він залишився в будинку з ОСОБА_3 на одинці. Коли повернувся з двору ОСОБА_1, то ОСОБА_3 сказала підсудному, що він чіплявся до неї і намагався зняти одяг, однак це було не правда так-як він не чіплявся до неї. ОСОБА_1 знаходячись в стані алкогольного спяніння, відразу ж наніс йому удар кулаком в область обличчя. Тоді він вирвався від підсудного і вибіг на подвіря, де ОСОБА_1 наздогнав його, повалив на землю і наніс декілька ударів по різним частинам тіла. Удари наносив ногами і коли наніс удар по лівій руці у районі кістки він відчув різку біль і побачивши це ОСОБА_1 перестав бити його. Тоді він втік від нього і більше в дворогосподарство ОСОБА_1 не зявлявся. До підсудного не має претензій ні морального, ні матеріального характеру та просить суд не обирати йому міру покарання повязану з позбавленням волі.

Свідок ОСОБА_3 в судовому засідання пояснила, що 27.09.2010 року близько 20 год. до них додому на запрошення її співмешканця прийшов ОСОБА_2 В будинку ОСОБА_2 та її співмешканець розпивали спиртні напої і коли ОСОБА_1 вийшов на вулицю потерпілий почав приставати до неї, а саме намагався зняти з неї штани. Коли повернувся її чоловік, вона нічого йому не розповіла і лише коли в другий раз він вийшов з будинку і ОСОБА_2 знову почав до неї приставати, вона йому все розповіла. Тоді ОСОБА_1 схопив його за верхній одяг і виштовхнув на вулицю, в результаті чого потерпілий впав на землю. Потім ОСОБА_2 знову намагався зайти в будинок, однак ОСОБА_1 його виштовхував. ОСОБА_1 ні разу не наносив ударів ОСОБА_2 ні руками, ні ногами, ні в будинку, ні на вулиці. Він його лише штовхав і коли ОСОБА_2 падав міг отримати тілесні пошкодження.

Протоколом огляду місця події стверджується місце вчинення злочину, а.с. 4-5.

Висновком експерта № 792 від 07.10.2010 року стверджено, що у ОСОБА_2 мають місце тілесні ушкодження у вигляді уламкового перелому проксимального мета епіфізу 5-ї пясної кістки зі зміщенням, струсу головного мозку та множинних саден обличчя. Вказані вище тілесні ушкодження могли виникнути від дії тупих твердих предметів, якими могла бути рука, стиснута в кулак та взута нога. Строку події 27.09.2010 року дані тілесні ушкодження відповідають. Уламковий перелом проксимального мета епіфізу 5-ї пясної кістки зі зміщенням згідно Наказу № 6 п. 2.2.2. МОЗ України від 17.01.1995 р. відноситься до тілесних ушкоджень середнього ступеню тяжкості, так-як подібного характеру тілесні ушкодження викликають розлад здоровя більше 21 дня. а.с. 56-57.

Суд не бере до уваги покази світка ОСОБА_3, оскільки вона є співмешканка підсудного.

Заперечення підсудного не узгоджується з іншими дослідженими судом доказами, які узгоджуються між собою, а тому суд дії підсудного кваліфікує за ч. 1 ст. 122 КК України: умисне середньої тяжкості тілесне ушкодження, тобто яке не є небезпечним для життя і не потягло за собою наслідків, передбачених у ст. 121 КК України, але таке, що спричинило тривалий розлад здоровя.

При обранні міри покарання підсудному, судом враховується те, що він вчинив злочин середньої тяжкості, обставини справи, особа підсудного, який до кримінальної відповідальності притягується не вперше, характеризується позитивно.

Обставини, які помякшують покарання підсудного: часткове визнання вини, активне сприяння розкриттю злочину.

Обставини, які обтяжують покарання підсудного: вчинення злочину в стані алкогольного спяніння.

Враховуючи тяжкість вчиненого злочину підсудним, обставини справи, його особу та думку потерпілого, який просить підсудному не обирати міру покарання повязану з позбавленням волі, суд вважає, що його виправлення можливе без відбуття покарання, а тому його слід звільнити від його відбуття з випробуванням.

Керуючись ст.ст.321, 323, 324, 332-335 КПК України, суд

П Р И С У Д И В:

Підсудного ОСОБА_1 визнати винним у вчинені злочину, передбаченого ч. 1 ст.122 КК України.

Призначити підсудному ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 122 КК України 2 роки позбавлення волі.

На підставі ст. 75 КК України підсудного ОСОБА_1 звільнити від призначеного покарання, якщо він протягом одного року не вчинить нового злочину.

На підставі ст. 76 КК України зобов»язати ОСОБА_1 не виїжджати за межі України на постійне місце проживання без дозволу органу кримінально-виконавчої інспекції.

Міру запобіжного заходу щодо ОСОБА_1 до набрання вироку законної сили, залишити попередню - підписку про невиїзд.

Вирок може бути оскаржено до апеляційного суду Закарпатської області протягом 15 діб.

Суддя: В.В. Чопик