Апеляційний суд міста Києва

У Х В А Л А
про відмову у відкритті апеляційного провадження

28 грудня 2015 року м. Київ

Суддя судової палати з розгляду кримінальних справ Апеляційного суду міста Києва ОСОБА_1 , вирішуючи питання про відкриття апеляційного провадження за апеляційною скаргою обвинуваченого ОСОБА_2 на вирок Соломянського районного суду м. Києва від 19 листопада 2015 року,

в с т а н о в и в:

Зазначеним вироком Солом`янський районний суд м. Києва визнав ОСОБА_2 винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 15, ч. 2 ст. 185 КК України та засудив його до покарання у виді позбавлення волі строком на 1 (один) рік і 6 (шість) місяців.
Цим же вироком суд обрав ОСОБА_2 запобіжний захід у виді тримання під вартою та визначив останньому строк відбування покарання з 19 листопада 2015 року.
Не погоджуючись із зазначеним судовим рішенням обвинувачений ОСОБА_2 подав апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на те, що суд першої інстанції при ухваленні вироку, з невідомих йому причин, не врахував час його перебування під вартою в умовах СІЗО, просить зарахувати йому цей строк та обчислювати початок відбування покарання з 30 жовтня 2015 року.
Вивчивши апеляційну скаргу обвинуваченого ОСОБА_2 вважаю, що у відкритті провадження за вказаною апеляційною скаргою слід відмовити, виходячи з наступного.

Як вбачається з матеріалів кримінального провадження № 0009769, суд першої інстанції розглядав їх у відповідності до положень, передбачених ч. 3 ст. 349 КПК України, тобто без дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються, обмежившись допитом лише обвинуваченого.
При цьому обвинуваченому ОСОБА_2 були роз`яснені правові наслідки такого розгляду, а саме те, що в такому випадку він, так само як і інші учасники судового провадження, буде позбавлений права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку.
Незважаючи на наведені вимоги закону, обвинувачений ОСОБА_2 подав апеляційну скаргу, в якій не оспорює не тільки фактичні обставини кримінального правопорушення та свою вину в його вчиненні, а й призначене йому покарання.
Що ж стосується питання початку строку відбування покарання, то вирок суду в цій частині не може бути предметом оскарження в апеляційному порядку, оскільки фактично обвинувачений оскаржує вирок в частині та з підстав, які не передбачені законом.
У відповідності до ч. 4 ст. 399 КПК України, суддя-доповідач відмовляє у відкритті провадження лише, якщо апеляційна скарга подана на судове рішення, яке не підлягає оскарженню в апеляційному порядку, або судове рішення оскаржене виключно з підстав, з яких воно не може бути оскарженим згідно з положеннями ст. 394 цього Кодексу.

За таких обставин, з огляду на вимоги вказаної вище статті, у відкритті провадження за апеляційною скаргоюобвинуваченого ОСОБА_2 необхідно відмовити, оскільки останній подав апеляційну скаргу на вирок в частині, яка не підлягає оскарженню.

Більш того, питання про залік досудового тримання під вартою в строк відбування покарання, може бути вирішено судом, який ухвалив вирок, за клопотанням засудженого або його захисника, в порядку, передбаченому ст.ст. 537, 539 КПК України, а не оскарження вироку в апеляційному порядку.

На підставі викладеного, керуючись ч. 3 ст. 392 та ч. 4 ст. 399 КПК України,

у х в а л и в :

Відмовити у відкритті провадження за апеляційною скаргою обвинуваченого ОСОБА_2 на вирок Солом`янського районного суду м. Києва від 19 листопада 2015 року щодо нього.
Копію ухвали про відмову у відкритті провадження надіслати особі, яка подала апеляційну скаргу, разом з апеляційною скаргою.
Ухвала може бути оскаржена в касаційному порядку до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом трьох місяців з дня отримання її копії.

Суддя Апеляційного суду м. Києва
ОСОБА_1

Справа № 11-кп/796/2291/2015

Категорія: ч. 2 ст. 15, ч. 2 ст. 185 КК України

Головуючий у суді 1-ї інстанції суддя ОСОБА_3

Доповідач - суддя ОСОБА_1