У Х В А Л А
Іменем України
Справа № 149/3288/15-к

Провадження №1-кп/149/235/15

07.12.2015 року м. Хмільник

Хмільницький міськрайонний суд Вінницької області
в складі: головуючого судді ОСОБА_1
за участі секретаря ОСОБА_2
сторін кримінального провадження:
прокурора ОСОБА_3
потерпілої ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , представник на підставі ордера
захисника ОСОБА_6
обвинуваченого - ОСОБА_7
розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Хмільник матеріали кримінального провадження №0000610 від 15.09.2015 року по обвинуваченню
ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який народився в с. Лящівка, Чорнобаївського району, Черкаської області, українця, громадянина України, освіта повна середня, одруженого, на утриманні дитина 2003 р.н., працює водієм ПП « ОСОБА_8 », проживає по АДРЕСА_1 , не судимого
у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України, -
ВСТАНОВИВ:
У провадженні Хмільницького міськрайонного суду Вінницької області знаходиться дане кримінальне провадження.
В судовому засіданні захисник заявив клопотання про закриття провадження у справі, відповідно до ст. 47 КК України з передачею обвинуваченого ОСОБА_7 на поруки трудового колективу. Також надав письмове клопотання директора ФОП « ОСОБА_9 » від 02.12.2015 року, виписку з Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб підприємців про реєстрацію ФОП ОСОБА_8 , протокол зборів працівників ФОП « ОСОБА_9 » від 02.12.2015 року та трудовий договір укладений з ОСОБА_7 .
Обвинувачений ОСОБА_7 в судовому засіданні підтримав клопотання свого захисника та просив закрити провадження у справі, проти чого він не заперечує.
Потерпіла ОСОБА_4 та її представник ОСОБА_5 в судовому засіданні не заперечували проти закриття провадження у справі та передачі обвинуваченого ОСОБА_7 на поруки.
Прокурор в судовому засіданні у вирішенні даного клопотання поклався на розсуд суду.
Суд, вислухавши думку сторін кримінального провадження, допитавши обвинуваченого, потерпілу, перевіривши матеріали справи дійшов висновку, що клопотання підлягає задоволенню, враховуючи наступне.
Як встановлено з обвинувального акту, 15.09.2015 року близько 05 год. 00 хв., ОСОБА_7 , керуючи автомобілем DAF XF 105.460, д.н.з. НОМЕР_1 , рухаючись на перехресті автодороги «Бердичів-Хмільник, Літин-Любар» сполучення «Літин-Любар» в напрямку м. Любар, в порушення вимог п.п. 16.12, 16.14 Правил дорожнього руху України, відповідно до висновку експерта № 589а від 06.11.2015 року не надав переваги в русі автомобілю марки ВАЗ 111830-110-21, д.н.з. НОМЕР_2 , під керуванням ОСОБА_10 , який рухався сполученням «Бердичів - Хмільник» в напрямку м. Хмільник та допустив зіткнення транспортних засобів, в результаті чого пасажир автомобіля ВАЗ 111830-110-21, д.н.з. НОМЕР_2 ОСОБА_4 отримала тілесні ушкодження у вигляді перелому 3-7 ребер зліва, вивиху колінного суглоба, які відповідно до висновку експерта № 182 від 29.10.2015 року відносяться до тілесних ушкоджень середньої тяжкості, як такі, що спричинили тривалий розлад здоров`я. Також у ОСОБА_4 були виявлені тілесні ушкодження у вигляді струсу головного мозку, рани в проекції правої брови, саден на обличчі справа, які відносяться до легких тілесних ушкоджень, що спричинили короткочасний розлад здоров`я.
Враховуючи думку сторін кримінального провадження, які не заперечували проти обсягу та порядку дослідження доказів відповідно до ч. 3 ст. 349 КПК України та просили застосувати вказану норму, суд визнав за недоцільне дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються, при цьому судом з`ясовано, що сторони провадження правильно розуміють зміст цих обставин, обвинувачений вину свою в скоєні злочину визнає повністю, сумнівів у добровільності та істинності його позиції, позиції потерпілої у суду немає, сторонам роз`яснено, що вони будуть позбавлені можливості оспорювати ці фактичні обставини справи в апеляційному порядку, тому суд обмежився допитом обвинуваченого, потерпілої та дослідженням характеризуючих матеріалів щодо особи обвинуваченого та висновками експертиз.

Так, допитаний у судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_7 вину у вчиненні кримінального правопорушення визнав повністю, щиро розкаявся та пояснив. 15.09.2015 року близько 5 год. 00 хв. він за кермом автомобіля DAF XF 105.460, д.н.з. НОМЕР_1 , з увімкненим світлом фар, рухався на перехресті автодороги «Бердичів-Хмільник, Літин-Любар» в напрямку з м. Літин до м. Любар. На перехресті поблизу м. Хмільник він рухаючись по головній дорозі та маючи намір виїхати на другорядну дорогу, не надав перевагу в русі автомобілю ВАЗ, який рухався з увімкненим світлом фар праворуч з м. Бердичів в напрямку м. Хмільник. Внаслідок цього сталось зіткнення, автомобілі зазнали механічних пошкоджень. Він викликав швидку медичну допомогу та допомагав особам, які їхали в автомобілі ВАЗ. Зазначив, що швидкість його автомобіля складала близько 70 км/г. Про вчинене шкодує, має намір відшкодувати шкоду потерпілій. Автомобіль застрахований.
Потерпіла ОСОБА_4 в судовому засіданні надала наступні показання. 15.09.2015 року вона як пасажир автомобіля ВАЗ їхала з чоловіком та донькою з м. Бердичів в напрямку м. Хмільник. Чоловік був за кермом. На перехресті поблизу м. Хмільник побачили автомобіль DAF, який рухався з увімкненим світлом фар та який не надав їм перевагу в русі. Відбулось зіткнення, в результаті чого вона отримала тілесні ушкодження у вигляді перелому ребер, струсу головного мозку, вивиху колінного суглоба, рани на правій брові, саден на обличчі. Обвинуваченого пробачила, просить його суворо не карати. З місця аварії її одразу забрали в лікарню. Спілкувалась з обвинуваченим після події і має з ним домовленість про відшкодування шкоди. Вказала що на даний час претензії матеріального чи морального характеру відсутні.
Окрім показань обвинуваченого та потерпілої, вина ОСОБА_7 доводиться і іншими доказами, зокрема: висновком судової авто-технічної експертизи № 589а від 06.11.2015 року, відповідно до якого в даній дорожній обстановці дії водія автомобіля DAF XF 105.460, д.н.з. НОМЕР_1 ОСОБА_7 з технічної точки зору регламентувались вимогами п.п. 16.12, 16.14 Правил дорожнього руху, відповідно до яких на перехресті рівнозначних доріг водій нерейкового транспортного засобу зобов`язаний дати дорогу транспортним засобам, що наближаються праворуч. Якщо головна дорога на перехресті змінює напрямок, водії транспортних засобів, які рухаються по ній, повинні керуватися між собою правилами проїзду перехресть рівнозначних доріг. Цим правилом повинні керуватися між собою і водії, які рухаються по другорядних дорогах. В даній дорожній обстановці дії водія автомобіля ВАЗ-111830-110-21 д.н.з. НОМЕР_2 ОСОБА_11 з технічної точки зору регламентувались вимогами п. 12.3 Правил дорожнього руху; висновком судово-медичної експертизи № 182 від 29.10.2015 року відповідно до якого ОСОБА_4 отримала тілесні ушкодження у вигляді перелому 3-7 ребер зліва, вивиху колінного суглоба, які відносяться до тілесних ушкоджень середньої тяжкості, як такі, що спричинили тривалий розлад здоров`я. Також у ОСОБА_4 були виявлені тілесні ушкодження у вигляді струсу головного мозку, рани в проекції правої брови, саден на обличчі справа, які відносяться до легких тілесних ушкоджень, що спричинили короткочасний розлад здоров`я.
Дії ОСОБА_7 кваліфіковано вірно за ч.1 ст. 286 КК України, тобто порушення правил безпеки дорожнього руху, яке спричинило потерпілому середньої тяжкості тілесне ушкодження.
Відповідно до клопотання колективу ФОП « ОСОБА_9 » про звільнення ОСОБА_7 від кримінальної відповідальності на підставі ст. 47 КК України та передачу його на поруки трудовому колективу ФОП « ОСОБА_9 », колектив мотивував тим, що ОСОБА_7 скоїв злочин, передбачений ч.1 ст. 286 КК України, який є злочином невеликої тяжкості, щиро покаявся, було одноголосно прийнято рішення клопотати перед судом про взяття обвинуваченого ОСОБА_7 на поруки колективом ФОП « ОСОБА_12 ».
Крім того, у судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_7 повністю визнав вину у вчиненні кримінального правопорушення, щиро покаявся, а захисник заявив клопотання про звільнення обвинуваченого від кримінальної відповідальності та вирішення питання щодо передачі його на поруки трудовому колективу ФОП « ОСОБА_9 », а кримінальне провадження закрити, проти чого обвинувачений не заперечував.
Потерпіла ОСОБА_4 та її представник ОСОБА_5 не заперечували проти задоволення клопотання, прокурор поклався на розсуд суду.
При вирішенні даного клопотання суд керувався наступним.
Відповідно до ст. 47 КК України особу, яка вперше вчинила злочин невеликої або середньої тяжкості та щиро покаялася, може бути звільнено від кримінальної відповідальності з передачею її на поруки колективу підприємства, установи чи організації за їхнім клопотанням за умови, що вона протягом року з дня передачі її на поруки виправдає довіру колективу, не ухилятиметься від заходів виховного характеру та не порушуватиме громадського порядку.
Судом встановлено, що обвинувачений ОСОБА_7 на момент розгляду провадження працює водієм ФОП « ОСОБА_12 » та суду надано клопотання зазначеного трудового колективу про передачу обвинуваченого на поруки.
Суд враховує, що ОСОБА_7 надає свою згоду на звільнення його від кримінальної відповідальності, про наслідки йому зрозуміло.
Враховуючи викладене, а також те що ОСОБА_7 вперше притягується до кримінальної відповідальності за вчинення злочину невеликої тяжкості, щиро покаявся, одружений, має на утриманні дитину 2003 р.н., працює водієм в ФОП « ОСОБА_9 », де позитивно характеризується та колектив якого за добросовісне ставлення до праці просить передати його на поруки, а обвинувачений бажає виправити свою поведінку, суд приходить до висновку, що обвинувачений ОСОБА_7 може бути звільнений від кримінальної відповідальності з передачею його на поруки трудовому колективу за умови, що він протягом року з дня передачі його на поруки виправдає довіру колективу, не ухилятиметься від заходів виховного характеру та не порушуватиме громадського порядку.
Згідно п. 1 ч. 2 ст. 284 КПК України кримінальне провадження закривається судом у зв`язку зі звільненням особи від кримінальної відповідальності.
За вказаних обставин, враховуючи думку учасників, суд вважає, що є всі підстави, передбачені ст. 47 КК України, для звільнення обвинуваченого від кримінальної відповідальності з передачею його на поруки трудовому колективу, роз`яснивши йому наслідки порушення умов передачі на поруки.
На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 284, 286, 288, 289, 350, 370, 371, 372, 395 КПК України, суд, -
УХВАЛИВ:
Клопотання задовольнити.
Звільнити обвинуваченого ОСОБА_7 від кримінальної відповідальності за ч. 1 ст. 286 КК України, у зв`язку з передачею його на поруки трудовому колективу ФОП « ОСОБА_9 »
Кримінальне провадження по обвинуваченню ОСОБА_7 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України, - закрити.
Повідомити трудовому колективу ФОП « ОСОБА_9 » про передачу їм ОСОБА_7 на поруки та направити копію ухвали.
Роз`яснити ОСОБА_7 , що у разі порушення ним умов передачі на поруки, відповідно до ч. 2 ст. 47 КК України він буде притягнутий до кримінальної відповідальності за вчинене кримінальне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 286 КК України.
Роз`яснити трудовому колективу ФОП « ОСОБА_9 », що якщо протягом року з дня передачі ОСОБА_7 на поруки колективу, він не виправдає довіру колективу, ухилятиметься від заходів виховного характеру та порушуватиме громадський порядок, загальні збори колективу можуть прийняти рішення про відмову від поручительства за взяту ними на поруки особу. Відповідне рішення направляється до суду, який прийняв рішення про звільнення особи від кримінальної відповідальності.
Ухвала суду може бути оскаржена до Апеляційного суду Вінницької області через Хмільницький міськрайонний суд Вінницької області протягом семи днів з дня її проголошення.
Ухвала суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги ухвала, якщо її не скасовано, набирає законної сили після прийняття рішення судом апеляційної інстанції.

Суддя ОСОБА_1