Справа № 487/2585/15-к
Провадження № 1-кп/487/309/15
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26.05.2015 року Заводський районний суд м. Миколаєва у складі: головуючого судді ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , обвинуваченого ОСОБА_4
ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця міста Миколаєва, росіянин, громадянина України, з середньою освітою, не працюючого, не одруженого, неповнолітніх дітей на утриманні не має, раніше судимого: 19.11.2003 року Заводським районним судом м. Миколаєва, за ч. 3 ст. 185 КК України до 3 років позбавлення волі, згідно ст. 75 КК України від покарання звільнений з іспитовим терміном 2 роки; 26.04.2004 року Центральним районним судом м. Миколаєва, за ч. 2 ст. 185 КК України до 3 років 6 місяців позбавлення волі, згідно ст. 71 КК України доєднати 2 роки до приговору від 19.11.2003; 20.05.2008 Центрально-міським районним судом м. Кривий ріг за ч. 2 ст. 185 КК України до 3 років позбавлення волі; 15.03.2012 Заводським районним судом м. Миколаєва за ч. 2 ст. 185 КК України до 6 місяців арешту, 07.11.2012 Центральним районним судом м. Миколаєва за ч. 2 ст. 185, ч. 4 ст. 70 КК України до 4 років позбавлення волі, 15.01.2013 Апеляційним судом м. Миколаєва вирок від 07.11.2012 змінений до 3 років 3 місяців позбавлення волі в іншому без змін; 26.09.2012 Заводським районним судом м. Миколаєва за ч. 2 ст. 185 КК України до 1 року позбавлення волі; 28.01.2013 Ленінським районним судом м. Миколаєва за ч. 2 ст. 185, ч. 4 ст. 70 КК України до 4 років позбавлення волі, звільнений 03.07.2014 року з ВК №93 згідно ст. 2 ЗУ «Про амністію»; 10.02.2015 Ленінським районним судом м. Миколаєва за ч. 3 ст. 15, ч. 2 ст. 185 КК України до 3 років позбавлення волі, згідно ч. 1 ст. 75 КК України від відбування покарання звільнений з іспитовим терміном 3 роки,проживаючого за адресою: АДРЕСА_1
в скоєні злочину передбаченого ч.2 ст. 186 КК України, -
ВСТАНОВИВ:
07.03.2015 року приблизно о 10 годині 50 хвилин, ОСОБА_4 , перебуваючи в магазині «Хамелеон» за адресою: м. Миколаїв, пр. Леніна 32, побачив одяг який знаходився у вищевказаному магазині, після чого в нього виник корисливий умисел, направлений на таємне викрадення чужого майна.
Знаходячись у вказаний час, у вказаному місці, реалізуючи свій злочинний намір, направлений на таємне викрадення чужого майна, ОСОБА_4 скориставшись тимчасовою відсутністю уваги з боку працівника магазину «Хамелеон», намагався викрасти майно, що належить ОСОБА_5 , а саме джинсові шорти жіночі вартістю 390 гривень.
Після чого ОСОБА_4 , утримуючи викрадене майно при собі, намагався зникнути з місця вчинення кримінального правопорушення, однак був помічений продавцем ОСОБА_6 котра почала кликати на допомогу та намагалася затримати ОСОБА_4 , останній розуміючи, що його дії стали явними для оточуючих, продовжив злочин та з метою уникнення кримінальної відповідальності відштовхнув ОСОБА_6 та з місця скоєння злочину зник.В подальшому розпорядившись викраденим майном на власний розсуд.
Доказами на підтвердження встановлених судом обставин є пояснення обвинуваченого ОСОБА_4 , надані ним в судовому засіданні, який свою провину в скоєні інкримінованого злочину визнав повністю та пояснив суду, що 07.03.2015 року приблизно о 10 годині 50 хвилин, він, перебуваючи в магазині «Хамелеон» побачив одяг який знаходився у вищевказаному магазині, після чого в нього виник корисливий умисел, направлений на таємне викрадення чужого майна.Після чого, він скориставшись тимчасовою відсутністю уваги з боку працівника магазину «Хамелеон», намагався викрасти майно, що належить ОСОБА_5 , а саме джинсові шорти жіночі вартістю 390 гривень.
Після чого, утримуючи викрадене майно при собі, намагався зникнути з місця вчинення кримінального правопорушення, однак був помічений продавцем ОСОБА_6 котра почала кликати на допомогу та намагалася затримати його, розуміючи, що його дії стали явними для оточуючих, він продовжив злочин та з метою уникнення кримінальної відповідальності відштовхнув ОСОБА_6 та з місця скоєння злочину зник.В подальшому розпорядився викраденим майном на власний розсуд.
Також доказами на підтвердження встановлених судом обставин є матеріали кримінального провадження.
В скоєнні злочину ОСОБА_4 щиро покаявся.
Призначаючи покарання обвинуваченому ОСОБА_4 суд враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, який віднесено законом до категорії тяжких злочинів, також суд бере до уваги що ОСОБА_4 маючи не зняту і не погашену у встановлений законом строк, судимість по ч. 3 ст. 15, ч.2 ст. 185 КК України, на шлях виправлення не став та повторно скоїв кримінальне правопорушення.
Обставинами що пом`якшують покарання судом визнається щире каяття.
Обставин, що обтяжує покарання судом не встановлено.
При обранні виду та міри покарання ОСОБА_4 , суд також враховує данні про особу обвинуваченого, який за місцем проживання характеризується посередньо, на обліку МОПЛ №1 не перебуває, на обліку МОНД перебуває на обліку з 2000 року з діагнозом: "Синдром залежності від опіатів".
Відповідно до вимог ст. 65 КК України, виходячи з загальних засад призначення покарання, з урахуванням ступені тяжкості вчинених ОСОБА_4 злочинів, конкретних обставин його вчинення, наслідків вчиненого, даних про його особу, який неодноразово судимий, вчинив злочини в період відбуття покарання, суд вважає необхідним і достатнім для виправлення та попередження нових злочинів ОСОБА_4 призначити покарання у вигляді позбавлення волі, з застосуванням правил ст. 70 ч.4 КК України за сукупністю злочинів за даним вироком та злочинів за скоєння яких ОСОБА_4 визнано винним за вироком Заводського районного суду м. Миколаєва від 06.04.2015 року за ч. 2 ст. 185 КК України, шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим. Приймаючи до уваги, що ОСОБА_4 засуджений за вироком Ленінського районного суду м. Миколаєва від 10.02.2015 року за ч. 3 ст. 15, ч.2 ст. 185 КК України до 3-х років позбавлення волі, від відбування покарання звільнений з іспитовим терміном 3 роки, слід застосувати також правила ст. 71 КК України, шляхом часткового приєднання невідбутої частини покарання за попереднім вироком.
Враховуючи те, що ОСОБА_4 призначене покарання у вигляді позбавлення волі та з метою подальшого виконання вироку суду, слід застосувати у відношенні до ОСОБА_4 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, до набрання вироком законної сили.
Таким чином, суд вважає, що виправлення ОСОБА_4 можливо виключно за умови ізоляції його від суспільства.
Керуючись ст. ст. 369-374 КПК України, суд
ЗАСУДИВ:
ОСОБА_4 визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 186 КК України і призначити йому покарання у вигляді 4 років позбавлення волі.
На підставі ст. 70 ч.4 КК України за сукупністю злочинів за даним вироком та злочинів за скоєння яких ОСОБА_4 визнано винним за вироком Заводського районного суду м. Миколаєва від 06.04.2015 року за ч. 2 ст. 185 КК України, та призначено покарання у вигляді 3 місяців арешту, шляхом поглинання менш суворого покарання більш суворим та з урахуванням ст. 72 ч.1 п.2 КК України, остаточно призначити до відбуття ОСОБА_4 - 4 роки 1 місяць позбавлення волі
На підставі вимог ст. 71 КК України за сукупністю вироків, шляхом часткового приєднання невідбутого покарання за вироком Ленінського районного суду м. Миколаєва від 10.02.2015 року за ч.3 ст. 15, ч.2 ст. 185 у вигляді 3 років позбавлення волі, згідно ч.1 ст. 75 КК України від відбування покарання звільнений з іспитовим терміном 3 роки та остаточно призначити ОСОБА_4 покарання у виді 4 років 1 місяця позбавлення волі.
Строк відбуття покарання ОСОБА_4 рахувати з дня його затримання 10.03.2015 року.
Запобіжний захід засудженому ОСОБА_4 до набрання вироком законної сили, залишити без змін тримання під вартою.
Вирок може бути оскаржений до апеляційного суду Миколаївської області через Заводський районний суд м. Миколаєва протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Головуючий суддя: ОСОБА_1