Справа № 1-209/11
Вирок

Іменем України

01 вересня 2011 року Комсомольський міський суд

Полтавської області

в складі головуючого судді Окунь Т.В

при секретарі Гончар С.Т.

з участю прокурора Рябиха С.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Комсомольську кримінальну справу за обвинуваченням ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженки ІНФОРМАЦІЯ_2, Мордовія, росіянки, громадянки України, ІНФОРМАЦІЯ_3, одруженої, не працюючої, раніше не судимої, проживаючої за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_4,

за ч. 1 ст.203 КК України,

встановив:

ОСОБА_1 вчинила умисний злочин невеликої тяжкості у сфері господарської діяльності за таких обставин:

В порушення вимог ст. 2 Закону України Про державне регулювання виробництва та обігу спирту етилового, конячного і плодового, алкогольних та тютюнових виробів» не маючи спеціального дозволу (ліцензії), ОСОБА_1, маючи умисел на здійснення незаконної діяльності, починаючи з червня 2010 року до 16 лютого 2011 року включно, систематично, за місцем свого проживання в квартирі АДРЕСА_1, шляхом відокремлення перегонкою самогонної закваски, з використанням самогонного апарату, виготовляла водно-спиртову суміш самогон, який систематично реалізовувала громадянам за гроші з метою отримання прибутку.

16 лютого 2011 року під час проведення огляду житла підсудної працівниками міліції було виявлено та вилучено 2,855 л. самогону, 21 л. браги, самогонний апарат, 2 пачки дріжджів загальною вагою 2 кг. та гроші, здобуті злочинним шляхом в сумі 39 грн. 75 коп.

Підсудна ОСОБА_1 свою вину визнала повністю, і підтвердила суду, що за обставин, зазначених в мотивувальній частині вироку, протягом певного часу за місцем свого проживання виготовляла самогон з метою його продажу та подальшого збагачення.

Обгрунтовуючи висновки про доведеність вини підсудної в скоєнні інкримінованого злочину, суд, застосовуючи положення ч. 3 ст. 299 КПК України, приймає до уваги, що фактичні обставини справи ніким з учасників процесу не оспорюються.

Отже, умисні дії ОСОБА_1, які виразились в зайнятті забороненим видом господарської діяльності, щодо якої є спеціальна заборона, органами досудового слідства вірно кваліфіковані за ч. 1 ст. 203 КК України.

Виходячи з загальних засад призначення покарання, визначених ст. 65 КК України, суд враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винної та обставини, що впливають на призначення покарання.

Суд приймає до уваги, що скоєний ОСОБА_1 злочин є злочином невеликої тяжкості, і в якості обставини, що пом`якшує покарання, враховує визнання підсудною своєї вини та щире каяття в скоєному.

За висновком ЛКК ОСОБА_1 практично здорова, працездатна /фізична праця показана з обмеженням/, примусового лікування від наркоманії та алкоголізму не потребує. За місцем проживання характеризується позитивно. Не працює, перебуває на утриманні повнолітніх дітей.

Вирішуючи питання щодо виду покарання, суд, з врахуванням принципу індивідуалізації покарання, ступеню тяжкості скоєного, даних про особу винної, яка вперше притягається до кримінальної відповідальності та щиро кається в скоєному, вважає можливим її виправлення шляхом накладення на неї грошового стягнення в межах, передбачених санкцією ч.1 ст.203 КК України.

Приймаючи до уваги, що додаткове покарання у вигляді позбавлення права обіймати певні посади або займатися певною діяльністю за санкцією ст..203 КК України є обовязковим, і застосовується лише до тих осіб, які обіймали посади чи займалися діяльністю, з якими було повязано вчинення злочину, суд, керуючись розясненнями, що містяться в п.17 Постанови ПВСУП «Про практику призначення судами кримінального покарання» та приймаючи до уваги, що виготовленням самогону ні фізичні, ні юридичні особи взагалі не вправі займатися, не призначає ОСОБА_1 додатковий вид покарання, передбачений санкцією ст..203 КК України.

Питання про речові докази вирішене судом відповідно до вимог ст. 81 КПК України. Судові витрати по справі покладені судом на підсудну згідно із ст..93 КПК України.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 323, 324 КПК України, суд,

з а с у д и в:

ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 203 КК України до покарання у вигляді штрафу в розмірі 850 грн.

Запобіжний захід засудженій до набрання вироком чинності залишити попередній підписку про невиїзд з постійного місця проживання.

Речові докази по справі (а.с. 168,169) знищити, гроші, здобуті злочинним шляхом в сумі 39 грн.75 коп. (а.с. 170, 171) конфіскувати на користь держави.

На користь НДЕКЦ стягнути з ОСОБА_1 судові витрати, повязані з проведенням хімічних експертиз по справі в сумі 1350 грн.72 коп.

На вирок суду протягом 15 діб з моменту його проголошення може бути подана апеляція до апеляційного суду Полтавської області.

Суддя підпис ОСОБА_2

Згідно з оригіналом:

Суддя Т.В.Окунь