Справа № 359/2847/15-к
Провадження № 1КП/359/196/2015
У Х В А Л А
21 вересня 2015 року Бориспільський міськрайонний суд Київської області у складі:

головуючого ОСОБА_1 ,

за участю прокурора ОСОБА_2 ,

за участю потерпілої ОСОБА_3 ,

за участю обвинуваченого ОСОБА_4 ,

за участю захисника ОСОБА_5 ,

при секретарі судового засідання ОСОБА_6

розглянувши у відкритому судовому засіданні питання щодо можливості зміни запобіжного заходу у справі за обвинуваченням ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 121 КК України,-

в с т а н о в и в:
В провадженні Бориспільського міськрайонного суду Київської області перебуває вказане кримінальне провадження на стадії судового розгляду.

Обвинуваченим через канцелярію суду 15.09.2015 р. було повторно подано три клопотання про зміну запобіжного заходу з тримання під вартою на будь-який інший більш м`який запобіжний захід.

Відповідно до ч. 2 ст. 331 КПК України вирішення питання судом щодо запобіжного заходу відбувається в порядку, передбаченому главою 18 КПК України.

Відповідно до ст. 201 КПК України обвинувачений, до якого застосовано запобіжний захід, його захисник, має право подати до місцевого суду, в межах територіальної юрисдикції якого здійснюється досудове та судове розслідування, клопотання про зміну запобіжного заходу.
Згідно з ч. 4 ст. 201 КПК України, суд зобов`язаний розглянути клопотання обвинуваченого протягом трьох днів з дня його одержання згідно з правилами передбаченими для розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу.
Дане клопотання отримано судом від канцелярії суду, лише 21.09.2015 р. в зв`язку з тим, що суддя перебував на запланованому навчанні у Національній школі суддів України протягом двох тижнів.

Обвинувачений ОСОБА_4 не заперечує щодо об`єднання трьох клопотань про зміну запобіжного заходу в одне, так як вони пов`язані між собою та зводяться до однієї вимоги про зміну запобіжного заходу.

Також, посилається на те, що його не явка в судове засідання 11.06.2015 р. не є підставою для обрання йому запобіжного заходу у виді тримання під вартою, так як він не отримав почту своєчасно. На наступне судове засідання він з`явився вчасно, що свідчить про не бажання переховуватись від судового слідства, крім того жодних правопорушень під час перебування на волі не скоював.

Також зазначив, що не офіційно періодично працював вантажником, має цивільну дружину. На підтвердження даних факті жодних документів не надав.

Захисник ОСОБА_7 не заперечувала проти об`єднання клопотань, доводи клопотання підтримала, вважала за можливе застосувати більш м`який запобіжний захід у виді домашнього арешту.

Потерпіла ОСОБА_3 , не заперечувала проти об`єднання клопотань, разом з цим, заперечує проти зміни ОСОБА_4 запобіжного заходу на більш м`який. Наголошує на тому, що ОСОБА_4 є дуже агресивною людиною, зловживає алкогольними напоями, після вживання яких перестає контролювати свою поведінку, до неї особисто 05.02.2015 р. застосовував грубу силу, (вдарив ногою у живіт), прийшовши за місцем її проживання, яке знаходиться за адресою : АДРЕСА_1 . крім того погрожував їй.

Прокурор вважає, що відсутні підстави для зміни запобіжного заходу у виді тримання під вартою на більш м`який, як домашній арешт. Вважає домашній арешт не припустимим, а також звертає увагу, що ОСОБА_8 обвинувачується у скоєнні тяжкого кримінального правопорушення, та під тяжкістю покарання яке загрожує обвинуваченому, він буде переховуватись від судового слідства , та у такий спосіб перешкоджатиме розгляду кримінального провадження.

Просить суд залишити запобіжний захід у виді тримання під вартою враховуючи наявність обґрунтованої підозри у вчиненні обвинуваченим кримінального правопорушення, а також наявність ризиків передбачені п. п. 1, 3, 5, ч.1 ст. 177 КПК України, які не зникли і дають достатні підстави вважати, що обвинувачений може здійснити дії передбачені ч.1 ст.177 КПК України. Також може впливати на свідків та потерпілу ,які ще не допитувались.

Суд заслухавши думку всіх учасників кримінального провадження, приходить до наступних висновків.

Прокурором під час судового провадження 24.06.2015 р. було подано мотивоване клопотання про обрання обвинуваченому запобіжного заходу у виді тримання під вартою.

Відповідно до ч.1 ст.184 КПК України , клопотання прокурора про застосування запобіжного заходу подається до місцевого суду, в межах територіальної юрисдикції якого здійснюється досудове розслідування.

Згідно ч.1 ст. 186 КПК України, клопотання про застосування або зміну запобіжного заходу розглядається слідчим суддею, судом невідкладно.

Ризики на які посилався прокурор при обранні запобіжного заходу в прядку ст..177 , 178 КПК були мотивовані і обґрунтовані. Тому,суд 24.06.2015 р. постановив ухвалу про обрання запобіжного заходу саме у виді тримання під вартою.

Відповідно до ч.1 ст. 183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжим заходом, який застосовується виключно у разі , якщо прокурор довиде , що жоден з більш мяких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбачених ст. 177 цього Кодексу.

Пунктом 4 ч. 2 ст.183 КПК України встановлено, що запобіжний захід у вигляді тримання під варою не може бути застосований окрім як: до раніше не судимої особи , яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачене покарання у виді позбавлення волі на строк понад п`ять років.

Так, ОСОБА_4 є раніше не судимий, та обвинувачуються у вчиненні тяжкого кримінального правопорушення, згідно ст. 12 КК України, за яке передбачено покарання у виді позбавлення волі строком до 10 років. Під тяжкістю покарання яке йому загрожує він може переховуватись від судового слідства. Також у суду є всі підстави вважати, що ОСОБА_4 може переховуватися від суду, оскільки офіційно ніде не працює та не має постійного джерела прибутку. Крім того, ОСОБА_4 може своїми діями незаконно впливати на потерпілу, яка є донькою померлої особи, та його рідною сестрою, та у такий спосіб перешкоджатиме розгляду кримінального провадження. Суд також враховує той факт, що судове слідство не розпочато та свідки та потерпіла не допитані.

Ці обставини в сукупності свідчать про наявність ризиків, що під впливом тяжкості покарань, які загрожують обвинуваченому, він може переховуватись від суду, впливати на свідків та потерпілу, чи може вчинити інше кримінальне правопорушення та у такий спосіб перешкоджатиме розгляду даного кримінального провадження. Тому, суд не виключає та враховує ризики передбачені п.1, п.3,п.5, ч.1 ст.177 КПК України.

Так, 11.06.2015 р. судом було враховано відсутність обвинуваченого в судовому засіданні саме в зв`язку з не отриманням судом зворотнього повідомлення на момент розгляду за закінченням терміну зберігання. (а.с.93, а.с. 99-102). Тому, суд відмовив прокурору у застосуванні приводу щодо обвинуваченого, та відклав судовий розгляд на 24.06.2015 р. (а.с.95).

Відповідно до ч.7 ст. 42 КПК України явка обвинуваченого в судове засідання є обов`язковою. Тому, посилання обвинуваченого у своєму клопотанні на наявність добровільної явки в судове засідання 24.06.2015р. та відсутність за цей період правопорушень, не є підставою для не обрання запобіжного заходу у виді тримання під вартою, в зв`язку з наявністю інших обґрунтованих ризиків передбачених ч.1 ст. 177 КПК України які не зменшились та продовжують існувати.

Окрім того, як вбачається з характеризуючих даних обвинуваченого, приєднаних прокурором, ОСОБА_4 за місцем проживання характеризується негативно, тимчасово не працює, розлучений, на утриманні неповнолітніх дітей та не працездатних осіб не має. Крім того неодноразово притягувався до адміністративної відповідальності за вчинення дрібного хуліганства та насильства в сімї.(а.с. 248 -249).

Як роз`яснив Вищий спеціалізований суд України з розгляду цивільних і кримінальних справ в п.17 листа №511-550/0/4-13 від 4 квітня 2013 року, розумність тримання під вартою не може оцінюватись абстрактно. Вона має оцінюватись в кожному окремому випадку залежно від особливостей конкретної справи та причин, про які йдеться у рішеннях національних судів. Тримання під вартою може бути виправдано тільки за наявності конкретного суспільного інтересу, який, незважаючи на презумпцію невинуватості, превалює над принципом поваги до свободи особистості (п.79 рішення ЄСПЛ у справі «Харченко проти України» від 10 лютого 2011 року).

Встановлено, що запобігання наведених вище ризиків становить суспільний інтерес, який полягає в забезпеченні правопорядку та відправлення кримінального судочинства. Цей інтерес має превалююче значення та виправдовує обрання обвинуваченого запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 331, 201, 177,183, 392 КПК України, суд, -

П О С Т А Н О В И В:
В задоволенні клопотання обвинуваченого - ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_1 про зміну міри запобіжного заходу з тримання під вартою на домашній арешт, чи будь-який інший альтернативний запобіжний захід - відмовити.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя Бориспільського
міськрайонного суду ОСОБА_1