Справа № 361/7356/15-к Головуючий у І інстанції ОСОБА_1
Провадження № 11-кп/780/90/16 Доповідач у 2 інстанції ОСОБА_2
Категорія 19 27.01.2016

УХВАЛА
Іменем України
27 січня 2016 року м. Київ.
Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Апеляційного суду Київської області в складі:

Головуючого-судді ОСОБА_2

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4

при секретарі судового засідання ОСОБА_5

з участю прокурора ОСОБА_6

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві кримінальне провадження за апеляційною скаргою заступника прокурора Київської області на вирок Броварського міськрайонного суду Київської області від 09 листопада 2015 року, яким

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродж. м. Києва, громадянина України, з середньою спеціальною освітою, одруженого, маючого на утриманні малолітню дитину, офіційно не працюючого ( перебуває на іспитовому терміні на посаді складальника металевих виробів ПП «Ембер»), мешканця АДРЕСА_1 , раніше засудженого: 19.06.2009 Дніпровським районним судом м. Києва за ч. 2 ст. 186 КК України - 4 роки позбавлення волі, звільненого від відбуття призначеного покарання 30.09.2011 на підставі Закону України «Про амністію» від 08.07.2011р.,

- засуджено ч. 2 ст. 15, ч. 2 ст. 186 КК України 5 років позбавлення волі.

На підставі ст. ст. 75, 76 КК України звільнено ОСОБА_7 від відбування призначеного покарання, встановивши іспитовий термін - 3 роки та покладено обов`язки: - не виїжджати за межі України на постійне місце проживання без дозволу кримінально-виконавчої інспекції; - повідомляти кримінально-виконавчу інспекцію про зміну місця проживання; - періодично з`являтися для реєстрації в кримінально-виконавчу інспекцію.
Вироком вирішено питання щодо речових доказів та цивільного позову.

Згідно вироку, 13 серпня 2015 року, близько 03-00 год., ОСОБА_7 , перебуваючи у приміщенні магазині «Тандем», що працює цілодобово та знаходиться по АДРЕСА_2 , де у нього виник умисел на відкрите заволодіння майном, що належить ОСОБА_8 . З цією метою, реалізуючи свій злочинний умисел, переслідуючи корисливий мотив, підійшов до ОСОБА_8 ззаду, і шляхом ривка зірвав правою рукою з шиї останньої ланцюжок золотий, 585 проби, вагою 8,98 г з золотим кулоном, вагою 1,46 г, ланцюжок золотий, вагою 5,66 г з золотим хрестиком, вагою 0,91 г, проте свій злочин не зміг довести до кінця, оскільки біля входу до магазину був затриманий охороною. В такий спосіб ОСОБА_7 намагався заподіяти потерпілій ОСОБА_8 майнової шкоди на загальну суму в 18540,09 грн.

В апеляційній скарзі заступник прокурора Київської області, не оспорюючи доведеність вини обвинуваченого та правильність кваліфікації його дій, просить вирок суду в частині призначеного покарання змінити та вважати ОСОБА_7 засудженим за ч.2 ст. 15 ч.2 ст. 186 КК України 3 роки позбавлення волі. На підставі ст. 75 КК України звільнити від відбування покарання з іспитовим строком 2 роки та покласти обов`язки, передбачені п. п. 2, 3, 4 ст. 76 КК України, в решті вирок суду залишити без змін, оскільки вважає, що в порушення ч.3 ст. 68 КК України, суд першої інстанції призначив ОСОБА_7 покарання 5 років позбавлення волі, що є більшим від двох третин максимального строку, передбаченого санкцією ч.2 ст. 186 КК України. В доповненнях до своєї апеляційної скарги прокурор просить вирок суду змінити та виключити із мотивувальної частини вироку обставину, що обтяжує покарання обвинуваченого вчинення злочину повторно, оскільки суд необґрунтовано, в порушення вимог ст. 67 ч. 4 КК України, визнав дану обставину, як таку, що обтяжує покарання. При цьому, дії ОСОБА_7 за ч.2 ст. 186 КК України, кваліфіковані як відкрите викрадення чужого майна, вчинене повторно.

Заслухавши доповідь судді, думку прокурора, який підтримав свою апеляційну скаргу, перевіривши матеріали кримінального провадження та обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів приходить до наступного висновку. Згідно ч.1 ст. 404 КПК України, суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.

Рішення суду про доведеність вини ОСОБА_7 , як замах на викрадення чужого майна, поєднане з насильством, яке не є небезпечним для життя та здоров`я потерпілого, відповідає фактичним обставинам справи й обґрунтовані наведеними у вироку доказами в їх сукупності, кваліфікація дій ОСОБА_7 за ч.2 ст. 15 - ч.2 ст. 186 КК України є вірною, що не оскаржується апелянтом.

Згідно із санкцією ч. 2 ст. 186 КК України, за вчинення вказаного злочину передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк від 4 до 6 років.

За вчинення замаху на злочин, у відповідності до ч. 3 ст. 68 КК України, строк або розмір покарання не може перевищувати двох третин максимального строку або розміру найбільш суворого виду покарання.

Крім того, за абз. 2 п. 6-1 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 24.10.2003 «Про практику призначення судами кримінального покарання» у разі засудження за замах на злочин строк або розмір покарання не може перевищувати двох третин максимального строку або розміру найбільш суворого виду покарання, передбаченого санкцією статті (санкцією частини статті) Особливої частини КК України. При цьому, призначаючи особі покарання згідно з частинами 2 і 3 статті 68 КК України у вироку суд повинен наводити відповідні мотиви та посилатися на статтю 69 КК Україниу такому разі не потрібно.

В порушення вищевказаних вимог закону, суд першої інстанції призначив ОСОБА_7 покарання у виді 5 років позбавлення волі, що є більшим від двох третин максимального строку, передбаченого санкцією ч. 2 ст. 186 КК України. При таких обставинах, покарання, призначене обвинуваченому слід пом`якшити.

Доводи прокурора про те, що із мотивувальної частини вироку слід виключити обставину, що обтяжує покарання обвинуваченого вчинення злочину повторно, відповідно до вимог ст. 67 ч. 4 КК України є обґрунтованими.

При таких обставинах, апеляційний суд вважає, що вирок суду підлягає зміні, а саме: слід виключити із мотивувальної частини вироку обставину, що обтяжує покарання вчинення злочину повторно та пом`якшити покарання ОСОБА_7 .

Керуючись ст.ст.404, 405, 407, 409, 418, 419, 421 КПК України, колегія суддів, - у х в а л и л а : Вирок Броварського міськрайонного суду Київської області від 09 листопада 2015 року щодо ОСОБА_7 - змінити, виключити із мотивувальної частини вироку обставину, що обтяжує покарання вчинення злочину повторно та пом`якшити призначене обвинуваченому покарання.

Вважати ОСОБА_7 засудженим за ч. 2 ст. 15 ч. 2 ст. 186 КК України до 4 років позбавлення волі.

На підставі ст. ст. 75, 76 КК України звільнити ОСОБА_7 від відбування призначеного покарання, встановивши іспитовий термін - 2 роки та покладено обов`язки: - не виїжджати за межі України на постійне місце проживання без дозволу кримінально-виконавчої інспекції; - повідомляти кримінально-виконавчу інспекцію про зміну місця проживання; - періодично з`являтися для реєстрації в кримінально-виконавчу інспекцію.
В решті вирок суду залишити без змін.

Головуючий

Судді