АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
__________________________________________________________________
Провадження №11кп/790/1906/15 Головуючий 1 інстанції: ОСОБА_1
Справа №621/1786/15-к Доповідач: ОСОБА_2
Категорія: ч.1 ст.121 КК України
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

17 листопада 2015 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ апеляційного суду Харківської області у складі:
головуючого судді - ОСОБА_2 ,
суддів - ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,
при секретарі - ОСОБА_5 ,
за участю прокурора - ОСОБА_6 ,
обвинуваченого - ОСОБА_7 ,
захисника - ОСОБА_8 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні апеляційного суду Харківської області апеляційну скаргу захисника на вирок Зміївського районного суду Харківської області від 4 серпня 2015 року, -

В С Т А Н О В И Л А:
Зазначеним вироком,
ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , народився в м.Харкові, громадянин України, освіта середня, не одружений, не працює, не зареєстрований, мешкає за адресою: АДРЕСА_1 , такий, що не має судимості;
засуджений за ч.1 ст.121 КК України до 5 років позбавлення волі.
Вироком встановлено, що 14 червня 2015 року, близько 8 години в домоволодінні АДРЕСА_2 , між ОСОБА_7 та ОСОБА_9 , під час вживання спиртних напоїв, виникла сварка, в ході якої ОСОБА_7 , маючи умисел на спричинення тяжких тілесних ушкоджень, будучи в стані алкогольного сп`яніння, навмисно наніс один удар ножем в область правої половини грудної клітки ОСОБА_9 .

В результаті зазначених дій обвинуваченого, потерпілому ОСОБА_9 , заподіяно тілесне ушкодження у виді проникаючого колото-різаного поранення правої половини грудної клітки, закритий перелом 5-го ребра правої половини грудної клітки, що за ступенем тяжкості у своїй сукупності кваліфікується як тяжкі тілесні ушкодження за ознакою небезпеки для життя.

Захисник ОСОБА_8 в апеляційній скарзі просила пом`якшити призначене покарання. Обґрунтовуючи апеляцію, захисник вказала, що вважає призначене покарання таким, що не відповідає ступеню тяжкості злочину та особі обвинуваченого, оскільки за своїм розміром є явно несправедливим внаслідок суворості, судом не в повній мірі враховані дані про особу обвинуваченого та обставини, що пом`якшують покарання відповідно до положень ст.66 КК України, та просила застосувати положення ст.69 КК України.
Заслухавши доповідача, прокурора, який вважав що відсутні підстави для задоволення апеляційної скарги захисника, обвинуваченого та захисника, які підтримали апеляційну скаргу з наведених підстав, перевіривши матеріали кримінального провадження та обговоривши доводи, наведені в апеляційній скарзі, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга захисника не підлягає задоволенню виходячи з наступного.
Як убачається з матеріалів справи висновки суду про доведеність винності ОСОБА_7 у вчиненому злочині та правова кваліфікація його дій ґрунтуються як на показаннях самого обвинуваченого, так і на інших доказах, які були належним чином досліджені і їм дана належна оцінка відповідно до вимог кримінально-процесуального закону.
Відповідно до вимог ст. 404 КПК України апеляційний суд переглядає вирок щодо ОСОБА_7 в межах поданих апеляційних скарг.
Наведені в апеляційній скарзі доводи захисника про суворість призначеного покарання є непереконливими, а зазначені ним обставини судом першої інстанції належним чином враховані при призначенні покарання.
Суд першої інстанції, призначаючи обвинуваченому покарання, дотримався вимог ст.65 КК України і в повному обсязі врахував ступінь тяжкості скоєного злочину, дані про особу обвинуваченого, у тому числі і ті на які посилається захисник в апеляції, обставини, які пом`якшують покарання щире каяття, обтяжують покарання вчинення злочину в стані алкогольного сп`яніння. Крім того суд дослідив дані про особу обвинуваченого, зокрема і ті, на які посилається захисник. Зокрема, що ОСОБА_7 не має судимостей, не працює, не одружений, на обліку в психіатричному та наркологічному диспансері не перебуває, за місцем мешкання характеризується негативно, як такий, що зловживає спиртними напоями.
За таких обставин, враховуючи наведені обставини, дані про особу обвинуваченого, колегія суддів вважає, що призначаючи ОСОБА_7 покарання за ч.1 ст.121 КК України, суд першої інстанції дотримався вимог ст.65 КК України та призначив останньому мінімальне покарання в межах санкції статті, яке є необхідним і достатнім для виправлення обвинуваченого та попередження вчинення ним нових злочинів, а тому відсутні підстави вважати, що призначене покарання є несправедливим через суворість.
На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 405, 407, 409, 414, 419 КПК України, колегія суддів,
П О С Т А Н О В И Л А:
Вирок Зміївського районного суду Харківської області від 4 серпня 2015 року щодо ОСОБА_7 залишити без змін, а апеляцію захисника без задоволення.
Ухвала набирає чинності з моменту її проголошення та може бути оскаржена до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ протягом трьох місяців з дня проголошення, а засудженим, що тримається під вартою, - в той самий строк з дня вручення йому копії ухвали.

Головуючий суддя:

Судді: