АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МІСТА КИЄВА
Справа № 11-cc/796/2861/2015 Слідчий суддя в 1-й інстанції: ОСОБА_1
Категорія: ст. 181 КПК Доповідач: ОСОБА_2
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
08 жовтня 2015 року місто Київ

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Апеляційного суду міста Києва у складі:

головуючого судді ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

при секретарі судового засідання ОСОБА_5 ,
з участю:

прокурора ОСОБА_6 ,

захисника ОСОБА_7 ,

підозрюваного ОСОБА_8 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду апеляційну скаргу прокурора прокуратури Святошинського району міста Києва ОСОБА_6 на ухвалу слідчого судді Святошинського районного суду міста Києва від 26 вересня 2015 року,
ВСТАНОВИЛА:
Цією ухвалою частково задоволено клопотання прокурора прокуратури Святошинського району міста Києва ОСОБА_6 про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою та застосовано запобіжний захід у вигляді домашнього арешту, а саме заборони залишати з 20 години 00 хвилин до 07 години 00 хвилин наступної доби місце проживання за адресою: АДРЕСА_1 , відносно
ОСОБА_8 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_1 в місті Миргород Полтавської області, громадянина України, з вищою освітою, одруженого, який працює на посаді головного державного ревізора-інспектора відділу контрольно-перевірочної роботи доходів і зборів з фізичних осіб управління доходів і зборів з фізичних осіб ДПІ у Святошинському районі Головного управління ДФС у місті Києві, зареєстрований за адресою: АДРЕСА_2 , та проживає за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого,
який підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 368 КК України.

Згідно ухвали слідчого судді, застосування щодо ОСОБА_8 запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту мотивовано тим, що при вирішенні цього питання слідчий суддя прийшов до висновку про наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_8 кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 368 КК України, та про існування ризиків, передбачених ст. 177 КПК України. Разом з тим, слідчий суддя визнав необґрунтованими та недоведеними доводи прокурора, що застосування більш м`яких запобіжних заходів, ніж тримання під вартою, буде недостатнім для запобігання ризикам, передбаченим ст. 177 КПК України. Також слідчий суддя послався на врахування даних про особу підозрюваного, а тому вирішив застосувати щодо ОСОБА_8 запобіжний захід у вигляді домашнього арешту на певний період доби.
Не погоджуючись з таким рішенням, прокурор прокуратури Святошинського району міста Києва ОСОБА_6 подав апеляційну скаргу, в якій, вважаючи ухвалу слідчого судді незаконною, просить її скасувати та постановити нову ухвалу, якою застосувати щодо ОСОБА_8 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, з визначенням застави до 1250 розмірів мінімальної заробітної плати та при обранні запобіжного заходу у вигляді застави зобов`язати підозрюваного:повідомляти слідчого, прокурора про зміну свого місця проживання та місця роботи; не відлучатись з міста Києва та Київської області без дозволу слідчого, прокурора; утримуватись від спілкування із ОСОБА_9 , яка має статус свідка у кримінальному провадженні, а також з усіма працівниками ДПІ у Святошинському районі Головного управління ДФС у місті Києві; не відвідувати адміністративну будівлю сектору дозвільної системи ДПІ у Святошинському районі Головного управління ДФС у місті Києві, розташовану за адресою: місто Київ, вул. Верховинна, 9; цілодобово носити електронний засіб контролю; здати на зберігання слідчому документи, які дають можливість перетинати державний кордон України. Зокрема, апелянт стверджує, що під час розгляду клопотання прокурором наводились вагомі докази обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_8 кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 368 КК України, а також повідомлялось про наявність ризиків, які дають достатні підстави вважати, що у разі незастосування до підозрюваного запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою він може здійснювати незаконний вплив на свідка ОСОБА_9 , яка є фізичною особою-підприємцем та здійснює господарську діяльність на території Святошинського району міста Києва, знищити або спотворити документи, що мають доказове значення у кримінальному провадженні, зокрема, як вказує апелянт, документів, які стосуються проведення ОСОБА_8 перевірки господарської діяльності ФОП ОСОБА_9 , іншим чином перешкоджати розслідуванню та переховуватися від органів досудового розслідування і суду.
Далі в апеляційній скарзі прокурор зазначає, що висновки слідчого судді в оскаржуваній ухвалі на висловлення прокурора про затримання ОСОБА_8 ввечері у п`ятницю, оскільки наступний день вихідний, як на відсутність доказів наявності ризиків, є такими, що не відповідають фактичним обставинам, оскільки, як стверджує апелянт, були поясненнями на запитання слідчого судді з приводу неможливості встановлення наявності у підозрюваного закордонного паспорту України, можливого придбання останнім проїзних документів та даних щодо майна, яке перебуває у власності підозрюваного, що підтверджується звукозаписом судового засідання.
Також автор апеляції звертає увагу, що слідчий суддя при покладенні на ОСОБА_8 обов`язків не зазначив в оскаржуваній ухвалі повної адреси місця проживання підозрюваного, що унеможливлює її виконання або надає можливість для спотворення та невірного тлумачення її змісту підозрюваним, а також не дає можливим здійснювати контроль за виконанням ухвали.
Заслухавши доповідь судді, пояснення прокурора, який підтримав апеляційну скаргу і просив її задовольнити, пояснення підозрюваного та захисника, які заперечували проти задоволення апеляційної скарги і просили ухвалу слідчого судді залишити без змін, вивчивши матеріали провадження та перевіривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга прокурора не підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Як вбачається з представлених в апеляційний суд матеріалів, в провадженні СВ Святошинського РУ ГУМВС України в місті Києві перебувають матеріали кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000112 від 03 вересня 2015 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 368 КК України.

25 вересня 2015 року о 18 год. 56 хв. ОСОБА_8 було затримано в порядку ст. 208 КПК України.

26 вересня 2015 року ОСОБА_8 було повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 368 КК України, а саме в одержанні службовою особою неправомірної вигоди за не вчинення в інтересах того, хто надає неправомірну вигоду, будь-якої дії з використанням наданого службового становища, вчинене службовою особою, поєднане з вимаганням неправомірної вигоди.

Того ж числа прокурор прокуратури Святошинського району міста Києва ОСОБА_6 звернувся доСвятошинського районного суду міста Києва з клопотанням про застосування щодо ОСОБА_8 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою. Це клопотання мотивовано необхідністю забезпечити виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків та запобігти спробам останнього переховуватися від органів досудового розслідування та суду, сховати, знищити або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення, незаконно впливати на свідків, а також перешкодити кримінальному провадженню іншим чином.

Ухвалою слідчого судді Святошинськогорайонного суду міста Києва від 26 вересня 2015 року це клопотання було частково задоволено, а саме застосовано щодоОСОБА_8 запобіжний захід у вигляді домашнього арештуна певний період доби.

Під час розгляду зазначеного клопотання слідчий суддя правильно встановив, що наведені у ньому дані, виклад яких зроблено з посиланням на матеріали кримінального провадження, свідчать про наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_8 кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 368 КК України, та про існування ризиків, передбачених ст. 177 КПК України.

Також слідчий суддя, всупереч доводам апеляційної скарги прокурора, прийшов до правильного висновку, що жодним чином є недоведеними та необґрунтованими доводи, що застосування більш м`яких запобіжних заходів, ніж тримання під вартою, буде недостатнім для запобігання ризикам переховування підозрюваного ОСОБА_8 від органів досудового розслідування та суду, знищення або спотворення ним будь-яких із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення, незаконного впливу на свідків, а також перешкоджання кримінальному провадженню іншим чином.
Зокрема, перевіряючи доводи клопотання прокурора на предмет наявності ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, колегія суддів вважає, що хоча такі ризики і існують, але з огляду на конкретні обставини кримінального провадження вони є настільки мінімізованими і малоймовірними, що для їх запобігання достатнім буде застосування щодо підозрюваного ОСОБА_8 запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту на певний період доби. Жодних переконливих доказів, що тільки запобіжний захід у вигляді тримання під вартою зможе запобігти ризикам переховування підозрюваного ОСОБА_8 від органів досудового розслідування чи суду, знищення або спотворення ним будь-яких із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення, незаконного впливу на свідків або перешкоджання кримінальному провадженню іншим чином,в матеріалах кримінального провадження не міститься і прокурором не доведено.

В сукупності із обставинами кримінального провадження та ризиками, приведеними у клопотанні, для вирішення справи у відповідності до вимог закону слідчий суддя врахував дані, які характеризують особу підозрюваного ОСОБА_8 , стан здоров`я останнього, міцність соціальних зв`язків, його майновий стан та інші обставини, передбачені ст. 178 КПК України.

Таким чином, доводи прокурора щодо незаконності оскаржуваної ухвали є непереконливими, оскільки слідчий суддя при розгляді клопотання повно та об`єктивно дослідив всі обставини, з якими закон пов`язує застосування запобіжних заходів, в тому числі і у вигляді домашнього арешту, при цьому вислухавши та врахувавши пояснення всіх учасників судового розгляду.

Крім того, надуманими слід визнати і доводи прокурора, що не приведення в оскаржуваній ухвалі повної адреси місця проживання підозрюваного унеможливлює її виконання, здійснення контролю за її виконанням або надає можливість для спотворення чи невірного тлумачення її змісту підозрюваним. В даному випадку це не відповідає дійсності, оскільки в Україні є тільки одне місто Гостомель, яке знаходиться в Ірпінському районі Київської області, а тому не приведення в оскаржуваній ухвалі району та області, де знаходиться місто, в якому проживає підозрюваний, не свідчить про неможливість виконання ухвали слідчого судді, в якій вказана квартира, будинок, вулиця та місто, де має знаходитися підозрюваний під домашнім арештом.

З огляду на викладені обставини колегія суддів вважає, що слідчий суддя дійшов обґрунтованого висновку про наявність підстав для застосування щодо ОСОБА_8 запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту на певний період доби та належним чином мотивував своє рішення.

Порушень норм КПК України, які могли б стати підставою для скасування ухвали слідчого судді, колегією суддів не вбачається.

Керуючись ст. ст. 176 178, 181, 194, 196, 309, 376, 404, 405, 407, 422 КПК України, колегія суддів

УХВАЛИЛА:

Ухвалу слідчого судді Святошинського районного суду міста Києва від 26 вересня 2015 року, якою частково задоволено клопотання прокурора прокуратури Святошинського району міста Києва ОСОБА_6 про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою та застосовано запобіжний захід у вигляді домашнього арешту, а саме заборони залишати з 20 години 00 хвилин до 07 години 00 хвилин наступної доби місце проживання за адресою: АДРЕСА_1 , відносно ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , залишити без змін, а апеляційну скаргу прокурора прокуратури Святошинського району міста Києва ОСОБА_6 залишити без задоволення.

Ухвала апеляційного суду оскарженню не підлягає.

СУДДІ:

_____________________ _______________________ ____________________
ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4