Справа № 11а-875/2010 р. Головуючий у 1 інстанції - Мусієвський Є.П.
Категорія ч.5 ст.27, ч.3 ст.191, Доповідач Тенюх В.П.
ч.1 ст.358 КК України
УХВАЛА ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30 листопада 2010 року колегія суддів судової палати у кримінальних справах апеляційного суду Львівської області в складі :

Головуючого: Галина В.П.

Суддів: Зазулі І.Є, ОСОБА_1

з участю прокурора: Шахрайчук Н.І.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Львові кримінальну справу за апеляцією прокурора, який приймав участь під час розгляду справи судом першої інстанції на вирок Залізничного районного суду м. Львова від 22 вересня 2010 року,

Цим вироком

ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1,

раніше судима,

засуджена: - за ч.3 ст.191 КК України на 3 (три) роки обмеження волі з позбавленням права обіймати певні посади пов'язані з обліком та обслуговуванням товарно-матеріальних цінностей строком на 1(один) рік.

- за ч.1 ст.358 КК України -у виді обмеження волі 1 (один) рік.

На підставі ст.70 КК України за сукупністю злочинів, шляхом поглинання менш суворого покарання більш суворим, визначено ОСОБА_2 остаточне покарання у виді обмеження волі на строк 3 (три) роки з позбавленням права обіймати посади пов'язані з обліком та обслуговуванням товарно-матеріальних цінностей строком на 1 (один) рік.

Згідно ст.75 КК України її звільнено від відбування обраного покарання з іспитовим строком на 1 (один) рік 6 (шість) місяців, якщо вона протягом визначеного іспитового строку не вчинить нового злочину та виконає покладені на неї обов'язки передбачені ст.76 КК України: не виїжджатиме за межі України на постійне місце проживання без дозволу органу кримінально-виконавчої інспекції та повідомлятиме ці органи про зміну місця проживання, праці.

ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_2,

раніше не судимий.

засуджений: - за ч.5 ст.27, ч.3 ст.191 КК України із застосуванням ст.69 КК України призначено йому покарання 1 (один) рік 6 (шість) місяців обмеження волі без додаткового покарання.

На підставі ст.75 КК України його звільнено від відбування обраного покарання з іспитовим строком на 1 (один) рік, якщо він протягом визначеного іспитового строку не вчинить нового злочину та виконає покладені на нього обов'язки передбачені ст.76 КК України: не виїжджатиме за межі України на постійне місце проживання без дозволу органу кримінально-виконавчої інспекції та повідомлятиме ці органи про зміну місця проживання, праці.

ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_3,

раніше не судимий,

засуджений: - за ч.5 ст.27, ч.3 ст.191 КК України із застосуванням ст.69 КК України призначено йому покарання 1 (один) рік 6 (шість) місяців обмеження волі без додаткового покарання.

На підставі ст.75 КК України його звільнено від відбування обраного покарання з іспитовим строком на 1 (один) рік, якщо він протягом визначеного іспитового строку не вчинить нового злочину та виконає покладені на нього обов'язки передбачені ст.76 КК України: не виїжджатиме за межі України на постійне місце проживання без дозволу органу кримінально-виконавчої інспекції та повідомлятиме ці органи про зміну місця проживання, праці.

Вирішено питання з речовими доказами та судовими витратами, колегія судів,

ВСТАНОВИЛА:

за вироком суду, ОСОБА_2 визнана винною в тому, що вона працюючи старшим комірником складу №2 відокремленого підрозділу "Служба матеріально-технічного постачання" ДТГО "Львівська залізниця", будучи матеріально відповідальною особою, за попередньою змовою в групі осіб з ОСОБА_3 та ОСОБА_4 вчинили розкрадання 120 метрів кабелю КГ 3x16+1x6 вартістю 115,46 грн. за один погонний метр, на загальну суму 13855,53 грн. за таких обставин: 8 червня 2010р. ОСОБА_2 за попередньою домовленістю з ОСОБА_3 та ОСОБА_4, видала ОСОБА_3 зі складу без належних підстав та оформлення 120 метрів кабелю, який знаходився у неї на відповідальному зберіганні. ОСОБА_3 одержаний кабель незаконно вивіз з території зазначеного відокремленого підрозділу і перевіз на територію ТзОВ "Мезон", що по вул.Курмановича, 9-а у м.Львові, де передав ОСОБА_4

Крім того, засуджена ОСОБА_2 з метою приховування розкрадання та полегшення його вчинення, 8.06.2010 р. підробила вимогу на відпуск матеріалів, яка використовується для обліку руху матеріальних цінностей, в якій внесла завідомо неправдиві відомості про те, що ОСОБА_3 відпущено зі складу 120 метрів кабелю та підписала вказану вимогу, після чого надала її та копію ОСОБА_3 для пред'явлення при необхідності працівникам охорони при вивозі кабелю за межі підприємства.

В своїй апеляції прокурор покликається на те, що покарання яке призначене судом ОСОБА_2С, ОСОБА_3 та ОСОБА_4 є надто м'яким, не відповідає тяжкості вчиненого злочину, ступені їх участі у вчиненні злочинних дій, наслідкам, які наступили, а також даним, що характеризують особи засуджених. Просить вирок місцевого суду скасувати та постановити вирок суду, в якому визнати винною ОСОБА_2 у скоєнні злочинів передбачених ч.3 ст.191, ч.1 ст.358 КК України і засудити - за ч. 3 ст.191 КК України - до 4 років позбавлення волі з позбавленням права займати посади пов'язані з обліком та обслуговуванням товарно-матеріальних цінностей на 3 роки, за ч.1 ст. 358 КК України - до 2 років обмеження волі, на підставі ст.70 КК України шляхом поглинання менш суворого покарання більш суворим остаточно призначено покарання 4 роки позбавлення волі з позбавленням права займати посади пов'язані з обліком та обслуговуванням товарно-матеріальних цінностей на 3 роки. Визнати винним ОСОБА_3 і призначити покарання за ч.5 ст.27, ч.3 ст.191 КК України - 3 роки позбавлення волі з позбавленням права займати посади пов'язані з обліком та обслуговуванням товарно-матеріальних цінностей на 3 роки. Визнати винним ОСОБА_4 і призначити покарання за ч.5 ст.27, ч.3 ст.191 КК України - 3 роки позбавлення волі з позбавленням права займати посади пов'язані з обліком та обслуговуванням товарно-матеріальних цінностей на 3 роки.

Вислухавши доповідача, прокурора на підтримання апеляції, перевіривши матеріали та обговоривши доводи апеляції, колегія суддів вважає, що така не підлягає до задоволення.

Висновок суду про доведеність винності засуджених у вчиненні зазначених у вироку злочинів відповідає фактичним обставинам справи, підтверджується зібраними у справі та перевіреними в судовому засіданні доказами і є обґрунтований.

Вина засуджених та правильність кваліфікації їх дій не оспорюється в апеляції, які на думку колегії правильно кваліфіковано за ч.3 ст.191, ч.1 ст.358 КК України ОСОБА_2, за ч.5 ст.27, ч.3 ст.191 КК України ОСОБА_3 та ОСОБА_4

Доводи апеляції прокурора про те, що покарання яке призначене судом ОСОБА_2, ОСОБА_3 та ОСОБА_4 є надто м'яким, не відповідає тяжкості вчиненого злочину, ступені їх участі у вчиненні злочинних дій, наслідкам, які наступили, даним, що характеризують особи засуджених, визнаються колегією суддів, як необгрунтовані.

Місцевий суд правильно зазначив, що засуджені вперше притягуються до кримінальної відповідальності, а також те, що кожен із засуджених визнав сою вину, щиро розкаялись у вчиненні злочинів, позитивно характеризуються, сприяли розкриттю злочину, ОСОБА_3 має на утриманні малолітню дитину.

Призначаючи покарання засудженим, місцевий суд врахував ступінь тяжкості вчинених злочинів, дані про їх особу, пом'якшуючі та обтяжуючі покарання обставини, це покарання відповідає вимогам ст.65 КК України, підстав для призначення більш суворого покарання, а отже і для задоволення апеляції, колегія не вбачає.

Визначене місцевим судом покарання буде, на думку колегії, необхідне й достатнє для виправлення засуджених та попередження нових злочинів.

Будь-яких істотних порушень вимог кримінально-процесуального законодавства при розслідуванні та розгляді даної справи в районному суді, які б вплинули на правильність прийнятого судового рішення, колегією суддів не встановлено.

Керуючись ст.ст.362, 366 КПК України, колегія суддів,

УХВАЛИЛА:

вирок Залізничного районного суду м. Львова від 22 вересня 2010 року відносно засуджених ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4 залишити без змін, апеляцію прокурора - без задоволення.

Головуючий:

Судді: