Суворовський районний суд міста Одеси
Справа № 523/544/16-к
Провадження № 1-кп/523/299/16
В И Р О К
І м е н е м У к р а ї н и
26.01.2016 року м. Одеса
ОСОБА_4 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_1 в с. Корсунці Комінтернівського р-ну Одеської обл., громадянина України, з середньою освітою, не одруженого, з його слів, маючого на утриманні малолітню дитину, офіційно не працевлаштованого, не маючого судимості, зареєстрованого та фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,
у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст.186 КК України,
Близько 23 години 00 хвилин 6 листопада 2015 року ОСОБА_4 , перебуваючи біля розташованої на пр-ті Добровольського в м. Одесі зупинки громадського транспорту «вул. Махачкалінська», з корисливих мотивів наніс рукою два удари в область голови раніше незнайомому ОСОБА_5 , після чого відкрито заволодів належним останній особі мобільним телефоном марки «Lenovo», вартістю 3700 грн., та зник з місця події, розпорядившись викраденим майном на власний розсуд.
Обвинувачений свою вину у вчиненому діянні визнав повністю та показав, що в пізній час доби близько двох місяців назад у нього в районі вулиці Махачкалінської та пр-та Добровольського виник конфлікт з раніше незнайомим чоловіком, який перебував у стані сильного алкогольного сп`яніння. Під час цього конфлікту він декілька разів вдарив потерпілого рукою по голові, а коли той впав, забрав належний тому мобільний телефон, що випав із кишені. В подальшому цей телефон обвинувачений заклав у ломбард. Про вчинене обвинувачений в даний час жалкує, щиро кається, мобільний телефон ним було викуплено з ломбарду та повернуто потерпілому.
Отримавши показання обвинуваченого, що повністю відповідають фактичним обставинам кримінального провадження, з`ясувавши правильність розуміння всіма учасниками судового засідання змісту цих обставин та відсутності їх оспорювань, сумнівів у добровільності та істинності їх позицій, роз`яснивши правові наслідки застосування положень ч.3 ст.349 КПК України, за клопотанням прокурора, підтриманого обвинуваченим, суд визнав недоцільним дослідження інших доказів.
Суд вважає, що досліджені докази є достатніми для визнання ОСОБА_4 винним у вчиненні злочину, який суд кваліфікує за ч.2 ст.186 КК України, як грабіж, поєднаний з насильством, що не є небезпечним для життя чи здоров`я потерпілого.
При призначенні ОСОБА_4 покарання суд визнає добровільне відшкодування заподіяної шкоди та щире каяття в якості обставин, що пом`якшують покарання, а також констатує про відсутність обставин, які б його обтяжували.
Суд також враховує дані про ОСОБА_4 як про особу, яка має позитивні характеристики за місцем проживання, не має непогашеної чи незнятої судимості, виховує малолітню дитину.
З урахуванням вищевикладеного суд вважає можливим виправлення ОСОБА_4 без відбування покарання у виді позбавлення волі із встановленням іспитового строку максимальної тривалості, у зв`язку із чим, до нього слід застосувати положення ст.ст.75,76 КК України.
Керуючись ст.ст.368, 374 КПК України, суд,
ОСОБА_4 визнати винним у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст.186 КК України, призначивши покарання у виді позбавлення волі на строк 4 (чотири) роки і 6 (шість) місяців.
На підставі ст.75 КК України ОСОБА_4 звільнити від відбування покарання з випробуванням, з іспитовим строком 3 (три) роки.
Відповідно до пунктів 2-4 ч.1 ст.76 цього ж кодексу зобов`язати ОСОБА_4 не виїжджати за межі України на постійне проживання без дозволу кримінально-виконавчої інспекції, повідомляти в цей орган про зміну місця проживання, роботи та періодично з`являтися на реєстрацію.
Запобіжний захід ОСОБА_4 у вигляді домашнього арешту скасувати.
Вирок може бути оскаржено до апеляційного суду Одеської області через Суворовський районний суд м. Одеси протягом 30 днів з дня його проголошення.

Копію вироку негайно вручити учасникам судового розгляду.
Головуючий ОСОБА_1