Провадження № 1-кп/200/208/16
Справа № 200/1595/16-к
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
04 лютого 2016 року Бабушкінський районний суд м. Дніпропетровська

у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

при секретарі судового засідання ОСОБА_2 ,

за участю:

прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченого ОСОБА_4 ,

представника потерпілого ОСОБА_5

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в залі суду в м.Дніпропетровську обвинувальний акт у кримінальному провадженні, зареєстрованому в Єдиному реєстрі досудових розслідувань під № 0003949, за обвинуваченням:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м.Синельниково Дніпропетровській області, громадянина України, одруженого, з середньо-спеціальною освітою, працював в КЗ Дніпропетровський електротранспорт» Депо №2 акумуляторщиком, на цей час офіційно не працевлаштований, зареєстрований та мешкає за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.185 КК України,

ВСТАНОВИВ:
16 жовтня 2015 року приблизно о 09 годині, ОСОБА_4 , знаходячись в приміщенні майстерні, розташованої на території Комунального закладу «Дніпропетровський електротранспорт» Депо №2 по вул.Героїв Сталінграду, 31-а в м.Дніпропетровську, реалізуючи раптово виниклий злочинний умисел, направлений на таємне викрадення чужого майна, впевнившись, що за його діями ніхто не спостерігає, діючи таємно, з корисливих мотивів, викрав майно, яке належить Комунальному закладу «Дніпропетровський електротранспорт» Депо №2, а саме:

-акумулятор марки «9НКЛБ-70» в кількості 3 штук, вартістю 16 200 грн.

Після чого ОСОБА_4 утримуючи при собі викрадене майном, з місця скоєння злочину зник, викраденим розпорядися на власний розсуд.

Вищезазначені умисні дії ОСОБА_4 , які виразилися у таємному викраденні чужого майна (крадіжка), органом досудового розслідування кваліфікуються за ч.1 ст.185 КК України.
Суд вважає доведеним дане обвинувачення, оскільки встановлені судом обставини повністю підтверджено доказами, дослідженими та перевіреними під час судового розгляду.
04 лютого 2016 року між представником потерпілого ОСОБА_6 та обвинуваченим ОСОБА_4 була укладена угода про примирення, так як обвинувачений повністю визнав свою винуватість у зазначеному кримінальному правопорушенні, повністю відшкодував завдану шкоду.

В угоді сторони погодилися на призначення покарання за ч.1 ст.185 КК України у виді одного року позбавлення волі. На підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_4 від відбуття покарання з випробуванням з іспитовим строком один рік, поклавши на нього обов`язки, передбачені п.3 ч.1 ст. 76 КК України, а саме повідомляти кримінально-виконавчу інспекцію про зміну місця проживання.

У підготовчому судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 свою провину у скоєнні злочину, передбаченого ч.1 ст.185 КК України визнав повністю та вказав, що він дійсно скоїв зазначений злочин при обставинах, встановлених в ході досудового розслідування та викладених у обвинувальному акті.

Пояснив, що 16 жовтня 2015 року приблизно о 09 годині, знаходячись за місцем своєї роботи, в приміщенні майстерні депо №2 КЗ «Дніпропетровський електротранспорт» по вул.Героїв Сталінграду, буд.31а в м.Дніпропетровську, таємно викрав три акумулятори.

В подальшому, утримуючи при собі викрадені акумулятори, він покинув територію депо №2. Згодом його було затримано, викрадене майно вилучено та повернуто в депо.

Заходи фізичного та психологічного примусу зі сторони робітників міліції в ході досудового розслідування до нього не застосовувались.

В скоєному покаявся.

Йому цілком зрозумілі права, передбачені ч.4 ст. 474 КПК України, а також те, що внаслідок укладення та затвердження угоди про примирення він буде обмежений в праві оскарження вироку згідно з положеннями ст. ст. 394, 424 КПК України.

Крім того, він повністю розуміє характер обвинувачення, щодо якого визнає себе винуватим, а також вид покарання, яке буде застосовано до нього в разі затвердження угоди судом.

Угоду про примирення з представником потерпілого він заключив добровільно, без насильства, примусу чи погроз та без впливу будь-яких обставин, необумовлених в угоді. Просив суд затвердити укладену між ним та представником потерпілого ОСОБА_5 угоду про примирення.

Представник потерпілого ОСОБА_5 підтвердив обставини скоєння злочину, викладені в обвинувальному акті, та просив суд затвердили укладену угоду про примирення з обвинуваченим ОСОБА_4 .

Йому зрозуміло, що внаслідок укладення та затвердження угоди про примирення він буде обмежений в праві оскарження вироку згідно з положеннями ст. ст.394, 424 КПК України та позбавлений права вимагати в подальшому притягнення ОСОБА_4 до кримінальної відповідальності за дане кримінальне правопорушення і змінювати розмір вимог про відшкодування шкоди.

Угоду про примирення з обвинуваченим він заключив добровільно, без насильства, примусу чи погроз та без впливу будь-яких обставин, необумовлених в угоді.

Прокурор ОСОБА_3 не заперечував проти затвердження укладеної між представником потерпілого ОСОБА_5 та обвинуваченим ОСОБА_4 угоди про примирення.

Вислухавши обвинуваченого, представника потерпілого, прокурора, дослідивши матеріали кримінального провадження, суд приходить до висновку, що укладена між представником потерпілого ОСОБА_5 та обвинуваченим ОСОБА_4 угода про примирення підлягає затвердженню, з наступних підстав.

Так, ОСОБА_4 обвинувачується у таємному викраденні чужого майна (крадіжка), його дії кваліфікуються за ч.1 ст.185 КК України.
Умови укладеної угоди не суперечать вимогам КПК та КК України, відповідають інтересам суспільства, не порушують прав, свобод та інтересів сторін по справі та інших осіб. Судом не встановлено обставин, які б вказували на неможливість виконання обвинуваченим взятих на себе за угодою зобов`язань.

Обвинувачений ОСОБА_4 провину в скоєнні інкримінованого йому правопорушення визнав повністю та підтвердив обставини його скоєння, викладені в обвинувальному акті. Дані обставини об`єктивно підтверджуються його показами та матеріалами кримінального провадження.

З таких підстав, суд вважає повністю доведеним дане обвинувачення ОСОБА_4 , оскільки докази, які є в матеріалах кримінального провадження, отримані у передбаченому кримінально-процесуальному порядку, є допустимими, належними та достовірними, взаємно узгодженими, підтверджуючими один одного, які мають значення для кримінального провадження та такими, що відповідають фактичним обставинам справи.

Таким чином, суд визнає обвинуваченого ОСОБА_4 винним у вчиненні вищезазначеного кримінального правопорушення, а його умисні дії, що виразилися у таємному викраденні чужого майна (крадіжка), вірно кваліфіковані за ч.1 ст.185 КК України.

Враховуючи тяжкість вчиненого кримінального правопорушення, який відповідно до ст.12 КК України відноситься до категорії середньої тяжкості, особу обвинуваченого, який раніше не судимий, на обліку у лікарів психіатра та нарколога не перебуває, позитивно характеризується за місцем мешкання, його відношення до скоєного,а також повне відшкодування шкоди.
Щире каяття, сприяння органу досудового розслідування у розкритті злочину, суд відносить до обставин, що пом`якшують покарання обвинуваченому ОСОБА_4 .

Обтяжуючих покарання обставин судом не встановлено.

Враховуючи вищевикладене, суд вважає за необхідне призначити обвинуваченому ОСОБА_4 узгоджену міру покарання у виді одного року позбавлення волі. На підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_4 від відбуття покарання з випробуванням з іспитовим строком один рік, поклавши на нього обов`язки, передбачені п.3 ч.1 ст. 76 КК України, як таке, що буде необхідне і достатнє для його виправлення та попередження нових злочинів.

Керуючись ст. ст. 314, 368, 370- 371, 474, 475 КПК України, суд
ЗАСУДИВ:
Затвердити укладену 04 лютого 2016 року угоду про примирення між представником потерпілого ОСОБА_5 та обвинуваченим ОСОБА_4 .

ОСОБА_4 визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.185 КК України.

Призначити ОСОБА_4 покарання за ч.1 ст.185 КК України у виді позбавлення волі строком на 1 (один) рік.

На підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_4 від відбування покарання з випробуванням, якщо він протягом 1 (одного) року випробувального терміну не скоїть нового злочину, зобов`язавши його відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 76 КК України повідомляти органи кримінально-виконавчої інспекції про зміну місця проживання.

Речові докази акумулятори марки "9НКЛБ-70" в кількості трьох штук (а.с. 34-35) вважати повернутими власнику.

Стягнути з ОСОБА_4 на користь держави документально підтверджені витрати при проведенні експертизи №70/34-154 від 20.01.2016 року у сумі 245 грн 52 коп, перерахувавши вказану суму на розрахунковий рахунок 0004 ЄРДПОУ 37989274 МФО 805012 в банку ГУДКСУ в Дніпропетровській області, одержувач УДКСУ у Бабушкінському районі м.Дніпропетровська, призначення платежу за експертизу №70/34-154 від 20.01.2016 року

На вирок суду, з підстав, передбачених ст. 394 КПК України, може бути подана апеляція до апеляційного суду Дніпропетровської області, через Бабушкінський районний суд м. Дніпропетровська, протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

У разі невиконання угоди про примирення потерпілий має право звернутися до суду, який затвердив таку угоду, з клопотанням про скасування вироку. Клопотання про скасування вироку, яким затверджена угода, може бути подано протягом встановлених законом строків давності притягнення до кримінальної відповідальності за вчинення відповідного кримінального правопорушення.

Копія вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченому та прокурору.

Головуючий суддя ОСОБА_1