Справа № 146/1262/15-к
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
"15" січня 2016 р. Томашпільський районний суд Вінницької області
в складі головуючого судді ОСОБА_1
при секретарі ОСОБА_2
з участю прокурора ОСОБА_3
обвинуваченого ОСОБА_4
потерпілих ОСОБА_5 , ОСОБА_6 ,
ОСОБА_7
ВСТАНОВИВ:
ОСОБА_4 , будучи раніше засудженим за корисливі злочини проти власності, на шлях виправлення не став і вчинив нові аналогічні злочини за наступних обставин.
Так, 22 грудня 2014 року близько 20:00 год. ОСОБА_4 , будучи у нетверезому стані і перебуваючи в квартирі ОСОБА_6 , розташованої по АДРЕСА_2 , продовжуючи свою злочинну діяльність, скориставшись тимчасовою відсутністю потерпілої, з корисливих спонукань, з метою заволодіння чужим майном, таємно викрав з розташованого в коридорі квартири серванту мобільний телефон «Соні Еріксон W 330і». Далі, пішов в кімнату квартири звідки таємно викрав ще один мобільний телефон «Нокіа 202». Відповідно до висновку експерта №426 від 14.05.2015 року вартість викрадених мобільних телефонів відповідно становить 686,40 та 852 грн. Після цього, з кишені куртки потерпілої, яка висіла на вішалці викрав гаманець вартістю 150 грн. в середині якого знаходилися гроші в сумі 130 грн., після чого з місця вчинення злочину зник, чим заподіяв потерпілій матеріальної шкоди на загальну суму 1818,40 грн.
Крім того, на початку лютого 2015 року у вечірню пору він же, продовжуючи свою злочинну діяльність, повторно, із корисливих спонукань, з метою заволодіння чужим майном, шляхом вільного доступу проник до приміщення сараю ОСОБА_5 , що розташоване по АДРЕСА_3 , звідки таємно викрав п`яти ступеневу коробку передач до автомобіля «Москвич» вартістю 500 грн., залишену там на зберігання батьком господарки ОСОБА_7 , після чого з місця вчинення злочину зник, чим заподіяв ОСОБА_7 матеріальної шкоди на вищевказану суму.
Крім того, 15 травня 2015 року близько 19:00 год. він же, продовжуючи свою злочинну діяльність, повторно, із корисливих спонукань, з метою заволодіння чужим майном, шляхом розбиття шибки вікна проник всередину будинку ОСОБА_5 , розташованого по АДРЕСА_3 , звідки із спальної кімнати таємно викрав телевізор «Супра» моделі «S - 14N8», тюнер марки «Ортон 4100 С» вартість яких згідно висновку експерта № 473 від 15.06.2015 року відповідно становить 300 та 304 грн., після чого з місця вчинення злочину зник, чим заподіяв потерпілій матеріальної шкоди на загальну суму 604 грн.
Відповідно до ч. 2 і 3 ст. 349 КПК України суд, за згодою всіх учасників судового розгляду, визнав недоцільним дослідження доказів стосовно тих фактичних обставин справи, які ніким не оспорюються та визначив обсяг доказів, які будуть досліджуватися, та порядок їх дослідження допитом потерпілих, обвинуваченого, свідка ОСОБА_8 , відомостей, які характеризують особу обвинуваченого та понесених у справі процесуальних витрат. При цьому судом з`ясовано, чи правильно учасники судового розгляду розуміють зміст цих обставин, чи добровільною та істинною є їх позиція, а також їм роз`яснено, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оспорювати ці фактичні обставини в апеляційному порядку.
Аналіз сукупності всіх доказів у кримінальному провадженні, у тому числі показань самого обвинуваченого, потерпілих, свідка ОСОБА_8 , дають суду підстави визнати зазначені діяння ОСОБА_4 злочинними, виходячи з наступного.
Так по епізоду викрадення майна у потерпілої ОСОБА_6 обвинувачений ОСОБА_4 свою вину визнав частково, а саме заперечує причетність до вчинення крадіжки мобільного телефону «Нокіа дондо» вартістю 171,60 грн., та по суті суду пояснив, що в грудні 2014 року разом із своєю співмешканкою ОСОБА_9 були в гостях у Ладиженської, сиділи на кухні і розпивали спиртні напої. В зв`язку із сп`янінням, вирішив викрасти у потерпілої її майно, а тому таємно викрав один мобільний телефон «Соні Еріксон», який знаходився на серванті в коридорі квартири, один мобільний телефон «Нокіа 202», який знаходився на тумбочці в кімнаті, а із кишені куртки потерпілої, яка висіла на вішалці в коридорі, викрав гаманець. Третього телефону «Нокіа дондо» не викрадав і таких показань на досудовому слідстві не давав, а пояснював, що викрав лише два телефони. Коли покинули квартиру потерпілої, знаходячись біля магазину на базарі в смт. Вапнярка, відкрив гаманець і виявив в останньому 120 чи 130 грн., які в подальшому витратив на придбання спиртних напоїв. Під час досудового слідства працівниками міліції було виявлено і вилучено мобільні телефони «Нокіа 202» і «Соні Еріксон».
Потерпіла ОСОБА_6 суду пояснила, що ввечері 22.12.2014 року у неї в гостях знаходилися ОСОБА_10 і його співмешканка ОСОБА_11 . Крім потерпілої, в однокімнатній квартирі де вона проживає знаходилися її дитина та вищевказані гості. Вони втрьох посиділи, повечеряли, а ранком наступного дня потерпіла виявила крадіжку мобільних телефонів і гаманця з грішми. При цьому, два мобільних телефони,а саме «Нокіа дондо» і « ОСОБА_12 » знаходилися на серванті в коридорі квартири, а «Нокіа 202» - на тумбочці біля ліжка в кімнаті. ОСОБА_13 з грошима в сумі 135 грн. знаходився у внутрішній кишені її куртки, яка висіла на вішалці в коридорі. З цього приводу вона прийшла додому до вчорашніх гостей, які були обоє п`яні та заперечили свою причетність до крадіжки телефонів і гаманця з грошима. Десь через місяць-два після крадіжки, ОСОБА_10 обіцяв батькові потерпілої повернути гроші і телефони. Однак, оскільки ніхто викраденого їй майна не повертав, вона була вимушена із заявою звернутися в міліцію. В ході досудового розслідування їй повернуто два телефони «Соні Еріксон» і «Нокіа 202». Третій телефон не повернуто і вона не знає, хто викрав третій телефон, ОСОБА_10 чи хтось інший, але його також не стало. ОСОБА_10 їй особисто не говорив скільки телефонів має повернути. Претензій матеріального і морального характеру до обвинуваченого не має.
З огляду на показання потерпілої ОСОБА_6 суд погоджується з твердженнями обвинуваченого ОСОБА_10 про свою непричетність про викрадення телефону «Нокіа дондо», а стороною обвинувачення не надано достатніх доказів вчинення обвинуваченим крадіжки вищевказаного мобільного телефону.
По епізоду викрадення коробки передач до автомобіля ОСОБА_4 своєї вини не визнав, не заперечуючи факту здачі ним на пункт прийому металобрухту в смт. Вапнярка цієї коробки, суду пояснив, що цю коробку передач йому дозволила взяти його співмешканка ОСОБА_9 , яка хотіла похмелитися, а грошей на придбання спиртних напоїв у них не було. При цьому повідомила, що біля літньої кухні є ця коробка передач, яка належить її братові ОСОБА_14 . Сам ОСОБА_14 йому не давав дозволу на розпорядження цією коробкою. За здачу цієї коробки на пункт прийому металобрухту отримав 100 грн.
Ці показання ОСОБА_4 суд оцінює критично і розцінює їх як намагання вигородити себе з метою уникнення від відповідальності за вчинене, а тому не надає їм визначального значення як таким, що спростовуються сукупністю інших доказів у кримінальному провадженні, підстав не вірити яким у суду не має.
Так потерпілий ОСОБА_7 суду пояснив, що у власності їх сім`ї був автомобіль право на який було оформлено на сина ОСОБА_15 . Цей автомобіль вони з сином розібрали на запчастини, які, в т.ч. й коробку передач, склали на зберігання в домогосподарстві дочки потерпілого ОСОБА_9 . Взимку 2015 року син виявив нестачу коробки і коли потерпілий запитав про це у обвинуваченого, той відповів, що не знає де коробка. Потерпілий пішов на пункт прийому металобрухту, де приймальник його повідомив, що ОСОБА_10 приносив йому коробку передач до автомобіля, однак він (приймальник) її повернути не може, так як роздав її на запчастини. Після цього потерпілий зажадав від обвинуваченого повернути викрадене, однак той зібрався і з дому втік. Ніхто, в т.ч. й потерпілий не давали дозволу ОСОБА_10 права на розпорядження коробкою передач.
Потерпіла ОСОБА_5 по даному епізоду суду пояснила, що будь-якого дозволу своєму співмешканцеві ОСОБА_4 , з яким стала проживати в її домогосподарстві по АДРЕСА_3 з осені 2014 року до березня 2015 року, на розпорядження коробкою передач не давала. Ця коробка належала її братові і ОСОБА_10 здав її на пункт прийому металобрухту, а потім сказав їй, що дозвіл на це йому дав її батько ОСОБА_7 . Крадіжка цієї коробки мала місце взимку 2015 року.
Свідок ОСОБА_8 суду пояснив, що він розібрав належний йому автомобіль, кузов продав, а інші запчастини, в т.ч. й коробку передач, залишив на зберіганні у своєї сестри ОСОБА_9 , так як у нього не має гаража. Коли свідок хотів забрати цю коробку, то виявив її нестачу і при цьому сестра і ОСОБА_10 сказали, що вона повинна бути на місці. Наступного дня свідок знову прийшов в домогосподарство до сестри, всі втрьох почали шукати коробку, однак так її і не знайшли, а в подальшому було встановлено, що ОСОБА_10 здав її на пункт прийому металобрухту про що свідку повідомив приймальник. Свідок зажадав від обвинуваченого повернути викрадене, однак той з дому втік. Через декілька днів свідок спіймав обвинуваченого у Вапнярці і той пообіцяв повернути коробку через пару днів і прохав при цьому не заявляти про крадіжку в міліцію. Про те, що коробку передач дозволила обвинуваченому взяти сестра свідка, ОСОБА_10 останньому не повідомляв, а говорив, що він її взяв, він її і поверне. Сам свідок також такого дозволу обвинуваченому не давав.
По епізоду крадіжки майна з будинку потерпілої ОСОБА_5 обвинувачений ОСОБА_4 вину визнав повністю й по суті суду пояснив, що якби був тверезий, то злочину не вчинив би. В будинок потерпілої проник шляхом розбиття вікна, звідки викрав телевізор і тюнер, які в подальшому продав в смт. Вапнярці.
Потерпіла ОСОБА_5 суду пояснила, що весною 2015 року, коли вона робила в своєму будинку, розташованому по АДРЕСА_3 , ремонт, то одного дня, можливо це було і 15.05.2015 року, коли вона з батьком прийшли до будинку, то виявили, що два вікна було розбито і на склі була кров. З будинку було викрадено телевізор «Супра» і тюнер. Про крадіжку вони з батьком повідомили міліцію.
Як уже зазначалося вище, інші докази відповідно до ст. 349 КПК України судом не досліджувались, так як фактичні обставини ніким не оспорювались.
Заслухавши пояснення обвинуваченого, потерпілих, свідка, дослідивши визначений судом обсяг доказів, суд уважає, що вина ОСОБА_4 у вчиненні злочинів доказана і його дії правильно кваліфіковано за ч.2 ст. 185 КК України, як таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинене повторно; за ч.3 ст. 185 КК України, як таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинене повторно, поєднане з проникненням в житло та інше приміщення.
При цьому із пред`явленого ОСОБА_4 обвинувачення по епізоду викрадення майна у потерпілої ОСОБА_6 належить виключенню крадіжка мобільного телефону марки «Нокіа дондо» вартістю 171,60 грн. з наступних підстав.
Відповідно до ст. 370 КПК України судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені доказами, дослідженими під час судового розгляду та оціненими судом відповідно до статті 94 цього Кодексу. Вмотивованим є рішення, в якому наведені належні і достатні мотиви та підстави його ухвалення.
Згідно зі ст. 373 КПК України обвинувальний вирок не може ґрунтуватися на припущеннях і ухвалюється лише за умови доведення у ході судового розгляду винуватості особи у вчиненні кримінального правопорушення
Судом встановлено, що ОСОБА_4 під час досудового розслідування і в суді заперечував свою причетність до викрадення у потерпілої ОСОБА_6 мобільного телефону марки «Нокіа дондо», а докази на які посилаються органи досудового розслідування базуються лише на показаннях потерпілої, якою підтверджено лише виявлення нею вранці 23.12.2014 року нестачі цього телефону і при цьому, як пояснила в судовому засіданні сама потерпіла, що десь через місяць-два після крадіжки ОСОБА_10 говорив її батькові, що поверне викрадені телефони і гроші, однак саме скільки телефонів поверне, не говорив. Тому вона не знає, хто викрав третій телефон, ОСОБА_10 чи хтось інший, але його (телефону) також не стало. Маліцький їй особисто не говорив скільки телефонів має повернути.
Оскільки доказів на підтвердження винуватості ОСОБА_4 у крадіжці мобільного телефону марки «Нокіа дондо» матеріали кримінального провадження не містили і в судовому засіданні їх здобуто не було, тому суд дійшов висновку про недоведеність участі обвинуваченого у вчиненні крадіжки цього телефону, а тому ця частина пред`явленого обвинувачення підлягає виключенню із нього.
Обставин, які пом`якшуть покарання відповідно до ст. 66 КПК України в ході судового провадження судом не встановлено.
Призначаючи покарання, суд враховує характер і ступінь суспільної небезпечності вчиненого, особу обвинуваченого, який вчинив новий корисливий злочин проти приватної власності на наступний день після проголошення Тульчинським районним судом вироку, яким ОСОБА_4 було засуджено за ч.1 ст. 185 КК України, що свідчить про небажання обвинуваченого стати на шлях виправлення, обставину, яка обтяжує покарання, якою відповідно до ст. 67 КК України суд визнає вчинення злочинів в стані алкогольного сп`яніння, вироком Тульчинського районного суду Вінницької області від 15.10.2015 року засуджений за ч.2 ст. 185, 71,72 КК України до 3 місяців і 10 днів арешту, який відбуває у Стрижавській ВК №81, однак на підставі ухвали Тульчинського районного суду переведений в порядку п.12 ч.1 ст. 537 КПК України у Вінницький СІЗО для розгляду справи у вищевказаному суді, і вважає, що ОСОБА_4 підлягає призначенню покарання у виді позбавлення волі.
Як убачається з вироку Тульчинського районного суду Вінницької області від 15.10.2015 року ОСОБА_4 засуджено за ст. 185 ч.2, 71,72 КК України до трьох місяців і 10 днів арешту і дане покарання, починаючи з 24.11.2015 року засуджений відбуває у Стрижавській ВК №81. При цьому, відповідно до вищевказаного вироку суду, злочин за який ОСОБА_4 засуджено,був вчинений 08.09.2015 року, а тому, при призначенні покарання ОСОБА_4 за новим вироком, застосуванню підлягають положення як ч.1 ст. 70, так і положення ч.4 ст. 70 КК України.
Згідно ч.2 ст. 124 КПК України у разі ухвалення обвинувального вироку суд стягує з обвинуваченого на користь держави документально підтверджені витрати на залучення експерта.
Матеріалами справи встановлено, що вартість проведених у кримінальному провадженні товарознавчих експертиз відповідно складають 306,90 та 384,00 грн., які підлягають стягненню з ОСОБА_4 в доход держави.
Згідно ч. 1 ст. 100 КПК України речовий доказ, який був наданий стороні кримінального провадження або нею вилучений, повинен бути якнайшвидше повернутий володільцю, крім випадків, передбачених статтями 160-166, 170-174 цього Кодексу.
Таким чином,мобільні телефони «Соні Еріксон W 330і», «Нокіа 202» передані під зберігальну розписку потерпілій ОСОБА_6 , телевізор «Супра» моделі «S-14N8», тюнер «Ортон 4100 С»», передані під зберігальну розписку потерпілій ОСОБА_5 , підлягають поверненню за приналежністю потерпілим ОСОБА_6 , ОСОБА_5 .
На підставі викладеного і керуючись ст. ст. 368, 370-374 КПК України, суд,

ЗАСУДИВ:
ОСОБА_4 визнати винним за частинами 2 і 3 ст. 185 КК України і призначити покарання: за ч.2 ст. 185 КК України один рік позбавлення волі; за ч.3 ст. 185 КК України три роки і 6 (шість) місяців позбавлення волі. На підставі ст. 70 ч.1 КК України шляхом повного поглинення менш суворого покарання більш суворим за сукупністю цих злочинів остаточно визначити покарання три роки і 6 місяців позбавлення волі, а на підставі ч.4 ст. 70 КК України шляхом часткового складання цього покарання з покаранням, призначеним йому за вироком Тульчинського районного суду Вінницької області від 15 жовтня 2015 року у виді 3 місяців і 10 днів арешту, з розрахунку відповідно до п.1 ч.1 ст. 72 КК України один день позбавлення волі за один день арешту, остаточно за сукупністю злочинів визначити покарання три роки і 9 (дев`ять) місяців позбавлення волі, рахуючи початок строку відбування покарання з 24 листопада 2015 року.
До вступу вироку у законну силу запобіжний захід ОСОБА_4 не обирати.
Стягнути з ОСОБА_4 в доход держави 690,90 грн. процесуальних витрат на залучення експертів.
Речові докази, мобільні телефони «Соні Еріксон W 330і», «Нокіа 202» передані під зберігальну розписку потерпілій ОСОБА_6 , телевізор «Супра» моделі «S-14N8», тюнер «Ортон 4100 С»», передані під зберігальну розписку потерпілій ОСОБА_5 , повернути за приналежністю потерпілим ОСОБА_6 , ОСОБА_5 .
Вирок може бути оскаржений в апеляційному порядку до апеляційного суду Вінницької області протягом 30 днів з дня його проголошення шляхом подання апеляційної скарги через Томашпільський районний суд.
Вирок суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано.
Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку.
Копія вироку не пізніше наступного дня після ухвалення надсилається учаснику судового провадження, який не був присутнім в судовому засіданні.
Суддя: ОСОБА_1