Справа № 755/3339/15-к
Ухвала
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"11" лютого 2015 р. Дніпровський районний суд м. Києва в складі:

головуючого слідчого судді ОСОБА_1 ,

при секретарі ОСОБА_2 ,

за участю:

прокурора ОСОБА_3 ,
слідчого ОСОБА_4 ,
підозрюваного ОСОБА_5 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Києві клопотання слідчого СВ Дніпровського РУГУ МВС України в м. Києві ОСОБА_4 про продовження строку тримання під вартою підозрюваного ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця Російської Федерації, росіянина, громадянина України, з середньо-технічною освітою, одруженого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , без постійного місця проживання, раніше не судимого, в рамках кримінального правопорушення внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0016020 від 20.11.2014 року, за ознаками кримінального правопорушення передбаченого ч. 2 ст. 121 КК України, -

в с т а н о в и в :
Слідчий СВ Дніпровського РУГУ МВС України в м. Києві ОСОБА_4 за погодженням з прокурором прокуратури Дніпровського району м. Києва ОСОБА_6 звернувся в суд з клопотанням про продовження строку тримання під вартою по відношенню до підозрюваного ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 до трьох місяців.

В судовому засіданні, прокурор клопотання підтримав, просив задовольнити та мотивував його тим, що ОСОБА_5 не працює, з родиною стосунків не підтримує більше 2 років, по місцю реєстрації не проживає, постійного місця проживання не має, веде бродяжницький спосіб життя, постійно вживає спиртні напої може переховуватись від органів досудового розслідування та суду, може впливати на свідків, може вчинити інше правопорушення, підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, яке відноситься до категорії тяжкого, та за який передбачено покарання у вигляді позбавленні волі на строк до десяти років, також враховуючи що інкримінуємі кримінальні правопорушення ОСОБА_5 вчиняв у громадському місці, за змовою з ОСОБА_7 ясно розуміючи, що це можуть спостерігали сторонні особи, враховуючи те, що менш суворі запобіжні заходи не достатні для запобігання вищевказаним ризикам, може почати переховуватися від органів досудового слідства або суду, та перешкоджати об`єктивному розслідуванню справи, а також продовжувати вчинювати кримінальні правопорушення, а більш м`який запобіжний захід не зможе запобігти даним ризикам.

Крім того, на даний час, неможливо прийняти обґрунтоване рішення по кримінальному провадженню, оскільки необхідно проведення ряд слідчих дій, а саме: отримати висновки судово-медичних, психологічних, молекулярно-генетичних експертиз, повідомити підозрюваним про підозру в кінцевій редакції, з урахуванням зібраних в кримінальному провадженні доказів, провести процедуру відкриття матеріалів кримінального провадження відповідно до ст. 290 КПК України потерпілому, підозрюваним, скласти обвинувальний акт та реєстр матеріалів кримінального провадження, який слід вручити підозрюваним, при необхідності виконати інші слідчі та процесуальні дії.

Слідчий клопотання підтримав у повному обсязі, просив задовольнити з підстав зазначених у ньому.

Підозрюваний не заперечував проти задоволення клопотання.

Суд, заслухавши думку учасників процесу, дослідивши надані матеріали, приходить до наступного.

Органами досудового розслідування ОСОБА_5 підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч. 2 ст. 121 КК України

20.11.2014 року відомості по матеріалах було внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань та присвоєно реєстраційний номер № 0016020.

15.12.2014 року - ОСОБА_5 затримано в порядку ст. 208 КПК України.

15.12.2014 року ОСОБА_5 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч. 2 ст. 121 КК України.

16.12.2014 року слідчим суддею Дніпровського районного суду м. Києва підозрюваному обрано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою до 12.03.2015 року.

11.02.2015 року - прокурором продовжено строки досудового розслідування до 3-х місяців.

Зокрема, як убачається з матеріалів клопотання, ОСОБА_5 обґрунтовано підозрюється у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 121 КК України, у зв`язку з чим останній будучи обізнаним з мірою покарання за вчиненні діяння, може переховуватись від органів досудового розслідування та/або суду, вчинити кримінальне правопорушення, іншим чином перешкодити кримінальному провадженню.

З положень норм ст. 199 КПК України випливає, що клопотання про продовження строку тримання під вартою, крім відомостей, зазначених у ст. 184 цього Кодексу, повинно містити: виклад обставин, які свідчать про те, що заявлений ризик не зменшився або з`явилися нові ризики, які виправдовують тримання особи під вартою; виклад обставин, які перешкоджають завершенню досудового розслідування до закінчення дії попередньої ухвали про тримання під вартою.

Відповідно до норм ст. 194 КПК України, під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини визначені п. 1 п. 3 частини 1 даної статті та згідно з положеннями ст. 178 КПК України, крім наявності ризиків, зазначених у ст. 177 цього Кодексу, оцінити дані, що характеризуються особу підозрюваного та визначені у п. 1- п. 11 частини 1 вказаної статті.

При цьому, слідчий суддя, виходячи з положень ч. 5 ст. 9 КПК України, враховує, що питання про те, чи є тривалість тримання під вартою розумною, не можна вирішувати абстрактно. Наявність підстав для залишення обвинуваченого під вартою слід оцінювати в кожній справі з врахуванням її особливостей. Продовжуване тримання під вартою може бути виправданим заходом у тій чи іншій справі лише за наявності чітких ознак того, що цього вимагає справжній інтерес суспільства, який, незважаючи на існування презумпції невинуватості, переважує інтереси забезпечення права на свободу (див. рішення у справі Єчюс проти Литви, заява № 34578/97, п. 93, ECHR 2000-IX). Подальше існування обґрунтованої підозри у вчиненні затриманою особою злочину є обов`язковою і неодмінною умовою (sine qua non) належності її продовжуваного тримання під вартою рішення ЄСПЛ у справі Нечипорук і Йонкало проти України, п. 219, заява № 42310/04).

Аналогічні висновки ЄСПЛ викладено і у п. 79 рішення ЄСПЛ у справі Харченко проти України від 10 лютого 2011 року та випливають з ч. 3 ст. 17 КПК України.

З рішення ЄСПЛ від 30 серпня 1990 року у справі Фокс, Кемпбелл і Гартлі проти Сполученого Королівства, п. 32, Series А, № 182 убачається, що термін обґрунтована підозра означає, що існують факти або інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа, про яку йдеться, могла вчинити правопорушення.

При цьому, слідчий суддя дослідивши, матеріали клопотання, долучені до нього документи та безпосередньо саме кримінальне провадження в оригіналі, за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин провадження, керуючись законом, оцінюючи кожний доказ, що наявний у провадженні, лише щодо пред`явленої підозри, з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів - з точки зору достатності та взаємозв`язку вважає, що наявні у провадженні докази, передбачені параграфами 3-5 Глави 4 КПК України (показання, речові докази і документи та інші) свідчать про обґрунтованість підозри підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, оскільки підтверджують існування фактів та інформації, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що підозрюваний, міг вчинити правопорушення, прямо і непрямо підтверджують існування обставин, що підлягають доказуванню у кримінальному провадженні, та інших обставин, які мають значення для кримінального провадження, та отримані у порядку встановленому Кримінально процесуальним Кодексом України.

Крім того, ч. 3 та ч. 5 ст. 132 КПК України передбачено, що під час розгляду питання про застосування заходів забезпечення кримінального провадження сторони кримінального провадження повинні подати слідчому судді докази обставин, на які вони посилаються.

В судовому засіданні встановлено, що строк тримання під вартою підозрюваного закінчується, однак, на даний час, в зазначений строк неможливо закінчити досудове розслідування, оскільки у кримінальному провадженні необхідно провести ще ряд слідчих дій, зокрема: отримати та проаналізувати висновки експертиз; повідомити підозрюваного про закінчення досудового розслідування; виконати вимоги ст. 290 КПК України; скласти обвинувальний акт та реєстр матеріалів досудового розслідування.
Вказані обставини, які, на даний час, унеможливлюють закінчення досудового розслідування, до закінчення строку дії попередньої ухвали, суд визнає обґрунтованими, оскільки вони належним чином умотивовані слідчим та підтверджуються наявними матеріалами.

Разом з тим, в даному судовому засіданні, стороною захисту, у супереч положень ст. 132 КПК України, не надано до суду жодних належним та допустимих доказів, які б свідчили про те, що встановлені слідчим суддею ризики при обранні запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, на даний час, втратили свою актуальність, а особа підозрюваного перестала бути суспільно небезпечною.

В свою чергу, мотиви наведені стороною обвинувачення дають достатні підстави вважати, що підозрюваний, будучи підозрюваним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 121 КК України, яке за ступенем тяжкості відноситься до тяжких злочинів, за який передбачене покарання у виді позбавлення волі, може переховуватись від органів досудового розслідування, іншим чином перешкодити кримінальному провадженню, що свідчить про наявність ризиків, передбачених ч. 1 ст. 177 КПК України та про неможливість їх уникнення шляхом застосування інших заходів забезпечення кримінального провадження.

За таких обставин, слідчий суддя, враховує той факт, що вчинене підозрюваним кримінальне правопорушення має надзвичайно високий ступінь суспільної небезпеки, зумовленої тяжкими наслідками не лише для конкретної особи, а й для суспільства в цілому, наявність по справі реальних ознак справжнього суспільного інтересу, враховуючи що зазначений злочин направлений проти життя та здоров`я людини, наявність ризиків, передбачених ч. 1 ст. 177 КПК України та низки об`єктивних обставин, які перешкоджають завершенню досудового розслідування до закінчення дії попередньої ухвали про тримання під вартою, а також практику Європейського суду з прав людини, яка свідчить про те, що рішення суду повинно забезпечити не тільки права підозрюваного, а й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів, що вимагає від суду більшої суворості в оцінці цінностей суспільства, вважає за доцільне, з урахуванням виключних обставин, клопотання слідчого задовольнити.

Також, враховуючи положення ч. 4 ст. 183 КПК України, слідчий суддя не знаходить підстав для визначення підозрюваному застави у цьому кримінальному провадженні.

На підставі викладеного, керуючись вимогами ст.ст. 1-2, 7-29, 131-132, 176-178, 183, 184, 193, 194, 199, 309, 372-376, 395 КПК України, слідчий суддя, -

у х в а л и в :
Клопотання - задовольнити.

Продовжити ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді тримання під вартою до 3 місяців, а саме до 12 березня 2015 року та тримати під вартою в Київському слідчому ізоляторі Державної пенітенціарної служби України.

Будь-які твердження чи заяви підозрюваного, зроблені під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу, не можуть бути використані на доведення його винуватості у кримінальному правопорушенні, у вчиненні якого він підозрюється, або у будь-якому іншому правопорушенні.

Ухвала слідчого судді, щодо застосування запобіжного заходу підлягає негайному виконанню після її оголошення.

Ухвала слідчого судді може бути оскаржена до Апеляційного суду м. Києва протягом п`яти днів з дня її оголошення.
Слідчий суддя: ОСОБА_1