печерський районний суд міста києва
Справа № 757/3897/13-к
П О С Т А Н О В А

04 квітня 2013 року Печерський районний суд м. Києва

у складі:

головуючий - суддя Бортницька В.В.,

при секретарі - Клименко О. І.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві скаргу ОСОБА_1 на бездіяльність Генеральної прокуратури України при перевірці заяви від 30.08.2011 року про скоєння злочину суддею Печерського районного суду м. Києва Супрун Г.Б.,

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 звернувся до суду зі скаргою на бездіяльність Генеральної прокуратури України при перевірці його заяви від 30.08.2011 року про вчинення злочину суддею Печерського районного суду м. Києва Супрун Г.Б.

В обґрунтування поданої скарги зазначає, що він 30.08.2011 року подав до Генеральної прокуратури України заяву про вчинення злочину суддею Печерського районного суду м. Києва Супрун Г.Б., в якій просив порушити кримінальну справу за ст. 375 КК України.

Також зазначає, що Генеральною прокуратурою України не прийнято рішення в порядку ст. 97 КПК України, натомість направлено на його адресу лист від 15.09.2011, у зв'язку з чим вважає, що Генеральна прокуратура України проявила незаконну бездіяльність.

В судове засідання ОСОБА_1 не з'явився, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, що підтверджується даними зворотного поштового повідомлення.

Судом, з урахуванням думки прокурора, зважаючи на належне повідомлення заявника про розгляд скарги, визнано можливим розгляд справи у відсутність заявника, так як виходячи з аналізу норм КПК України, його неявка не перешкоджає розгляду скарги.

Прокурор в судовому засіданні доводи скарги не визнала, просила у задоволенні скарги відмовити, оскільки вважала їх такими, що не ґрунтуються на чинному законодавстві. Також прокурор зазначила, що заява ОСОБА_1 за своїм змістом і суттю не є заявою про злочин в контексті вимог ст. 95 КПК України, а тому підстави для проведення перевірки -відсутні.

Суд, заслухавши прокурора, дослідивши матеріали з розгляду скарги, приходить до наступних висновків.

Судовим розглядом встановлено, що 30.08.2011 року ОСОБА_1 звернувся із заявою до Генерального прокурора України про порушення кримінальної справи відносно судді Супрун Г.Б. за ст. 375 КК України.

Листом від 15.09.2011 року № 05/1/1-8921-11 заявнику надано відповідь, у якій йому було розяснено, що підстав для вжиття заходів прокурорського реагування не вбачається.

Проте,такі висновки Генаральної прокуратури є передчасними.

Статтею 55 Конституції України визначено, що права і свободи людини і громадянина захищаються судом, кожному гарантується право на оскарження в суді рішень, дій чи бездіяльності органів державної влади, посадових і службових осіб.

Статтями 234, 236 КПК України передбачено право особи на оскарження дій слідчого і прокурора до суду.

Згідно з Рішенням Конституційного Суду України від 14 грудня 2011 року № 19-рп/2011 положення ст. 97 КПК України в системному зв'язку з положеннями частини 2 статті 55 Конституції України, частини 3 статті 110, частини 5 статті 234, частини 2 статті 236 КПК України, частини 2 статті 2, пункту 2 частини 3 статті 17 КАС України необхідно розуміти так, що скарги осіб стосовно прийняття рішень, вчинення дій або допущення бездіяльності суб'єктом владних повноважень щодо заяв і повідомлень про вчинювані або підготовлювані злочини суди повинні вирішувати у кримінальному судочинстві.

Відповідно до ст. 97 КПК України, за заявою або повідомленням про злочин прокурор, слідчий, орган дізнання або суддя зобов'язані не пізніше триденного строку прийняти одне з таких рішень: порушити кримінальну справу; відмовити в порушенні кримінальної справи; направити заяву або повідомлення за належністю. В разі необхідності прийняття такого рішення має передувати перевірка, яка проводиться зазначеними посадовими особами у строк не більше десяти днів шляхом відібрання пояснень від окремих громадян чи посадових осіб або витребування необхідних документів.

При розгляді скарги встановлено, що Генеральною прокуратурою України не перевірено відповідність заяви ОСОБА_1 вимогам ст. 95 КПК України, не вжито жодних заходів для перевірки викладених у ній фактів й передбаченого ст. 97 КПК України рішення не прийнято.

Надана заявнику відповідь про відсутність підстав для вжиття заходів реагування з посиланням виключно на п. 10 постанови Пленуму Верховного Суду України від 13 червня 2007 року № 8 «Про незалежність судової влади», згідно з яким судові рішення вважаються законними, доки вони не скасовані в апеляційному чи касаційному порядку або не переглянуті компетентним судом в іншому порядку, визначеному процесуальним законом не може вважатися виконанням вимог ст. 97 КПК України, оскільки вказаною нормою не передбачені.

Таким чином, з'ясувавши відповідність вказаної заяви вимогам ст. 95 КПК України, наявність у ній даних, які вказують на ознаки злочинного діяння, їх достатність для того, щоб розпочати стадію досудового слідства, та обставин, передбачених ст. 6 цього Кодексу, які виключають провадження у кримінальній справі, вважаю за необхідне проведення перевірки за заявою ОСОБА_1 від 30.08.2011 року з прийняттям рішення відповідно до вимог ст. 97 КПК України.

Вимоги скарги про визнання бездіяльності Генеральної прокуратури України при розгляді його заяви від 30.08.2011 року незаконною, не грунтуються на вимогах кримінально- процесуального законодавства, а тому в задоволені скарги в цій частині слід відмовити.

Також суд не вбачає визначених ст. ст.23-2 КПК підстав для винесення окремої ухвали.

Керуючись ст. 94-95, 97, 236 КПК України, суд,-

П О С Т А Н О В И В:

Скаргу ОСОБА_1 на бездіяльність Генеральної прокуратури України при перевірці заяви від 30.08.2011 року про скоєння злочину суддею Печерського районного суду м. Києва Супрун Г.Б. задоволити частково.

Генеральній прокуратурі України виконати вимоги ст. 97 КПК України при розгляді заяви ОСОБА_1 від 30.08.2011 року про вчинення суддею Печерського районного суду м. Києва Супрун Г..Б. злочину, передбаченого ст. 375 КК України.

Постанова може бути оскаржена до Апеляційного суду м. Києва через Печерський районний суд м. Києва протягом 15 діб з моменту її проголошення.

Суддя Бортницька В.В.