печерський районний суд міста києва
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 вересня 2014 року Слідчий суддя Печерського районного суду м. Києва ОСОБА_1 за участі секретаря ОСОБА_2 розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду в м. Києві скаргу адвоката ОСОБА_3 в інтересах ОСОБА_4 на постанову слідчого в ОВС першого СВ СУ прокуратури Київської області ОСОБА_5 про закриття кримінального провадження від 30.05.2014р.,

В С Т А Н О В И В :

Адвокат ОСОБА_3 звернувся до слідчого судді із скаргою в інтересах ОСОБА_4 про скасування постанови слідчого в ОВС першого СВ СУ прокуратури Київської області ОСОБА_5 про закриття кримінального провадження від 30.05.2014р. Скарга обгрунтована наступними обставинами.

Відповідно до постанови слідчого в ОВС першого СВ СУ прокуратури Київської області ОСОБА_5 , від 30.05.2014 про закриття кримінального провадження, кримінальне провадження № 0000109 від 21.03.2013 за ч1 ст.366 КК України було закрито, у зв`язку з відсутністю в діях слідчого СВ Ірпінського MB ГУ МВС України в Київській області ОСОБА_6 , ознак складу злочину. При винесенні постанов про закриття кримінального провадження, слідчим прокуратури ОСОБА_5 , не беруться до уваги обставини, підтвердження висновків експертизи факту підроблення підпису ОСОБА_7 , а також те, що для події злочину не має значення, один раз підроблений підпис потерпілого ОСОБА_7 , чи декілька разів. В той же час, слідчий прокуратури ОСОБА_5 з довірою ставиться до свідчень слідчого ОСОБА_6 , про факт особистого виконання ОСОБА_8 підпису на сторінках протоколу допиту.

Також, при поновленні кримінального провадження, після скасування його закриття ОСОБА_9 викликався старшим слідчим прокуратури ОСОБА_5 проте з грубим порушенням вимог ст. ст. 2, 133, 135, 136-138 КПК України, а тому ОСОБА_9 позбавлений можливості надати показання, тобто втретє закриття кримінали провадження відбулось взагалі без проведення необхідних слідчих дій.

Також, в оскаржуваній постанові робиться хибний та незрозумілий висновок, те, що дані, внесені до протоколу додаткового допиту свідка, ніяк суттєво не впливална прийняття рішення судом. Проте, на підставі підробленого протоколу допиту, змінено вартість викраденого автомобіля, яку було спочатку встановлено на підставі висновку експерта від 14.03.2012 в розмірі 155539,38 грн., а дії підсудних кваліфікована за ч. З ст. 289 КК України.

Той факт, що ухвалою Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ вирок Ірпінського міського суду Київської області від 08.08.202 року, ухвала апеляційного суду Київської області від 24.10.2012 - скасовано, а справу направлено на новий судовий розгляд до Ірпінського міського суду Київської області, ніяким чином не знімає вину з осіб, що підробили підпис ОСОБА_7 в протоколі додаткового допиту потерпілого.

Посилаючись на зазначене адвокат ОСОБА_3 у поданій скарзі та під час судового розгляду посилався на те, що оскаржувану постанову винесено безпідставно, необгрунтован незаконно, залишивши без захисту порушених прав і законних інтересів заявника , оскільки слідчий ОСОБА_5 однобоко не об`єктивно та упереджено оцінив інформацію, не врахував висновки експертизи тощо.

ОСОБА_4 під час судового розгляду підтрима адвоката ОСОБА_3 .

Прокурор ОСОБА_10 заперечував протти задоволення скарги, вказуючи на те, що під час проведення досудового розслідування, яке було проведено у відповідності до вимог КПК України, не було встановлено доказів на підтвердження обставин викладених заявником ОСОБА_4 . Крім того, зауважив на тому, що заявник пропустив строки звернення до слідчого судді, з огляду на винесення постанови 30.05.2014р.

Вислухавши адвоката ОСОБА_3 , заявника ОСОБА_4 , прокурора ОСОБА_10 , дослідивши додані до скарги документи та надані під час судового розгляду, матеріали кримінального провадження № 0000109 від 21.03.2013, приходжу до наступного висновку.

Встановлено, що ОСОБА_4 , було направлено до прокуратури міста Ірпеня Київської області заяву про вчинення злочину, передбаченого ч.І ст. 366 КК України, а саме щодо підробки його підпису в протоколі допиту свідка. Згідно з постановою слідчого прокуратури м. Ірпеня Київської області ОСОБА_5 від 02.04.2013, кримінальне провадження № 0000109 від 21.03.2013 було закрито. Не погоджуючись з даним процесуальним рішенням, 02.07.2013 ОСОБА_8 подано скаргу на постанову про закриття кримінального провадження від 02.04.2013. Ухвалою Ірпінського міського суду Київської області, постанову слідчого прокуратури м. Ірпеня Київської області ОСОБА_5 від 02.04.2013 було скасовано як необгрунтовану. ОСОБА_9 звернувся до прокуратури м. Ірпеня Київської області із заявою про визнання його потерпілим у кримінальному провадженні № 0000109. Постановою слідчого прокуратури м. Ірпеня Київської області ОСОБА_5 від 12.08.2013, ОСОБА_11 було відмовлено у визнанні його потерпілим у кримінальному провадженні № 0000109 з мотивів відсутності нанесення злочином йому матеріальної шкоди. В результаті ОСОБА_9 був позбавлений можливості отримувати інформацію про хід досудового розслідування. 04.11.2013 ОСОБА_9 отримав листа від 25.10.2013 № 74-445 вих.13, згідно з яким 31.07.2013 кримінальне провадження № 0000109 було закрито. Ухвалою Ірпінського районного суду Київської області від 11.11.2013, постанову про закриття кримінального провадження № 0000109 від 31.07.2013 було скасовано, як необгрунтовану. 15.08.2014 ОСОБА_9 отримав листа від 08.08.2014 № 06/1/1-1749 вих. 14, згідно з яким 30.05.2014 кримінальне провадження № 0000109 було закрито.

Закриваючи кримінальне провадження № 0000109 від 21.03.2013р. слідчий ОСОБА_5 виходив з того, що під час здійснення досудового розслідування не встановлено обставин, які свідчать про наявність в діяннях слідчого СВ Ірпінського МВ ГУ МВС України в Київській області ОСОБА_6 складу кримінального правопорушення, передбаченого ч1 ст.366 КК України. До такого висновку слідчий прийшов оцінивши покази ОСОБА_6 в якості свідка, висновки почеркознавчих досліджень, та іншими зібраними документами.

Також встановлено, що постановою Ірпінського міського суду Київської області від 27 червня 2014 року кримінальна справа по обвинуваченню ОСОБА_12 , ОСОБА_13 у скоєнні суспільно-небезпечного діяння передбаченого ч2 ст.289 КК України повернута на додаткове розслідування. Так, в ухвалі суду зазначено, що в ході судового слідства при дослідженні матеріалів кримінальної справи громадянин ОСОБА_9 заявив, що не був опитаний слідчим ОСОБА_6 , 28 квітня 2012 року. Як заявив громадянин ОСОБА_9 на першому аркуші протоколу допиту потерпілого від 18.04.12р. стоїть не його підпис, що він не давав покази слідчому ОСОБА_6 , про пошкодження крила, бампера, панелі його автомобіля, та не проводив ремонт свого автомобіля з вищевказаних підстав. Також ОСОБА_9 , заявив, що був допитаний слідчим ОСОБА_6 , по даній кримінальній справі один раз, а саме 04 лютого 2012 року, що слідчий на додатковий допит його не викликав, що підтверджується відсутністю доказу про виклик потерпілого встановленим ст. 166 КПК I960 року шляхом направлення повістки, телеграмою або телефонограмою.

Для доведення факту підробки підпису ОСОБА_7 , постановою заступника прокурора м. Ірпеня було призначено проведення судово-почеркознавче дослідження.

За результатами дослідження був наданий висновок №10908/10909/12-32 від 02.04.2013 року, в якому зазначено, що підпис від імені ОСОБА_7 , в графі: "Потерпілий" на лицьовій стороні аркушу в протоколі додаткового допиту потерпілого від 18.04.2012 року виконано не ОСОБА_8 , а іншою особою з ретельним наслідуванням якомусь справжньому підпису ОСОБА_7 , що підтверджує слова ОСОБА_7 , що він на досудовому розслідуванні додатково слідчим не допитувався.

На підставі протоколу додаткового допиту потерпілого була змінена вартість викраденого автомобіля, яка була спочатку встановлена на підставі висновку експерта від 14.03.2012 року в розмірі 155539,38 гривень, та дії підсудних кваліфікували за ч.З ст.289 КК України.

На підставі протоколу, слідчий ОСОБА_6 , 18.04.2012 p., призначив додаткову авто товарознавчу експертизу, яка вже 20.04.2012 p.. оцінила автомобіль ОСОБА_7 в 116132,94грн.. що дало підстави слідчому перекваліфікувати дії підсудних за ч.2 ст.289 КК України.

Судом витребувано від НДЕКЦ при ГУ МВС України в Київській області належним чином засвідчені копії постанов слідчого ОСОБА_6 , на підставі яких експертом були проведені авто товарознавчі експертизи висновок від 20.04.2012 року № 39 Т га висновок від 02.04.2012 року № 34 Т.

Судом встановлено, що в матеріалах кримінальної справи (а.с. 96 т.З) міститься постанова слідчого ОСОБА_6 , про призначення авто товарознавчої експертизи від 09 лютого 2012 року, яка за своїм змістом не відповідає постанові, що надавалась для проведення експертних досліджень до НДЕКЦ при ГУ МВС України в Київській області.

Під час судового слідства судом за клопотанням представника потерпілого ОСОБА_4 був викликаний і допитаний свідок ОСОБА_6 , який фактично підтвердив вказані вище факти, та пояснив, що дійсно в експертній установі він замінив постанову про призначення експертизи від 09.02.2009 року, а в матеріали кримінальної справи замінену постанову не долучив.

Крім того, судом залучені до матеріалів кримінальної справи за клопотаннями потерпілого ОСОБА_7 , - висновок експертного дослідження (а.с.229-253 т.5) та клопотанням його представника - звіт від 26 травну 2014 року суб`єкта оціночної діяльності ОСОБА_14 (а.с. 186-226 т.5), які отримані в порядку ст.. ст.. 65-66 КПК України та істотно впливають на обсяг пред`явленого обвинувачення підсудним.

Суд прийняв до уваги те, що спотворені фактичні данні, які містяться в матеріалах кримінальної справи, а саме (а.с.96, 101-102, т.З та а.с. 29, 31, 33, 38-39 т.4) стали безумовною підставою для неправомірної перекваліфікації слідчим ОСОБА_6 , дій підсудних з ч. 3 ст. 289 на ч.2 ст.289 КК України.

Згідно ст. 2 КПК України завданнями кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.

Згідно п2 ч1 ст.284 КПК України кримінальне провадження закривається в разі, якщо: встановлена відсутність в діянні складу кримінального правопорушення;

Отже, відповідно до ст. 110 КПК України, постанова слідчого про закриття кримінального провадження повинна містити зміст обставин, які є підставами для прийняття постанови, мотиви прийняття постанови, їх обґрунтування та посилання на положення цього Кодексу, тобто таке процесуальне рішенні повинно відповідати фактичним обставинам, встановленим матеріалами справи, зокрема в ній має бути викладено суть заяви особи, яка звернулась з метою захисту своїх прав та відповіді на усі поставлені нею питання, які виключають провадження у справі і обумовлюють її закриття, що однієї з гарантій забезпечення праві законних інтересів учасників процесу.

З огляду на встановлені обставини слід дійти переконання про обгрунтованість твердження адвоката ОСОБА_3 та заявника ОСОБА_4 про невідповідність висновків слідчого зібраним матеріалам.

При проведенні досудового розслідування необхідно провести усі необхідні слідчі дії, включаючи допит ОСОБА_4 та ОСОБА_15 , у відповідності до вимог КПК України, дати зібраним доказами належну оцінку та прийняті рішення визначене ст. 283 КПК України.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 2,110,284, 303-307,309 КПК України, слідчий суддя -

У Х В А Л И В :

Скаргу задовольнити.

Скасувати постанову слідчого в ОВС першого СВ СУ прокуратури Київської області ОСОБА_5 про закриття кримінального провадження №0000109 від 30.05.2014р., матеріали кримінального провадження№0000109 повернути до прокуратури Київської області для продовження досудового розслідування.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя ОСОБА_1