Справа № 440/1400/15-к Головуючий у 1 інстанції: ОСОБА_1
Провадження № 11-кп/783/1020/15 Доповідач: ОСОБА_2
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 грудня 2015 року колегія суддів судової палати у кримінальних справах
апеляційного суду Львівської області в складі:
головуючого-судді ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

при секретарі ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Львові

справу за апеляційною скаргою першого заступника прокурора Львівської області ОСОБА_6 на вирок Буського районного суду Львівської області від 27 жовтня 2015 року відносно ОСОБА_7 ,

з участю прокурора ОСОБА_8 ,

встановила:
цим вироком

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, уродженця та жителя АДРЕСА_1 , з неповною середньою освітою, непрацюючого, неодруженого, раніше судимого, останній раз 25 лютого 2014 року Буським районним судом Львівської області за ч.2 ст. 125, ст. 128 КК України на два роки один місяць позбавлення волі,

засуджено за ч.2 ст. 125 КК України до 1 тис. грн. штрафу.

Запобіжний захід ОСОБА_7 не обирався.

Згідно вироку суду, ОСОБА_9 10 вересня 2015 року близько 01 год., перебуваючи на території власного господарства в с. Кути, Буського району, Львівської області, під час словесного конфлікту з ОСОБА_10 , лезом коси наніс останньому удар в ділянку лівої гомілки, спричинивши легке тілесне ушкодження із короткочасним розладом здоров`я.

В апеляційній скарзі перший заступник прокурора Львівської області ОСОБА_6 , не оспорюючи доведеності вини обвинуваченого та правильності кваліфікації його дій, зазначає, що судове рішення є таким, що підлягає скасуванню у зв`язку з неправильним застосуванням закону України про кримінальну відповідальність в частині призначеного покарання.

Звертає увагу, що суд першої інстанції призначив обвинуваченому ОСОБА_7 штраф у твердій грошовій формі 1 тис. грн., яка не є кратною неоподатковуваному мінімуму доходів громадян 17 грн. і становить 58,82 неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що свідчить про неправильне застосування закону України про кримінальну відповідальність, а тому може викликати труднощі при виконанні судового рішення.

Просить вирок суду скасувати у зв`язку з неправильним застосуванням закону України про кримінальну відповідальність в частині призначеного покарання та постановити новий вирок, яким засудити ОСОБА_7 за ч.2 ст. 125 КК України до покарання у виді штрафу у розмірі 58 неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 986 грн. В решті вирок залишити без змін.

Заслухавши суддю-доповідача, думку прокурора про підтримання апеляційної скарги, перевіривши матеріали справи та обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що така задоволенню не підлягає.
Оскільки фактичні обставини кримінального провадження ніким не оспорюються, колегія суддів не проводить детальний їх аналіз і відповідно до ст. 404 КПК України перевіряє вирок місцевого суду лише в межах апеляційної скарги.
Що стосується призначеного ОСОБА_7 покарання, то колегія суддів приходить до наступного.
Згідно положень ст. 413 КПК України, неправильним застосуванням закону України про кримінальну відповідальність, що тягне за собою скасування або зміну судового рішення є: незастосування судом закону, який підлягає застосуванню; застосування закону, який не підлягає застосуванню; неправильне тлумачення закону, яке суперечить його точному змісту; призначення більш суворого покарання, ніж передбачено відповідною статтею (частиною статті) закону України про кримінальну відповідальність.
Відповідно до вимог ч.2 ст. 53 КК України, розмір штрафу визначається судом залежно від тяжкості вчиненого злочину та з урахуванням майнового стану винного в межах від тридцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян до п`ятдесяти тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, якщо статтями Особливої частини цього Кодексу не передбачено вищого розміру штрафу.
Зі змісту даної частини статті вбачається, що розмір покарання у виді штрафу призначається судом у грошовій сумі, але в межах, вказаних у санкції статті, за якою судом визнано особу винуватою.
У даному кримінальному провадженні суд першої інстанції визнав винним ОСОБА_7 у вчиненні умисного легкого тілесного ушкодження, що спричинило короткочасний розлад здоров`я, санкція ч.2 ст. 125 КК України передбачає штраф від п`ятдесяти до ста неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.
З рішення суду вбачається, що у резолютивній частині вироку не зазначено кількості таких мінімумів, однак фактично призначено покарання в межах санкції ч.2 ст. 125 КК України та визначено суму штрафу у розмірі 1 тис. грн., а відтак, на думку колегії суддів, це не може бути підставою для скасування вироку місцевого суду в частині призначеного покарання.
Колегія суддів вважає, що призначена сума штрафу, яка становить 58,82 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, а не кратне ціле число таких, про що зазначає в апеляційній скарзі прокурор, не може свідчити про неправильне застосування закону України про кримінальну відповідальність і про порушення положень п.2 постанови Пленуму Верховного Суду України від 28 травня 2004 року "Про деякі питання застосування судами України адміністративного та кримінального законодавства у зв`язку з набранням чинності Законом України від 22 травня 2003 року "Про податок з доходів фізичних осіб", а тому доводи апелянта є безпідставні.
Відтак, колегія суддів приходить до висновку, що судом першої інстанції правильно застосовано Закон України про кримінальну відповідальність, а призначене ОСОБА_7 покарання у виді штрафу в розмірі 1 тис. грн. відповідає вимогам ст. 65 КК України.
З врахуванням наведеного, колегія суддів не вбачає підстав для скасування вироку місцевого суду.
Окрім цього, істотних порушень вимог кримінального процесуального закону при розгляді справи, які були б підставою для скасування постановленого судового рішення, колегією суддів не встановлено.
Керуючись ст. ст. 404, 405, 407, 418, 419 КПК України, колегія суддів,
ухвалила:
апеляційну скаргу першого заступника прокурора Львівської області ОСОБА_6 залишити без задоволення, а вирок Буського районного суду Львівської області від 27 жовтня 2015 року відносно ОСОБА_7 без зміни.
Ухвала суду апеляційної інстанції набирає законної сили з моменту її проголошення.

Касаційна скарга на ухвалу може бути подана безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом трьох місяців з дня її проголошення.

Судді:
ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4