Ухвала 29 вересня 2015 року м. Київ
Колегія суддів судової палати у кримінальних справах

Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних

і кримінальних справ у складі:

судді доповідача ОСОБА_2.,

суддів ОСОБА_3., ОСОБА_4.,

розглянувши касаційну скаргу засудженого ОСОБА_1 на вирок Ленінського районного суду м. Харкова від 23 березня 2015 року та ухвалу Апеляційного суду Харківської області від 27 серпня 2015 року щодо нього,

в с т а н о в и л а:

У касаційній скарзі засуджений порушує питання про перегляд вказаних судових рішень у касаційному порядку.

Касаційна скарга повинна відповідати вимогам, передбаченим ст. 427 КПК України. Згідно з пунктами 4, 5 ч. 2 ст. 427 КПК України у касаційній скарзі зазначаються: обґрунтування вимог особи, яка подала касаційну скаргу, із зазначенням того, у чому полягає незаконність чи необґрунтованість судових рішень; вимоги особи, яка подала касаційну скаргу, до суду касаційної інстанції.

Відповідно до вимог ч. 1 ст. 438 КПК України передбачено, що підставами для скасування або зміни судового рішення судом касаційної інстанції є: 1) істотне порушення вимог кримінального процесуального закону (ст. 412 КПК України); 2) неправильне застосування закону України про кримінальну відповідальність (ст. 413 КПК України); 3) невідповідність призначеного покарання тяжкості кримінального правопорушення та особі засудженого (ст. 414 КПК України).

Засуджений подав касаційну скаргу без додержання зазначених положень кримінального процесуального закону. Зокрема, у скарзі ОСОБА_1 відсутні обґрунтовані доводи на підтвердження його позиції щодо незаконності судових рішень на підставах, передбачених ч. 1 ст. 438 КПК України, з огляду на положення статей 412-414 цього Кодексу.

Оскільки, посилаючись на незаконність судових рішень, особа, яка подає касаційну скаргу, повинна вказати на конкретні порушення закону, передбачені у ст. 438 КПК, що є підставою для зміни чи скасування цих рішень та належним чином обґрунтувати свої доводи.

Засуджений, не погоджуючись із висновками судів, даючи власну оцінку зібраним у провадженні доказам, оспорює правильність встановлення фактичних обставин кримінального провадження, посилається на однобічність досудового слідства та неповноту судового розгляду, що в силу статей 433, 438 КПК України не є предметом перевірки суду касаційної інстанції.

Крім того, в порушення вимог статей 427, 438 КПК України, засуджений не вказує на підстави для скасування ухвали апеляційного суду, та не наводить обґрунтування своїх вимог, із зазначенням того, у чому саме полягає незаконність оскаржуваного судового рішення апеляційної інстанції.

Наявність вказаних недоліків унеможливлює відкриття касаційного провадження за скаргою засудженого.

Оскільки касаційна скарга не відповідає вимогам, передбаченим ст. 427 КПК України, колегія суддів вважає за необхідне на підставі ч. 1 ст. 429 КПК України залишити її без руху і встановити строк для усунення зазначених в ухвалі недоліків, що не може перевищувати п'ятнадцяти днів з дня отримання ухвали особою, яка подала касаційну скаргу.

На підставі викладеного та керуючись ч. 1 ст. 429 КПК України, колегія суддів

у х в а л и л а :

Касаційну скаргу засудженого ОСОБА_1 на вирок Ленінського районного суду м. Харкова від 23 березня 2015 року та ухвалу Апеляційного суду Харківської області від 27 серпня 2015 року щодо нього, залишити без руху.

Встановити засудженому строк для усунення зазначених в ухвалі недоліків касаційної скарги - 15 (п'ятнадцять) днів з дня отримання копії даної ухвали.

У разі неусунення в установлений строк недоліків касаційної скарги, її буде повернуто засудженому.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення та оскарженню не підлягає.

С у д д і :

ОСОБА_2 ОСОБА_4 ОСОБА_3