22.01.2016 Єдиний унікальний номер 205/3741/15-к
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
22 січня 2016 року Ленінський районний суд м. Дніпропетровська

у складі: головуючого судді ОСОБА_1

суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3

за участю секретаря ОСОБА_4

прокурора ОСОБА_5

захисника ОСОБА_6

потерпілої ОСОБА_7 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Дніпропетровську кримінальне провадження № 0001166 за обвинуваченням:

- ОСОБА_8 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_1 в м. Дніпропетровську, громадянина України, маючого середню спеціальну освіту, не одруженого, маючого малолітню дочку, 2011 року народження, не працюючого, раніше судимого:

1)вироком Ленінського районного суду м. Дніпропетровська від 25 квітня 2002 року за ст. 190 ч. 2 КК України до 2 років обмеження волі зі звільненням від відбування покарання з іспитовим строком в 1 рік на підставі ст. 75 КК України;

2)вироком Красногвардійського районного суду м. Дніпропетровська від 23 вересня 2003 року за ст.ст. 187 ч. 1, 71 КК України до 3 років 1 місяцю позбавлення волі, звільненого на підставі постанови Самарського районного суду м. Дніпропетровська від 07 лютого 2005 року умовно-достроково на 11 місяців 10 днів;

3)вироком Кіровського районного суду м. Дніпропетровська від 24 грудня 2007 року за ст.ст. 296 ч. 1, 190 ч. 2, 70 ч. 1 КК України до 3 років обмеження волі, звільненого 02 лютого 2010 року умовно-достроково на 09 місяців 02 дні (остання судимість є погашеною відповідно до ст. 89 КК України);

проживаючого в АДРЕСА_1 , тримається під вартою з 08 квітня 2015 року, -

у вчиненні злочину, передбаченого ст. 187 ч. 3 КК України, -

В С Т А Н О В И В:
Обвинувачений ОСОБА_8 , будучи особою, яка раніше вчинила розбій, 30 вересня 2014 року, близько 04.00, знаходячись у стані алкогольного сп`яніння біля квартири АДРЕСА_2 , маючи умисел на вчинення нападу з метою заволодіння чужим майном, в той момент, як потерпіла ОСОБА_7 відчиняла двері вказаної квартири ключем, стоячи за спиною потерпілої, раптово напав на неї, штовхнувши руками в спину, від чого ОСОБА_7 впала на підлогу квартири, а сам, скориставшись цим, реалізуючи свій злочинний намір, проник у житло потерпілої; при цьому, продовжуючи реалізовувати свій злочинний умисел, ОСОБА_8 , знаходячись всередині квартири, застосовуючи насильство, яке є небезпечним для життя та здоров`я потерпілої, завдав не менш ніж два удари руками в область голови та обличчя ОСОБА_7 , від яких остання втратила свідомість.

В результаті умисних дій ОСОБА_8 потерпілій ОСОБА_7 заподіяно тілесні ушкодження у вигляді закритої черепно-мозкової травми, струсу головного мозку, численних синців та саден обличчя, саден голови, забійної рани тім`яної області, які за своїм характером відносяться до легких тілесних ушкоджень, що спричинили короткочасний розлад здоров`я, тривалістю понад 6 діб, але не більше як три тижні (21 день).

Після цього, продовжуючи реалізовувати свій злочинний намір, ОСОБА_8 , усвідомлюючи, що потерпіла від завданих ударів втратила волю до супротиву, діючи з корисливої зацікавленості, шляхом вільного доступу, увійшовши до спальної кімнати квартири, заволодів майном, належним потерпілій ОСОБА_7 , - монітором «Асус VH 222 T» вартістю 1520 грн., ДВД-програвачем «Сатурн ST-DV7731» вартістю 671, 31 грн., а всього на загальну суму 2191, 81 грн., після чого з викраденим з місця злочину зник.

У судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_8 винність свою визнав частково та пояснив, що нападу на потерпілу не вчиняв та не завдавай їй ударів. У вказаний час він проводив потерпілу додому, і, знаходячись у квартирі, ОСОБА_7 сама запропонувала йому заложити у ломбард монітор та ДВД-програвач, щоб на вилучені кошти придбати спиртні напої. Вказане майно ОСОБА_8 заложив у ломбард на ім`я своєї знайомої ОСОБА_9 , вже після чого особисто заволодів грошовими коштами за це майно, які він отримав у ломбарді.

Не дивлячись на те, що ОСОБА_8 винність свою визнав частково, його винність у злочині, вчиненому за викладених обставин, підтверджується наступними доказами.

Потерпіла ОСОБА_7 пояснила, що 30 вересня 2014 року, у нічний час, вона слідувала з магазину в напрямку свого будинку, і по дорозі раніш незнайомий ОСОБА_8 , який знаходився разом з іншим чоловіком та жінкою, визвався її проводити та спитав по дорозі, хто ще знаходиться в неї вдома, на що вона відповіла, що вдома її батько. Коли вона відчиняла двері квартири, відчула поштовх у спину, від якого впала на підлогу у квартиру, після чого, відчуваючи удари в область голови, втратила свідомість. Прийшовши у свідомість, вона доповзла по підлозі до кімнати, де побачила, що ОСОБА_8 виносив належні їй монітор «Асус» і ДВД-плеер «Сатурн»; вона в цей час перебувала ще у напівсвідомому стані. Коли вона остаточно прийшла у свідомість, в квартирі знаходились її батько і кум, які викликали швидку медичну допомогу, та вона була госпіталізована.

Ніяких домовленостей з ОСОБА_8 щодо закладення належного їй майна до ломбарду та спільного вживання спиртних напоїв у неї не було.

З протоколу пред`явлення особи для впізнання за фотознімками від 08 жовтня 2014 року видно, що потерпіла ОСОБА_7 вказала на ОСОБА_8 , який заподіяв завдав їй удари та заволодів належним їй майном (Т.1, а.с. 20-22).

З показань свідків ОСОБА_10 , ОСОБА_9 вбачається, що 30 вересня 2014 року, після 03.00, коли вони знаходились біля будинку № 46 по вул. Братів Трофимових в м. Дніпропетровську разом з ОСОБА_8 , спільно з яким вжили спиртні напої, останній пішов проводити раніше незнайому жінку, а повернувшись, приніс монітор, який вони здали в ломбард на документи ОСОБА_9 .

Свідок ОСОБА_11 пояснив, що 30 вересня 2014 року, у нічний час, він знаходився на робочому місці в ломбарді «Онікс», розташованому навпроти будинку № 38 по вул. Братів Трофимових в м. Дніпропетровську, коли до нього звернулась ОСОБА_9 та заклала на своє ім`я монітор «Асус».

Показання свідків ОСОБА_10 , ОСОБА_9 , ОСОБА_11 об`єктивно узгоджуються з показаннями потерпілої; і в даному випадку, серед іншого, є об`єктивно встановленим факт перебування ОСОБА_8 у стані алкогольного сп`яніння, який і ним самим не заперечувався.

Монітор «Асус VH 222 T», закладений на ім`я ОСОБА_9 у ломбард, вилучений у ОСОБА_12 від час огляду від 08 жовтня 2014 року (Т.1, а.с. 26-27).

Належність викраденого майна потерпілій, в свою чергу, підтверджується копіями гарантійних документів до ДВД-програвача «Сатурн ST-DV7731» та монітора «Асус VH 222 T» (Т.1, а.с. 15-16).

В ході огляду місця події від 08 жовтня 2014 року зафіксовано приміщення квартири АДРЕСА_3 (Т.1, а.с. 11).

Відповідно до висновку судово-медичної експертизи № 4323е від 06 листопада 2014 року, потерпілій ОСОБА_7 заподіяно тілесні ушкодження у вигляді закритої черепно-мозкової травми, струсу головного мозку, численних синців та саден обличчя, саден голови, забійної рани тім`яної області, які за своїм характером відносяться до легких тілесних ушкоджень, що спричинили короткочасний розлад здоров`я, тривалістю понад 6 діб, але не більше як три тижні (21 день) (Т.1, а.с. 17-19).

Висновком додаткової судово-медичної експертизи № 1743е від 17 квітня 2015 року встановлено, що заподіяння виявлених у потерпілої ОСОБА_7 тілесних ушкоджень можливо у вказаний нею термін, незадовго до надходження її до медичного закладу, і будь яких даних про різнотерміновість заподіяння їй тілесних ушкоджень немає (Т.1, а.с. 63-65).

Обставини та механізм завдання ударів потерпіла ОСОБА_7 вказала під час слідчого експерименту від 15 квітня 2015 року в присутності судово-медичного експерта (Т.1, а.с.66-69), і, згідно до висновку додаткової судово-медичної експертизи № 1983е від 28 квітня 2015 року, механізм завдання лише одного удару рукою в обличчя потерпілої, який було вказано ОСОБА_8 , також у присутності судово-медичного експерта, під час слідчого експерименту від 24 квітня 2015 року (Т.1, а.с.75-78), суперечить характеру та локалізації заподіяних тілесних ушкоджень (Т.1, а.с. 73-74), що вказує на непослідовність та надуманість показань ОСОБА_8 з метою уникнення кримінальної відповідальності.

Вказані під час слідчих експериментів обставини зафіксовано відеозаписом, який досліджено в судовому засіданні.

При цьому, враховуючи об`єктивні дані, встановлені попередніми висновками судово-медичної експертизи № 4323е від 06 листопада 2014 року, додаткової судово-медичної експертизи № 1643е від 17 квітня 2015 року, які відповідають останньому висновку додаткової судово-медичної експертизи № 1983е від 28 квітня 2015 року щодо механізму заподіяння тілесних ушкоджень потерпілій, у зв`язку з чим у кримінальному провадженні відсутні підстави для сумніву у кількості завданих ударів потерпілій, не менш ніж два удари, і це не суперечить даним про стан здоров`я обвинуваченого, які надійшли з Дніпропетровського слідчого ізолятору та були долучені до матеріалів кримінального провадження (Т.1, а.с. 109-106), оскільки він не обвинувачується у завданні ударів потерпілій саме або лише лівою рукою, і за встановлених фактичних обставин події ОСОБА_8 мав необмежену можливість для завдання ударів потерпілій з використанням обох рук чи правої руки.

Судово-медичний експерт ОСОБА_13 у судовому засіданні підтримала зазначені висновки судово-медичних експертиз; а обставини, які б спростовували можливість завдання ОСОБА_8 ударів руками потерпілій під час нападу на неї, в дійсності відсутні.

За таких обставин міркування захисту про нібито недоведеність характеру травмуючого предмету при заподіянні потерпілій тілесних ушкоджень та про те, що можливість завдання ОСОБА_8 ударів потерпілій руками не перевірено належним чином, є безпідставними, оскільки, як видно з досліджених матеріалів кримінального провадження, ця можливість перевірялась при проведенні додаткової судово-медичної експертизи № 1983е від 28 квітня 2015 року, і з урахуванням зауваження ОСОБА_8 про травмованість його лівої руки.

У зв`язку з цим, клопотання захисту про призначення у кримінальному провадженні комісійної судово-медичної експертизи залишено без задоволення ухвалою суду від 16 грудня 2015 року.

При цьому, відомості, отримані під час проведення судово-медичних експертиз цілком об`єктивно узгоджуються з показаннями потерпілої про характер вчиненого на неї нападу та завдання їй ударів ОСОБА_8 .

Встановлений характер, локалізація та ступень тяжкості заподіяних потерпілій ОСОБА_7 тілесних ушкоджень достовірно вказують на те, що ОСОБА_8 , наблизившись до дверей квартири потерпілої, діяв саме з умислом, спрямованим на вчинення розбійного нападу на останню, під час якого він і проникнув у вказане житло.

Таким чином, наведеними доказами спростовується твердження обвинуваченого про те, що він не вчиняв нападу на потерпілу, не завдавав їй ударів, а лише нібито заволодів грошовими коштами, вилученими від закладення у ломбарді майна, належного потерпілій; а показання ОСОБА_8 щодо пред`явленого йому обвинувачення є надуманими та суперечать встановленим фактичним обставинам.

Висновком судово-товарознавчої експертизи № 415/38 від 25 квітня 2015 року встановлено залишкову вартість монітора «Асус VH 222 T» у розмірі 1520, 50 грн. і ДВД-програвача «Сатурн ST-DV7731» - у розмірі 671, 31 грн. (Т.1, а.с. 85-92).

Про те, що ОСОБА_8 вчинив злочин, будучи особою, яка раніше вчинила розбій, свідчать відомості, які надані у довідці УОІ УМВС України в Дніпропетровській області, про наявність у нього судимості за злочин, передбачений ст. 187 ч. 1 КК України (Т.1, а.с. 32-33).

Аналізуючи докази, які зібрано у кримінальному провадженні, в їх сукупності, суд приходить до висновку про винність ОСОБА_8 в нападі з метою заволодіння чужим майном, поєднаному з насильством, небезпечним для життя та здоров`я потерпілої, вчиненому особою, яка раніше вчинила розбій, поєднаному з проникненням у житло.

Умисні дії ОСОБА_8 правильно кваліфіковано за ст. 187 ч. 3 КК України.

Обираючи вид та міру покарання обвинуваченому, суд враховує ступень суспільної небезпеки вчиненого ним злочину, який є особливо тяжким; вчинення ним злочину у стані алкогольного сп`яніння та рецидив злочинів за наявності судимості за інший умисний злочин, що є обставинами, які обтяжують покарання; а також дані, що характеризують його особу, а саме, що він посередньо характеризується, є батьком малолітньої дитини, але, поряд з цим, є відсутніми відомості про перебування цієї дитини на його утриманні, суспільно корисною працею не займався, раніше судимий.

З огляду на це, виходячи з обставин вчинення злочину, покарання ОСОБА_8 , не максимальне, але й достатнє для його виправлення, має бути призначене у вигляді позбавлення волі, в межах санкції закону, який передбачає кримінальну відповідальність за вчинене діяння.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 369-371, 373-374 КПК України, суд, -

П Р И С У Д И В:
ОСОБА_8 визнати винним у вчиненні злочину, передбаченого ст. 187 ч. 3 КК України, та призначити йому покарання у вигляді дев`яти років шести місяців позбавлення волі з конфіскацією всього майна, належного йому на праві власності.

Запобіжний захід ОСОБА_8 до набрання вироком законної сили залишити у вигляді тримання під вартою, обчислюючи початок строку відбування покарання з 08 квітня 2015 року.

На підставі ст. 72 ч. 5 КК України зарахувати ОСОБА_8 у строк відбутого покарання час його попереднього ув`язнення з 08 квітня 2015 року до дня набрання вироком законної сили, з розрахунку день за два.

Речовий доказ у кримінальному провадженні монітор «Асус VH 222 T», який знаходиться на зберіганні у потерпілої (Т.1, а.с. 30), - вважати їй повернутим.

Стягнути з ОСОБА_8 на користь держави в особі НДКЦ при УМВС України на Придніпровській залізниці судові витрати у розмірі 245 (двісті сорок п`ять) гривень 52 коп.

Вирок може бути оскаржений в апеляційному порядку до судової палати у кримінальних справах Апеляційного суду Дніпропетровської області протягом тридцяти діб після проголошення, а засудженим в той самий строк з моменту вручення йому копії вироку.

Головуючий суддя: ОСОБА_1

Судді: ОСОБА_2

ОСОБА_3