Справа №212/5190/2012
Провадження № 1/127/222/13
ПОСТАНОВА

Іменем України

"06" серпня 2013 р. місто Вінниця

Вінницький міський суд Вінницької області в складі головуючого судді Ковальчук Л. В., при секретарі Трохимчук Л.С. , за участю прокурора Янушевича Ю. О., захисників ОСОБА_1, ОСОБА_2, розглянувши у відкритому судовому засіданні скаргу ОСОБА_2 на дії органів дізнання та досудового слідства та матеріали кримінальної справи по обвинуваченню ОСОБА_3 за ч. 2 ст. 368, ч. 1 ст. 366, ч. 364 КК України (в редакції до вступу в силу ЗУ Про засади запобігання та протидії корупції від 07.04.11 р. №3206-VI), та за ч. 3 ст. 368, ч. 1 ст. 364, ч. 1 ст. 366 КК України,

ВСТАНОВИВ:

В провадженні Вінницького міського суду Вінницької області перебуває кримінальна справа по обвинуваченню ОСОБА_3 за ч. 2 ст. 368, ч. 1 ст. 366, ч. 364 КК України (в редакції до вступу в силу ЗУ Про засади запобігання та протидії корупції від 07.04.11 р. №3206-VI), та за ч. 3 ст. 368, ч. 1 ст. 364, ч. 1 ст. 366 КК України.

25.04.13 р. до суду надійшла скарга на дії органів дізнання та досудового слідства ОСОБА_4, яка мотивована тим, що під час розслідування вказаної кримінальної справи 16.01.2012 р. був проведений обшук в помешканні її доньки ОСОБА_5 за адресою АДРЕСА_1, за результатами якого в її квартирі було вилучено 81000 доларів США та 1265 євро, які належать особисто доньці, також було вилучено золоті вироби та гроші в національній валюті. Щодо походження валютних цінностей, то скаржник зазначила, що 15000 доларів США було подаровано доньці та ОСОБА_6 на весілля, 10000 доларів США та 1265 євро це заощадження від трудової діяльності ОСОБА_5, а також подарунків, 15000 доларів США донька отримала у позику в ОСОБА_7 в грудні 2011 року, 15000 доларів США - отримала в позику від ОСОБА_8 в грудні 2011 року, 25000 доларів США - отримала від свого рідного діда ОСОБА_9, який вже помер. Кошти вона збирала на своє лікування в республіці Ізраїль, в клініці АМС якої вона перебуває на обліку з приводу очікування операції та лікування безпліддя. В той же день слідчим Солдатовим І. В. було проведено обшук в квартирі скаржниці та за результатами обшуку було вилучено належний їй на праві власності автомобіль Тойота РАФ 4 д.з АВ 8088 ВК № двигуна 3ZRA795489 номер кузова №JTMBE31V80D61241 чорного кольору 2011 року випуску. Слідчим прокуратури ОСОБА_10 не вживалося жодних дій щодо встановлення походження цінностей та грошей, вилучених в неї та в її доньки ОСОБА_5 Частину цінностей, а саме золоті вироби та гроші в національній валюті були повернуто їй та доньці, а валютні цінності та автомобіль слідчий не повернув, визначивши на власний розсуд, яке майно вилучати, а яке ні, що на думку скаржника порушує її права та може призвести до негативних незворотних наслідків, оскільки за плином часу зменшуються шанси доньки на вдале лікування. Крім того її чоловік ОСОБА_3 є смертельно хворою людиною, яка також потребує лікування, однак матеріальне становище її сім'ї не дає для цього можливості. Скаржник просила вжити заходів щодо притягнення слідчого Солдатова І. М. до відповідальності за недбале ставлення до службових обовязків та повернути належний їй на праві власності автомобіль, а також повернути грошові кошти в сумі 81000 доларів США та 1265 євро доньці ОСОБА_5

В судовому засіданні скаржник ОСОБА_2 свою скаргу підтримала частково та пояснила, що судом було вирішено скаргу її доньки ОСОБА_5 щодо повернення їй грошових коштів в іноземній валюті, тому вона просила повернути їй лише автомобіль, пояснила, що вона придбала його в зареєстрованому з ОСОБА_3 шлюбі, однак за власні кошти, в даний час між ними шлюбних відносин не існує вже протягом 12 років, хоча вони проживають в одному помешканні.

Прокурор Янушевич Ю. О. заперечував проти задоволення скарги, вважає, що суд не може вирішувати скаргу до вирішення кримінальної справи по суті. Слідчим накладався арешт на майно обвинуваченого з метою забезпечити можливу конфіскацію майна, тому це питання підлягає вирішенню під час наради суду та винесення вироку.

Захисник ОСОБА_1 вважає скаргу обґрунтованою, просив її задовольнити, мотивуючи тим, що ОСОБА_2 придбала автомобіль за власні кошти. В разі застосування судом такого виду покарання як конфіскація майна, питання визначення майна, що підлягає конфіскації має вирішуватися виконавчою службою.

Підсудний ОСОБА_3 просив скаргу задовольнити.

Суд, заслухавши учасників судового розгляду, дослідивши скаргу та матеріали кримінальної справи приходить до наступних висновків.

Відповідно до ст. 234 КПК України (1960 р.) скарги на дії слідчого розглядаються судом під час підготовчого засідання або під час розгляду справи по суті.

Відповідно до ст. 81 КПК України питання про речові докази вирішуються вироком, ухвалою чи постановою суд про закриття справи.

Як вбачається із матеріалів справи постановою слідчого Солдатова І. М. 20.02.12 р. було накладено арешт на майно обвинуваченого ОСОБА_3, в тому числі і на автомобіль Тойота РАФ 4 д.з АВ 8088 ВК з метою забезпечення можливої конфіскації майна, яка передбачена санкцією статті 368 КК України, за якою обвинувачується ОСОБА_3

Згідно довідки МРЕВ ДАІ від 09.04.13 р. власником автомобіля Тойота РАФ 4 д.з АВ 8088 ВК № двигуна 3ZRA795489 номер кузова №JTMBE31V80D61241 чорного кольору 2011 року випуску є ОСОБА_2, яка перебуває в зареєстрованому шлюбі з підсудним ОСОБА_3 та перебувала у шлюбі з ним на момент придбання автомобіля. Цю обставину не заперечувала й скаржник в судовому засіданні. При цьому вона пояснювала, що фактично шлюбних відносин між нею та підсудним не існує вже 12 років. Цей факт ніякими доказами скаржник не підтвердила.

Відповідно до ст.. 60 СК України майно, набуте подружжям в зареєстрованому шлюбі є спільною сумісною власністю чоловіка та дружини.

За таких обставин суд вважає, що слідчим правомірно було накладено арешт на автомобіль Тойота РАФ 4 д.з АВ 8088 ВК № двигуна 3ZRA795489 номер кузова №JTMBE31V80D61241 чорного кольору 2011 року випуску та вилучено його, оскільки вказаний автомобіль належить також підсудному ОСОБА_3 на праві спільної сумісної власності та може бути обєктом конфіскації в разі призначення такого виду покарання за результатами розгляду кримінальної справи.

За таких обставин суд вважає, що твердження скаржника про неправомірність дій слідчого необґрунтовані, тому її скарга задоволенню не підлягає.

Враховуючи вищевикладене, керуючись 234 КПК України (1960 р.), суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Скаргу ОСОБА_2 залишити без задоволення.

Постанова є остаточною та оскарженню не підлягає.

Суддя