Справа № 456/1453/14-к
Провадження № 1-кп/442/276/2015
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
05 листопада 2015 року Дрогобицький міськрайонний суд Львівської області

в складі :

головуючого судді ОСОБА_1

суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3

при секретарі - ОСОБА_4 , ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Дрогобичі кримінальне провадження внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань №0002592, від 14.12.2013 року відносно :

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , українця, громадянина України, уродженця та жителя АДРЕСА_1 , з середньо-спеціальною освітою, тимчасово не працюючого, розлученого, позапартійного, військовозобов`язаного, раніше не судимого ,-

у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 115, ч.2 ст. 125, ч.1 ст. 186, ч.1 ст. 263 КК України,-

з участю прокурора ОСОБА_7 ,

обвинуваченого - ОСОБА_6 ,

адвоката -захисника ОСОБА_8 ,

ВСТАНОВИЛА :

ОСОБА_6 02.12.2013 року близько 19 год., знаходячись по вул. Морозенка в м. Стрий Львівської області під час словесного конфлікту з ОСОБА_9 , який виник на ґрунті особистих неприязних відносин, умисно наніс йому 1 удар ногою у взутті по лівій нозі ОСОБА_9 , схопив рукою за перший палець лівої кисті і став його викручувати, чим спричинив тілесні ушкодження у вигляді садна лівої ноги та рентгенологічно підтвердженого перелому нігтьової фаланги першого пальця лівої кисті, які у відповідності до висновку судово-медичної експертизи №548, від 16.12.2013 року відносяться до легкого тілесного ушкодження з короткочасним розладом здоров`я. Таким чином, дії ОСОБА_6 органом досудового розслідування кваліфіковано за ч.2 ст. 125 КК України.

Крім цього, ОСОБА_6 , 13.01.2014 року близько 15 год., перебуваючи у приміщенні квартири АДРЕСА_2 , наніс ОСОБА_10 , який спав на ліжку, 1 удар ножем в ліву частину верхньої ділянки спини, чим спричинив згідно висновку експерта №11 від 06.02.2014 року тілесні ушкодження у вигляді одного наскрізного колото-різаного ушкодження з подальшим ушкодженням м`язів шиї та ушкодженням загальної сонної артерії, яке могло утворитись від дії гострого плоского колючо ріжучого знаряддя, типу клинка ножа, який мав лезо та обуху (підтверджено медико криміналістичною експертизою та судово-гістологічною експертизою). Згідно проведеного зондування ходу раневого каналу було встановлено, що він проходить ззаду наперед, зліва-направо, незначно дещо знизу вверх. Дане ушкодження перебуває в прямому причинному зв`язку із настанням смерті. Локалізація ушкодження та причина смерті, яка була встановлена в ході судово-медичної експертизи, не виключено, що потерпілий ОСОБА_10 деякий час міг вчиняти певні дії (тобто рухатись), даний факт залежить від індивідуальних особливостей організму. Від отриманих тілесних ушкоджень ОСОБА_10 помер. Таким чином, дії ОСОБА_6 , органом досудового розслідування кваліфіковані за ч.1 ст. 115 КК України.

Крім цього, ОСОБА_6 , 13.01.2014 року близько 15 год. 30 хв., керуючись прямим умислом та корисливим мотивом, спрямованим на відкрите викрадення чужого майна, перебуваючи в приміщенні квартири ОСОБА_11 , в АДРЕСА_3 , відкрито викрав в ОСОБА_12 , яка на той час там перебувала в гостях, залишила в квартирі свої речі, її два мобільні телефони марки LG та Нокіа вартістю по 100 грн., металеві гривні 10 гривень, завдавши матеріальних збитків на загальну суму 210 гривень. Таким чином, дії ОСОБА_6 органом досудового розслідування кваліфіковані за ч.1 ст. 186 КК України.

Крім цього, ОСОБА_6 незаконно зберігав за місцем свого проживання в кімнаті літньої кухні, що відноситься до житлового будинку АДРЕСА_1 14 набоїв калібру 7.62 мм, 5 набоїв до гвинтівки, 10 спеціальних набоїв невстановленого взірця, які 13.01.2014 року були вилучені працівниками міліції при проведенні огляду місця події, і такі згідно висновку експерта №5/35 від 20.01.2014 року надані чотирнадцять патронів калібру 7,62*39 мм до автоматів системи Калашникова та його модифікацій (АК, АКМ, КАМС), самозарядних карабінів СКС, ручних кулеметів (РПК, РПКС) є боєприпасами до вогнепальної нарізної зброї. Патрони до стрільби придатні. П`ять патронів калібру 7,62*39 мм до гвинтівок (карабінів) Мосіна, СТВ, СВД кал. 7,62 мм та кулеметів ПК є боєприпасами до вогнепальної нарізної зброї. З них чотири патрони до стрільби придатні, один несправний і до проведення пострілів непридатний. Надані десять холостих патронів до автомата системи Калашникова калібру 5,45 мм до категорії боєприпасів не відносяться. Патрони до стрільби придатні. Таким чином, органом досудового розслідування дії ОСОБА_6 кваліфіковані за ч.1 ст. 263 КК України.

Згідно з принципом безпосередності дослідження доказів, передбаченого ст. 23 КПК України, суд досліджує докази безпосередньо. Показання учасників кримінального провадження суд отримує усно. Не можуть бути визнані як докази відомості, що містяться в показаннях, речах і документах, які не були предметом безпосереднього дослідження суду, крім випадків, передбачених цим Кодексом. Суд може прийняти як доказ показання осіб, які не дають їх безпосередньо в судовому засіданні, лише у випадках, передбачених цим Кодексом.

Відповідно до ч. 4 ст. 95 КПК України суд може обґрунтовувати свої висновки лише на показаннях, які він безпосередньо сприймав під час судового засідання або отриманих у порядку, передбаченому статтею 225 цього Кодексу.

Суд не вправі обґрунтовувати судові рішення показаннями, наданими слідчому, прокурору, або посилатися на них.

Допитаний в судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_6 вину визнав частково, зокрема за ч. 1 ст. 115 КК України не визнає, за ч.2 ст. 125, ч.1 ст. 186, ч.1 ст. 263 КК України вину визнав.

По епізоду за ч. 2 ст. 125 КК України дав покази про те, що у нього виник конфлікт з ОСОБА_9 точної дати не пригадує. ОСОБА_9 перебуваючи у стані алкогольного сп`яніння не пускав до хати молоду дівчину. Такий почав йому хамити, ображати нецензурними словами, бажав, щоб він (обинувачений) вдарив дівчину. Тому він заступився за дівчину, наніс удар ОСОБА_9 .

По епізоду за ч.1 ст. 186 КК України дав покази про те, що не пригадує точної дати як взяв собі на зберігання телефони, які належали ОСОБА_12 . Наміру продавати їх не мав. Він прийшов до квартири ОСОБА_13 , щоб помститися йому, так як він раніше наніс йому удар. На той час ОСОБА_14 спав, тому зрозумів, що розмови з ним не вийде, тому взявши телефони пішов геть. На той час він не знав, кому належать такі телефони.

По епізоду за ч. 1 ст. 263 КК України дав покази про те, що колекціонував бойові набої та патрони, тому зберігав їх у себе. Деякі набої він знайшов, дозволів на зберігання набоїв не мав, як і не мав документів на носіння та зберігання зброї. Він не знав, що патрони не можна зберігати. Патрони виявили в нього за місцем проживання під час обшуку.

По епізоду за ч. 1 ст. 115 КК України дав покази про те, що 13.01.2014 року близько 11 год., коли зайшов до квартири ОСОБА_10 . Там він для того щоб почистити яблука взяв ножа. В той час на кухню зайшла ОСОБА_15 та ОСОБА_12 . В кімнаті на ліжку спав ОСОБА_10 , він підійшов з ножем, яким чистив яблука і намагався розбудити ОСОБА_16 , потргав його, та той спав. Знову він прийшов до хати через 25 хв, ОСОБА_14 продовжував спати. В кімнаті нікого не було. Згодом ОСОБА_15 вискочила з хати і кудись побігла. Він (обвинувачений) вийшов з кімнати і через 25 хв. повернувся, однак ОСОБА_17 , далі спав в такій самій позі. Коли він (обвинувачений) виходив захопив телефон в цілях збереження. ОСОБА_10 , колись хотів його вбити, однак наміру помститися йому не було. Ножі він з собою не приносив, взяв його на кухні. В рукавицях не був. Ножа біля ОСОБА_16 не бачив і об рукав куртки не витирав. Того дня він випив 100 грам горілки.

Незважаючи на часткове визнання вини обвинуваченим, його винуватість доводиться здобутими доказами по справі.

У вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 125 КК України, крім повного визнання вини :
- поясненнями потерпілого ОСОБА_9 , даними в порядку відео конференц зв`язку, про те, що ОСОБА_6 є його сусідом. 02.12.2013 року близько 19 год. по вул. Морозенка в м. Стрий під час словесного конфлікту з ОСОБА_6 , останній наніс йому удар.

- показами свідка ОСОБА_18 , даними в судовому засіданні про те, що 02.12.2013 року близько 19 год. по вул. Морозенка в м. Стрий вийшовши на подвір`я побачила словесну суперечку ОСОБА_9 з ОСОБА_6 , під час якої останній взяв прут та наніс удар ОСОБА_9

- висновком судово-медичної експертизи №548 від 16.12.2013 року згідно з яким у ОСОБА_9 були виявлені садна лівої ноги, рентгенологічно підтверджено закритий перелом нігтєвої фаланги першого пальця лівої кисті, які утворились від дії твердих предметів, можливо і при події 02.12.2013 року і відносяться: садна до легкого тілесного ушкодження, закритий перелом нігтєвої фаланги першого пальця лівої кисті до легкого тілесного ушкодження з короткочасним розладом здоров`я (т.3 а.с. 50);

- протоколом проведення слідчого експерименту від 14.01.2014 року та фото-таблиці до нього, яким встановлено, що потерпілий ОСОБА_9 детально розповів та показав, як 02.12.2013 року близько 19 години, по АДРЕСА_4 , під час словесного конфлікту., який виник на ґрунті особистих неприязних відносин, ОСОБА_6 умисно наніс йому один удар ногою у взутті по лівій нозі та схопив рукою за перший палець лівої кисті і став його викручувати, чим спричинив йому тілесні ушкодження у вигляді садна лівої ноги та перелому нігтьової фаланги першого пальця лівої кисті (т.1 а.с. 64-66).

У вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 186 КК України, крім повного визнання вини :
- поясненнями потерпілої ОСОБА_19 , яка суду пояснила, що 13.01.2014 року між 14 год. та 15 год. з квартири ОСОБА_20 обвинувачений відкрито викрав її два мобільні телефони марки «LG» та «Нокіа» вартістю по 100 грн. та металеві гривні в сумі 10 грн., які вона залишила на тумбочці, за тих обставин, на які вона вказала по епізоду за ч.1 ст. 115 КК України.

- поясненнями свідка ОСОБА_11 , яка суду пояснила, що 31.01.2014 року до неї в гості прийшла ОСОБА_12 . Близько 15 год. зайшов ОСОБА_6 , який за обставин вказаних при дачі показів по епізоду за ч. 1 ст. 115 КК України, з тумбочки відкрито викрав два мобільні телефони марки «LG» та «Нокіа» вартістю по 100 грн. та металеві гривні в сумі 10 грн. та поклав собі в кишеню.

- протоколом огляду предметів від 14.03.2014 року, та постановою про визнання речовими доказами від 19.03.2014 року, згідно яких вбачається, що по місцю проживання ОСОБА_6 по АДРЕСА_1 було виявлено та вилучено мобільні телефони марки "LG" та "Нокіа", які належать ОСОБА_12 та згідно розписки від 19.03.2014 року передані їй на зберігання (том. 1 а.с. 142, 146-148).

У вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 263 КК України, крім повного визнання вини :
- протоколом огляду предметів від 14.03.2014 року та постановою про визнання речовими доказами від 19.03.2014 року, згідно яких вбачається, що по місцю проживання ОСОБА_6 по АДРЕСА_1 було виявлено та вилучено чотирнадцять патронів калібру 7,62*39 мм., п`ять патронів калібру 7,62*53 мм. до гвинтівки, десять спеціальних набоїв невстановленого взірця (том.1 а.с. 142, 146-147, 149).

- висновком експерта №5/35 від 20.01.2014 р. надані чотирнадцять патронів калібру 7,62*39 мм до автоматів системи Калашнікова та його модифікації (АК, АКШ АКМС), самозарядних карабінів СКС, ручних кулеметів (РПК, РПКС) є боєприпасами її вогнепальної нарізної зброї. Патрони до стрільби придатні. Надані п`ять патронів калібри 7,62*53 мм. до гвинтівок (карабінів) Мосіна, СВТ, СВД кал. 7,62 мм. та кулеметів ПК є боєприпасами до вогнепальної нарізної зброї. З них чотири патрони до стрільби придані один патрон несправний і до проведення пострілів непридатний. Надані десять холостих патронів до автомата системи Калашнікова калібру 5,45 мм. до категорії боєприпасів не відносяться. Патрони до стрільби придатні (том 1 а.с.21-25).

У вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 115 КК України :
- показами потерпілої ОСОБА_12 , яка суду пояснила, що до випадку, який стався 13.01.2014 року обвинуваченого не знала. 13.01.2014 року вона була в гостях ОСОБА_11 , чоловік (співмешканець) ОСОБА_11 . ОСОБА_10 ліг спати. В той час в квартиру зайшов обвинувачений і запитав в ОСОБА_20 , де ОСОБА_10 обвинувачений був з ножем, який притулив до ОСОБА_16 , вона просила обвинуваченого не робити цього. Тоді ОСОБА_6 повернувся до неї і сказав, щоб вона сіла і мовчала. Тоді, він пішов в кухню взяв самий більший ніж. Після чого пройшов повз неї до ОСОБА_16 , який спав, вона «вилетіла» з квартири відштовхнувши ОСОБА_21 .. Коли заспокоїлась, пройшло близько 2 год., пішла до квартири ОСОБА_22 , де вже була міліція. Попросила ОСОБА_22 винести мобільний телефон, однак та сказала, що ОСОБА_6 забрав їх та повідомила, що ОСОБА_14 вбитий. Ще казала, що обвинувачений з сокирою літав по хаті. Алкоголь вони не вживали. ОСОБА_23 прикладав ніж до плеча ОСОБА_14 , це був ніж з яким він зайшов. З кухні ОСОБА_6 повернувся з двома ножами, під час цього нічого не говорив.

- Показами свідка ОСОБА_11 , яка суду пояснила, що до випадку, який стався 13.01.2014 року обвинуваченого не знала. 13.01.2014 року до неї прийшла її знайома ОСОБА_12 . Близько год. 15 в квартиру зайшов ОСОБА_6 з ножем і кричав, де ОСОБА_24 . В цей час вона була на кухні, готувала їсти. Перед цим, її чоловік ОСОБА_10 прийшов з роботи і пішов відпочити, ліг спати. При цьому він був випившим. До ОСОБА_6 вона почала кричати, чого той ходить з ножем по хаті. ОСОБА_23 був випившим. Він запитав про те, хто є в хаті, вона відповіла, що вона, ОСОБА_25 і ОСОБА_16 . Тоді ОСОБА_23 , вибравши найбільший ніж пішов до кімнати, де лежав ОСОБА_17 .. Після цього, вона вилетіла на вулицю з телефоном, щоб зателефонувати до рідної сестри ОСОБА_26 попросити допомоги, однак та її відмовила, сказала телефонувати в міліцію. За нею також вибігла ОСОБА_27 . Вона шукала сусідів, однак сусідка викликала працівників міліції. Коли приїхали працівники міліції, ОСОБА_14 був мертвий. ОСОБА_23 погрожував їй. ОСОБА_28 просила обвинуваченого не чинити нічого поганого, однак він взяв два ножі в руки. Побачивши таке ОСОБА_25 втекла. Стверджує, що ОСОБА_29 різав ОСОБА_13 від шиї до живота. Однак не бачила як різав, бачила вже труп, який лежав на дивані. Нанесення удару вона не бачила. Коли ОСОБА_23 повернувся вона сиділа біля покійного, він забрав телефони ОСОБА_28 ніж лежав біля ОСОБА_14 , вона туди його поклала попередньо витягнуши його з тіла ОСОБА_16 , який лежав на правому боці. ОСОБА_23 був в коричневій курточці тим ножем він витер кров об куртку, тобто того ножа який вона витягнула з тіла ОСОБА_16 .

- Показами свідка ОСОБА_30 , яка суду пояснила, що обвинуваченого бачить другий раз. До неї 13.01.2014 року забігла сусідка і сказала, що у ОСОБА_31 вбили ОСОБА_16 і попросила викликати швидку. Тоді прийшла ОСОБА_15 і дуже плакала, що ОСОБА_16 помирає і вона повторно викликала швидку та повідомила, що людина помирає. Телефонувала з магазину «Акорд», в якому працює. Після цього, ОСОБА_20 повідомила, що у ОСОБА_16 «пернули» ножем, хто таке вчинив не повідомила. ОСОБА_20 не була в стані алкогольного сп`яніння.

Показами свідка ОСОБА_32 , яка суду пояснила, що обвинуваченого бачить вдруге. 13.01.2015 року до неї зателефонувала сестра ОСОБА_20 та повідомила, що ОСОБА_14 вбили. Вона сказала, щоб та викликала швидку та міліцію, але вона до неї не поїде. Про обставини смерті ОСОБА_14 їй не відомо. Сестра під час слідства повідомила, що ОСОБА_16 вбив ОСОБА_33 .

Протоколом огляду місця подій від 13.01.2014 року з фототаблицями квартири АДРЕСА_3 , де на ліжку було виявлено труп ОСОБА_10 , біля якого лежав ніж з пластмасовою ручкою, який був вилучений з місця подій ( том. 2 а.с.6-17).

Лікарським свідоцтвом про смерть №11, від 14.01.2014 року, згідно з яким ОСОБА_10 помер ІНФОРМАЦІЯ_2 від отриманих ушкоджень внаслідок контакту з гострим предметом ( том. 2 а.с. 41);

Висновком експерта №11 від 06.02.2014 року, за яким на тілі трупа ОСОБА_10 було виявлено одне наскрізне колото різане ушкодження з подальшим ушкодженням м`язів шиї та ушкодженням загальної сонної артерії, яке могло утворитись від дії гострого плоского колючо-різучого знаряддя, типу клинка ножа, який мав лезо та обух (підтверджено медико криміналістичною експертизою та судово-гістологічною експертизою). Згідно проведеного зондування ходу раневого каналу було встановлено, що він проходить ззаду наперед, зліва направо, незначно дещо знизу вверх. Дане ушкодження перебуває в прямому причинному зв`язку із настанням зі смертю. Причиною смерті стала травма кровоносних судин на рівні шиї (загальної сонної артерії), яка в свою чергу призвела до гострої зовнішньо-внутрішньої крововтрати, що підтверджується малокрівям внутрішній органів (згідно даних судово-гістологічної експертизи). Враховуючи локалізацію ушкодження та причину смерті, яка була встановлена в ході проведення судово-медичної експертизи, не виключено, що потерпілий ОСОБА_10 деякий час міг вчиняти певні дії (тобто рухатись), проте категорично вказати точний час не представляється можливим, оскільки даний час залежить від індивідуальних особливостей організму.

Висновком експерта №178-179/2014 року від 27.01.2014 року, за яким у ОСОБА_10 крововиливи в м`яких тканинах шиї навколо ушкодження артерій з ознаками при життєвості. Малокрів`я органів. Гостра емфізема легень. Жировий гепатоз» ( том. 2 а.с.51);

Висновком експерта №15/2014-мк від 24.01.2014 року, за яким на клапті шкіри від трупа ОСОБА_10 було виявлено : одне наскрізне колото-різане ушкодження, яке утворилось від дії гострого плоского колюче-ріжучого знаряддя, типу клинка ножа, який мав лезо та обух. Будь-яких включень в ділянці ушкодження та на клапті шкіри виявлено не було (т. 2 а.с. 52-55).

Висновком експерта №172/2014-т від 17.01.2014 року, за яким в крові та сечі з трупа ОСОБА_10 виявлено етиловий спирт і кількості : в крові 2,20 % проміле, в сечі 3,19 % проміле ( т. 2 а.с. 56);

Висновком експерта №49/2014-ім від 15.01.2014 року, за яким кров від трупа ОСОБА_10 відноситься до групи А з ізогемаглютиніном анти-В за ізосерологічною системою АВ0 ( том 2 а.с. 57-58);

Висновком експерта №14 від 14.01.2014 року, за яким у ОСОБА_34 виявлені: забійно рвана рана тім`яної ділянки голови та осадження шкіри лівого коліна по боковій поверхні, які утворилися від дії тупих предметів, твердих, предметів, можливо як від удару так і при ударі до таких і по утворенні можуть відповідати більше п`яти діб до моменту огляду. Тілесних ушкоджень на обличчі ОСОБА_34 , не виявлено ( т.2 а.с. 60);

Протоколом пред`явлення особи для впізнання від 14.01.2014 року, за яким ОСОБА_11 впізнала ОСОБА_6 , як такого який 13.01.2014 року заходив в її квартиру з ножем (т.2 а.с. 109-111);

Протоколом пред`явлення особи для впізнання від 14.01.2014 року, за яким ОСОБА_12 впізнала ОСОБА_6 , як такого який 13.01.2014 року зайшов до квартири ОСОБА_11 та з ножем підходив до ОСОБА_14 , прикладаючи ножа до нього спини ( т. 2 а.с. 112-114).

- Висновком експерта №57/2014-ім від 14.01.2014 року згідно якого кров від трупа ОСОБА_10 , відноситься до групи ізогемаглютиніном анти-В за ізосерологічною системою AB0. Кров ОСОБА_6 відноситься до групи ізогемаглютиніном анти-В за ізосерологічною системою AB0. В слідах на відрізку напівсинтетичної тканини з нерівними краями (по постанові "вирізка тканинної наволочки") світло-синього кольору (об`єкт №1), відрізку байкової напівсинтетичної тканини з нерівними краями (по постанові "вирізка тканини із покривала ковдри) зеленого кольору (об`єкти №№2,3), відрізку покривала з нерівними краями червоного кольору (об`єкти №№4,5,6), - всі вилучені під час огляду місця події, виявлена кров людини групи А з ізогемаглютиніном анти-В, яка може походити від будь-якої особи з такою ж груповою характеристикою крові за ізосерологічною системою AB0. В тому числі і від потерпілого ОСОБА_10 і від підозрюваного ОСОБА_6 . В слідах на наволочці та її фрагменті (об`єкти №№7,8,9,10,11), вилученій під час огляду місця події, виявлена кров людини та антиген А, що не виключає можливості походження виявленої крові від будь-якої особи з групою крові А і ізогемаглютиніном анти-В за ізосерологічною системою AB0, в тому числі потерпілого ОСОБА_10 і від підозрюваного ОСОБА_6 ( том. 2 а.с. 163-168).

- Висновком експерта №4/72 від 18.03.2014 року, згідно якого на ножі вилученого 13.01.2014 році при ОМП з квартири АДРЕСА_2 слідів рук не виявлено (том.1 а.с. 99-104);

- Актом судового психіартичного експерта №37 від 12.03.2014 року ОСОБА_6 не перебував у тимчасовому чи іншому хворобливому стані психічної діяльності, але також виявляв гіпоманіакальний синдром афективного розладу з монополярним перебігом. Наявні у нього психічні порушення мнестичної та емоційно-вольової сфери мали значний вплив в період інкримінованих йому дій на адекватну оцінку ситуації, усвідомлення власного місця та ролі в цій ситуації та привели до зниження контролю своєї поведінки та здатності її регулювати. Тому ОСОБА_6 , в період інкримінованих йому дій не повною мірою міг усвідомлювати значення своїх дій та керувати ними. Застосування примусових заходів медичного характеру не потребує. На даний час ОСОБА_6 психічним захворюванням не страждає. Наявні у нього психічні порушення не досягають рівня психічної хвороби чи недоумства, тому не позбавляють його здатності усвідомлювати значення своїх дій та керувати ними. Питання осудності не відноситься до компетенції судово-психіатричної експертизи ( т. 1 а.с.92-95).

Зазначені докази є узгодженими між собою та іншими доказами у справі та сумніву у своїй належності та допустимості, не викликають.

Згідно з п. 2 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, кожен, кого обвинувачено у вчиненні кримінального правопорушення, вважається невинуватим доти, доки його вину не буде доведено згідно закону.

Відповідно до ст. 62 Конституції України, обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Суд не бере до уваги твердження обвинуваченого про те, що не мав умислу на вбивство потерпілого, вважає такі непереконливими, виходячи з наступного.

Відповідно до закону (ст. ст. 24, 115 КК України) для обвинувачення в умисному вбивстві необхідно встановити, що винна особа, вчиняючи протиправні дії, передбачала настання смерті потерпілого і внаслідок цих дій бажала чи свідомо припускала настання такого наслідку.

Пунктом 22 Постанови Пленуму Верховного Суду №2 від 07.02.2003 року «Про судову практику в справах про злочини проти життя та здоров`я особи» передбачено, що суди повинні ретельно досліджувати докази, що мають значення для з`ясування змісту і спрямованості умислу винного. Питання про умисел необхідно вирішувати виходячи із сукупності всіх обставин вчиненого діяння, зокрема, враховувати спосіб, знаряддя злочину, кількість, характер і локалізацію поранень та інших тілесних ушкоджень, причини припинення злочинних дій, поведінку винного і потерпілого, що передувала події, їх стосунки. Визначальним при цьому є суб`єктивне ставлення винного до наслідків своїх дій.

Відповідно до п.20 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 07.02.2003р. №2 «Про судову практику в справах про злочини проти життя та здоров`я особи», умисне вбивство без кваліфікуючих ознак, передбачених ч.2 ст. 115 КК України, а також без ознак, передбачених статтями 116-118 КК України, зокрема в обопільній сварці чи бійці або з помсти, ревнощів, інших мотивів, викликаних особистими стосунками винного з потерпілим, підлягає кваліфікації за ч.1 ст.115 КК України.

Для спростування показів обвинуваченого, в яких містяться, суперечності, нібито ОСОБА_14 , колись намагався вбити ОСОБА_6 , а той не мав наміру мститись (покази обвинуваченого), слід взяти до уваги покази свідка ОСОБА_11 та потерпілої ОСОБА_12 , які вказали, що одразу з приходом в квартиру ОСОБА_6 шукав ОСОБА_10 з ножем, схилявся до такого, прикладав йому ножа до горла, поводив себе агресивно.

У тому випадку, коли визначальним у поведінці особи було бажання спричинити шкоду потерпілому (розправитися) набувають протиправного характеру і мають розцінюватись на загальних підставах.

Колегією встановлено, що обвинувачений з достатньою силою наніс удар ножем потерпілому з подальшим ушкодженням м`язів шиї та ушкодженням загальної сонної артерії, що є життєво важливим органом, і свідчить, що обвинувачений не лише усвідомлював, а й передбачав настання його смерті, тобто діяв з умислом на позбавлення такого життя.

Також, встановлено, що причиною вбивства був незначний конфлікт, який виник на побутовому рівні, смерть потерпілого настала внаслідок одне наскрізне колото різане ушкодження з подальшим ушкодженням м`язів шиї та ушкодженням загальної сонної артерії, яке могло утворитись від дії гострого плоского колючо-різучого знаряддя, типу клинка ножа, який мав лезо та обух. Дане ушкодження перебуває в прямому причинному зв`язку із настанням зі смертю.

Тобто, виходячи з локалізації, характеру, ступеня тяжкості та механізму утворення тілесних ушкоджень, а також характер, хронологія і послідовність дій обвинуваченого, а також об`єктивна спроможність дорослої осудної (протилежного не встановлено) людини оцінювати життєву ситуацію, на думку суду, дає підстави вважати, що ОСОБА_6 дійсно вчинив злочин умисно. Сила та напрям завданого обвинуваченим удару ножем, стан потерпілого, неможливість адекватного захисту від таких дій, вказують на те, що ОСОБА_6 усвідомлював суспільно-небезпечний характер своїх дій, тобто діяв з прямим умислом.

Разом з тим, колегія суддів звертає увагу, що в судовому засіданні належно дослідженими доказами по справі встановлено, що обвинувачений вчинив кримінальне правопорушення з мотиву злості та агресії, які в тому числі, викликав і стан алкогольного сп`яніння. Суд вважає, що умисел на вчинення вбивства потерпілого у обвинуваченого виник під час давнього конфлікту з ним, за умови якого у обвинуваченого малися тілесні ушкодження, що вищевстановлено висновком експерта.

Поєднання обставин, обстановки та умов, за яких було вчинено вбивство ОСОБА_10 дає підстави вважати, що вчинення такого було викликане бажанням ОСОБА_6 вчинити розправу над потерпілим.

Твердження обвинуваченого про те, що він не вбивав ОСОБА_10 , незважаючи, що він прийшов з ножем, агресивно себе поводив, розшукував ОСОБА_10 , судом розцінюється, як бажання применшити свою участь у вчиненні злочину, уникнення від відповідальності.

Оцінивши зібрані у справі докази в їх сукупності, колегія суддів прийшла до висновку, що вина ОСОБА_6 доведена повністю, адже обвинувачений умисно, протиправно заподіяв смерть потерпілому тобто вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч.1 ст.115 КК України - умисне вбивство, тобто умисне протиправне заподіяння смерті іншій людині, бо саме від нанесеного обвинуваченою удару виникло тілесне ушкодження у потерпілого і при цьому наявний причинний зв`язок - настання смерті потерпілого.

Разом з тим, доведено вину ОСОБА_6 за кримінальними правопорушеннями, які також вірно кваліфіковано органом досудового розслідування, за якими обвинувачений також визнав її, а саме за :

- ч. 2 ст. 125 КК України, так як ОСОБА_6 02.12.2013 року близько 19 год. по вул. Морозенка,18, в м. Стрий Львівської області умисно заподіяв ОСОБА_9 легке тілесне ушкодження, що спричинило короткочасний розлад здоров`я.

- ч.1 ст. 186 КК України, так як ОСОБА_6 13.01.2014 року з квартири ОСОБА_11 , що по АДРЕСА_3 відкрито викрав чуже майно потерпілої ОСОБА_12 , а саме мобільні телефони марки LG та Нокіа вартістю по 100 грн., металеві гривні 10 гривень, завдавши матеріальних збитків на загальну суму 210 гривень.

- ч. 1 ст. 263 КК України, так як ОСОБА_6 за місцем свого проживання по АДРЕСА_1 незаконно зберігав бойові припаси, а саме 14 набоїв калібру 7.62 мм, 5 набоїв до гвинтівки, 10 спеціальних набоїв невстановленого взірця.

При призначенні покарання обвинуваченому по даній справі суду слід суворо дотримуватися принципів законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації покарання, враховуючи обставини кримінального правопорушення, його наслідки, ступінь його тяжкості, дані про особу винної, обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.

Відповідно до ст.ст. 3, 27 Конституції України людина, її життя і здоров`я, честь і гідність, недоторканність і безпека визнаються найвищою соціальною цінністю. Кожна людина має невід`ємне право на життя і ніхто не може бути свавільно позбавлений життя.

Відповідно до вимог ст. 65 КК України суд призначає покарання у межах, установлених санкцією статті Особливої частини КК України, що передбачає відповідальність за вчинений злочин, враховуючи ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання. Особі, яка вчинила злочин, має бути призначене покарання необхідне й достатнє для її виправлення та попередження вчинення нових злочинів.

При призначенні покарання суд відповідно до вимог ст. 50 КК України має на меті не тільки кару, а й виправлення засудженого, а також запобігання вчиненню нових злочинів як засудженими, так і іншими особами.

Відповідно до ч.2 ст. 66 КК України при призначенні покарання, суд може визнати такими, що його пом`якшують і інші обставини, не зазначені в частині першій цієї статті.

Суд також бере до уваги, що обвинувачений вину визнав частково, а саме за ч. 2 ст. 125, ч.1 ст. 186, ч.1 ст. 263 КК України визнав повність, за ч. 1 ст. 115, КК України не визнав.

Обставиною, що обтяжує покарання вчинення кримінального правопорушення у стані алкогольного сп`яніння ( зі слів потерпілої, свідка та самого обвинуваченого).

При обранні виду і розміру покарання обвинуваченому суд враховує ступінь тяжкості вчинених кримінальних правопорушень, особу винного, який раніше не судимий, вину визнав частково, на обліку в лікаря нарколога та психіатра не перебуває (т.1 а.с.128 -129довідка Стрийської центральної лікарні поліклінічного відділення від 14.01.2014 року №12), за характеристикою з місця проживання скарг на обвинуваченого не поступало.

Враховуючи вищенаведене, колегія вважає, що виправлення і перевиховання ОСОБА_6 за ч. 2 ст. 125, ч.1 ст. 186, ч.1 ст. 263, ч. 1 ст. 115, КК України слід призначити у межах санкції статті і можливе лише за умови реального відбування покарання у вигляді позбавлення волі, яке є необхідне й достатнє для його виправлення та попередження нових злочинів.

З речовими доказами слід поступити у відповідності до вимог ст. 100 КПК України та стягнути з обвинуваченого витрати за проведення експертизи в користь держави. Цивільного позову не заявлено.

Запобіжний захід до вступу вироку у законну силу залишити в силі.

Керуючись ст.ст. 368-371,373- 374 КПК України, колегія суддів,-

УХВАЛИЛА :

ОСОБА_6 визнати винним у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст. 125, ч.1 ст. 186, ч.1 ст. 263, ч. 1 ст. 115 КК України та призначити йому покарання :

- за ч. 2 ст. 125 КК України на строк 6 (шести) місяців арешту;

- за ч.1 ст. 186 КК України на строк 3 (трьох) років позбавлення волі;

- за ч. 1 ст. 263 КК України на строк 3 (трьох ) років позбавлення волі;

- за ч.1 ст. 115 КК України на строк 9 (дев`ять) років позбавлення волі.

На підставі ст. 70 КК України остаточно призначити покарання шляхом поглинання менш суворого покарання більш суворим та обрати остаточну міру покарання у виді 9 (дев`яти) років позбавлення волі.

Запобіжний захід відносно ОСОБА_6 до вступу вироку в законну силу залишити попередній тримання під вартою, а відбуття покарання рахувати з часу затримання, тобто з 13.01.2014 року.

Судові витрати за проведення експертиз № 5/35 від 20.01.2014 року( т.1 а.с.20) 391,20 грн., №4/72 від 18.03.2014 року ( т.1 ас..98) в розмірі 391,20 грн.; №95, від 20.03.2014 року -245,70 грн. (т.1 а.с.151), а разом 1028,10 грн. слід стягнути з ОСОБА_6 в користь держави.

- Речові докази :

- медичні документи про психічний стан ОСОБА_6 - слід залишити присправі (т.1 а.с. 119);

- одяг ОСОБА_6 та ОСОБА_13 , наволочку та матерчатий фрагмент; таблиця 7 ПЛС слідів рук, зрізами нігтьових пластин з рук ОСОБА_13 та ОСОБА_6 фрагмент покривала зі згустками РБК; відрізок напівсинтетичної тканини; ніж; із змивами з рук ОСОБА_13 та ОСОБА_6 , відрізок байкової напівсинтетичної тканини зеленого кольору, які передані на зберігання в камеру зберігання речових доказів Стрийського МВ ГУ МВС України у Львівській області по квитанції №745 слід знищити ( т.2 а.с. 164-166);

- мобільні телефони «Нокія», імейл НОМЕР_1 , LG імейл НОМЕР_2 , які згідно розписки від 19.03.2014 року передані на зберігання потерпілій ОСОБА_12 вважати повернутими ( т.2, а.с. 146-148);

- 14 набоїв калібру 7,62 мм, 5 набоїв до гвинтівки,10 спеціальних набоїв невстановленого взірця, які згідно квитанції №005101, від 27.03.2014 року передані на зберігання в камеру зберігання зброї та боєприпасів Стрийського МВ ГУ МВС України у Львівській області знищити ( т. 2 а.с. 145-149).

Вирок може бути оскаржений до апеляційного суду Львівської області через Дрогобицький міськрайонний суд протягом 30 днів з дня його проголошення.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку на подачу апеляційної скарги за відсутності такої скарги, а при оскарженні вироку - після постановлення ухвали апеляційним судом.

Засудженому та прокурору копію вироку вручити негайно після його проголошення.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку.

Головуючий - суддя ОСОБА_1

Судді :

ОСОБА_3

ОСОБА_2