Пр-ня по справі № 1кп/521/666/15
В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

16 вересня 2015 року м. Одеса
Малиновський районний суд м. Одеси у складі:
головуючого судді ОСОБА_1

секретаря ОСОБА_2

за участю прокурора ОСОБА_3

захисника адвоката ОСОБА_4

обвинуваченого ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні під час підготовчого провадження, в залі суду в м. Одесі обвинувальний акт та угоду про визнання винуватості за обвинуваченням: ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Одеси, українця, громадянина України, який має середню освіту, офіційно не працюючого, одруженого, маючого на утриманні малолітню дитину ІНФОРМАЦІЯ_2 , без реєстраційного обліку, проживаючого в АДРЕСА_1 , раніше не судимого, у скоєні злочину передбаченого ч. 1 ст. 263 КК України, -

В С Т А Н О В И В:

В кінці березня 2015 року, більш точна дата та час під час розслідування не встановлена, ОСОБА_5 біля сміттєвого баку, який знаходиться поряд з будинком по вул. Космонавтів, 16, побачив гранату РГД-5 разом із запалом до неї, яку незаконно придбав та переніс у ручній поклажі пакеті, до місця свого фактичного проживання, за адресою: АДРЕСА_1 , де розмістив у комоді серед особистих речей та зберігав, без передбаченого законом дозволу.

09.04.2015 року під час проведеного обшуку за місцем фактичного проживання ОСОБА_5 , за адресою АДРЕСА_1 , співробітниками Управління СБ України в Одеській області, виявлено та вилучено ручну осколкову гранату РГД-5 із запалом до неї, яка є бойовим припасом промислового виробництва, осколковою наступальною гранатою, яка придатна для використання за призначенням.

Згідно відомостей УГБ ГУ МВС України в Одеській області від 02.08.2015 року № 8/3810, ОСОБА_5 не мав відповідного дозволу на придбання, зберігання та використання бойових припасів.

Враховуючи повне визнання підозрюваним ОСОБА_5 своєї вини в інкримінованому злочині, 17.08.2015 року між прокурором відділу прокуратури Одеської області ОСОБА_6 та підозрюваним ОСОБА_5 на стадії досудового розслідування укладена угода про визнання винуватості. Відповідно до умов угоди, ОСОБА_5 зобов`язався: беззастережно визнати обвинувачення в обсязі підозри у судовому засіданні; співпрацювати з органами досудового розслідування при розслідуванні кримінального провадження № 0000186 від 18.09.2014 року у викритті кримінального правопорушення, вчиненого ОСОБА_7 та його спільниками, зокрема давати показання у якості свідка, щодо відомих йому обставин про злочинні дії вказаних осіб під час досудового розслідування і судового провадження у кримінальному провадженні, в якому останні є підозрюваними (обвинуваченими). Також сторони угоди, домовились про міру покарання відповідно до санкції ч. 1 ст. 263 КК України, у вигляді позбавлення волі строком на 5 (п`ять) років та на підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_5 від відбування покарання з випробуванням строком на 3 (три) роки. Без застосування обов`язків, які передбачені ст. 76 КК України.

Під час підготовчого судового засідання обвинувачений ОСОБА_5 свою вину в інкримінованому йому злочині визнав повністю та підтвердив, що дійсно укладав угоду з прокурором про визнання винуватості. Окрім того, обвинувачений відповідно до вимог угоди публічно в судовому засіданні зобов`язався виконувати в повному обсязі покладені на нього судом обов`язки та не вчиняти в майбутньому інших кримінальних правопорушень, а також зобов`язався співпрацювати з органами досудового розслідування при розслідування кримінального провадження № 0000186 від 18.09.2014 року у викритті кримінального правопорушення, вчиненого ОСОБА_7 та його спільниками.

В судовому засіданні, судом також встановлено, що обвинувачений повністю розуміє, що має право на судовий розгляд, під час якого прокурор зобов`язаний довести кожну обставину щодо кримінального правопорушення, у вчиненні якого його обвинувачують, та він має відповідні права передбачені п. 1 ч. 4 ст. 474 КПК України.

Обвинуваченому ОСОБА_5 також роз`яснені: наслідки укладення та затвердження угоди, передбачені ст. 473 КПК України; характер обвинувачення; вид покарання, а також інші заходи та обов`язки, які будуть застосовані і покладені на нього у разі затвердження угоди судом.

Суд під час підготовчого судового засідання переконався, що укладення угоди сторонами /прокурором та обвинуваченим/ є добровільним, тобто не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дії будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді.

Вирішуючи питання щодо відповідності угоди вимогам КПК України, судом встановлено, що злочин передбачений ч. 1 ст. 263 КК України відноситься до категорії тяжких злочинів. Обвинувачений під час досудового розслідування та під час підготовчого судового засідання повністю визнав свою вину у інкримінованому злочині.

Таким чином, враховуючи, що наслідками злочину є спричинена шкода державним та суспільним інтересам, прокурором дотримані вимоги ст. ст. 469, 470 КПК України щодо підстав /та обставин/ для ініціювання та укладення угоди про визнання винуватості. Зміст угоди повністю відповідає вимогам ст. 472 КПК України. Будь яких перешкод для укладення угоди, судом не встановлено.

Суд не досліджує докази по кримінальному провадженню, оскільки вирок ухвалюється в особливому порядку, передбаченому Главою 35 КПК України /кримінальне провадження на підставі угод/.

Суд кваліфікує дії обвинуваченого ОСОБА_5 за ч. 1 ст. 263 КК України, за кваліфікуючими ознаками: носіння, зберігання, придбання бойових припасів без передбаченого законом дозволу.

При визначені виду та міри покарання обвинуваченому, суд враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винного, його вік та соціальне положення, характер, мотиви та обставини вчиненого злочину, а також обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання і міру покарання яка визначена сторонами угоди.

Обставинами які пом`якшують покарання обвинуваченого ОСОБА_5 є щире каяття, визнання своє вини, активне сприяння розкриттю злочину, скоєння злочину у перше, а також знаходження на утримані малолітньої дитини ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Обставин які обтяжують покарання, обвинуваченого судом не встановлено.

Відповідно до ч. 1 ст. 370 КПК України, судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим.

Вирок повинен також відповідати загальним засадам кримінального провадження, одне з яких верховенство права. Принцип верховенства права у кримінальному провадженні застосовується з урахуванням практики Європейського суду з прав людини.

Європейський суд з прав людини у рішенні в справі «Стівен Вілкокс /Steven Willcox/ та Скотт Херфорд /Scott Hurford/ проти Сполученого Королівства, заяви № № 43759/10 та 43771/12», зазначає, що хоча, в принципі, питання належної практики з призначення покарань в значній мірі виходить за рамки Конвенції, Суд допускає, що грубо непропорційний вирок (діяння та покарання) може кваліфікуватися як жорстоке поводження, що суперечить статті 3 Конвенції, в момент його винесення.

Тобто у даному випадку при призначені покарання ОСОБА_5 , суд враховує практику Європейського суду з прав людини. При цьому суд виходить з того, що ОСОБА_5 є особою не суспільно небезпечною. Народився у м. Одесі де і проживає все життя. Має сім`ю та родину, виховує дитину. Вину визнав у повному обсязі та зобов`язався співпрацювати з правоохоронним органом у викритті злочинної діяльності іншої особи. Таким чином вчинений злочин обвинуваченим ОСОБА_5 є дійсно суспільно небезпечним, оскільки створює сприятливі умови для вчинення злочинів із використанням бойових припасів. Однак особа обвинуваченого та скоєння злочину у перше, свідчать про можливість призначення не суворого покарання та з можливістю звільнення від його відбування. Тобто суд, враховуючи викладені обставини які пом`якшують покарання, та відсутність обставин які обтяжують покарання вважає, що необхідним та достатнім для виправлення ОСОБА_5 та попередження вчинення нових злочинів, повинно бути призначено покарання у межах, встановлених у санкції статі, зв`язане з позбавленням волі. Разом з тим, враховуючи положення угоди, відповідно до ст. 75 КК України, суд приймає рішення про звільнення обвинуваченого від відбування покарання з випробуванням, оскільки вважає, що його виправлення можливо без відбуття покарання у вигляді позбавлення волі.

Підстав для відмови в угоді та призначення найбільш суворого покарання у вигляді позбавлення волі, без застосування ст. 75 КК України, суд не находить.

Судові витрати по провадженню, які пов`язанні з залученням експертів, відповідно до ст. ст. 118, 122, 126 КПК України, належить покласти на обвинуваченого.

На підставі вищевикладеного, керуючись ст. ст. 314, 367, 368, 370, 371, 373, 374, 376, 473, 475, 476 КПК України,

СУД, -
З А С У Д И В:
Затвердити угоду від 17.08.2015 року про визнання винуватості укладену між прокурором відділу прокуратури Одеської області ОСОБА_6 та підозрюваним ОСОБА_5 .

Визнати ОСОБА_5 , винним у скоєні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 263 КК України та призначити йому узгоджене сторонами покарання у вигляді позбавлення волі строком на 5 (п`ять) років.

Відповідно до ст. 75 КК України, звільнити ОСОБА_5 від відбування покарання у вигляді позбавлення волі з випробуванням строком на 3 (три) роки. Обов`язки які передбачені ст. 76 КК України не визначати.

Початок строку відбування покарання обвинуваченому з іспитовим строком обчислювати з моменту проголошення вироку суду.

До набрання вироком суду законної сили застосувати до обвинуваченого ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 запобіжний захід у вигляді домашнього арешту, з забороною обвинуваченому залишати житло за адресою АДРЕСА_1 , у певний період доби, а саме з 20 години 00 хвилин до 06 години 00 хвилин.

Звільнити ОСОБА_5 з-під варти в залі судового засідання.

Зобов`язати обвинуваченого ОСОБА_5 невідкладно прибути до місця свого фактичного проживання за адресою АДРЕСА_1 .

Роз`яснити обвинуваченому його обов`язок, щодо заборони залишати вказане житло у період доби, а саме з 20 години 00 хвилин до 06 години 00 хвилин.

Покласти на обвинуваченого ОСОБА_5 обов`язки строком на 30 (тридцять) днів, передбачені ч. 5 ст. 194 КПК України:

1)прибувати за кожною вимогою до слідчого, прокурора, слідчого судді, суду.

2)повідомляти, суд про зміну свого місця проживання.

Роз`яснити обвинуваченому ОСОБА_5 , що в разі невиконання покладених на нього обов`язків до нього може бути застосований більш жорсткий запобіжний захід і на нього може бути накладено грошове стягнення в розмірі від 0,25 розміру мінімальної заробітної плати до 2 розмірів мінімальної заробітної плати.

Контроль за поведінкою обвинуваченого, який перебуває під домашнім арештом покласти на співробітників Управління СБ України в Одеській області та прокурора.

Строк дії вироку суду в частині запобіжного заходу у вигляді тримання особи під домашнім арештом становить 30 (тридцять) днів і обчислюється з моменту оголошення вироку суду, тобто з 16.09.2015 року. Вирок суду в частині застосування запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту припиняє свою дію 16.10.2015 року, або до 16.10.2015 року лише у випадку набрання вироком законної сили.

Речові докази по провадженню: 1) осколки ручної гранати РГД-5 знищіти.

Стягнути з ОСОБА_5 на користь держави процесуальні витрати на залучення експерта у загальній сумі 1536 (одна тисяча п`ятсот тридцять шість) гривен.

Вирок суду першої інстанції, набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого КПК України, якщо таку скаргу не було подано.

Вирок суду першої інстанції на підставі угоди між прокурором та підозрюваним, обвинуваченим про визнання винуватості може бути оскаржений: 1)обвинуваченим, його захисником, законним представником виключно з підстав: призначення судом покарання, суворішого, ніж узгоджене сторонами угоди; ухвалення вироку без його згоди на призначення покарання; невиконання судом вимог, встановлених частинами четвертою, шостою, сьомою статті 474 КПК України, в тому числі нероз`яснення йому наслідків укладення угоди; 2)прокурором виключно з підстав: призначення судом покарання, менш суворого, ніж узгоджене сторонами угоди; затвердження судом угоди у провадженні, в якому згідно з частиною четвертою статті 469 КПК України угода не може бути укладена.

Апеляційна скарга на вирок суду, може бути подана, через суд який ухвалив судове рішення, протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Для особи, яка перебуває під вартою, строк подачі апеляційної скарги обчислюється з моменту вручення їй копії судового рішення.

Копія вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченому та прокурору та не пізніше наступного дня після ухвалення надсилається учаснику судового провадження, який не був присутнім в судовому засіданні.

Судом також роз`яснено обвинуваченому наслідки невиконання угоди передбачені ст. 476 КПК України.

С У Д Д Я: /підпис/
Копія вироку вірна.
Суддя: ОСОБА_1
Секретар: