Справа № 1313/814/2012
В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

26.06.2012 року Миколаївський районний суд Львівської області

в складі головуючого - судді Бачун О. І.

при секретарі Танчак О.Ф.

з участю прокурора Сороківського М.П.

розглянувши у відкритому судовому засіданні у ОСОБА_1 кримінальну справу про обвинувачення

ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженця та мешканця ІНФОРМАЦІЯ_2, українця, громадянина України, розлученого, працюючого ПП, ІНФОРМАЦІЯ_3, має на утриманні двох неповнолітніх дітей, раніше не судженого

за ст.ст. 172ч. 1, 366ч. 1 КК У країни,-

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_2 будучи фізичною особою-підприємцем, являючись службовою особою, виконуючи організаційно-розпорядчі та адміністративно-господарські функції, здійснюючи підприємницьку діяльність у сфері роздрібної торгівлі та промисловими товарами по пр..Грушевського 2»б» в ОСОБА_1, Львівської області, всупереч вимогам ст.ст.43, 44. 45 Конституції України та ст.ст.24, 24-1 КЗпП України прийняв на роботу у магазин вантажником ОСОБА_3 без укладення трудового договору, відповідної у встановленому законом порядку його реєстрації та не завівши на нього трудової книжки, не обліковуючи фактично відпрацьовані години, без ведення відомостей щодо нарахування і виплату заробітної плати, чим грубо порушив законодавство про працю.

Крім цього, ОСОБА_2, будучи фізичною особою- підприємцем, службовою особою наділений організаційно-розпорядчими функціями по відношенню до своїх працівників, знаючи про те, що з ОСОБА_3 не укладена та не зареєстрована належним чином трудова угода, підписавшись, як фізична особа-підприємець склав форму 1-ДФ, внісши до неї завідомо неправдиві відомості про кількість найманих працівників та в січні 2012року подав вказані відомості у ДПІ у Миколаївському районі.

Крім цього, ОСОБА_2, будучи фізичною особою- підприємцем, службовою особою наділений організаційно-розпорядчими функціями по відношенню до своїх працівників,склав, видав та подав до управління пенсійного фонду у Миколаївському районі Львівської області завідомо неправдиві звіти №Д4 за листопад-грудень 2011 року, у яких умисно не вказав відомості про працевлаштування ним без укладення трудового договору гр..ОСОБА_3

В судовому засіданні підсудний ОСОБА_2 свою вину у вчиненому злочині визнав повністю, пояснення дав аналогічні до фабули обвинувачення, свої дії пояснив необдуманістю щодо настання негативних наслідків, щиро розкаявся у скоєному, просить суворо не карати. Додатково пояснив, що ОСОБА_3 є його далеким родичем, який допомагав йому в магазині.

На підставі повного визнання своєї вини підсудним та матеріалів досудового слідства,

вб'єктивність та повнота яких учасниками судового розгляду не оспорюється, суд вважає доведеним, що

ОСОБА_2 вчинив грубе порушення законодавства ст. 172ч.1 КК України; вніс, як службова особа до офіційних документів завідомо неправдиві відомості; склав і видав завідомо неправдиві документи і його дій вірно кваліфіковані за ст.Зббч.1 КК України.

Обираючи покарання підсудному, суд враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу підсудного, який раніше не суджений, позитивно характеризується по місцю проживання, те, що він на обліках в психоневрологічному та наркологічному диспансерах не перебуває, щиро розкаявся у скоєному та активно сприяв розкриттю злочину, має на утриманні неповнолітніх дітей, що є обставинами, які пом'якшують покарання, відсутність обставин, які обтяжують покарання, а тому покарання йому слід визначити за ст.172ч.1 КК України в межах санкції статті у вигляді, а за ст.Зббч.1 КК України йому слід визначити нижче від найнижчої межі, встановленої санкцією статті, за якою кваліфіковано злочин у вигляді штрафу без позбавлення права займатися підприємницькою діяльністю, з визначенням остаточного покарання, за сукупністю злочинів, шляхом поглинання більш суворого покарання менш суворим відповідно до ст.70 КК України.

Суд застосовуючи ст..69 КК України в частині додаткового покарання враховував, що ОСОБА_2 щиро розкаявся, активно сприяв розкриттю злочину, має на утриманні двох неповнолітніх дітей.

Крім цього, ним укладено п'ять трудових договорів з працівниками і у випадку застосування додаткового покарання у вигляді позбавлення права займатися підприємницькою діяльністю зазначені особи будуть звільнені.

Запобіжний захід до вступу вироку в законну силу залишити підписку про невиїзд.

Речові докази по справі, а саме звіти суб»єкта малого підприємництва єдиного податку ОСОБА_2 1-ДФ за четвертий квартал 2011 року та звіти форми №Д4 за листопад-грудень 2011 року (а.с.67) -залишити при матеріалах справи

Керуючись ст..ст.323-324 КПК України, - суд,-

3 АСУ ДИВ:

ОСОБА_2 визнати винним за ст.ст. 172ч.1. 366 ч.1 КК України та обрати йому

покарання:

заст.172ч.1 КК України -30 (тридцять) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян

за ст.Зббч.1, з застосуванням ст..69 КК України, - 70 (сімдесят) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян без позбавлення права займатися підприємницькою діяльністю.

На підставі ст.70 КК України шляхом поглинення більш суворим покаранням менш суворих остаточно обрати покарання ОСОБА_2 70 (сімдесят) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян без позбавлення права займатися підприємницькою діяльністю.

Запобіжний захід до вступу вироку в законну силу залишити підписку про невиїзд.

Речові докази по справі, а саме звіти суб'єкта малого підприємництва єдиного податку ОСОБА_2 1-ДФ за четвертий квартал 2011 року та звіти форми №Д4 за листопад-грудень 2011 року (а.с.67) -залишити при матеріалах справи

На вирок може бути подана апеляція до апеляційного суду Львівської області протягом 15 діб з моменту проголошення, засудженим у той же термін з моменту вручення копії вироку

Суддя: Бачун О. І.