Справа № 299/302/15-к
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ЗАКАРПАТСЬКОЇ ОБЛАСТІ
________________________________________________________________________________
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
05.11.2015 року м. Ужгород

Апеляційний суд Закарпатської області

в складі:

головуючого ОСОБА_1 ,

суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

при секретарі ОСОБА_4 ,

розглянувши кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0001043 від 09 грудня 2014 року, щодо

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Веряця Виноградівського району Закарпатської області, громадянина України, освіта середньо-спеціальна, не працюючого, одруженого, маючого на утриманні одну малолітню дитину, зареєстрованого та фактично проживаючого за адресою АДРЕСА_1 , раніше судимого 15.05.2014 року вироком Виноградівського районного суду за ч. 2 ст. 263 КК України до покарання у виді штрафу в розмірі 850 гривень,

у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 185, ч. 1 ст. 263, ч. 2 ст. 263 КК України,

за апеляційними скаргами обвинуваченого ОСОБА_5 , старшого прокурора прокуратури Виноградівського району ОСОБА_6 на вирок Виноградівського районного суду Закарпатської області від 08 квітня 2015 року,

за участю прокурорів ОСОБА_7 , ОСОБА_8 ,

обвинуваченого ОСОБА_9 ,

захисника ОСОБА_10 ,

ВСТАНОВИВ:
В апеляційній скарзі обвинувачений ОСОБА_5 просить вирок скасувати, а провадження у справі закрити за відсутністю достатніх доказів для доведення його винуватості у вчиненні кримінальних правопорушень. В обґрунтування доводів апеляційної скарги обвинувачений ОСОБА_5 , посилаючись на неповноту судового розгляду та невідповідність висновків суду, викладених у судовому рішенні, фактичним обставинам кримінального провадження, зазначає, що докази є недостатніми для доведення його вини та причетності до вчинення злочинів, передбачених ч. 3 ст. 185, ч. ч. 1, 2 ст. 263 КК України. Висновки суду не відповідають фактичним обставинам кримінального провадження через не підтвердження їх достатніми та допустимими доказами, дослідженими під час судового розгляду. Судом безпідставно не взято до уваги його показання, в яких він повідомив, що стару рушницю обріз він тримав у шафі як сувенір, ця рушниця залишилась йому від померлого батька, а кістень він перевозив в автомобілі замість ручки, не думав, що це є холодною зброєю, оскільки це виробництво китайське. Щодо комп`ютерної техніки, викраденої з Фертешолмашівської школи, він вказував, що вона дійсно знаходилась в нього вдома, проте він її не викрадав. Невідомий хлопець на ім`я ОСОБА_11 попросив його під`їхати 08.12.2015 на своєму автомобілі до школи в с. Фертешолмаш та перевезти комп`ютерну техніку на базар в м. Виноградів, за що йому мали дати 3000 гривен. Приїхавши на базар в нього виникла підозра, що йому не виплатять гроші, а тому він відвіз ці речі до себе додому та склав в гараж, де під час обшуку 09.12.2014 року вони й були вилучені працівниками міліції. В вироку суд належним чином не вмотивував, чому показання свідків ОСОБА_12 , ОСОБА_13 , ОСОБА_14 , ОСОБА_15 , ОСОБА_16 , ОСОБА_17 взято до уваги, а його показання відкинуто. Вважає, що показання цих свідків необхідно оцінювати критично, так як з них не вбачається, що він причетний до вчинення інкримінованих йому злочинів, ніхто з свідків не бачив його на місці вчинення крадіжки з приміщення школи. Він не був присутній при проведенні в нього обшуку і виявленні в нього викрадених речей та обрізу мисливської рушниці, а також при проведенні огляду автомобіля та виявлення в ньому телескопічного кистеня. Звертає увагу, що в нього виявлено обріз саме гладкоствольної мисливської рушниці, придбання та зберігання якої відповідно до ч. 1 ст. 263 КК України не тягне за собою кримінальної відповідальності. При цьому він не виготовляв даного обрізу з мисливської рушниці, а він вже давно знаходиться в них вдома і належав його померлому батькові.

В апеляційній скарзі прокурор, посилаючись на невідповідність призначеного судом покарання ступеню тяжкості кримінального правопорушення та особі обвинуваченого, через м`якість і на неправильне застосування закону України про кримінальну відповідальність просить суд вирок в частині призначеного покарання скасувати, постановити новий вирок, яким ОСОБА_5 призначити покарання: за ч. 3 ст. 185 КК України у вигляді позбавлення волі на строк 4 роки, за ч. 1 ст. 263 КК України у вигляді позбавлення волі на строк 5 років, за ч. 2 ст. 263 КК України у вигляді позбавлення волі на строк 2 роки, а остаточне покарання призначити на підставі ч. 1 ст. 70 КК України у вигляді позбавлення волі на строк 5 років. В обґрунтування вимог апеляційної скарги прокурор зазначає, що суд не дав оцінки тому, що два із злочинів, у яких обвинувачується ОСОБА_5 , згідно ст. 12 КК України відносяться до тяжких злочинів. Покарання призначене в межах санкцій статей, однак повною мірою не враховано особу злочинця, який раніше вчиняв злочин, передбачений ч. 2 ст. 263 КК України і відповідно до вимог ст. 89 КК України є особою, що має судимість. Більше того, під час вчинення крадіжки із приміщення Фертешолмашської ЗОШ І-ІІ ступенів ОСОБА_5 порушив запобіжний захід у вигляді домашнього арешту, обраний в кримінальному провадженні за ч. 2 ст. 289 КК України, яке на цей час розглядається Виноградівським районним судом.

Вироком Виноградівського районного суду Закарпатської області від 08 квітня 2015 року ОСОБА_5 визнано винним та призначено йому покарання:

- за ч. 3 ст. 185 КК України у виді позбавлення волі на строк 4 (чотири) роки;

- за ч. 1 ст. 263 КК України у виді позбавлення волі на строк 3 (три) роки;

- за ч. 2 ст. 263 КК України у виді позбавлення волі на строк 2 (два) роки.

На підставі ч. 1 ст. 70 КК України за сукупністю злочинів шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим остаточне покарання ОСОБА_5 призначено у виді позбавлення волі на строк 4 (чотири) роки.

Запобіжний захід обвинуваченому ОСОБА_5 до набрання вироком законної сили залишено без змін - тримання під вартою.

Початок строку відбування покарання встановлено з 10 грудня 2014 року.

Питання про речові докази та судові витрати вирішено.

Цим вироком ОСОБА_5 визнаний винним в тому, що він, в серпні 2006 року, знаходячись в с.м.т. Королево, по вул. Червоноармійська, Виноградівського району одержав як подарунок від невстановленої досудовим розслідуванням особи холодну зброю ударно дробильної дії - телескопічний кистень, який без передбаченого законом дозволу переніс до місця свого проживання в АДРЕСА_1 , де зберігав до 20.09.2014 року. В подальшому переніс даний телескопічний кистень в салон власного легкового автомобіля марки «ВАЗ 2106», р. н. НОМЕР_1 де, транспортував його безпосередньо при собі до моменту виявлення 10.12.2014 року.

В липні 2014 року, на території ринку МП «Урожай» в м. Виноградів по вул. Тюльпанів ОСОБА_5 від не встановленої досудовим розслідуванням особи придбав нестандартну одноствольну гладкоствольну вогнепальну зброю обріз мисливської рушниці ИЖ-К 16 го калібру, виготовлену шляхом скорочення блоку ствола до 433 мм у саморобний спосіб, яку переніс до свого помешкання в АДРЕСА_1 , де зберігав до 20 годин 30 хвилин 09.12.2014 року, без передбаченого законом дозволу.

07.12.2014 року близько 10 години обвинувачений ОСОБА_5 діючи умисно, за попередньою змовою з невстановленою досудовим розслідуванням особою, з метою скоєння крадіжки чужого майна, на своєму автомобілі марки «ВАЗ - 2106», д. р. н. НОМЕР_1 через не зачинені вхідні ворота, приїхали на територію загальноосвітньої школи І-ІІ ступенів с. Фертешолмаш, по вул. Кошута, 37, Виноградівського району, де шляхом відгинання металевої решітки на вікні, проникли до середини приміщення аудиторії навчального комп`ютерного класу, звідки таємно викрали чуже майно на загальну суму 38049,00 гривень.

Після доповіді судді доповідача були заслухані:

- обвинувачений ОСОБА_5 , який підтримав доводи та вимоги своєї апеляційної скарги і просив її задовольнити, апеляційну скаргу старшого прокурора прокуратури Виноградівського району ОСОБА_6 просив залишити без задоволення;

- захисник ОСОБА_10 , яка подала додаткові обґрунтування, письмові пояснення до апеляційної скарги обвинуваченого та просила її задовольнити, апеляційну скаргу старшого прокурора прокуратури Виноградівського району ОСОБА_6 просила залишити без задоволення;

- прокурори ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , які заперечували проти задоволення апеляційної скарги обвинуваченого, апеляційну скаргу старшого прокурора прокуратури Виноградівського району ОСОБА_6 просили задовольнити.

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення обвинуваченого, захисника та прокурорів, перевіривши матеріали кримінального провадження та обговоривши наведені у апеляційних скаргах доводи, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга обвинуваченого, апеляційна скарга прокурора не підлягають задоволенню, з огляду на таке.

Як зазначено у вироку суду обвинувачений ОСОБА_5 в судовому засіданні, тобто в умовах, які повністю виключали сторонній вплив на нього, своєї вини у вчиненні інкримінованих йому кримінальних правопорушень не визнав.

В обґрунтування своїх заперечень ОСОБА_5 показав, що стару рушницю обріз він тримав у шафі як сувенір, ця рушниця залишилась йому від померлого батька.

Кістень він перевозив в автомобілі замість ручки, не думав, що це є холодною зброєю, оскільки це виробництво «китайське».

Щодо комп`ютерної техніки, викраденої з Фертешолмашівської школи, ОСОБА_5 пояснив суду, що вона дійсно знаходилась в нього дома, проте він її не викрадав. Невідомий для нього хлопець на ім`я ОСОБА_11 попросив його, щоб він під`їхав 08 грудня 2014 року на своєму автомобілі до школи в с. Фертешалмаш та перевіз комп`ютерну техніку на базар в м. Виноградів, за що йому мали дати 3000 гривен. Приїхавши на базар в нього виникла підозра, що йому не виплатять гроші, а тому він відвіз ці речі до себе додому та склав в гараж, де під час обшуку 09.12.2014 року він і передав її працівникам міліції.

Незважаючи на невизнання обвинуваченим своєї вини суд першої інстанції дійшов обґрунтованих висновків щодо доведеності винності ОСОБА_5 у вчиненні ним: таємного викрадення чужого майна (крадіжки), за попередньою змовою групою осіб, поєднаною з проникненням у приміщення; придбання, носіння та зберігання вогнепальної зброї без передбаченого законом дозволу; носіння холодної зброї без передбаченого законом дозволу, оскільки такі висновки суду базуються на сукупності зібраних у кримінальному провадженні і розглянутих в судовому засідання доказів, в тому числі і показаннями самого обвинуваченого ОСОБА_5 суду першої інстанції, які наведені у вироку.

По епізоду вчинення ОСОБА_5 крадіжки його винність підтверджується наступними доказами.

Представник Управління освіти, молоді та спорту Виноградівської РДА ОСОБА_18 суду пояснив, що викрадена 08.12.2014 року з приміщення школи в с. Фертешолмаш комп`ютерна техніка, знаходилась на балансі школи та була виявлена по місцю проживання обвинуваченого.

Директор школи ОСОБА_12 суду пояснила, що 08.12.2014 року вона виявила, що в класі інформатики відсутні шість моніторів, чотири системні блоки, телевізор марки «Самсунг», принтер марки «Кенон», домашній кінотеатр, штори знищені, вікно прикрите, а решітка вирвана і тільки прикладена.

Вчитель ОСОБА_13 суду пояснила, що 08.12.2014 року вона дізналась від директора ОСОБА_12 , що з п`ятниці по понеділок невідомі особи викрали з кабінету інформатики всі комп`ютери, принтер, телевізор марки «Самсунг» та домашній кінотеатр.

Викладач інформатики ЗОШ І-ІІ ступенів с. Фертешолмаш ОСОБА_14 суду пояснив, що 08 грудня 2014 року близько 08 години йому зателефонувала директорка школи ОСОБА_12 , яка повідомила, що з класу інформатики зникла комп`ютерна техніка. Повернувшись на місце роботи він зустрів голову села Фертешолмаш ОСОБА_19 , який вже викликав наряд міліції, вони відкрили двері в класі інформатики, і побачили, що металева решітка на дверях з внутрішньої сторони закрита і немає на замку та дверях ніяких пошкоджень. Він побачив що на комп`ютерних столиках знаходиться електропроводи, а моніторів, клавіатури та системних блоків не має. Останній раз він заходив в клас інформатики 05 грудня 2014 року, близько 14 години 30 хвилин, щоб попрацювати на комп`ютері, при цьому в класі було досить прохолодно, у зв`язку з чим він візуально оглянув вікна, які було закриті.

Свідок ОСОБА_15 суду пояснив, що він працює оператором газової в ЗОШ І-ІІ ступенів с.Фертешолмаш. В неділю 07 грудня 2014 року близько 08 годин він проводжав сина на автобус і вони йшли через шкільне подвір`я ЗОШ І-ІІ ступенів в с. Фертешолмаш. Проходячи біля приміщення кімнати відпочинку кочегарів, що позаду школи навпроти класу інформатики, він побачив на землі один біля одного, комп`ютерну техніку та плазмовий телевізор, які були накриті різним ганчір`ям. Вони оглянули речі, здивувавшись, що речі знаходяться на подвір`ї, а не в класі. Вікно і решітка, були на місці, тому вони з сином пішли далі на автобусну зупинку. Коли чекали автобус, звернули увагу на проїжджаючий автомобіль марки «ВАЗ 2106», червоного кольору. Даний автомобіль проїхав в сторону церкви, після чого приїхав рейсовий автобус, в який сіли всі пасажири і автобус поїхав, а він в свою чергу пішов додому через подвір`я школи. Зайшовши за будівлю школи він звернув увагу, що той самий автомобіль, який проїжджав біля автобусної зупинки, тепер знаходиться на території школи і намагається виїхати заднім ходом. Комп`ютерної техніки на тому місці не було. Наступного дня 08 грудня 2014 року зранку він пішов на роботу, де директор школи ОСОБА_12 та завгосп ОСОБА_20 спитали його, чи не помічав він щось підозріле в школі. На що він зрозумів, що в школі була вчинена крадіжка комп`ютерної техніки.

Свідок ОСОБА_16 суду пояснив, що 09.12.2014 року близько 16 години до нього на СТО заїхав автомобіль «ВАЗ 2106» д. н. з. НОМЕР_1 , червоного кольору під керуванням обвинуваченого ОСОБА_5 , який попросив полагодити даний автомобіль, здійснити зварювальні роботи. Близько 14 години 10.12.2014 року до нього підійшли працівники міліції і поцікавилися чия ця машина, на що він пояснив вищесказану ситуацію.

Свідок ОСОБА_17 показав, що 09.12.2014 року він приймав участь як понятий при проведенні обшуку в житлі та іншому володінні за адресою АДРЕСА_1 , де проживає ОСОБА_5 . Під час проведення обшуку в гаражному приміщенні вказаного будинку, працівниками міліції було виявлено та вилучено різного роду комп`ютерну техніку, а саме монітори, клавіатури, системні блоки, мишки, наушники.

Протоколом огляду місця події від 08.12.2014 року встановлено місце вчинення злочину в приміщенні ЗОШ с. Фертешолмаш, а саме приміщення комп`ютерного класу школи, звідки були викрадені комп`ютери, принтер, телевізор марки «Самсунг» та домашній кінотеатр, а також виявлено та вилучено два фрагменти слідів низу взуття, які зафіксовані на аркуші паперу формату А-4 (направлені на експертизу) та слід матерії, який відкопійовано на відрізок світлої дактилоскопічної плівки №1 (т. 1 а.с.15-24).

Протоколом обшуку від 09.12.2014 року встановлено, що по місцю проживання обвинуваченого ОСОБА_5 в АДРЕСА_1 в підвальному приміщенні (гаражі) були виявлена комп`ютерна техніка викрадена з приміщення Фертешолмашської ЗОШ, а саме: 4 комп`ютерні монітори чорного кольору марки «АСЕR», 4 комп`ютерні клавіатури білого кольору, одна чорного кольору, ДВД-пристрій марки «LG», чотири колонки марки «LG» сірого кольору, один мікрофон цієї ж марки, принтер марки «Samsung SCX 4220», дві колонки і буфер марки «Sany», навушники марки «Gur», два системні блоки чорного кольору, один системний блок марки «Аsus», садові ножиці, кеди марки «Адідас» та «Реебок» (т. 1 а. с. 54-67 ).

Висновком експерта №3 від 06.01.2014 року встановлено, що два фрагменти слідів низу взуття, які зафіксовані на аркуші паперу формату А-4, виявлені та вилученні 08.12.2014 року під час проведення огляду місця події в приміщенні комп`ютерного класу ЗОШ в с. Фертешолмаш по вул. Кошута-37 придатні для ідентифікації за груповою належністю, які могли бути залишені кедами фірми «Адідас», чорного кольору чи іншим взуттям, малюнок низу яких схожий до досліджуваних (т. 2 а.с.167-174).

Висновком експерта №23/8 від 23.01.2015 року встановлена загальна залишкова вартість комп`ютерної техніки, вилученої під час обшуку 09.12.2014 року по місцю проживання обвинуваченого ОСОБА_5 5027,30 гривен (т. 2 а. с. 16-28).

З наведених доказів вбачається, що показання свідків не є суперечливими, узгоджуються між собою та фактичними даними, які містяться в протоколах слідчих дій.

Так, показаннями свідків ОСОБА_18 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13 , ОСОБА_14 встановлено факт проникнення до приміщення аудиторії навчального комп`ютерного класу і таємного викрадення з нього майна, яке перебувало на балансі Фертешолмашської загальноосвітньої школи І - ІІ ступенів.

Показаннями свідка ОСОБА_15 встановлено, що крадіжка із комп`ютерного класу ЗОШ І-ІІ ступенів с. Фертешолмаш вчинено в неділю 07 грудня 2014 року після 08 години із застосуванням транспортного засобу автомобіля марки «ВАЗ 2106», червоного кольору.

Такий транспортний засіб автомобіль «ВАЗ 2106» д. н. з. НОМЕР_1 , червоного кольору встановлено робітниками міліції на СТО, розташованій по АДРЕСА_2 , де свідок ОСОБА_16 показав на обвинуваченого ОСОБА_5 , як такого що керував цим автомобілем і поставив його на ремонт 09.12.2014 року близько 16 години.

Під час обшуку житла та іншого володіння ОСОБА_5 в підвальному приміщенні (гаражі) були виявлені та вилучені комп`ютерна техніка викрадена з приміщення Фертешолмашської ЗОШ та кеди фірми «Адідас», чорного кольору, якими могли бути залишені два фрагменти слідів низу взуття, які зафіксовані на аркуші паперу формату А-4, виявлені та вилученні 08.12.2014 року під час проведення огляду місця події в приміщенні комп`ютерного класу ЗОШ в с. Фертешолмаш по вул. Кошута-37.

Наведені у вироку суду докази поза розумним сумнівом доводять винність обвинуваченого ОСОБА_5 у вчиненні ним 07.12.2014 року за попередньою змовою з невстановленою досудовим розслідуванням особою, із використанням автомобіля марки «ВАЗ - 2106», д. р. н. НОМЕР_1 , крадіжки чужого майна з проникненням у приміщення аудиторії навчального комп`ютерного класу загальноосвітньої школи І-ІІ ступенів с. Фертешолмаш, по вул. Кошута, 37, Виноградівського району.

Доводи обвинуваченого ОСОБА_5 в апеляційній скарзі про недоведеність його участі у вчиненні цього злочину є необґрунтованими і спростовуються сукупністю належних та допустимих доказів.

Суд першої інстанції правильно прийняв як достовірні і взяв до уваги показання свідків ОСОБА_12 , ОСОБА_13 , ОСОБА_14 , ОСОБА_15 , ОСОБА_16 , ОСОБА_17 , а показання обвинуваченого про його непричетність до скоєння інкримінованих йому злочинів не прийняв як такі, що дані суду з метою уникнення від кримінальної відповідальності.

Посилання обвинуваченого ОСОБА_5 на те, що ні хто із свідків не бачив його під час вчинення таємного викрадення чужого майна, не є підставою його виправдання.

Ця обставина правильно врахована судом при кваліфікації дій обвинуваченого.

Дії обвинуваченого ОСОБА_5 за цим епізодом правильно кваліфіковано судом за ч. 3 ст. 185 КК України, як таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинена за попередньою змовою групою осіб, поєднана з проникненням у інше приміщення.

По епізоду придбання, носіння та зберіганні вогнепальної зброї, без передбаченого законом дозволу винність ОСОБА_5 підтверджується наступними доказами.

Як зазначено вище, сам обвинувачений ОСОБА_5 суду пояснював, що обріз старої рушниці він тримав у шафі як сувенір, ця рушниця залишилась йому від померлого батька.

В сукупності з іншими доказами ці показання обвинуваченого свідчать про те, що він вчинив заборонені законом дії щодо вогнепальної зброї, без передбаченого законом дозволу.

Так, свідок ОСОБА_21 суду показала, що 31.08.2004 року вона одружилася із ОСОБА_22 , який потім змінив прізвище на ОСОБА_23 , в якого була автомашина «ВАЗ» червоного кольору. В гаражі вона бачила мисливську рушницю, яку вилучили під час обшуку.

Протоколом обшуку від 09.12.2014 року встановлено, що по місцю проживання обвинуваченого ОСОБА_5 в АДРЕСА_1 в підвальному приміщенні (гаражі), в шафі, виявлений предмет у розібраному вигляді, схожий на обріз та 8 набоїв до мисливської зброї, які направленні на експертизу (т. 1 а. с. 54-67 ).

Те, що ОСОБА_5 не був присутнім при проведенні обшуку не впливає на його результати.

Виявлена та вилучена під час обшуку вогнепальна зброя визнається допустимим доказом, який отриманий у порядку, встановленому КПК України; обшук проведено на підставі ухвали слідчого судді від 09.12.2015 року.

Висновком експерта №16/1200 від 10.12.2014 встановлено, що надані на дослідження 8 (вісім) патронів, є штатними мисливськими патронами 16-го калібру, придатні до стрільби з гладкоствольної мисливської зброї 16-го калібру (т. 2 а. с.136-140).

Висновком експерта №16/1201 від 10.12.2014 встановлено, що надані на дослідження два предмети, зовні схожі на деталі до обрізу мисливської рушниці, вилучені під час проведення обшуку в житлі та іншому володінні за адресою АДРЕСА_1 є нестандартною одноствольною гладко ствольною вогнепальною зброєю обрізом мисливської рушниці моделі «ИЖ-К», 16-го калібру, виготовленого шляхом скорочення блоку ствола до 433 мм у саморобний спосіб; дана зброя придатна для здійснення пострілів; досліджувані предмети можливо зібрати і у зібраному стані вони являють собою нестандартну одноствольну гладкоствольну вогнепальну зброю - обріз мисливської рушниці моделі «ИЖ-К», 16-го калібру (т. 2 а.с.141-144).

Пленум Верховного Суду України в абзаці 1 пункту 11 постанови від 26 квітня 2002 року №3 «Про судову практику в справах про викрадення та інше незаконне поводження зі зброєю, бойовими припасами, вибуховими речовинами, вибуховими пристроями чи радіоактивними матеріалами» (далі Постанова) роз`яснив, що під незаконним зберіганням вогнепальної зброї (крім гладкоствольної мисливської), бойових припасів, вибухових речовин чи вибухових пристроїв розуміються умисні дії, які полягають у володінні (незалежно від тривалості в часі) без відповідного дозволу або із простроченням його дії будь-яким із зазначених предметів, що знаходиться не при особі, а в обраному нею місці.

В пункті 12 цієї Постанови роз`яснено, що незаконним придбанням вогнепальної зброї (крім гладкоствольної мисливської) слід вважати умисні дії, пов`язані з її набуттям (за винятком викрадення, привласнення, вимагання або заволодіння шляхом шахрайства чи зловживання службовим становищем) всупереч передбаченому законом порядку - в результаті купівлі, обміну, привласнення знайденого, одержання як подарунок, на відшкодування боргу тощо.

Під незаконним виготовленням вогнепальної зброї (крім гладкоствольної мисливської) потрібно розуміти умисні, вчинені без передбаченого законом дозволу дії по їх створенню чи переробленню, внаслідок чого вони набувають відповідних характерних властивостей. Такими діями, зокрема, є перероблення мисливської (у тому числі гладкоствольної) рушниці в обріз (абз. 1, 2 п. 13).

Дослідженими у кримінальному провадженні доказами доведено, що обвинувачений ОСОБА_5 від не встановленої особи придбав нестандартну одноствольну гладкоствольну вогнепальну зброю обріз мисливської рушниці ИЖ-К 16 го калібру, виготовлену шляхом скорочення блоку ствола до 433 мм у саморобний спосіб, яку зберігав за місцем свого проживання, без передбаченого законом дозволу.

Такі дії обвинуваченого ОСОБА_5 правильно кваліфіковано судом за ч. 1 ст. 263 КК України, як придбання, носіння та зберіганні вогнепальної зброї, без передбаченого законом дозволу.

По епізоду носіння холодної зброї без передбаченого законом дозволу винність ОСОБА_5 підтверджується наступними доказами.

Із показань обвинуваченого ОСОБА_5 суду вбачається, що він не заперечував факт носіння вилученого у нього кістеня, але пояснював, що перевозив його в автомобілі замість ручки і не думав, що це є холодною зброєю, оскільки це виробництво «китайське».

Такі показання обвинуваченого правильно не взяті судом до уваги і оцінені як такі, що дані з метою уникнути відповідальності, оскільки винність ОСОБА_5 у вчиненні цього злочину підтверджується сукупністю досліджених судом та наведених у вироку доказів.

Так, свідок ОСОБА_16 суду пояснив, що 09.12.2014 року близько 16 години до нього на СТО заїхав автомобіль «ВАЗ 2106» д. н. з. НОМЕР_1 , червоного кольору під керуванням обвинуваченого ОСОБА_5 , який попросив полагодити даний автомобіль, здійснити зварювальні роботи. Близько 14 годині 10.12.2014 року до нього підійшли працівники міліції і поцікавилися чия ця машина, на що він пояснив вищесказану ситуацію. Тоді в його присутності та двох понятих слідчим Виноградівського РВ було здійснено огляд даного транспортного засобу, в ході якого було виявлено та вилучено телескопічний кийок чорного кольору, який знаходився в даному автомобілі біля водійського сидіння з правої сторони. Даний кийок було оглянуто та поміщено в пакет НДЕКЦ.

Свідок ОСОБА_21 суду показала, що 31.08.2004 року вона одружилася із ОСОБА_22 , який змінив прізвище на ОСОБА_23 . У 2011 році в них народилася спільна дочка. В чоловіка була автомашина «ВАЗ» червоного кольору.

З протоколу огляду місця події від 10.12.2014 року вбачається, що під час огляду транспортного засобу марки «ВАЗ 2106, д. н. з. НОМЕР_1 , який обвинувачений залишив на ремонт в авто майстерні на вул. Персиковій-56 в м. Виноградів в салоні автомобіля було виявлено телескопічний кийок (направлений на експертизу) (т.1 а.с.78-83).

Висновком експерта №194 від 05.01.2015 року встановлено, що представлений на експертизу предмет кістень являється холодною зброєю і відноситься до категорії холодної зброї ударно дробильної дії (т. 2 а. с.162-165).

Відповідно до роз`яснень, які містяться в абзаці 2 пункту 11 Постанови незаконне носіння холодної зброї є умисними, вчиненими без передбаченого законом дозволу діями по їх переміщенню, транспортуванню особою безпосередньо при собі (в руках, одязі, сумці, спеціальному футлярі, транспортному засобі тощо).

Дослідженими у кримінальному провадженні доказами доведено, що обвинувачений ОСОБА_5 придбав від невстановленої особи холодну зброю ударно дробильної дії - телескопічний кистень, який носив без передбаченого законом дозволу до моменту виявлення 10.12.2014 року.

Дії обвинуваченого ОСОБА_5 за цим епізодом правильно кваліфіковано судом за ч. 2 ст. 263 КК України, як носіння холодної зброї без передбаченого законом дозволу.

Відповідно до ч. 1 ст. 404 КПК України суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.

Доводи захисника ОСОБА_10 , викладені нею в додаткових обґрунтуваннях, письмових поясненнях до апеляційної скарги обвинуваченого не приймаються до уваги, оскільки вони повністю суперечать показанням обвинуваченого ОСОБА_5 в суді першої інстанції і є надуманими та такими, що не ґрунтуються на доказах, наявних в кримінальному провадженні.

Під час апеляційного перегляду вироку суду першої інстанції не встановлено неповноти судового розгляду та невідповідності висновків суду, викладених у вироку, фактичним обставинам кримінального провадження, на що посилається в апеляційній скарзі обвинувачений.

Доводи апеляційної скарги прокурора також є такими, що не підлягають задоволенню з огляду на таке.

Як вбачається прокурор в апеляційній скарзі просить змінити призначене судом покарання лише за ч. 1 ст. 263 КК України, збільшивши його з 3 до 5 років позбавлення волі.

Але прокурор зовсім не обґрунтовує такі вимоги апеляційної скарги щодо іншого тяжкого злочину, передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України.

Порушення запобіжного заходу та наявність на розгляді іншого суду іншого кримінального провадження не є підставою збільшення розміру покарання у цій справі, а тому доводи апеляційної скарги прокурора є необґрунтованими.

При призначенні покарання ОСОБА_5 суд, відповідно до вимог ст. 65 КК України врахував ступінь тяжкості вчинених ним кримінальних правопорушень, два із яких відносяться до тяжких злочинів; особу винного, який на обліку у лікаря психіатра та нарколога не перебуває (а.с.109), характеризується позитивно (а.с.106), раніше судимий (а.с.111-113); відсутність обставин, що пом`якшують покарання; обставину, яка відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 67 КК України обтяжує покарання - рецидив злочину, про що зазначив у вироку, і за сукупністю злочинів на підставі ст. 70 КК України призначив остаточне покарання, необхідне й достатнє для його виправлення та попередження нових злочинів.

Істотних порушень кримінального процесуального закону, що тягнуть скасування чи зміну вироку, не встановлено.

Керуючись ст. ст. 404, 405, 407, 419 КПК України, апеляційний суд, -

ПОСТАНОВИВ:
Апеляційні скарги обвинуваченого ОСОБА_5 , старшого прокурора прокуратури Виноградівського району ОСОБА_6 залишити без задоволення.

Вирок Виноградівського районного суду Закарпатської області від 08 квітня 2015 року відносно ОСОБА_5 за ч. 3 ст. 185, ч. 1 ст. 263, ч. 2 ст. 263 КК України, залишити без змін.

Ухвала суду апеляційної інстанцій набирає законної сили з моменту її проголошення та може бути оскаржена в касаційному порядку шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом трьох місяців з дня проголошення судового рішення судом апеляційної інстанції, а засудженим, який тримається під вартою, - в той самий строк з дня вручення йому копії судового рішення.

СУДДІ:

ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3