Справа № 336/9237/15-к
пр. № 1-кс/336/835/2015
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою
30 грудня 2015 року м. Запоріжжя
Слідчий суддя Шевченківського районного суду м. Запоріжжя ОСОБА_1 ,
при секретарі ОСОБА_2 , за участю прокурора Запорізької місцевої прокуратури №1 Запорізької області ОСОБА_3 , підозрюваного ОСОБА_4 , захисника підозрюваного адвоката ОСОБА_5 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Запоріжжя в залі суду клопотання прокурора Запорізької місцевої прокуратури №1 Запорізької області ОСОБА_3 , за матеріалами кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0005639 від 30 грудня 2015 року, про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно підозрюваного:
ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця міста Запоріжжя, українця, громадянина України, освіта середня-спеціальна, не одруженого, військовослужбовця В/Ч НОМЕР_1 - наводчика, проживаючого та зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого,

який підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 15, ч. 1 ст. 115 КК України, -
ВСТАНОВИВ:
За змістом клопотання, ОСОБА_4 , підозрюється у вчиненні особливо тяжкого злочину проти життя та здоров`я, при наступних обставинах:
так, 30.12.2015 року, у період часу з 21:40 до 21:51 години, ОСОБА_6 , маючи умисел на вбивство, тобто умисне протиправне заподіяння смерті іншій людині, знаходячись на кухні квартири АДРЕСА_2 , у ході раптово виниклого конфлікту із потерпілим ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , наніс останньому декілька ударів ножем в область черева та грудної клітини зліва, спричинивши потерпілому ОСОБА_7 , згідно довідки КУ «Міська клінічна лікарня екстреної та швидкої медичної допомоги» м. Запоріжжя:
- проникаюче торако-абдумінальне поранення діафрагми зліва, наскрізне поранення печінки, жовчного міхура, не проникаюче поранення грудної клітини зліва, поранення лівого плеча, геморологічний шок 2 ступеня, які відповідно до п.п. 2.1.1 та п.п. 2.1.3. Правил судово-медичного визначення ступеня тяжкості тілесних ушкоджень, затверджених Наказом МОЗ України №6 від 17.01.1995, відносяться до тяжких тілесних ушкоджень за ознакою небезпеки для життя.
Тим самим, ОСОБА_4 вчинив всі необхідні умисні дії, які вважав за потрібні для вбивства потерпілого ОСОБА_7 , але не довів свій злочинний намір до кінця, через обставини, які від нього не залежали, оскільки, внаслідок надання потерпілому першої медичної допомоги, ОСОБА_7 залишився живим.
30.12.2015 відомості за даним фактом були внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0005639, за ознаками злочину, передбаченого ч.2 ст.15, ч. 1 ст. 115 КК України, за фактом закінченого замаху на умисне вбивство ОСОБА_7 30.12.2015 о 02:50 годині складений протокол про затримання ОСОБА_4 у порядку ст. 208 КПК України. 30.12.2015 ОСОБА_4 повідомлено про підозру у скоєнні кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч.2 ст. 15, ч. 1 ст. 115 КК України. Заявник зазначає про наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_4 інкримінованого правопорушення, що кваліфікується як особливо тяжке, за вчинення якого передбачено покарання у вигляді позбавлення волі на строк від десяти до п`ятнадцяти років або довічне позбавлення волі.
Згідно з вимогами п. 4 ч. 1 ст. 184 КПК України, під час проведення досудового розслідування встановлено наявність ризиків, передбачених п.п. 1, 3, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме ОСОБА_4 може переховуватися від органів досудового розслідування та /або суду; незаконно впливати на свідків та потерпілих у цьому ж кримінальному провадженні; вчинити інше кримінальне правопорушення.
Як зазначено в клопотанні, жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст. 177 КПК України, з наступних підстав:
- при обранні особистого зобов`язання та домашнього арешту підозрюваний зобов`язується не відлучатися із житла, в якому він проживає чи перебуває, без дозволу слідчого. Враховуючи тяжкість вчиненого злочину, відсутності постійного джерела доходу є ризик того, що підозрюваний ОСОБА_4 буде переховуватися від органів досудового розслідування;
- враховуючи те, що підозрюваний ОСОБА_4 офіційно не працевлаштований та не має постійного джерела доходів, застосування відносно нього запобіжного заходу у вигляді застави, не можливе.
- осіб, які заслуговують на довіру та можуть поручитися за виконання ОСОБА_4 своїх процесуальних обов`язків в якості підозрюваного та обвинуваченого, досудовим розслідуванням не встановлено, що унеможливлює застосування до підозрюваного запобіжного заходу у вигляді особистої поруки.
На зазначених підставах прокурор просить застосувати запобіжний захід у вигляді тримання під вартою відносно підозрюваного ОСОБА_4 строком на 60 діб.
Прокурор ОСОБА_3 у судовому засіданні клопотання підтримала на зазначених обставинах, просила задовольнити.
Підозрюваний ОСОБА_4 в судовому засіданні просив обрати йому запобіжний захід, не пов`язаний з триманням під вартою, пояснює, що не скоював злочину у якому обвинувачується. Зазначає, що дізнавшись про зраду жінки декілька днів відчував тяжкі моральні страждання, 29.12.2015 року зробив спробу на суїцид. Проте, маючи надію на відновленні відносин, прийшов до жінки додому, де її співмешканець почав її штовхати та ображати. З того моменту ОСОБА_4 втратив над собою контроль, відчуваючи відчай та лють втратив свідомість та не пам`ятає обставин нанесення ним поранень потерпілому. До тями повернувся, коли побачив рани на животі потерпілого.
Захисник підозрюваного адвокат ОСОБА_5 проти обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою заперечував, оскільки не доведено, що жоден з більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст. 177 КПК України, крім того, захисник наголошує, що підозра у вчиненні ОСОБА_4 кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 115 КК України, не є обґрунтованою. Адвокат зауважує на можливій зміні кваліфікації дій ОСОБА_4 , як менш тяжкого кримінального правопорушення. В клопотанні не міститься достовірних відомостей, що підтверджують неналежну поведінку особи у ході досудового розслідування. Захисник підозрюваного просить обрати запобіжний захід, не пов`язаний з позбавленням волі.

Слідчий суддя, вислухавши пояснення учасників процесу, дослідивши клопотання, матеріали кримінального провадження та додані до нього документи, вважає, що клопотання таким, що підлягає задоволенню, виходячи з наступних підстав.
Слідчий суддя враховує положення ст. 5 Конвенції про захист прав та основоположних свобод людини, а також практику Європейського суду з прав людини, згідно з якими обмеження права особи на свободу і особисту недоторканість можливе лише в передбачених законом випадках за встановленою процедурою. Як підкреслює Європейський суд з прав людини, суд своїм рішенням повинен забезпечити не тільки права підозрюваного, а й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів.
Відповідно до ч. 1 ст. 183 КПК України, тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу.
Згідно з витягом із Єдиного реєстру досудових розслідувань відомості про скоєння кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 15, ч.1 ст. 115 КК України, у вчиненні якого підозрюється ОСОБА_4 , внесено до реєстру 30.12.2015 року за №0005639.
30.12.2015 року особу у відповідності до ст. ст. 277-278 КПК України було повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 15, ч.1 ст.115 КК України, в межах кримінального провадження №0005639.

Слідчим суддею встановлено, що клопотання про застосування запобіжного заходу відповідає за змістом нормі ч.1 ст. 184 КПК України, копія клопотання та підтверджуючих необхідність застосування запобіжного заходу матеріалів своєчасно вручена підозрюваному на виконання ч.2 ст. 184 КПК України.
З наданих письмових доказів вбачається наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_4 кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 15, ч.1 ст. 115 КК України.
У своїх висновках суддя спирається на вагомість наданих стороною обвинувачення доказів, а саме довідки з лікарні з якої вбачається, що потерпілому нанесені тяжкі проникаючи поранення життєво важливих органів за обставин, які виключають м самопоранення та поранення іншою особою.
Крім того, підозрюваний є військовослужбовцем, який проходить службу у с. Широкий Лан у Миколаївській області, куди мав би повернутися 04.01.2016 року, що значно ускладнить досудове розслідування, унеможливить контроль за поведінкою підозрюваного.

Підозрюваний з його поведінки у судовому засіданні у тяжкому психологічному стані, афектований, вже робив спробу суїциду, і на волі може її повторити.

Прокурором в судовому засіданні доведено наявність ризиків, передбачених п.п.1, 3, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, тобто, є всі підстави вважати, що ОСОБА_4 спробує переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду, та незаконно впливати на свідка ОСОБА_8 , оскільки він не одноразово знаючи про її зраду повертався до неї, не може себе контролювати, відчуває напади люті та відчаю, нестабільний.

Наявність вказаних ризиків підтверджується зібраними під час досудового розслідування матеріалами кримінального провадження. Також слідчий суддя відповідно до вимог ст. 178 КПК України, крім обставин, зазначених у ст. 177 цього Кодексу, враховує тяжкість покарання, що загрожує особі, вік підозрюваного, міцність соціальних зв`язків, місце проживання.
Так, злочин, у скоєнні якого підозрюється ОСОБА_4 , згідно з ст. 12 КК України, віднесений до категорії особливо тяжких, за вчинення якого передбачено покарання у вигляді позбавлення волі на строк від семи до п`ятнадцяти років.
Крім того, як доведено прокурором під час розгляду клопотання, після скоєння кримінального правопорушення підозрюваний ОСОБА_4 зник з місця скоєння злочину, але в подальшому прийшов до правоохоронних органів, усвідомлюючи те, що вчинив кримінальне правопорушення, в результаті чого постраждало життя потерпілого, як одне з найвищих соціальних цінностей і найважливіших особистих благ.
Вищезазначене дає достатні підстави вважати, що, знаходячись на волі, ОСОБА_4 може переховуватись від органів досудового розслідування (суду), що являється ризиком, передбаченим п. 1 ч. 1 ст. 177 КПК України.
Крім того, відповідно до вимог п. 4 ч. 1 ст.184 КПК України, доведено наявність ризику, передбаченого п. 3 ч. 1 ст.177 КПК України, а саме, знаходячись на свободі, ОСОБА_4 зможе незаконно впливати на свідка ОСОБА_8 у кримінальному провадженні, оскільки зазначені особи перебували у фактичних шлюбних відносинах, що вплине на швидке, повне та неупереджене проведення досудового розслідування та на встановлення обставин, які згідно зі ст. 91 КПК України підлягають доказуванню, а саме встановлення мотиву і мети вчинення кримінального правопорушення, а також на об`єктивність та швидкість судового розгляду кримінального провадження.
Встановлено, що підозрюваний ОСОБА_4 працює, є військовослужбовцем, має мати та брата, раніше не судимий, проте ці обставини на висновок суду не впливають.
Зазначені дані, дають достатні підстави вважати, що, знаходячись на свободі, підозрюваний ОСОБА_4 може допустити порушення процесуальної поведінки. Кім того, за наслідками проведених слідчих дій остаточна правова кваліфікація може бути змінена.
Зважаючи на суспільний інтерес, який, з урахуванням презумпції невинуватості, виправдовує відступ від принципу поваги до особистої свободи та не суперечить практиці Європейського суду з прав людини і вимогам Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, враховуючи мету застосування запобіжних заходів, доведеність всіх обставин, передбачених ч. 1 ст. 194 КПК України, розцінюючи зазначені ризики як реальні та такі, що виправдовують обмеження свободи фізичної особи, слідчий суддя вважає за необхідне застосувати відносно ОСОБА_4 запобіжний захід у виді тримання під вартою строком на 60 днів, оскільки інший, менш суворий запобіжний захід не зможе забезпечити виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків.
Строк дії запобіжного заходу необхідно обраховувати з 29.12.2015 року, оскільки матеріалами кримінального провадження підтверджено, що фактичне затримання ОСОБА_4 відбулося 29.12.2015 року о 23-15 годині, про що складений протокол затримання особи.
Слід зазначити, що обрання запобіжних заходів у вигляді особистого зобов`язання, застави, домашнього арешту неможливе, враховуючи встановлені судом характеристики особи та тяжкість злочину, у вчиненні якого підозрюється особа, крім того, осіб, які заслуговують на довіру та можуть поручитися за виконання ОСОБА_4 своїх процесуальних обов`язків в якості підозрюваного та обвинуваченого, досудовим розслідуванням не встановлено, що унеможливлює застосування запобіжного заходу у вигляді особистої поруки.

Відповідно до ч. 3 ст. 183 КПК України, слідчий суддя, суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою зобов`язаний визначити розмір застави, достатньої для забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим обов`язків, передбачених цим Кодексом, крім випадків, передбачених частиною четвертою цієї статті.
Так, суд не визначає розмір застави на підставі п.1 ч.4 ст. 183 КПК України, оскільки вирішується питання про обрання запобіжного заходу у кримінальному провадженні щодо злочину, вчиненого із застосуванням насильства.
Керуючись ст.ст. 177, 178, 183, 193, 194, 196, 197, 205-206, 309, 369-372 КПК України, слідчий суддя, -
УХВАЛИВ:
Клопотання задовольнити.
Застосувати до підозрюваного ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком на 60 днів, з 29.12.2015 року до 26.02.2016 року.
Копію ухвали про застосування запобіжного заходу вручити підозрюваному негайно після її оголошення.
Ухвала слідчого судді підлягає негайному виконанню після її оголошення.
Ухвала слідчого судді може бути оскаржена до Апеляційного суду Запорізької області протягом п`яти днів з дня її оголошення.
Слідчий суддя: ОСОБА_1