К.с. № 1-134/11
В И Р О К

іменем України

19.08.2011 Обухівський районний суд Київської області в складі :

головуючого судді: Мостового Р.П.

при секретарі: Шахової Ю.В.

за участю прокурора: Стрелюка Я.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні Обухівського районного суду Київської області кримінальну справу за обвинуваченням:

ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженки ІНФОРМАЦІЯ_2, українки, громадянки України, ІНФОРМАЦІЯ_3, незаміжня, зареєстрована за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_4, фактично проживає за адресою ІНФОРМАЦІЯ_5, раніше не судима,

у вчиненні злочину, передбаченого ст. 191 ч.4 КК України,

В С Т А Н О В И В:

В тому що вона, працюючи продавцем ювелірної крамниці ФОП ОСОБА_2 вчинила привласнення майна вказаної крамниці у великих розмірах.

Так, 28 січня 2008 року між ФОП ОСОБА_2 та підсудною ОСОБА_1 укладено трудовий договір, відповідно якого останню прийнято на роботу продавцем у ювелірний магазин фізичної особи підприємця ОСОБА_2О розташований на другому поверсі будівлі супермаркету Фуршету м. Обухів, Київської області по вул. Київській, 107. Працюючи на посаді продавця, в період часу з 8-9 березня 2009 року по 18 липня 2009 року, більш точний час не встановлено, будучи матеріально-відповідальною особою, маючи злочинний умисел на привласнення коштів від реалізованих ювелірних виробів, достовірно знаючи про відсутність контролю з боку власниці магазину за реалізацією ювелірних виробів, а також маючи вільний доступ до коштів від їх продажу, в силу виконання обовязків продавця привласнила кошти від реалізації ювелірних виробів з каси вказаного магазину, що перебувала у її віданні на загальну суму 111417 грн. 00 коп.

В судовому засіданні підсудна ОСОБА_1 винною себе у вчиненні вказаного злочину визнала повністю, заявила клопотання про обмежене дослідження доказів по справі, пояснивши, що вона не оспорює ні кваліфікацію своїх дій, ні правдивості даних у справі показів свідків, про що подала суду відповідну заяву. Дала покази, якими підтвердила всі викладені в обвинуваченні та вище обставини. Крім того пояснила, що у вчиненому вона щиро кається, наміру в подальшому вчинювати злочини не маює, просила її суворо не карати, вчинення злочину пояснила відсутністю доходів та необхідністю придбання продуктів харчування, хоч неправомірність своїх дій та можливу відповідальність усвідомлювала.

Показала, що дійсно у січні 2008 року між нею та ФОП ОСОБА_2 укладено трудовий договір, відповідно якого її було прийнято на роботу продавцем у ювелірний магазин що знаходиться на другому поверсі супермаркету Фуршету м. Обухів, Київської області по вул. Київській, 107. В період часу з березня 2009 року по липень 2009 року, вона привласнювала кошти, які отримувала реалізуючи ювелірні вироби та витрачала їх на власні потреби. Точної суми привласнених коштів вона не памятає, але вказала, що заявлена в цивільному позові сума відповідає дійсності та що вона приблизно на таку суму привласнила коштів від реалізації ювелірних виробів.

Суд, вислухавши підсудну, яка заявила клопотання про обмеження дослідження доказів по справі оскільки нею не оспорюється кваліфікація її дій та докази по справі, думку потерпілої сторони, прокурора, які не заперечують проти даного клопотання, вважає за необхідне задовольнити клопотання підсудної та провести обмежене дослідження доказів по справі - допитом підсудної, та дослідженням характеризуючих даних щодо підсудної.

Суд вважає, що дії ОСОБА_1 вірно кваліфіковані по ст. 191 ч.4 КК України, оскільки вона здійснила привласнення чи розтрату чужого майна, яке було ввірено особі чи перебувало в її віданні, якщо вони вчинені у великому розмірі.

Призначаючи підсудній покарання, суд враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винної, обставини справи, що помякшують та обтяжують відповідальність.

Суд також вважає за необхідне застосувати відносно підсудної і додаткову міру покарання у вигляді позбавлення права обіймати певні посади чи займатися певною діяльністю, оскільки її діяльність є повязаною із виконанням функцій матеріально відповідальної особи та такі види покарань є необхідними і достатніми для її виправлення та попередження нових злочинів.

Обставин, що обтяжують відповідальність, суд не вбачає.

Обставиною, що помякшують відповідальність суд вважає, щире каяття та сприяння розкриттю злочину.

Враховуючи вказані вище обставини, що помякшують та обтяжують відповідальність, тяжкість вчиненого злочину, думку потерпілих які просять призначити підсудній покарання не повязане з позбавленням волі, позицію прокурора про призначення покарання не повязаного з позбавленням волі, суд вважає можливим призначення покарання у вигляді позбавлення волі та застосування ст. 75 КК України з покладенням на ОСОБА_1 обовязків, передбачених ст. 76 КК України.

Речові докази по справі, а саме: лазерний диск 52х, що міститься у кримінальній справі залишити у справі.

При вирішені предявленого по справі цивільного позову, виходячи із засад розумності, виваженості та справедливості, суд вважає, що відшкодуванню підлягає моральна шкода в розмірі 10 тис. грн., яка виразилась в тому, що винними діями підсудної позивачці ОСОБА_2 було спричинено душевних страждань, повязаних з протиправною поведінкою підсудної щодо неї, суттєвими змінами в її життєдіяльності та завданої цим психологічної травми, що фактично визнано самою підсудною, при цьому вона заперечувала лише розмір шкоди в грошовому виразі. Задоволення позову також відповідає положенням ст.23 ЦК України та п.9 постанови Пленуму Верховного Суду України від 31 березня 1995 року № 4 „Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди.

З огляду на викладене, цивільний позов підлягає задоволенню в повному обсязі, оскільки ґрунтується на матеріалах справи.

Керуючись ст.ст. 323, 324 КПК України, суд,

З А С У Д И В :

ОСОБА_3 визнати винною у вчиненні злочину, передбаченого ст. 191 ч.4 КК України та призначити їй покарання у вигляді позбавлення волі строком на пять років з позбавленням права займатися діяльністю, повязаною із виконанням функцій матеріально відповідальної особи строком на два роки.

.

Відповідно до ст. 75 КК України звільнити засуджену ОСОБА_3 від відбування призначеного покарання, якщо вона протягом іспитового терміну три роки не вчинить нового злочину і виконає покладені на неї обовязки.

Застосувати відносно підсудної ОСОБА_4 і додаткову міру покарання у вигляді позбавлення права обіймати певні посади чи займатися певною діяльністю

Згідно до ст. 76 КК України покласти на ОСОБА_1 наступні обовязки:

- не виїжджати за межі України на постійне проживання без дозволу органу кримінально-виконавчої системи;

- повідомляти органи кримінально-виконавчої інспекції про зміну місця проживання та роботи.

- періодично зявлятися для реєстрації до кримінально виконавчої інспекції.

Контроль за поведінкою засудженої ОСОБА_1 покласти на кримінально-виконавчу інспекцію Обухівського району УДДУПВП в м. Києві та Київській області.

Міру запобіжного заходу засудженій ОСОБА_1 залишити підписку про невиїзд.

Речові докази по справі, а саме: лазерний диск 52х, що міститься у кримінальній справі залишити у справі.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 104 717 гривен матеріального збитку та 10 000 грн. морального збитку, а разом 114717 гривень.

На цей вирок суду може бути подано апеляцію до апеляційного суду Київської області через Обухівський районний суд на протязі 15 діб.

Суддя: Р.П. Мостовий