Справа № 380/1620/15-к Головуючий у І інстанції ОСОБА_1
Провадження № 11-кп/780/54/16 Доповідач у 2 інстанції ОСОБА_2
Категорія 54 19.01.2016

УХВАЛА
Іменем України
19 січня 2016 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ апеляційного суду Київської області в складі:

головуючого судді - ОСОБА_2
суддів: ОСОБА_3 , ОСОБА_4
при секретарі ОСОБА_5
за участю:
прокурора - ОСОБА_6
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Києві кримінальне провадження за апеляційною скаргою заступника прокурора Київської області на вирок Тетіївського районного суду Київської області від 06.11.2015, яким

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця та жителя АДРЕСА_1 , судимого 23.06.2015 року Тетіївським районним судом Київської області до 100 годин громадських робіт,

визнано винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 389 КК України,

В С Т А Н О В И Л А:
Вироком Тетіївського районного суду Київської області від 06.11.2015 року ОСОБА_7 визнано винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 389 КК України та призначено покарання у виді 1 (одного) року обмеження волі. На підстав ст. 72 КК України, покарання у виді громадських робіт за попереднім вироком Тетіївського районного суду Київської області від 23 червня 2015 року переведено у обмеження волі та частково приєднано до призначеного покарання, остаточно призначене покарання у виді обмеження волі на строк 1 рік 2 дні. На підставі ст. 75 КК України звільнено від відбування покарання з випробуванням з іспитовим строком 1 рік та покладені відповідні обов`язки, передбачені ст. 76 КК України.

На вказане рішення прокурор подав апеляційну скаргу, в якій просить вирок Тетіївського районного суду Київської області від 06 листопада 2015 року скасувати, визнавши його незаконним у зв`язку із істотним порушенням вимог кримінального процесуального закону, неправильним застосуванням закону України про кримінальну відповідальність, та невідповідністю призначеного судом покарання ступеню тяжкості кримінального правопорушення та особі обвинуваченого через м`якість, та ухвалити новий вирок, за яким ОСОБА_7 вважати винним у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 389 КК України та призначити покарання у виді 1 року обмеження волі, на підставі ст. ст. 71,72 КК України остаточно за сукупністю вироків призначити покарання у виді 1 року 2 днів обмеження волі.

Однак, до початку розгляду апеляційної скарги по суті, прокурор подав зміни до неї, у яких просить вирок суду першої інстанції скасувати у зв`язку з істотним порушенням кримінального закону, та призначити новий судовий розгляд у суді першої інстанції.

Зазначає, що судом були порушені вимоги ч. 3 ст. 349 КПК України в тій частині, що учасникам судового провадження не роз`яснювався зміст зазначеної норми закону, не з`ясовувалася їх думка про порядок дослідження доказів. Журнал судового засідання та звукозапис не містять цих відомостей.

Відповідно до ч. 1 ст. 412 КПК України, таке порушення є істотним, яке перешкодило суду ухвалити законне рішення.

Заслухавши доповідь судді, пояснення прокурора, який підтримав вимоги апеляційної скарги з урахуванням змін до неї та просив скасувати вирок суду першої інстанції з підстав, зазначених у змінах до апеляційної скарги, перевіривши матеріали провадження та обговоривши доводи апеляційної скарги з урахуванням внесених змін, колегія суддів приходить до висновку, що вирок суду першої інстанції підлягає скасуванню, виходячи із наступного.

Відповідно до ст. 370 КПК України, судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим.

Законним є рішення, ухвалене компетентним судом згідно з нормами матеріального права з дотриманням вимог щодо кримінального провадження, передбачених Кодексом.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені доказами, дослідженими під час судового розгляду та оціненими судом відповідно до статті.

Вмотивованим є рішення, в якому наведені належні і достатні мотиви та підстави його ухвалення.

Як убачається з матеріалів кримінального провадження, суд першої інстанції цих вимог не дотримався.

При визнанні обсягу доказів, що підлягають дослідженню та порядку їх дослідження, суд прийняв рішення провести судовий розгляд за правилами ч. 3 ст. 349 КПК України, однак при цьому не з`ясував чи правильно розуміє обвинувачений положення цієї норми, що підтверджується журналом судового засідання та звукозаписом судового засідання.

Колегія суддів, окрім того, вважає за необхідне зазначити, що обвинувачений фактично заперечував обставини інкримінованого йому кримінального правопорушення, пояснивши, що не відпрацював громадські роботи у зв`язку з хворобою, але суд такі покази не спростував, а лише зазначив у вироку, що ОСОБА_7 вину свою в пред`явленому йому обвинуваченні визнав повністю.

Даючи юридичну оцінку діям обвинуваченого, суд у вироку зазначив, що зробив аналіз зібраних у справі доказам, але це не відповідає дійсності, оскільки стороною обвинувачення навіть не надавалися докази про ухилення ОСОБА_7 від відбування громадських робіт. Зокрема, в матеріалах провадження відсутні попередній вирок суду та документ, який би свідчив про те, скільки годин із призначеного покарання у виді громадських робіт обвинувачений не відбув.

За таких обставин, колегія суддів приходить до висновку, що суд першої інстанції при розгляді кримінального провадження щодо ОСОБА_7 за ч. 2 ст. 389 КК України допустив істотні порушення вимог кримінального процесуального закону, які перешкодили ухвалити законний та обґрунтований вирок, та які тягнуть за собою, відповідно до ст. 409 КПК України, скасування судового рішення.

Керуючись ст. ст. 404, 405, 407, 419 КПК України, колегія суддів,

У Х В А Л И Л А:
вирок Тетіївського районного суду Київської області від 06 листопада 2015 року щодо ОСОБА_7 за ч. 2 ст. 389 КК України скасувати.

Призначити новий розгляд в суді першої інстанції.
Головуючий

Судді: