Справа № 136/916/15-к
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
13 серпня 2015 року м. Липовець
Липовецький районний суд Вінницької області в складі:
головуючого судді ОСОБА_1
при секретарі ОСОБА_2
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Липовець обвинувальний акт у кримінальному провадженні №0000143, відомості про яке внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань 23.05.2015 року, про обвинувачення ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Росоша, жителя АДРЕСА_1 , українця, громадянина України, неодруженого, непрацюючого, раніше судимого Липовецьким районним судом Вінницької області 17.04.2015 року за ст.185 ч.2 КК України до 6 місяців арешту, у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 395 КК України
за участю сторін кримінального провадження
з боку обвинувачення
прокурора ОСОБА_4 ,
з боку захисту
обвинуваченого ОСОБА_3
ВСТАНОВИВ:
26.03.2015 року ухвалою Липовецького районного суду Вінницької області стосовно ОСОБА_3 було встановлено адміністративний нагляд строком на 1 рік та встановлено наступні обмеження: 1) заборонити вихід з будинку з 22:00 год. до 06:00 год. ранку наступного дня, що розташований за адресою: АДРЕСА_1 ; 2) заборонити відвідувати торгівельні та розважальні заклади, де продаються спиртні напої на розлив з метою їх розпивання та придбання, за винятком продуктів харчування; 3) заборонити виїзд з території району без дозволу керівництва Липовецького РВ УМВС України у Вінницькій області; 4) з`являтись на реєстрацію в Липовецький РВ УМВС один раз на місяць кожну першу суботу місяця до начальника СДІМ, а в разі його відсутності до чергового Липовецького РВ УМВС в період з 09:00 год. до 11:00 год.
З вказаними обмеженнями ОСОБА_3 був письмово ознайомленим 26.03.2015 року. В подальшому, діючи умисно з метою ухилення від встановлених законом обмежень, без поважних на те причин та без повідомлення керівництва Липовецького РВ УМВС України у Вінницькій області, 17.05.2015 року ОСОБА_3 самовільно залишив своє постійне місце проживання та виїхав за межі Липовецького району і в подальшому, перебував та переховувався від працівників міліції в м. Вінниця, а саме по підвалах, горищах житлових будинків, які розташовані поруч станції Вінниця Південно-Західної залізниці. Також, ОСОБА_3 , маючи можливість повідомити про зміну свого місця проживання керівництво Липовецького РВ УМВС, цього не зробив, на реєстраційні відмітки до Липовецького РВ УМВС не з`являвся і тим самим ухилявся від встановленого йому адміністративного нагляду.
22.05.2015 року ОСОБА_3 з`явився за місцем свого проживання в АДРЕСА_1 , де і був виявлений працівниками Липовецького РВ УМВС України у Вінницькій області.
Дії ОСОБА_3 органами досудового розслідування було кваліфіковано за ст. 395 КК України, тобто, порушення правил адміністративного нагляду, а саме, самовільне залишення особою місця проживання з метою ухилення від адміністративного нагляду.
Допитаний у судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_3 свою винуватість у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення, передбаченого ст. 395 КК України, визнав повністю при вище вказаних фактичних обставинах, які встановлені в ході досудового розслідування та судового розгляду, дав суду зізнавальні показання про обставини вчинення злочину, а саме, що відносно нього був встановлений адміністративний нагляд та певні обмеження, які він порушив, а саме, в травні 2015 року він самовільно залишив своє постійне місце проживання та виїхав за межі Липовецького району до м. Вінниці, де перебував там декілька днів в свого товариша з метою уникнення контролю зі сторони працівників міліції. Обвинувачений також запевнив суд, що розкаюється у вчиненому.
Суд переконався, що показання обвинуваченого ОСОБА_3 є послідовними, логічними, а тому не викликають сумніву щодо правильності розуміння обвинуваченим змісту обставин кримінальних правопорушень, добровільності та істинності його позиції.
Враховуючи те, що обвинувачений ОСОБА_3 визнав свою винуватість та беручи до уваги, що інші учасники судового провадження не оспорюють фактичних обставин кримінального провадження, і судом встановлено, що учасники судового розгляду правильно розуміють зміст цих обставин, не має сумніву у добровільності їх позиції, роз`яснивши, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку, суд визнав недоцільним дослідження доказів стосовно тих фактичних обставин кримінального провадження, які ніким не оспорюються, що узгоджується з положеннями ч.3 ст.349 КПК.
Суд вважає, що дії обвинуваченого ОСОБА_3 вірно кваліфіковані за ст. 395 КК України, як самовільне залишення особою місця проживання з метою ухилення від адміністративного нагляду.
При призначені покарання ОСОБА_3 , суд враховує ступінь тяжкості вчиненого правопорушення, яке у відповідності до ст.12 КК України є кримінальним правопорушенням невеликої тяжкості, особу винного, а саме: по місцю проживання характеризується негативно; раніше судимий - 17.04.2015 року Липовецьким районним судом Вінницької області за ст.185 ч.2 КК України до 6 місяців арешту; на диспансерному обліку та наркологічному обліку не перебуває.
Обставинами, які пом`якшують покарання ОСОБА_3 , відповідно до ст.66 КК України, суд визнає щире каяття та активне сприяння розкриттю злочину.
Обставин, що обтяжують покарання ОСОБА_3 , відповідно до ст.67 КК України, судом не встановлені.
З урахуванням наведеного, конкретних обставин справи, ступеня тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особи винного, обставин, що пом`якшують покарання та відсутність обставин, що обтяжують покарання, а також те, що ОСОБА_3 раніше судимий за вчинення умисного середньої тяжкості злочину, належних висновків для себе не зробив та вчинив новий умисний злочин, а тому, беручи до уваги зазначені обставини в їх сукупності, суд приходить до висновку, що необхідним і достатнім для виправлення і попередження вчинення обвинуваченим ОСОБА_3 нових злочинів буде покарання у виді арешту на строк в межах санкції частини статті, за якою кваліфіковано його діяння, яке йому слід призначити за правилами ст.71 КК України за сукупністю вироків, шляхом часткового приєднання невідбутої частини покарання за вироком Липовецького районного суду Вінницької області від 17.04.2015 року, оскільки ОСОБА_3 вчинив кримінальне правопорушення після постановлення вироку але до повного відбуття покарання.
Цивільний позов в справі не заявлявся.
Процесуальні витрати та речові докази в справі відсутні.
В ході досудового розслідування заходи забезпечення кримінального провадження не застосовувались.
Керуючись ст.ст. 368, 370, 374, 376 КПК України, ст.ст. 12, 65-67, 71, 395 КК України, суд -

УХВАЛИВ:
ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченому ст. 395 КК України, та призначити йому покарання у виді арешту на строк 3 (три) місяці.
На підставі ст.71 КК України призначити ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , остаточне покарання за сукупністю вироків, шляхом часткового приєднання невідбутої частини покарання за вироком Липовецького районого суду Вінницької області від 17.04.2015 року у виді арешту на строк 6 (шість) місяців.
Строк відбуття покарання рахувати з моменту приведення вироку у виконання.
Апеляційна скарга може бути подана на вирок протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Вирок, якщо інше не передбачено цим Кодексом, набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після прийняття рішення судом апеляційної інстанції.
Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку. Обвинуваченому та прокурору копія вироку вручається негайно після його проголошення. Учаснику судового провадження, який не був присутнім в судовому засіданні, копія судового рішення надсилається не пізніше наступного дня після ухвалення.

Суддя ОСОБА_1