АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ

Номер провадження 11-кп/774/580/К/15 Суддя-доповідач ОСОБА_2
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
17 листопада 2015 року м. Кривий Ріг
Колегія суддів судової палати з кримінальних справ апеляційного суду Дніпропетровської області у складі:
головуючого судді ОСОБА_2
суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4
при секретарі ОСОБА_5

розглянула у відкритому судовому засіданні в м. Кривому Розі апеляційні скарги обвинуваченого ОСОБА_6 та його захисника, адвоката ОСОБА_7 на вирок Саксаганського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 10 серпня 2015 року у кримінальному провадженні, відомості про яке внесені до ЄРДР 26 жовтня 2014 року за № 0003974, за яким
ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ,

уродженець м. Кривого Рогу Дніпропетровської області, громадянин України,

з середньо-спеціальною освітою, який має на утриманні неповнолітню

доньку - ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , працюючий

слюсарем-сантехніком ТОВ «Будвест», раніше не судимий, зареєстрований за

адресою: АДРЕСА_1 , проживаючий за

адресою: АДРЕСА_2 ,

обвинувачений у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 121 КК України.
Учасники судового провадження:
прокурор ОСОБА_9
обвинувачений ОСОБА_6
захисник обвинуваченого, адвокат ОСОБА_7
потерпіла ОСОБА_10 .

В апеляційних скаргах:
Обвинувачений ОСОБА_6 просить скасувати вирок суду першої інстанції як незаконний та необґрунтований, та призначити новий розгляд в суді першої інстанції.
Захисник обвинуваченого, адвокат ОСОБА_7 просить скасувати вирок суду першої інстанції та ухвалити новий вирок, яким визнати ОСОБА_6 невинуватим у пред`явленому обвинувачені за ч. 2 ст. 121 КК України, на підставі п. 2 ч. 1 ст. 373 КПК України, за недоведеністю вчинення ним кримінального правопорушення.

Вироком Саксаганського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 10 серпня 2015 року ОСОБА_6 було визнано винним за обвинуваченням у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 121 КК України, за ознаками умисного тяжкого тілесного ушкодження, тобто умисного тілесного ушкодження, небезпечного для життя в момент заподіяння, що спричинило смерть потерпілої, за наступних обставин.
26.10.2014 року в період часу з 02 год. 00 хв. до 04 год. 30 хв. ОСОБА_6 , будучи в стані алкогольного сп`яніння, знаходячись в приміщенні квартири АДРЕСА_3 , на ґрунті особистих неприязних відносин, діючи умисно, з метою спричинення тяжких тілесних ушкоджень, підійшов до своєї дружини ОСОБА_11 , наніс їй не менш 11 ударів в ділянку голови, не менш 10 ударів в ділянку тулуба, не менш 18 ударів в область верхніх кінцівок, не менш 2 ударів в область нижніх кінцівок кулаками рук та взутими ногами, спричинивши тим самим останній тілесні ушкодження. Згідно висновку судово-медичної експертизи № 2023 від 24.11.2014 року, у ОСОБА_11 виявлені тілесні ушкодження у вигляді: крововиливів під м`якими мозковими оболонками обох лобних часток на внутрішніх поверхнях, крововиливів дифузних під м`якими мозковими оболонками обох півкуль головного мозку, крововиливів у м`які покривні тканини голови в лобно-скронево-тім`яній ділянках праворуч та правого скроневого м`яза, крововиливу у м`які тканини грудної клітини від 1 до 12 ребер праворуч та ліворуч по множинним анатомічним лініям, в правій плевральній порожнині близько 200 мл. рідкої крові, в лівій плевральній порожнині близько 300 мл. рідкої крові, в черевній порожнині близько 150 мл. темно-червоної рідкої крові, крововиливів у м`язи шиї на лівій боковій поверхні у верхній третині та біля лівого верхнього ріжка щитоподібного хряща, крововиливів під плеврою обох легень переважно на задній поверхні, розриву на діафрагмальній поверхні нижньої частки правої легені, повні косо-поперечні переломи 1-12 ребер праворуч та ліворуч по середньо-ключичній, середньо-пахвовій, лопаточній анатомічним лініям з ушкодженням пристінкової плеври, розриву правого купола діафрагми, крововиливів на передній поверхні серцевої сумки, деревоподібного розриву на діафрагмальній поверхні правої частки печінки, розриви із крововиливами у брижу кишечника, крововиливів у малий та великий сальник, шокові зміни у нирках, рідкий стан крові, множинні садна, синці, забиті рани голови, тулуба та кінцівок, які відносяться до тяжких тілесних ушкоджень за ознакою небезпеки для життя, що спричинили смерть потерпілої.

За вироком суду першої інстанції ОСОБА_6 визнано винним у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 121 КК України, та призначено йому покарання за ч. 2 ст. 121 КК України у виді позбавлення волі строком на 9 (дев`ять) років з відбуванням покарання у кримінально-виконавчій установі закритого типу.

Питання з речовими доказами вирішене.

В обґрунтування вимог своїх апеляційних скарг:
Обвинувачений ОСОБА_6 зазначає, що обвинувальний вирок щодо нього ґрунтується тільки на поясненнях його малолітньої доньки свідка ОСОБА_8 , які, як на його думку, не можна вважати достовірними, оскільки вони змінювалися в ході досудового розслідування та судового розгляду, та на даний час його донька проживає з потерпілою ОСОБА_10 , яка має до нього упереджене ставлення.

Апелянт зауважує, що ні органами досудового розслідування, ні судом не було встановлено мотив даного злочину; не вилучено знаряддя вбивства; з матеріалів провадження зникли первісні його покази в якості свідка, а поняті при огляді є зацікавленими особами, оскільки вони є близькими потерпілої.

Крім того, обвинувачений вказує, що суд першої інстанції при призначенні йому покарання не врахував пом`якшуючі його покарання обставини, а саме: надання першої медичної допомоги, офіційне працевлаштування на посаді слюсаря ТОВ «Будвест», перебування на його утриманні малолітньої дитини, ІНФОРМАЦІЯ_2 , і зокрема, те, що він раніше не судимий, на обліку у лікаря-нарколога та лікаря-психіатра не перебуває, за місцем мешкання та роботи характеризується позитивно.

Захисник обвинуваченого, адвокат ОСОБА_7 звертає увагу на те, що, як на доказ вини обвинуваченого, суд першої інстанції послався на покази неповнолітнього свідка ОСОБА_8 доньки обвинуваченого, не взявши до уваги, що остання неодноразово змінювала їх. Крім того, покази зазначеного свідка є суперечливими та непослідовними, вона на теперішній час перебуває із бабусею матір`ю потерпілої, тобто може бути піддана впливу її думки, що може формувати деякі її покази.
Крім того, експерт ОСОБА_12 , допитаний у судовому засіданні, роз`яснив, що встановити, які саме тілесні ушкодження спричинили смерть потерпілої не передбачається можливим. Експерт також не може встановити, чи є вірогідність, що якась частина тілесних ушкоджень була отримана потерпілою за межами квартири та їх отримання не виключало можливості до її активних дій деякий час.
Суд першої інстанції не взяв до уваги висновок судово-медичної експертизи № 2634 від 26.10.2014 року, з якого вбачається, що жодних ушкоджень рук обвинувачений не мав і крім того взуття, яке було на ОСОБА_6 та перебувало в квартирі не було досліджено на предмет наявності крові потерпілої, що на думку захисника, спростовує висновок обвинувачення щодо способу вчинення обвинуваченим даного злочину.
На думку захисника обвинуваченого, всі інші допитані в судовому засіданні свідки зі сторони обвинувачення жодних пояснень щодо події та обставин нанесення потерпілій тілесних ушкоджень не надали, у зв`язку з чим вважає, що вина обвинуваченого не підтверджена доказами, дослідженими у судовому засіданні при розгляді провадження судом першої інстанції, та наданими стороною обвинувачення, яке базується на припущеннях. З урахуванням доводів апеляційної скарги, захисник ставить питання про скасування вироку суду першої інстанції з ухваленням нового вироку, за яким ОСОБА_6 повинен бути виправданий за недоведеністю вчинення ним кримінального правопорушення.
Під час апеляційного розгляду прокурор у кримінальному провадженні та потерпіла заперечували проти апеляційних скарг та вважали вирок суду законним і обґрунтованим, обвинувачений та його захисник, кожен окремо, підтримали апеляційні скарги, просили скасувати вирок суду як незаконний та необґрунтований.
Відповідно до ст. 402 КПК України заперечення на апеляційні скарги учасниками судового провадження подані не були.
Заслухавши доповідь судді апеляційного суду, перевіривши матеріали кримінального провадження та обговоривши наведені у апеляційних скаргах доводи, прослухавши технічний запис судових засідань в межах підготовки провадження до розгляду, колегія суддів вважає, що апеляційні скарги обвинуваченого ОСОБА_6 та його захисника, адвоката ОСОБА_7 не підлягають задоволенню з наступних підстав.
У відповідності з вимогами ст. 404 КПК України суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.
Як на думку колегії суддів, при розгляді даного кримінального провадження суд першої інстанції не допустив порушень вимог кримінального процесуального закону, закріплених у статті 370 КПК України, щодо законності, обґрунтованості і вмотивованості судового рішення.
Із дотриманням вимог ст. 94 КПК України, суд першої інстанції, дослідивши та оцінивши докази, зробив висновок про доведеність винуватості ОСОБА_6 у вчинені кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 121 КК України, а також навів у вироку докладні мотиви прийнятого рішення, відповідно до ч. 3 ст. 374 КПК України.
Доводи апеляційних скарг обвинуваченого та його захисника не викликають сумнівів у правильності судового рішення та спростовуються зібраними у провадженні доказами.
Зокрема, судом першої інстанції було обґрунтовано визнано доведеним, що обвинувачений ОСОБА_6 26 жовтня 2014 року спричинив потерпілій ОСОБА_11 умисні тяжкі тілесні ушкодження, що призвели до її смерті, оскільки це об`єктивно підтверджується сукупністю досліджених у судовому засіданні доказів, а саме, письмовими доказами:
- протоколом огляду місця події від 26.10.2014 року, згідно якого при огляді квартири АДРЕСА_3 , в приміщенні кухні було виявлено труп жінки в положенні лежачи на спині (ноги біля дверей, голова у напрямку до дальнього від дверей правого кута), а також були виявлені: біля дверей на підлозі - медична рукавичка, на верхній частині рами вхідних дверей кухні та на краю ванни - сліди речовини темно-червоного кольору, за зовнішніми ознаками схожі на кров, у ванній кімнаті - рушник чорного зі світло-коричневими кольорами, забруднений речовиною коричневого кольору (т. 2 а.к.п. 15);
- протоколом огляду трупу від 26.10.2014 року, в ході проведення якого на трупі жінки, який знаходився в положенні лежачи на спині в приміщенні квартири АДРЕСА_3 , були виявлені тілесні ушкодження (т. 2 а.к.п. 16-17), та додатковим протоколом огляду трупу від 26.10.2014 року (т. 2 а.к.п. 18);
- протоколом огляду місця події від 26.10.2014 року, відповідно до якого у квартирі АДРЕСА_3 , були виявлені: сліди та відбитки речовини червоного кольору, що схожа на кров, на палаці, підлозі, стіні, стільниці з дерева, на пральній машині; волосина чорного кольору, що розміщена шляхом прилипання до згустку речовини червоного кольору; сліди речовини червоного кольору на підлозі з ознаками відмивання, змивання, розводів, що свідчить про приховування слідів; дублянка чорного кольору з хутровими наконечниками у мокрому виді, кофта чорного кольору з мереживами у мокрому стані, жіноче взуття з замші чорного кольору та жіноча сумка з шкірозамінника чорного кольору; чоловіча дублянка чорного кольору, чоловічі джинсові штани синього кольору, на правій ножній частині яких виявлені сліди речовини червоного кольору, що схожа на кров, та у кармані яких було виявлено оригінальний договір на надання фінансового кредиту та закладу № 05.14.454, де кредитодавцем виступає ПТ «Ломбард Бізнес Альянс», а позичальником - ОСОБА_11 (т. 2 а.к.п. 20-34);
- висновком експерта № 2023 від 26.10.2014 року (т. 2 а.к.п. 37-40) та висновком експерта № 2023 від 05.11.2014 року (т. 2 а.к.п. 115-117), згідно яких при судово-медичному дослідженні трупа ОСОБА_11 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , виявлені багаточисельні тілесні ушкодження: крововиливи під м`якими мозковими оболонками обох лобних часток на внутрішніх поверхнях; крововиливи дифузні під м`якими мозковими оболонками обох півкуль головного мозку; крововиливи у м`які покривні тканини голови в лобно-скронево-тім`яній ділянках праворуч та правий скроневий м`яз; крововиливи у м`які тканини грудної клітини від 1 до 12 ребер праворуч та ліворуч по множинним анатомічним лініям; в правій плевральній порожнині близько 200 мл. рідкої крові, в лівій плевральній порожнині близько 300 мл. рідкої крові; в черевній порожнині близько 150 мл. темно-червоної рідкої крові; крововиливи у м`язи шиї вогнищеві на лівій боковій поверхні у верхній третині та біля лівого верхнього ріжка щитоподібного хряща; крововиливи під плеврою обох легень переважно на задній поверхні; розрив на діафрагмальній поверхні нижньої частки правої легені; повні косо-поперечні переломи 1-12 ребер праворуч та ліворуч по середньо-ключичній, середньо-пахвовій, лопаточній анатомічним лініям з ушкодженням пристінкової плеври; розриви правого купола діафрагми; крововиливи на передній поверхні серцевої сумки; деревоподібний розрив на діафрагмальній поверхні правої частки печінки; розриви із крововиливами у брижу кишечника; крововиливи у малий та великий сальник; шокові зміни у нирках; рідкий стан крові; множинні садна, синці, забиті рани голови, тулуба та кінцівок. Всі виявлені тілесні ушкодження прижиттєві, що підтверджується крововиливами в ушкоджених тканинах, виникли незадовго до настання смерті, у проміжок часу, який становить від хвилин до десятків хвилин. Всі виявлені тілесні ушкодження за своїми реактивними змінами можуть відповідати терміну до півдоби з моменту їх заподіяння. Всі виявлені тілесні ушкодження виникли від дії тупих твердих предметів, які не відобразили своїх характерологічних властивостей травмуючого предмета, якими могли бути взута нога, стиснута в кулак кисть нападника, або інші предмети, володіючі аналогічними властивостями. При судово-медичному дослідженні трупа виявлені всі тілесні ушкодження, як кожне окремо, так і у сукупності, відносяться до категорії ТЯЖКОЇ ступені тілесних ушкоджень, за ознакою небезпеки для життя.
Беручи до уваги ступінь розвитку трупних змін: «Із представленої копії протоколу огляду місця пригоди від 26.10.2014 року смерть потерпілої могла настати за 2-4 годин на момент огляду трупа на місці пригоди. Смерть ОСОБА_11 наступила від сполученої травми голови, тулуба та кінцівок, яка супроводжувалася переломами кісток тулуба з ушкодженням внутрішніх органів та у своєму перебігу ускладнилася розвитком шоку, що і стало безпосередньою причиною смерті. Під час нанесення тілесних ушкоджень розташування потерпілої і нападника могло бути різним, положення потерпілої в процесі конфлікту могло змінюватися, потерпіла була розташована передньо-бічними поверхнями в бік травмуючої сили.
В область голови було завдано не менш 11 прикладень фізичної сили, в область тулубу було завдано не менш 10 прикладень фізичної сили, в область верхніх кінцівок було завдано не менш 18 прикладень фізичної сили, в область нижніх кінцівок було завдано не менш 2 прикладень фізичної сили.
Беручи до уваги ступінь розвитку реактивних змін в ушкоджених тканинах, можна зробити висновок, що всі тілесні ушкодження були заподіяні у швидкій послідовності одне за одним, визначити послідовність не представляється можливим. Після заподіяння їй тілесних ушкоджень, потерпіла ОСОБА_11 не могла робити активні дії, пересуватися самостійно. Виявлені на трупі ОСОБА_11 тілесні ушкодження не могли утворитися в результаті її падіння з висоти власного зросту.
- протоколом проведення слідчого експерименту від 22.07.2015 року та диском DVD+R з відеозаписом слідчого експерименту (т. 3 а.к.п. 28-30), за участю обвинуваченого ОСОБА_6 , захисника ОСОБА_7 , спеціаліста ОСОБА_12 , понятих ОСОБА_13 , ОСОБА_14 , в ході якого обвинувачений надав пояснення щодо обставин події, що відбулася 26.10.2014 року, та додатковим висновком експерта № 2023 від 17.07.2015 року (т. 3 а.к.п. 34-35), складеним за результатами слідчого експерименту від 22.07.2015 року, відповідно до якого, беручи до уваги тілесні ушкодження, виявлені при судово-медичному дослідженні трупа ОСОБА_11 , обвинувачений ОСОБА_6 не міг спричинити потерпілій ОСОБА_11 тілесні ушкодження при проведені штучного дихання та непрямого масажу серця.
Крім того, допитана судом першої інстанції потерпіла ОСОБА_10 пояснювала, що приїхавши 26.10.2014 року до квартири, де проживала її донька з онукою, вона побачила в ванній кімнаті мокрі дублянку та юбку доньки. На стінах була кров. Килими на підлозі були мокрі, пропитані кров`ю, і було видно, що їх зачищали та замивали. Ключі від квартири з брелком у вигляді чобітка, котрими користувалася донька, лежали в вазі на серванті, котрий знаходився в залі. Також її онука ОСОБА_8 їй потім розповідала, що вона лежала з головою вкрита одіялом на ліжку, не спала та боялась вийти в коридор, але підглядала скрізь засвіти між підлогою та дверима і бачила, як тато мочалкою зачищав килими на підлозі;
Свідок ОСОБА_8 , допитана судом першої інстанції відповідно до вимог ст.354 КПК України, пояснювала, що в той день, коли вони повертались з кафе, мама впала біля «Центру зайнятості», а папа щось на неї казав. Коли мама просила, щоб батько її не чіпав, останній тягнув її за волосся. Потім вони з татом прийшли додому, а маму тато залишив біля «Центру зайнятості». Коли вона почала засипати, десь через годину, тато закрив її саму вдома, а сам пішов за мамою. Вона чула, як мама стукала у двері біля під`їзду, оскільки у неї не було з собою ключів від квартири. Коли вона спала, тато з мамою повернулись. Мама вдома впала в коридорі та кричала, щоб тато її не бив. Мама кричала: « ОСОБА_15 , не бий мене!». Вона чула, як тато бив маму. Потім тато її розбудив і вона бачила, як мама лежала на кухні і з нею вже не розмовляла та не дихала. Вона бачила, як тато давив мамі на живіт, щоб вона дихала. Папа взяв мочалку та вимивав кров з полу перед їх спальнею, на килимі. Тато часто, через поганий настрій, бив маму.
Допитаний у судовому засіданні судово-медичний експерт ОСОБА_12 підтвердив у повному обсязі висновок судово-медичної експертизи № 2023 відносно потерпілої ОСОБА_11 та зазначив, що при дослідженні трупа потерпілої були виявлені переломи грудної та черевної частини ребер, і якщо б людина могла дихати, то тиск був би від`ємний, а якщо б тиск був позитивний, то людина не змогла би дихати. Розділити отримані травми потерпілої неможливо, оскільки вони йдуть в комплексі. В даному випадку отримані ушкодження мають різну анатомічну локалізацію, частина на задній поверхні тіла, частина на передній поверхні, а при падінні з висоту свого зросту отримуються ушкодження на одній поверхні і мають зазвичай одну анатомічну локалізацію. Сама потерпіла від всіх отриманих травм не могла навіть дихати та самостійно пересуватись, так як був розрив куполу діафрагми і переломи ребер. Тілесні ушкодження були нанесені в ділянці важливих для життя органів і відносяться до тяжкого ступеня тяжкості для життя, їх неможливо розмежувати, і вони в сукупності призвели до травматичного шоку і смерті.

Всі перелічені докази спростовують доводи апеляційних скарг обвинуваченого та його захисника щодо непричетності ОСОБА_6 до спричинення умисних тяжких тілесних ушкоджень, від яких настала смерть потерпілої ОСОБА_11 . Крім того, під час судового розгляду сам обвинувачений не заперечував, що килими в квартирі були мокрі, однак не зміг пояснити причину цього. Також він не заперечував, що ключі від квартири з брелком у вигляді чобітка належать його дружині ОСОБА_11 , однак наполягав на тому, що потерпіла сама прийшла до квартири із наявними тілесними ушкодженнями, а він тільки надавав їй першу медичну допомогу шляхом штучного дихання.
Слід зазначити, що допитаний судом судово-медичний експерт ОСОБА_12 , повністю спростував версію обвинуваченого, та пояснив, що виявлені у потерпілої ОСОБА_11 ушкодження в області ребер не характерні тим реанімаційним діям, які показував обвинувачений ОСОБА_6 на слідчому експерименті, та він не міг при проведенні штучного дихання та непрямого масажу серця спричинити потерпілій тілесні ушкодження, зазначені у висновку № 2023 від 26.10.2014 року.
Колегія суддів приходить до висновку, що судом першої інстанції були ретельно перевірені покази обвинуваченого в частині його непричетності до нанесення умисного тяжкого тілесного ушкодження, що спричинило смерть потерпілої ОСОБА_11 , і з урахуванням встановлених в ході досудового розслідування та перевірених в суді доказів, обґрунтовано визнано недостовірними та такими, що не знайшли свого підтвердження, і спрямовані на ухилення від відповідальності за скоєне.
Таким чином, в ході досудового розслідування та судового розгляду були встановлені і досліджені всі обставини, з`ясування яких мало значення для правильного вирішення провадження, тобто характеризуючі об`єктивну та суб`єктивну сторону кримінального правопорушення, допитані всі особи, показання яких мають значення для провадження, а тому висновки суду про доведеність винуватості ОСОБА_6 у вчиненні інкримінованого йому злочину підтверджується сукупністю достатніх, допустимих та належних доказів, зібраних у встановленому законом порядку і з достатньою повнотою досліджених судом.

При цьому, на думку колегії суддів, під час досудового розслідування та судового розгляду істотних порушень кримінального процесуального закону, які б могли вплинути на вирішення питання про винуватість ОСОБА_6 у скоєнні кримінального правопорушення злочину, передбаченого ч. 2 ст. 121 КК України, не допущено.
За встановлених судом фактичних обставин провадження, дії ОСОБА_16 за ч. 2 ст. 121 КК України кваліфіковані правильно.
Посилання апеляційної скарги захисника обвинуваченого на висновок судово-медичної експертизи № 2634 від 26.10.2014 року є безпідставним, оскільки судом першої інстанції даний доказ визнаний неналежним, так як він ані підтверджує, ані спростовує обставини, що підлягають доказуванню у кримінальному провадженні.
При призначенні покарання обвинуваченому ОСОБА_6 суд достатньою мірою взяв до уваги обставини, що підлягають врахуванню відповідно до ст. 65 КК України, а саме те, що останнім було вчинено кримінальне правопорушення - злочин, що згідно ст. 12 КК України є тяжким злочином; характеристику особи цього обвинуваченого, а саме те, що він за місцем проживання та роботи характеризується позитивно (т. 2 а.к.п. 142, 160), раніше не судимий (т. 2 а.к.п. 144), на обліку у лікаря-психіатра та лікаря-нарколога не перебуває (т. 2 а.к.п. 139, 140), має на утриманні малолітню дитину (т. 2 а.к.п. 143); відсутність обставин, що пом`якшують покарання; обставину, що обтяжує покарання - вчинення кримінального правопорушення у стані алкогольного сп`яніння, та призначив покарання необхідне та достатнє для виправлення ОСОБА_6 покарання у виді позбавлення волі з його відбуванням у кримінально-виконавчій установі закритого типу.
За викладених обставин колегія суддів не вбачає достатніх підстав для задоволення апеляційних скарг обвинуваченого ОСОБА_6 та його захисника, адвоката ОСОБА_7 .
Керуючись ст.ст. 404, 405, 407, 419 КПК України, колегія суддів, -

П О С Т А Н О В И Л А:
Апеляційні скарги обвинуваченого ОСОБА_6 та його захисника, адвоката ОСОБА_7 залишити без задоволення.
Вирок Саксаганського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 10 серпня 2015 року у кримінальному провадженні, відомості про яке внесені до ЄРДР 26 жовтня 2014 року за № 0003974, відносно ОСОБА_6 , обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 121 КК України, залишити без змін.
Ухвала суду апеляційної інстанції набирає законної сили з моменту її проголошення.
На судові рішення судів першої та апеляційної інстанцій може бути подана касаційна скарга до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом трьох місяців з дня проголошення судового рішення судом апеляційної інстанції, а засудженим, який тримається під вартою, - в той самий строк з моменту вручення йому копії судового рішення.
Судді апеляційного суду
Дніпропетровської області:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4