Крижопільський районний суд Вінницької області
1-в/134/264/2015
Справа № 134/1940/15-к
УХВАЛА
Іменем України

29 грудня 2015 року Крижопільский районний суд

Вінницької області

в складі: головуючого-судді: ОСОБА_1

з участю секретаря: ОСОБА_2

прокурора: ОСОБА_3
представника адміністрації ВЦ №113: ОСОБА_4
засудженого: ОСОБА_5
розглянувши у відкритому судовому засіданні в смт Крижопіль подання адміністрації Крижопільського ВЦ №113 управління державної пенітенціарної служби України у Вінницькій області про визначення порядку застосування покарання за наявності кількох вироків щодо засудженого ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , засудженого 01.10.2015 року Тиврівським районним судом Вінницької області за ст.190 ч.2, ст.70 ч.4 КК України до трьох років восьми місяців обмеження волі,

ВСТАНОВИВ:

27 листопада 2015 року до Крижопільського районного суду Вінницької області надійшло подання адміністрації Крижопільського ВЦ №113 управління державної пенітенціарної служби України у Вінницькій області про визначення порядку застосування покарання за наявності кількох вироків щодо засудженого ОСОБА_5 , у якому адміністрація Крижопільського ВЦ №113, посилаючись на ст.ст.537,539 КПК України, просила визначити порядок застосування покарання за наявності вироків Козятинського міськрайсуда Вінницької області від 06.02.2015 року, Вінницького міського суду від 16.07.2015 року та Тиврівського районного суду Вінницької області від 01.10.2015 року, оскільки при постановленні вироку 01.10.2015 року Тивривським районним судом Вінницької області не було вирішено питання про об`єднання з вироком Вінницького міського суду від 16.07.2015 року.

Проаналізувавши матеріали справи, заслухавши пояснення представника адміністрації, засудженого, прокурора, суд вважає, що в задоволенні клопотання слід відмовити з наступних підстав.

Відповідно до п.11 ч.1 ст.537 КПК України під час виконання вироків, суд, визначений частиною другою статті 539 цього Кодексу, має право вирішувати питання про застосування покарання за наявності кількох вироків.

Згідно ч.1-3,5 ст.539 КПК України питання, які виникають під час виконання вироку вирішуються судом за клопотанням (поданням) прокурора, засудженого, його захисника, законного представника, органу або установи виконання покарань, а також інших осіб, установ або органів у випадках, встановлених законом.

Частинами 1,3,4 ст.70 КК України визначено, що при сукупності злочинів суд, призначивши покарання (основне і додаткове) за кожний злочин окремо, визначає остаточне покарання шляхом поглинання менш суворого покарання більш суворим або шляхом повного чи часткового складання призначених покарань. До основного покарання, призначеного за сукупністю злочинів, можуть бути приєднані додаткові покарання, призначені судом за злочини, у вчиненні яких особу було визнано винною. За правилами, передбаченими в частинах першій третій цієї статті, призначається покарання, якщо після постановлення вироку в справі буде встановлено, що засуджений винен ще і в іншому злочині, вчиненому ним до постановлення попереднього вироку. У цьому випадку в строк покарання, остаточно призначеного за сукупністю злочинів, зараховується покарання, відбуте повністю або частково за попереднім вироком, за правилами, передбаченими в статті 72 цього Кодексу.

Відповідно до ч.1 ст.71 цього ж Кодексу якщо засуджений після постановлення вироку, але до повного відбуття покарання вчинив новий злочин, суд до покарання, призначеного за новим вироком, повністю або частково приєднує не відбуту частину покарання за попереднім вироком.

В судовому засіданні встановлено, що 06.02.2015 року ОСОБА_5 був засуджений Козятинським районним судом Вінницької області за злочин передбачений ч.2 ст.190 КК України, який він вчинив до постановлення вироку Вінницького міського суду від 16 липня 2015 року та Тиврівського районного суду Вінницької області від 01.10.2015 року. Отже, при постановленні вироку Тиврівським районним судом Вінницької області від 01.10.2015 року в частині призначення покарання суд повинен був керуватися вимогами ч.4 ст.70 КК України, тобто призначити покарання за сукупністю злочинів, врахувавши покарання, призначене Вінницьким міським судом від 16 липня 2015 року у виді чотирьох років обмеження волі. Оскільки цього зроблено не було, то до виправного центру №113 надійшли три на виконання вироки щодо ОСОБА_5 , а тому адміністрація ВЦ №113 звернулася з поданням про визначення порядку застосування покарання за наявності кількох вироків на підставі ст.ст.537,539 КПК України відносно засудженого ОСОБА_5 .

Однак, пунктом 11 ч.1 ст.537 КПК України визначено, що його вимоги застосовуються лише у випадку, коли щодо засудженого є вирок, який не звернений до виконання і про який не було відомо суду, що постановив останній за часом вирок. У такому випадку суд за місцем виконання вироку, визначаючи порядок застосування покарання засудженому, зобов`язаний керуватися ст.71 КК України. Натомість в ситуації, яка склалася з виконаннями зазначених вироків щодо ОСОБА_5 фактично йдеться не про визначення порядку застосування покарання при наявності кількох вироків, оскільки вироки були звернені до виконання, а про неправильне призначення йому покарання за останнім за часом вироком, тобто про вирішення питання про призначення покарання за сукупністю злочинів згідно ч.4 ст.70 КК України, чого не вправі вирішувати суд при розгляді питань, пов`язаних із виконанням вироку.

Враховуючи вище викладене, суд приходить до висновку про відмову в задоволені клопотання Крижопільського виправного центру №113 про визначення порядку застосування покарання за наявності кількох вироків відносно засудженого ОСОБА_5 .

Керуючись ст. 532, 537, 539 КПК України, ст.ст. 70, 71 КК України, суд

УХВАЛИВ:

У задоволенні подання Крижопільського ВЦ№113 управління державної пенітенціарної служби України у Вінницькій області про визначення порядку застосування покарання за наявності кількох вироків щодо засудженого ОСОБА_5 , відмовити.

Ухвала може бути оскаржена до Апеляційного суду Вінницької області протягом семи днів з дня її проголошення.

Суддя: