Справа № 1306/3422/2012
В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

23 травня 2012 року Дрогобицький міськрайонний суд Львівської області

в складі:

головуючої - судді Павлів З. С.

при секретарі - Михавко І. І.

з участю прокурора - Дзерина В. М.

адвоката - ОСОБА_1

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Дрогобичі кримінальну справу про обвинувачення:

- ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженця ІНФОРМАЦІЯ_2 Росії, українця, громадянина України, ІНФОРМАЦІЯ_3, не працюючого, не одруженого, проживаючого в ІНФОРМАЦІЯ_4, раніше не судимого,

- у вчиненні злочину, передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України, -

в с т а н о в и в :

ОСОБА_3 23.02.2012 року о. 18 год., шляхом пошкодження металевої скоби на вхідних дверях, проник в будинок № 22 по вул. І. Франка в с. Рибник Дрогобицького району Львівської області, який належить ОСОБА_4 З вказаного будинку ОСОБА_3 таємно викрав одну чавунну ємність для підігріву води товщиною 0, 8 см., діаметром 25 см. та висотою 50 см., вартість якої становить 62 грн. 00 коп., та вісім чавунних кухонних плит розміром 60 х 15 см., вартість яких становить 320 грн. 00 коп., чим заподіяв матеріальні збитки потерпілій ОСОБА_4 на загальну суму 383 грн. 00 коп.

Підсудний ОСОБА_3 свою винуватість у вчиненому злочині визнав повністю і суду пояснив, що 23.02.2012 року приблизно о 17 год. 00 хв. взяв з дому поліетиленовий мішок і попрямував до будинку ОСОБА_4 Розбивши на вхідних дверях прутом арматури, який знайшов біля будинку, металеву скобу, проник всередину. З будинку викрав чавунну ємність для підігріву води та вісім чавунних кухонних плит. Поклавши викрадене в мішок, попрямував в сторону свого будинку. Однак, дорогою його побачив житель їхнього села ОСОБА_5 і, зрозумівши, що він скоїв крадіжну з будинку ОСОБА_4, просив повернути все викрадене назад в будинок. Він за це не відреагував і відніс вкрадені речі до себе додому та поклав в підсобне приміщення.

25.02.2012 року викрадене з будинку ОСОБА_4 продав невідомому чоловікові за 150 грн.

У вчиненому щиросердечно розкаюється, просить суворо не карати та обіцяє більше не вчиняти подібного.

Оскільки підсудний ОСОБА_3 повністю визнав себе винним у вчиненому злочині, фактичні обставини справи не оспорюються учасниками судового розгляду , вони не заперечують проти визнання недоцільним дослідження доказів стосовно цих фактичних обставин справи, суд, впевнившись у правильному розумінні підсудним змісту цих обставин та у відсутності сумнівів у добровільності та істинності його позиції, відповідно до ч. 3 ст. 299 КПК України, визнав доцільним обмежити дослідження доказів по справі допитом підсудного.

Заслухавши пояснення підсудного, дослідивши письмові докази справи та оцінивши їх в сукупності, суд вважає доведеною винуватість ОСОБА_2 у вчиненні інкримінованого йому злочину.

Дії підсудного ОСОБА_2 вірно кваліфіковано за ч. 3 ст. 185 КК України, оскільки він умисно таємно викрав чуже майно, з проникненням у житло.

При обранні виду і розміру покарання підсудному ОСОБА_3 суд враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винного, який вперше притягується до кримінальної відповідальності, визнав себе винним повністю у вчиненому , активно сприяв розкриттю злочину, щиросердечно розкаюється, позитивно характеризується за місцем проживання, відсутність тяжких наслідків, думку потерпілої, яка претензій до підсудного не має.

Аналізуючи вищенаведене, суд приходить до переконання, що виправлення і перевиховання підсудного можливе без його ізоляції від суспільства, а тому ОСОБА_3 слід призначити покарання в межах санкції ч. 3 ст. 185 КК України у виді позбавлення волі, із застосуванням ст. 75 КК України, звільнивши його від відбування основного покарання з випробуванням, що є необхідним й достатнім для його виправлення та попередження вчинення ним нових злочинів.

Водночас, суд вважає, що з метою забезпечення належної поведінки підсудного ОСОБА_2 в період дії іспитового строку, на нього слід покласти обовязки, передбачені п. 2, п. 3, п. 4 ст. 76 КК України.

Керуючись ст. ст. 323, 324 КПК України, суд, -

з а с у д и в :

ОСОБА_2 визнати винним у вчиненні злочину, передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України та обрати йому покарання три роки позбавлення волі.

На підставі ст. 75, п. 2, п. 3, п. 4 ч. 1 ст. 76 КК України звільнити ОСОБА_2 від відбування призначеного покарання, якщо він протягом одного року не вчинить нового злочину і виконає покладені на нього обов'язки: не виїжджати за межі України без дозволу органу кримінально-виконавчої інспекції, періодично з'являтись для реєстрації в дані органи та повідомляти даний орган про зміну місця проживання чи роботи.

Запобіжний захід ОСОБА_3 до вступу вироку в законну силу - залишити попередній підписку про невиїзд.

На вирок може бути подана апеляційна скарга до апеляційного суду Львівської області на протязі 15 діб з дня його оголошення.

Вирок виготовлено в нарадчій кімнаті.

Суддя