1Справа № 335/161/16-к 1-кс/335/196/2016
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

ОСОБА_3 ввважає, що постанова про закриття кримінального провадження винесена незаконно, слідчим не досліджені всі обставини кримінального правопорушення, не перевірені всі доводи потерпілого, не враховано спричинення моральної шкода та шкоди суспільним інтересам, не проаналізовано належним чином відеодокази, порушено порядок дачі правовим оцінкам доказом, а тому заявник просить суд скасувати постанову старшого слідчого слідчого відділу прокуратури Запорізької області ОСОБА_4 від 23.12.2015 року про закриття кримінального провадження.
В судовому засіданні заявник ОСОБА_3 скаргу підтримав та просив її задовольнити з підстав, які в ній викладені.
Прокурор у судовому засіданні заперечував проти задоволення скарги, посилаючись на те, що слідчим у повному обсязі проведені слідчі дії для встановлення істини по даному кримінальному провадженню, дана оцінка зібраним доказам та винесено обґрунтовану постанову про закриття кримінального провадження. Під час досудового розслідування не знайшли свого підтвердження обставини, на які посилався заявник. Постанова про закриття кримінального провадження є законною та обґрунтованою, у зв`язку з чим прокурор просив скаргу ОСОБА_3 залишити без задоволення.
Згідно п. 3 ч. 1 ст. 303 КПК України, на досудовому провадженні можуть бути оскаржені рішення слідчого про закриття кримінального провадження - заявником, потерпілим, його представником чи законним представником.
З ухвали апеляційного суду Запорізької областв від 19.11.2015 року, вбачається, що під час досудового розслідування допитані: сам потерпілий, свідки ОСОБА_6 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , та ОСОБА_8 . Інші слідчі дії не прводилися і обставини, на які вказував потерпілий ОСОБА_3 , фактично не перевірялись, його клопотання з приводу проведення слідчих та процесуальних дій не розглядалися. В тому числі, не прийнято рішення за клопотанням потерпілого про долучення до матеріалів провадження відеозапису, зробленого 01.04.2015 року у будівлі ГУМВС України в Запорізькій області. Крім того, зазначено і про істотні суперечності щодо підстав для закриття кримінального провадження.
Згідно листа слідчого ОСОБА_4 від 17.12.2015 року за № 17/1-3516-15, скерованого на адресу потерпілого ОСОБА_3 , повідомляється, що на виконання клопотання від 19.08.2015 року додатково допитано ОСОБА_6 та ОСОБА_10 , окрім того, відповідно до відповіді ГУМВС України в Запорізькій області від 18.08.2015 року встановлено, що відеозаписи з камер спостереження першого поверху (холлу) ГУМВС України в Запорізькій області за період часу з 16.00 по 18.00 години 01.04.2015 року не зберіглися (а.с.156).
Здійснений слідчим ОСОБА_4 огляд двох компактів-дисків, складено протокол огляду від 17.12.2015 року (а.с.161).
Постановою слідчого від 21.12.2015 року, відмовлено в задоволенні клопотання потерпілого ОСОБА_3 від 13.07.2015 року в частині про допит у якості свідка жінки, яка у 17.16 стояла біля постових та витребування записів з камер відео спостереження у холі ГУМВС України в Запорізькій області, а в іншій частині клопотання потерпілого задоволено (а.с.159-160).
Копію постанови про закриття кримінального провадження від 23.12.2015 року та копію постанови прочасткову відмову в задоволенні клопотання від 13.07.2015 року направлено на адресу потерпілого, що підтверджується листом прокуратури Запорізької області від 23.12.2015 року № 17/1-4836-15. Також, ОСОБА_3 повідомлено, що надані ним під час допиту в якості потерпілого відеозаписи долучені до матеріалів кримінального провадження (а.с.151).
Відповідно до ст. 94 КПК України, слідчий, прокурор, слідчий суддя, суд за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження, керуючись законом, оцінюють кожний доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів - з точки зору достатності та взаємозв`язку для прийняття відповідного процесуального рішення.
Завданням кримінального провадження, відповідно до вимог ст. 2 КПК України, є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинний не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.
За вимогами ст. 25 КПК України, прокурор, слідчий в межах своєї компетенції зобов`язаний розпочати судове розслідування в кожному випадку безпосереднього виявлення ознак кримінального правопорушення, або в разі надходження заяви про вчинення кримінального правопорушення, а також вжити всіх передбачених законом заходів для встановлення події кримінального правопорушення.
Згідно із ч. 2 ст. 9 КПК України, під час кримінального провадження слідчий зобов`язаний всебічно, повно та неупереджено дослідити обставини кримінального провадження, надати їм належну правову оцінку та забезпечити прийняття законних і неупереджених процесуальних рішень.
Проте, як перевірено слідчим суддею, при винесенні оскаржуваної постанови слідчим, в порушення вимог ч. 2 ст. 9 КПК України, не надано належної правової оцінки обставинам, повідомленим заявником, та передчасно прийнято рішення про закриття кримінального провадження.
Згідно положень п. 4 ч. 1 ст. 91 КПК України у кримінальному провадженні підлягають доказуванню, зокрема, обставини, які є підставою закриття кримінального провадження.
При цьому, положеннями ст. 92 КПК України регламентовано, що обовязок доказування обставин, передбачених ст. 91 цього Кодексу покладається за загальним правилом на слідчого та прокурора.
Між тим, матеріали кримінального провадження та зміст оскаржуваної постанови беззаперечно свідчать про недотримання органом досудового розслідування вищевказаних вимог закону щодо всебічного, повного і неупередженого дослідження усіх обставини кримінального провадження, а також належної обґрунтованості прийнятої постанови, яке б не викликало жодних сумнівів в правильності прийнятого рішення.
Слідчий суддя приходить до висновку, що приймаючирішення про закриття кримінального провадження, слідчим залишено поза увагою та не надана оцінка доводам, повідомленим заявником, зокрема щодо жінки - відвідувача, яка на думку потерпілого є важливим свідком.
Матеріали кримінального провадження не містять відомостей щодо проведення слідчих (розшукових) дій та причини, з яких не були здійснені належні дії для встановлення вказаної жінки.
Слідчий не виконавши вимоги ст. ст. 91-94 КПК України, не перевіривши обставини, зазначені ОСОБА_3 обмежившись лише долученням до матеріалів кримінального провадження постанови від 21.12.2015 року про часткову відмову в задоволенні клопотання потерпілого ОСОБА_3 від 13.07.2015 року, яку направив на адресу заявника разом із постановою про закриття кримінального провадження що суперечить вимогам КПК України.
Отже, доводи заявника щодо жінки відвідувача яка була свідком вчинення криміналих правопорушень, взагалі не перевірені слідчим, не встановлено коло осіб, які можуть підтвердити чи спростувати викладені заявником відомості, не з`ясовано обставини, які є суттєвими для вирішення справи та для з`ясування цих обставин необхідно провести значний обсяг слідчих дій.
Згідно вимог п. 2 ч. 1 ст. 284 КПК України, кримінальне провадження закривається в разі, якщо встановлена відсутність в діянні складу кримінального правопорушення.
Закриття кримінального провадження є одним із способів її остаточного вирішення, а тому провадження має закриватися після всебічного, повного та обєктивного дослідження всіх обставин та оцінки слідчим всіх зібраних та перевірених доказів.
Постанова слідчого має бути вмотивованою, її зміст повинен відповідати фактичним обставинам, встановленим матеріалами справи, зокрема, в ній має бути викладена суть заяви особи, яка звернулась з метою захисту своїх прав та відповіді на всі поставлені нею питання, які виключають провадження у справі і обумовлюють її закриття, що є однією з гарантій прав та законних інтересів учасників процесу.
За таких обставинах, слідчий суддя приходить до висновку, що постанова слідчого про закриття кримінального провадження була винесена передчасно без дослідження всіх обставин, викладених в заяві про вчинення кримінального правопорушення, є такою, що не спрямована на виконання завдань кримінального провадження за змістом статті 2 КПК України.
Оскільки, в ході досудового розслідування кримінального провадження № 0000218, була допущена істотна неповнота, усунення якої потребує виконання слідчих дій та інших процесуальних дій, спрямованих на збирання та перевірку доказів, зміст оскаржуваної постанови не відповідає вимогам ст.110 КПК України, слідчий суддя приходить до висновку, що скарга підлягає задоволенню, а постанова слідчого про закриття кримінального провадження від 23.12.2015 року підлягає скасуванню.
Після відновлення досудового розслідування слідчому необхідно вжити заходів щодо повного та всебічного дослідження зібраних доказів з приведенням їх аналізу в процесуальному рішенні за результатами досудового розслідування з урахуваннями доводів заявника.

Керуючись ст. ст. 303, 305, 306, 307, 309 КПК України, слідчий суддя,
УХВАЛИВ:

Скаргу ОСОБА_3 на постанову старшого слідчого слідчого відділу прокуратури Запорізької області ОСОБА_4 від 23.12.2015 року про закриття кримінального провадження № 0000218 від 03.06.2015 року за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 365, ч. 1 ст. 186, ст. 356 КК України задовольнити.

Скасувати постанову старшого слідчого слідчого відділу прокуратури Запорізької області ОСОБА_4 від 23.12.2015 року про закриття кримінального провадження № 0000218 від 03.06.2015 року за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 365, ч. 1 ст. 186, ст. 356 КК України.

Ухвала слідчого судді за результатами розгляду скарги оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя ОСОБА_1