Апеляційний суд Черкаської області
Справа № 10-60 Головуючий по 1 інстанції:
ОСОБА_1 Категорія ст.155, 165-3 КПК
України Доповідач в апеляційній
УХВАЛА ІМЕНЕМ

УКРАЇНИ

" 16 " січня 2010 р. Колегія суддів судової палати в кримінальних справах апеляційного суду Черкаської області в складі:

головуючого Єльцова В.О.

суддів Соломки І.А., Поєдинка І.А.

за участю прокурора Архиненка О.А.

захисника ОСОБА_3

слідчого в проваджені, якого

знаходиться справа ОСОБА_4

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Черкаси матеріали подання за апеляціями захисника ОСОБА_5 та обвинуваченого ОСОБА_6 на постанову судді Соснівського районного суду м. Черкаси від 01 лютого 2010 року, якою задоволено подання органу досудового слідства про продовження до 4-х місяців строку тримання під вартою обвинуваченого у кримінальній справі № 69-92 за ч.2 ст.28, ч.2 ст.205, ч.5 ст.27, ч.З ст.212 КК України

ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_1, українця, громадянина України, раніше не судимого. Вивчивши матеріали справи, -

встановила:

Згідно цієї постанови, органи досудового слідства, обвинувачують ОСОБА_6 в тому, що він спільно з ОСОБА_7. ОСОБА_8, ОСОБА_9. ОСОБА_10. ОСОБА_11, ОСОБА_12, ОСОБА_13, занизали, в період з 01 квітня 2007 року по 31 червня 2007 року, об'єкт оподаткування по фінансово-господарським операціям підконтрольного їм суб'єкта підприємницької діяльності ТОВ «Клондайк» в особливо великих розмірах на суму 4 384 097. 80 грн., шляхом задіяння підконтрольних їм більше 20 фіктивних підприємств, а саме використовуючи реквізити та банківські рахунки останніх, документально оформлювали операції купівлі-продажу товару в асортименті та операції з цінними паперами не відображаючи їх в податковій звітності ТОВ «Клондайк».

Задовольняючи подання про продовження строків триманні під вартою до 4-х місяців відносно обвинуваченого ОСОБА_6, суддя місцевого суду послався на те, що він обвинувачується у вчиненні тяжкого злочину, перебуваючи на волі може ухилитись від слідства і суду, перешкоджати встановленню істини у справі, а також продовжувати злочинну діяльність.

В апеляціях захисника ОСОБА_3 та обвинуваченого ОСОБА_6 порушується питання про скасування постанови судді внаслідок її незаконності та необґрунтованості. При цьому, вони покликаються на те, що суддею першої інстанції, не наведено даних які б підтверджували те, що ОСОБА_6 може ухилитись від слідства і суду, а також перешкоджати встановленню істини у справі. Крім того, на їх думку суддею не було враховано те, що ОСОБА_6 має постійне місце проживання де характеризується позитивно, одружений та має малолітню дитину, не підтримує соціальні зв'язки негативного характеру.

Заслухавши суддю-доповідача, думку захисника ОСОБА_3 про задоволення поданих апеляцій, прокурора, слідчого в провадженні, якого знаходиться кримінальна справа, про відмову в задоволенні апеляції, вивчивши матеріали подання та оглянувши матеріали кримінальної справи і, обміркувавши над доводами апеляцій, колегія суддів судової палати вважає, що вони задоволенню не підлягає з таких підстав.

Відповідно до вимог п. «с» ч. 1 ст. 5 Європейської конвенції про захист прав і основоположних свобод людини (ОСОБА_12, 1950) та ст.ст. 148, 155, КПК України для обрання або для зміни підозрюваному або обвинуваченому запобіжного заходу у вигляді взяття під варту необхідно наявність підстав вважати, що дана особа, яка обґрунтовано підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, буде намагатися: або ухилятися від слідства, суду та від виконання процесуальних рішень; або перешкоджати встановленню істини по справі; або продовжувати злочинну діяльність.

З ст. 165-3 КПК України вбачається, що за відсутності підстав для зміни запобіжного заходу у вигляді взяття під варту, строк тримання під вартою може бути продовженим.

Суддя місцевого суду, при продовженні строку тримання під вартою відносно обвинуваченого ОСОБА_6, дотримався наведених вище норм міжнародного права та кримінально-процесуального закону.

Так, суддя першої інстанції фактично прийняв вірне рішення про відсутність підстав зміни відносно ОСОБА_6 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Посилання у постанові судді на те, що ОСОБА_6 обвинувачується у вчиненні тяжкого злочину, перебуваючи на волі може ухилитись від слідства і суду, а також перешкоджати встановленню істини у справі ґрунтується на даних матеріалів кримінальної справи, яким надано вірну оцінку в оскаржуваній постанові.

Так як, на момент продовження строків тримання під вартою відносно обвинуваченого були відсутні підстави для зміни йому запобіжного заходу взяття під варту, тому на думку колегії суддів, суддя вірно прийшов до висновку про необхідність продовження строків тримання під вартою ОСОБА_6

Враховуючи наведене, невірним є доводи захисника та обвинуваченого у своїх апеляціях про те, що суддя при продовженні строку тримання під вартою відносно ОСОБА_6 не врахував те, що останній має постійне місце проживання, малолітню дитину, одружений, позитивно характеризується, не підтримує соціальні зв'язки негативного характеру.

Тому, постанова судді є законною, обгрунтованою і скасуванню не підлягає.

Керуючись ст.ст. 362, 365, 366, 382 КПК України, колегія суддів судової палати, -

ухвалила:

Постанову судді Соснівського районного суду м. Черкаси від 01 лютого 2010 року, якою продовжено строк тримання під вартою відносно ОСОБА_6 до 4-х місяців залишити без змін, а апеляції захисника ОСОБА_3 та обвинуваченого ОСОБА_6 - без задоволення.