Справа № 373/2830/13-к
В И Р О К

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 листопада 2013 року Переяслав-Хмельницький міськрайонний суд Київської області

в складі:

головуючого-судді Залеської А.О.

за участі: секретаря Руденко О.М.

прокурора Козленка А.В.,

потерпілої ОСОБА_1,

обвинуваченого ОСОБА_2,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Переяслав-Хмельницький кримінальне провадження №1-кп-119/13, зареєстроване в Єдиному реєстрі досудових розслідувань за № 0000741, по приватному обвинуваченню:

ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженця ІНФОРМАЦІЯ_2, українця, громадянина України, ІНФОРМАЦІЯ_3, одруженого, непрацюючого, раніше несудимого, зареєстрованого та проживаючого: ІНФОРМАЦІЯ_4, у вчиненні кримінального правопорушення - злочину, передбаченого ч.1 ст.164 КК України,

в с т а н о в и в :

Обвинувачений ОСОБА_2 зобовязаний згідно рішення Драбівського районного суду Черкаської області та на підставі виконавчого листа по справі № 2-111 від 23 березня 2007 року, виданого Драбівським районним судом Черкаської області, виплачувати аліменти на користь ОСОБА_1. на утримання дочки ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_5, у розмірі 200 грн.00 коп., щомісячно, починаючи з 09 лютого 2007 року до повноліття дитини.

Однак, від сплати аліментів на утримання дитини ОСОБА_2 злісно ухиляється. На неодноразові попередження державного виконавця Яковенко І.В. не реагує до відділу виконавчої служби не зявляється, про зміну місця проживання та місця роботи виконавчу службу не повідомляє.

Відповідно до розрахунку заборгованості, який складено державним виконавцем ВДВС Переяслав-Хмельницького МРУЮ сума боргу по аліментам станом на 17.09.2013 р. складає 13693 гривні 67 копійок.

В судовому засіданні ОСОБА_2 вину в інкримінованому йому злочині визнав та пояснив, що аліменти за рішенням суду він не сплачує з тих причин, що ніде офіційно не працює, доходів не має, 23.10.2007 року зареєстрував другий шлюб з ОСОБА_4, від якого має двох малолітніх дітей. Всі його доходи від тимчасових заробітків та від підсобного господарства йдуть на утримання нової сімї. Останній рік він не платить аліментів на утримання дочки від першого шлюбу, а раніше 2-3 рази на рік надавав кошти готівкою дочці, або колишній дружині одноразовими платежами по 300, 400, 500 грн. Неодноразово отримував повідомлення державного виконавця про суму боргу та попередження про відповідальність за несплату аліментів, однак за викликом до ВДВС не зявлявся.

Потерпіла ОСОБА_1 суду показала, що вона неодноразово протягом 2007 - 2013 років зверталась у відділ державної виконавчої служби з приводу несплати ОСОБА_2 аліментів на дитину за рішенням суду. За цей час обвинувачений жодного разу не дотримався порядку сплати аліментів за рішенням суду. Спочатку він передавав певні суми кілька разів на рік, та навідував дитину, а останні роки зовсім забув про існування дочки, не цікавиться нею та не надає ніякої матеріальної допомоги. Рішення суду по сплаті аліментів не виконує зовсім. Вважає, що обвинувачений не сплачує аліменти умисно, притягнення його до кримінальної відповідальності сприятиме його виправленню, вона сподівається, що ОСОБА_2 змінить ставлення до дитини та до виконання аліментного обовязку. Просила суд суворо його не карати.

Таким чином з показань обвинуваченого та потерпілої слідує, що ОСОБА_2, будучи платником аліментів за рішенням суду не вживав ніяких заходів спрямованих на щомісячне утримання дочки та самоусунувся від сплати аліментів.

ОСОБА_2 притягується до кримінальної відповідальності за ч.1 ст. 164 КК України.

Крім визнання своєї вини обвинуваченим, його вина підтверджується наступними доказами.

- Виконавчим листом № 2-111/07 від 23 березня 2007 року, виданим Драбівським районним судом Черкаської області на рішення суду про стягнення з ОСОБА_2 аліментів на утримання дочки в розмірі 200 грн. щомісячно (а.с.27)

- Постановою державного виконавця про відкриття виконавчого провадження від 12.12.2012 р.(а.с.28)

- Поданням начальника відділу ДВС Переяслав-Хмельницького міськрайонного управління юстиції до Переяслав-Хмельницького МВ ГУ МВС України в Київській області від 13.06.2013 р. про притягнення до кримінальної відповідальності ОСОБА_2 за ст. 164 КК України (а.с.24)

- Розрахунком заборгованості по аліментам від 17.09.2013 р., складеним державним виконавцем, з якого слідує, що станом на 17.09.2013р. заборгованість ОСОБА_2 по аліментам складає 13693,67 грн. (а.с.40)

- Вимогами державного виконавця від 16.01.13, 13.05.13.,20.05.13 про сплату заборгованості по аліментам з одночасним повідомленням боржника про кримінальну відповідальність (а.с.30,34,37)

- Заявою потерпілої ОСОБА_1 від 17 червня 2013 р. про притягнення до кримінальної відповідальності ОСОБА_2 за ухилення від сплати аліментів (а.с.8).

Беручи до уваги обставини, встановлені в ході кримінального провадження, оцінивши зібрані по справі докази в їх сукупності, суд вважає, що вина ОСОБА_2 у вчиненні інкримінованого йому злочину доведена повністю. На думку суду по справі зібрана достатня кількість належних та допустимих доказів на підтвердження такої вини. Обставин, які б вказували на невиконання ОСОБА_2 свого обовязку по сплаті коштів на утримання дочки з обєктивних та незалежних від волі боржника причин в суді не встановлено. А тому суд вважає, що він умисно та злісно ухиляється від сплати аліментів, у звязку з чим допустив заборгованість в сумі 13693 гривні 67 копійок.

Таким чином, своїми умисними діями, які виразились у злісному ухиленні від сплати встановлених рішенням суду коштів на утримання дитини (аліментів), ОСОБА_2 вчинив злочин, передбачений ч.1 ст.164 КК України.

Обставин, які помякшували б покарання обвинуваченого в суді не встановлено

Не виявлено також і обставин, передбачених ст. 67 КК України, які б обтяжували його покарання.

При призначенні покарання суд враховує характер та ступінь суспільної небезпечності вчиненого ними злочину, на що вказує значний розмір заборгованості по аліментам та тривалий характер кримінального правопорушення, при тому, що обвинувачений є повністю працездатним.

Суд також приймає до уваги особу винного, який визнав свою вину та пообіцяв виправитись, а також те, що ОСОБА_2 одружений та окрім аліментного обовязку по утриманню дочки ОСОБА_3, має на утриманні ще двох дітей, вчинив злочин невеликої тяжкості, раніше не судимий, на обліку у лікарів нарколога та психіатра не перебуває, за місцем проживання характеризується позитивно.

Враховуючи вищевикладене, суд вважає, що ОСОБА_2 слід призначити покарання у виді обмеження волі зі звільненням від його відбування покарання з випробуванням протягом іспитового строку.

Для застосування інших видів покарання: штрафу, громадських чи випраних робіт підстав не має, оскільки обвинувачений не працює та має травму ноги, лікування якої триває.

Речові докази та судові витрати по справі відсутні.

Цивільний позов не заявлено.

На підставі викладеного, керуючись ст.65 КК України, ст.ст. 373-376 КПК України, суд

ЗАСУДИВ:

ОСОБА_2 визнати винним у вчиненні злочину, передбаченого ч.1 ст. 164 КК України та призначити йому покарання 1(один) рік обмеження волі.

На підставі ст. 75 КК України, звільнити ОСОБА_2 від відбування покарання з випробуванням, встановивши йому іспитовий строк один рік.

Згідно ст. 76 КК України покласти на ОСОБА_2 обовязки: не виїжджати за межі України на постійне місце проживання без дозволу органу кримінально-виконавчої системи; повідомляти кримінально-виконавчу інспекцію про зміну свого місця проживання, роботи, навчання.

Запобіжний захід не обирався.

Вирок може бути оскаржений до Апеляційного суду Київської області через Переяслав-Хмельницький міськрайонний суд Київської області шляхом подачі апеляційної скарги протягом 30 днів з дня його проголошення.

Суддя: А.О. Залеська