1-кп/357/102/15
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
05.01.2015 Білоцерківський міськрайонний суд Київської області в складі:

головуючий суддя ОСОБА_1 ,

при секретарі ОСОБА_2 ,

з участю прокурора ОСОБА_3 ,

та з участю потерпілої ОСОБА_4 і обвинуваченого ОСОБА_5 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду № 5 в м. Біла Церква кримінальне провадження № 0005224 від 22.11.2014 року відносно ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Біла Церква Київської області, українця, громадянина України, з професійно-технічною освітою, не одруженого, не працюючого, раніше судимого: 24.10.2007 року Білоцерківським міськрайонним судом за ч. 2 ст. 185 КК України до позбавлення волі на строк 2 роки, на підставі ст. 75 КК України звільненого від відбування покарання з іспитовим строком 2 роки; 26.03.2008 року Білоцерківським міськрайонним судом за ст. 164 ч. 1, ст. 70 ч. 4 КК України до позбавлення волі на строк 3 роки, на підставі ст. 75,76 КК України звільненого від відбування покарання з іспитовим строком 3 роки; 25.03.2010 року Білоцерківським міськрайонним судом за ст. 164 ч. 2, ст. 71 КК України до позбавлення волі на строк 3 роки 6 місяців, і 17.02.2012 року на підставі постанови Полтавського районного суду Полтавської області звільненого з місць позбавлення волі умовно достроково на невідбутий термін 1 рік 7 місяців 18 днів, не маючого місця реєстрації та проживаючого за адресою АДРЕСА_1 , ідентифікаційний номер НОМЕР_1 , обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 185 ч. 2 КК України, -

В С Т А Н О В И В:
26.12.2014 року до суду для судового розгляду надійшла угода про примирення, укладена 24.12.2014 року між потерпілою ОСОБА_4 і обвинуваченим ОСОБА_5 , а також надійшов обвинувальний акт у кримінальному провадженні № 0005224 від 22.11.2014 року відносно ОСОБА_5 , обвинуваченого у тім, що він 21.11.2014 року близько 18 години 30 хвилин, перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння і знаходячись поблизу будинку АДРЕСА_2 , з корисливих мотивів, з метою незаконного збагачення за рахунок чужого майна, повторно, шляхом відкриття хвіртки зайшов на територію вищевказаного подвіря, скориставшись тим, що його дії залишаються непоміченими сторонніми особами, вчинив крадіжку металевого возика вартістю 270 гривень, який знаходився на території подвір`я, та належить потерпілій ОСОБА_4 . Після вчинення крадіжки ОСОБА_5 з місця вчинення кримінального правопорушення зник, розпорядившись викраденим на власний розсуд, чим заподіяв матеріального збитку потерпілій ОСОБА_4 на суму 270 гривень.

Досудовим слідством дії обвинуваченого ОСОБА_5 кваліфіковані за ч. 2 ст. 185 КК України, як таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинена повторно.

Допитаний в судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_5 вину у скоєнні інкримінованого йому кримінального правопорушення визнав повністю і показав суду, що він проживає в с. Щербаки і 21.11.2014 року, близько 18 години 30 хвилин він посварився зі своєю співмешканкою і перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння він прийшов до подвір`я будинку АДРЕСА_2 , де побачив металевий возик і так як йому були потрібні гроші, то він вирішив викрасти цього возика і продати. Він непомітно забрав возика з подвір`я і покотив його по вулиці, але був затриманий родичем потерпілої.

В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_5 і потерпіла ОСОБА_4 заявили клопотання та надали суду угоду про примирення, укладену 24.12.2014 року обвинуваченим ОСОБА_5 та потерпілою ОСОБА_4 .

Згідно з указаною угодою обвинувачений ОСОБА_5 , котрий на досудовому слідстві та в судовому засіданні повністю визнав свою винуватість у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення та повністю відшкодував потерпілій завдані збитки, зобов`язується беззастережно визнати висунуте йому обвинувачення в обсязі підозри і в судовому провадженні. При цьому сторони узгодили призначення обвинуваченому покарання за ст. 185 ч. 2 КК України у виді обмеження волі строком на 2 (два) роки із звільненням, на підставі ст. 75 КК України, від відбування покарання з випробуванням терміном на 2 (два) роки та покладенням обов`язків, передбачених ст. 76 КК України, а саме: 1) не виїжджати за межі України на постійне місце проживання без дозволу кримінально-виконавчої інспекції; 2) повідомляти кримінально-виконавчу інспекцію про зміну місця проживання; 3) періодично з`являтися для реєстрації в кримінально-виконавчу інспекцію.

В судовому засіданні сторони підтвердили зазначену угоду і просять її затвердити.

Прокурор проти затвердження угоди не заперечував.

Суд, дослідивши обставини укладення сторонами угоди про примирення, перевіривши її на відповідність вимогам чинного КПК України, дійшов висновку про те, що клопотання сторін про затвердження вказаної угоди підлягає задоволенню виходячи з наступного.

Укладена сторонами угода про примирення повністю відповідає вимогам ст.ст. 469, 471 КПК України, містить всі необхідні реквізити, визначені статтею 471 КПК України, зокрема, найменування сторін, формулювання обвинувачення та його правову кваліфікацію із зазначенням частини статті закону України про кримінальну відповідальність, істотні для даного кримінального провадження обставини, розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням та повністю відшкодованої обвинуваченим, узгоджене покарання та згоду сторін на його призначення, а також містить детальне роз`яснення передбачених ст. 473 КПК України наслідків затвердження цієї угоди судом та наслідків невиконання сторонами умов зазначеної угоди. Угоду підписано обвинуваченим та потерпілою.

Зогляду на викладене укладена сторонами угода повністю відповідає вимогам чинного КПК України. Дії обвинуваченого за ч. 2 ст. 185 КК України кваліфіковані правильно. Умови угоди не суперечать інтересам суспільства. Права, свободи та інтереси сторін або інших осіб не порушуються.

Сторони дійшли зазначеної угоди добровільно, без будь-якого впливу зі сторони. Узгоджена сторонами міра покарання відповідає загальним засадам призначення покарання, визначеним ст. 65 КК України. Обвинувачений має реальну можливість виконати взяті на себе за угодою зобов`язання.

За таких обставин укладена обвинуваченим ОСОБА_5 та потерпілою ОСОБА_4 угода про примирення підлягає затвердженню.

Запобіжний захід ОСОБА_5 не обирався.

Процесуальні витрати відсутні.

Речовий доказ металевий візок, який передано на зберігання ОСОБА_4 необхідно залишити їй по-приналежності.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 314, 374-376, 474-475 КПК України, суд -

З А С У Д И В :
Затвердити угоду про примирення, укладену 24.12.2014 року обвинуваченим ОСОБА_5 та потерпілою ОСОБА_4 у кримінальному провадженні № 0005224 від 22.11.2014 року.

ОСОБА_6 визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 185 ч. 2 КК України, та призначити йому покарання за ст. 185 ч. 2 КК України у виді обмеження волі строком на 2 (два) роки.

На підставі ст.ст. 75, 76 КК України звільнити ОСОБА_5 від відбування призначеного судом покарання з випробуванням, якщо він протягом іспитового строку 2 (два) роки не вчинить нового злочину та виконає покладені на нього обов`язки: не виїжджати за межі України на постійне проживання без дозволу кримінально-виконавчої інспекції, повідомляти кримінально-виконавчу інспекцію про зміну місця проживання, періодично з`являтися для реєстрації в кримінально-виконавчу інспекцію.

Контроль за виконанням покладених на ОСОБА_5 обов`язків покласти на кримінально-виконавчу інспекцію за місцем проживання ОСОБА_5 .

Речовий доказ металевий візок, повернути потерпілій ОСОБА_4 , у котрої він перебуває на зберіганні.

Вирок може бути оскаржений до апеляційного суду Київської області, через Білоцерківський міськрайонний суд, з підстав, передбачених ст. 394 КПК України, протягом 30 діб від дня його проголошення.

Суддя: ОСОБА_1