Справа № 738/622/15-к Головуючий у І інстанції ОСОБА_1
Провадження № 11-кп/795/756/2015
Категорія - кримінальна Доповідач ОСОБА_2
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
23 вересня 2015 року колегія суддів судової палати у кримінальних справах апеляційного суду Чернігівської області в складі:

Головуючого-суддіОСОБА_2

суддів: ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

при секретарі ОСОБА_5 ,

за участю прокурора ОСОБА_6 ,

захисників - адвокатів ОСОБА_7 , ОСОБА_8 ,

законного представника неповнолітнього ОСОБА_9

обвинувачених ОСОБА_10 , ОСОБА_11

розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку апеляційного розгляду кримінальне провадження, внесене в Єдиний реєстр досудових розслідувань 06 лютого 2015 року за № 0000046 за апеляційними скаргами обвинуваченого ОСОБА_10 та законного представника неповнолітнього обвинуваченого ОСОБА_12 - ОСОБА_9 на вирок Менського районного суду Чернігівської області від 17 липня 2015 року щодо

ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Мена Чернігівської області, громадянина України, українця, з середньою спеціальною освітою, за спеціальністю маляр-штукатур, не одруженого, не працюючого, мешканця АДРЕСА_1 , раніше судимого: 14.11.2014 року Менським районним судом Чернігівської області за ст.185 ч.3 КК України до 3-х років позбавлення волі, з застосуванням ст. 75 КК України звільнений від відбування покарання з іспитовим строком 1 рік ,

обвинуваченого у вчиненні злочинів передбачених ст. 185 ч. 3 , 289 ч.2 , 304 ч.1 КК України,

неповнолітнього ОСОБА_12 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженця с. Волосківці Менського району Чернігівської області, громадянина України, українця, учня Сосницького професійного аграрного ліцею, не одруженого, мешканця АДРЕСА_2 , раніше судимого 14.11.2014 року Менським районним судом Чернігівської області за ст.185 ч.3 КК України до 3-х років позбавлення волі, з застосуванням ст. 75 КК України звільнений від відбування покарання з іспитовим строком 1 рік,

обвинуваченого у вчиненні злочинів передбачених ст. 185 ч. 3, 289 ч.2 КК України,

В С Т А Н О В И Л А:

Вироком Менського районного суду Чернігівської області від 17 липня 2015 року ОСОБА_10 визнаний винним у вчиненні злочинів, передбачених ст. 185 ч. 3 , ст. 289 ч.2 , ст. 304 ч.1 КК України і призначено йому покарання за ст. 185 ч. 3 КК України 3 ( три ) роки позбавлення волі, за ст.289 ч.2 КК України з застосуванням ст.69 КК України 4 ( чотири ) роки позбавлення волі, за ст. 304 ч.1 КК України 3 ( три ) роки позбавлення волі .

На підставі ст.70 КК України, за сукупністю злочинів, шляхом поглинання менш суворого покарання більш суворим, призначено ОСОБА_10 4 ( чотири ) роки позбавлення волі .

На підставі ст. 71 КК України, до визначеного покарання частково приєднано невідбуту міру покарання за вироком Менського районного суду Чернігівської області від 14 листопада 2014 року і остаточно до відбуття визначено ОСОБА_10 4 ( чотири ) роки 2 ( два ) місяці позбавлення волі .

ОСОБА_12 визнаний винним у вчиненні злочинів, передбачених ст. 185 ч. 3, ст. 289 ч.2 КК України і призначено йому покарання за ст.185 ч. 3 КК України 3 ( три ) роки позбавлення волі, за ст. 289 ч. 2 КК України з застосуванням ст.69 КК України 3 ( три ) роки 6 ( шість ) місяців позбавлення волі.

На підставі ст.70 КК України, за сукупністю злочинів, шляхом поглинання менш суворого покарання більш суворим, призначити ОСОБА_12 3 ( три ) роки 6 ( шість ) місяців позбавлення вол.

На підставі ст. 71 КК України, до визначеного покарання частково приєднати невідбуту міру покарання за вироком Менського районного суду Чернігівської області від 14 листопада 2014 року і остаточно до відбуття визначено ОСОБА_12 3 ( роки ) 8 ( вісім ) місяців позбавлення волі . Процесуальні витрати в розмірі 2502 грн. 36 коп. стягнуто з обвинувачених ОСОБА_10 та ОСОБА_12 по 1251 грн.18 коп., а в разі відсутності майна у неповнолітнього обвинуваченого ОСОБА_12 з його законного представника ОСОБА_9 .

Як встановив суд, обвинувачений ОСОБА_10 , 04.02.2015 року близько 22.00 год. з метою крадіжки чужого майна, прибув до господарства АДРЕСА_3 , де шляхом взламу навісного замка , других вхідних дверей сараю, проник в його середину, звідки умисно, таємно, повторно, вчинив крадіжку тарілки супутникового телебачення « ІНФОРМАЦІЯ_3 » моделі СА 900/2, вартість якої відповідно до висновку товарознавчої експертизи № 115 від 24.02.2015 року становить 274 грн. 54 коп. та електроточила кустарного виробництва потужністю 500 Вт., вартість якого відповідно до довідки виданої ФОП « ОСОБА_13 » від 26.02.2015 року становить 230 грн. . Викредене майно належить потерпілому ОСОБА_14 , якому обвинуваченим було завдано майнової шкоди на загальну суму 504 грн.54 коп.

05.02.2015 року близько 22.00 год. обвинувачений ОСОБА_10 перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння та знаходячись в середині будинку за адресою АДРЕСА_2 шляхом пропозицій та вмовлянь, які виразилися у пропозиції вчинити крадіжку чужого майна, втягнув у злочинну діяльність неповнолітнього обвинуваченого ОСОБА_12 , після чого вони вдвох попрямували до господарства АДРЕСА_3 , де вчинили крадіжку товарно-матеріальних цінностей .

05.02.2015 року близько 23.00 год. обвинувачений ОСОБА_10 , перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння , за попередньою змовою з неповнолітнім обвинуваченим ОСОБА_12 з метою крадіжки чужого майна, прибули до господарства АДРЕСА_3 , де шляхом взламу навісного замка перших вхідних дверей сараю, проникли в його середину, звідки умисно, таємно, повторно, вчинили крадіжку мотокоси « Кедр » моделі « 4300 » вартість якої відповідно до висновку товарознавчої експертизи № 115 від 24.02.2015 року становить 2020,08 грн., свічки до мотокоси моделі « OREGON » , вартість якої відповідно довідки ФОП « ОСОБА_13 » складає 20 грн. насадки на мотокосу « Кедр », у вигляді пластикового кола з двома проводами по бокам для косіння , вартість якої складає 112 грн., насадки на мотокосу « Кедр » , у вигляді прямокутної металевої запчастини, вартість якої складає 112 грн., насадки на мотокосу « Кедр», у вигляді металевого кола із зазубринами по краях , вартість якої складає 112 грн. Викрадене майно належить потерпілому ОСОБА_14 , якому обвинуваченими було завдано майнової шкоди .

05.02.2015 року, близько 23.00 год обвинувачені ОСОБА_10 та неповнолітній ОСОБА_12 , за попередньою змовою, перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння, з метою крадіжки чужого майна, прибули до господарства АДРЕСА_3 , де шляхом взлому навісного замка перших вхідних дверей сараю, проникли в його середину, звідки умисно, таємно повторно, не маючи передбаченого законом дозволу власника ОСОБА_14 , викотили та незаконно заволоділи скутером китайського виробництва « QINGQI » моделі QM 50 QT 4 G робочий об`єм циліндра двигуна якого відповідно до висновку експертизи технічного стану № 22 від 23.02.2015 року складає 48,72 см.куб. вартість якого відповідно до висновку автотоварознавчої експертизи № 13 від 26.02.2015 року становить 3585,24 грн. Діями обвинувачених потерпілому було завдано матеріальну шкоду .

На даний вирок обвинуваченим ОСОБА_10 подана апеляційна скарга, в якій він, не оспорюючи кваліфікацію його дій та не заперечуючи фактичних обставин справи, просить змінити вирок місцевого суду в частині призначеного покарання та пом`якшити призначено йому покарання.

Доводи апеляційної скарги обґрунтовує тим, що він добровільно з`явився із зізнанням у скоєному, що підтверджується написаною власноруч явкою з повинною, яка є в матеріалах справи, своїми діями надавав допомогу органам досудового розслідування та місцевому суду в з`ясуванні обставин вчинення злочину, що мали істотне значення для повного його розкриття, чим активно сприяв розкриттю злочину та визнав свою провину,проте не було враховано місцевим судом при винесенні вироку.

Законний представник неповнолітнього обвинуваченого ОСОБА_12 . ОСОБА_9 також подала апеляційну скаргу в якій просила змінити вирок місцевого суду та пом`якшити призначене ОСОБА_12 покарання.

В обґрунтування своїх вимог вказує, що суд першої інстанції не в повній мірі врахував всі пом`якшуючі обставини, а саме те що ОСОБА_12 щиро кається у скоєному, бажає стати на шлях виправлення, змінив своє відношення до вчиненого, жалкує за свій вчинок, був втягнений у злочинну діяльність ОСОБА_10 .

В свою чергу прокурор у кримінальному провадженні прокурор прокуратури Менського району ОСОБА_15 подала заперечення на апеляційні скарги обвинуваченого ОСОБА_10 та законного представника неповнолітнього обвинуваченого ОСОБА_12 ОСОБА_9 , в якому просить залишити їх без задоволення, а вирок Менського районного суду Чернігівської області від 17 липня 2015 року без змін, так як остаточні міри покарання, призначені обвинуваченим не можна вважати занадто тяжкими.

Інші учасники кримінального провадження апеляційних скарг на вирок суду не подавали.

В засіданні апеляційного суду обвинувачені підтримали вимоги апеляційних скарг та просили пом`якшити призначене місцевим судом покарання. Законний представник неповнолітнього обвинуваченого ОСОБА_9 просила

Вислухавши доповідача, обвинувачених, які просили задовольнити апеляційні скарги, позицію прокурора, який заперечував проти задоволення скарг та наполягав на законності та обґрунтованості прийнятого судом рішення, дослідивши матеріали кримінального провадження, колегія суддів апеляційного суду дійшла висновку, що апеляційні скарги обвинуваченого ОСОБА_10 та законного представника неповнолітнього обвинуваченого ОСОБА_12 ОСОБА_9 задоволенню не підлягають. Таке рішення колегія суддів ґрунтує наступним чином.

У відповідності до вимог ст. 404 КПК України, суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.

Як вбачається з матеріалів кримінального провадження, як під час досудового розслідування, так і в ході судового розгляду матеріалів провадження судом першої інстанції ОСОБА_10 та ОСОБА_12 повністю визнали свою вину у скоєнні інкримінованих ним кримінальних правопорушень та щиро розкаялись.

Висновок суду першої інстанції про доведеність вини ОСОБА_10 та ОСОБА_12 у вчиненні кримінальних правопорушень, за які їх засуджено, за обставин, встановлених місцевим судом і викладених у вироку, обґрунтований наявними в матеріалах провадження доказами, які ретельно досліджені і перевірені в судовому засіданні та об`єктивно оцінені у вироку, ніким із учасників судового провадження не оспорюються, тому в цій частині вирок не перевіряється.

Вирішуючи питання про вид та міру покарання, суд у відповідності з вимогами ст. 65 КК України виходив не тільки з наслідків та категорії тяжкості кримінальних правопорушень, а враховував також обставини, які пом`якшують покарання.

При призначенні покарання ОСОБА_10 судом були враховані всі обставини згідно ст.ст. 65-67 КК України, зокрема і активне сприяння розкриттю злочинів, повернення викраденого майна після його вилучення працівниками міліції, щире каяття та із застосуванням ст. 69 КК України призначено покарання за ст. 289 ч.2 КК України нижче від найнижчої межі, встановленої в санкції статті у вигляді 4 років позбавлення волі.

Також судом було взято до уваги і наявність обтяжуючої обставини, притягнення ОСОБА_10 - до адміністративної відповідальності. Судом враховано також і ту обставину, що ОСОБА_10 скоїв злочини під час звільнення від покарання з випробуванням

Законний представник неповнолітнього ОСОБА_12 . ОСОБА_9 в апеляційній скарзі також зазначає про неповне врахування пом`якшуючих обставин при призначенні покарання її сину.

Відповідно до ст. 103 КК України, суд призначає покарання, враховуючи не одні лише пом`якшуючі обставини, але і ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винного, обставини, які обтяжують покарання, а також умови життя і виховання неповнолітнього, вплив дорослих, рівень розвитку та інші особливості особи неповнолітнього.

Під час судового розгляду кримінального провадження було встановлено всі вищевказані обставини, в. тому числі всебічно вивчено особливості особи неповнолітнього.

Неповнолітній ОСОБА_12 проживає у матеріально забезпеченій родині, навчався у Сосницькому професійному аграрному ліцеї, але вчинив нові умисні тяжкі злочини під час іспитового строку, будучи у стані алкогольного сп`яніння та шляхом втягнення його у злочинну діяльність.

При призначенні покарання ОСОБА_12 судом були враховані належним чином всі обставини згідно ст.ст. 65-67, 103 КК України, також застосовано ст.69 КК України при призначенні покарання за ст. 289 ч.2 КК України.

Відповідно до ч.2 ст. 65 КК України, особі, яка вчинила злочин, має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових злочинів. Більш суворий вид покарання з числа передбачених за вчинений злочин призначається лише у разі, якщо менш суворий вид покарання буде недостатній для виправлення особи та попередження вчиненні нею інших злочинів.

Згідно ч.2,3 ст. 78 КК України, якщо засуджений не виконує покладені на нього обов`язки, що свідчить про його небажання стати на шлях виправлення, суд направляє засудженого для відбування призначеного покарання, а у разі вчинення засудженим протягом іспитового строку нового злочину суд призначає покарання із приєднанням невідбутої частини покарання за попереднім вироком.

Вчинення повторно нових тяжких умисних злочинів ОСОБА_10 та ОСОБА_12 , порушуючи уже:вдруге призначене судом покарання у вигляді позбавлення волі із звільненням від відбування покарання з випробуванням свідчить про їхнє небажання стати на шлях виправлення, соціальну небезпечність, а також неможливість виправлення шляхом застосування покарання, не пов`язаного з реальним позбавлення волі.

Застосовуючи закон про кримінальну відповідальність до ОСОБА_10 та ОСОБА_12 , суд призначив найнижчі межі покарання, передбачені санкціями статей Особливої частини КК України, та враховуючи всі обставини справи, остаточні міри покарання не можна вважати занадто тяжкими.

Доводи, викладені в апеляційних скаргах, при призначенні покарання судом враховані, тому призначене ОСОБА_10 та ОСОБА_12 покарання є необхідним і достатнім для їх виправлення та попередження нових злочинів, а доводи про надмірну суворість покарання у зв`язку з недостатнім врахування особи обвинуваченого колегія суддів вважає безпідставними, тому не вбачає підстав для задоволення апеляційних скарг пом`якшуючі покарання.

Вирок суду є законним, обґрунтованим і справедливим, а тому скасуванню чи зміні він не підлягає.

Істотних порушень норм кримінального процесуального закону під час провадження досудового розслідування по даному кримінальному провадженню та його розгляді в суді, які були б підставою для скасування постановленого щодо обвинуваченого судового рішення не встановлено.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 405, 407, 418, 419 КПК України, колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А:
Апеляційні скарги обвинуваченого ОСОБА_10 та законного представника неповнолітнього обвинуваченого ОСОБА_12 - ОСОБА_9 залишити без задоволення, а вирок Менського районного суду Чернігівської області від 17 липня 2015 року щодо ОСОБА_10 та ОСОБА_12 без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили і підлягає виконанню з моменту її проголошення, на неї може бути подана касаційна скарга безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом трьох місяців з дня її проголошення, а засудженими під вартою в той же строк з моменту отримання копії вироку.

СУДДІ:

ОСОБА_2 ОСОБА_4 ОСОБА_3