Справа № 11-99/11 Головуючий у І інстанції Ковальова
Провадження №
Категорія - Доповідач Козак В. І.
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

24 лютого 2011 року колегія суддів судової палати у кримінальних справах апеляційного суду Чернігівської області в складі:

Головуючого-суддіОСОБА_1

суддів Рудомьотової С.Г., Шахової О.Г.,

за участю прокурора Артеменко О.С.,

засудженого ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Чернігові кримінальну справу за апеляціями засудженого ОСОБА_2 та потерпілої ОСОБА_3 на вирок Ніжинського міськрайонного суду Чернігівської області від 13 грудня 2010 року,

встановила:

Цим вироком:

ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженець ІНФОРМАЦІЯ_2, українець, громадянин України, ІНФОРМАЦІЯ_3, одружений, має на утриманні двох неповнолітніх дітей, не працюючий, зареєстрований в ІНФОРМАЦІЯ_4, мешканець с. Талалаївка Ніжинського району Чернігівської області, вул. Леніна, 33, раніше не судимий в силу ст. 89 КК України,

засуджений за ч. 2 ст. 286 КК України із застосуванням ст. 69 КК України до 2

років позбавлення волі з позбавленням права керувати транспортними засобами

на строк один рік.

Стягнуто з ОСОБА_2 судові витрати за проведення транспортно-

трасологічної та автотехнічних експертиз в сумі 2 503 грн. 12 коп. на користь

держави.

Вироком суду засуджений визнаний винним у тому, що 11 вересня 2009 року порушуючи вимоги п. 31.4.2 (а) Правил дорожнього руху України, керуючи власним автомобілем НОМЕР_1, з технічно несправною системою рульового керування, сумарний люфт якої становив 15 градусів, близько 19 години 50 хвилин в темний час доби, рухаючись по вул. Прилуцькій в м. Ніжині у напрямку виїзду з міста зі швидкістю 60 км/год, на ділянці шляху поблизу будинку №71 в порушення вимог п.п.12.1, 12.2, 12.3 ПДР України не вибрав безпечної швидкості руху з урахуванням дорожньої обстановки і стану транспортного засобу, щоб мати змогу постійно контролювати рух автомобіля, безпечно керувати ним та зупинити у межах видимості дороги, в результаті чого відбулося зіткнення з велосипедистом ОСОБА_4, що рухався по правій стороні проїзної частини у попутному напрямку на спортивному велосипеді марки „ ВЕКОАМСЖТ", обладнаному ззаду світлоповертачем червоного кольору. В результаті ДТП ОСОБА_4 отримав тілесні ушкодження від яких помер на місці події до прибуття швидкої допомоги.

В апеляції засуджений ОСОБА_2 просить вирок суду змінити, застосувати ст. 75 КК України та призначити йому покарання не пов'язане з позбавленням волі. Звертає увагу на те, що при призначені йому покарання судом не в повному обсязі були враховані обставини, що пом'якшують покарання такі як: визнання вини, щире каяття, добровільне відшкодування завданого збитку потерпілій, позитивна характеристика за місцем проживання, утримання двох неповнолітніх дітей, догляд за непрацездатною матір'ю, яка потребує постійної допомоги.

Потерпіла в апеляції ОСОБА_3 просить вирок змінити, застосувати ст. 75 КК України та призначити покарання засудженому не пов'язане з позбавленням волі. Вирок вважає суворим та незаконним, оскільки на її думку є несправедливим те, що неповнолітні діти залишаться без батьківського виховання та опіки. Просить врахувати що злочин було вчинено ^ необережності, щире каяття засудженого, добровільне відшкодування ним збитків та відсутність обставин, які обтяжують покарання. Вважає, що виправлення ОСОБА_2 можливе без ізоляції від суспільства.

Заслухавши доповідача, засудженого ОСОБА_2, який підтримав свою апеляцію і апеляцію потерпілої і вважав, що вони підлягають задоволенню, прокурора Артеменка О.С.. який заперечував проти задоволення апеляцій, перевіривши матеріали справи та обговоривши доводи викладені в апеляціях, колегія суддів не знаходить підстав для задоволення апеляцій.

Висновок суду про доведеність вини засудженого ОСОБА_2 у вчиненні злочинних дій, які наведені у вироку відповідають зібраними у справі та перевіреними в судовому засіданні доказам і є обґрунтований.

Даний висновок суду ніким з учасників судового процесу не оскаржується.

Вирішуючи питання про міру покарання засудженому ОСОБА_2, суд врахував ступінь тяжкості вчиненого злочину, позитивні характеристики за місцем проживання, обставини, які пом'якшують покарання, щире каяття, добровільне відшкодування збитку, знаходження на утриманні підсудного двох неповнолітніх дітей, в тому числі і ті обставини на які посилається в апеляції апелянт, і призначив покарання із застосуванням ст.. 69 КК України. В той же час, як видно з вироку, суд першої інстанції врахував, що саме від дій засудженого ОСОБА_2 загинула людина.

За таких обставин, колегія суддів приходить до висновку, що підстав для зміни вироку та звільнення ОСОБА_2 від відбування призначеного покарання немає.

Керуючись ст.ст. 365, 366 КПК України, судова колегія,

У Х В А Л И Л А:

Апеляції засудженого ОСОБА_2 та потерпілої ОСОБА_3 залишити без задоволення, а вирок Ніжинського міськрайонного суду Чернігівської області від 13 грудня 2010 року щодо ОСОБА_2 без змін.

СУДДІ:

ОСОБА_1 ОСОБА_5 ОСОБА_6