ВИЩИЙ СПЕЦІАЛІЗОВАНИЙ СУД УКРАЇНИ
З РОЗГЛЯДУ ЦИВІЛЬНИХ І КРИМІНАЛЬНИХ СПРАВ
УХВАЛА ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
Вищий спеціалізований суд України з розгляду цивільних

і кримінальних справ у складі колегії суддів:

ОСОБА_8, ОСОБА_9, ОСОБА_10,

при секретарі

судового засідання ОСОБА_11,

розглянувши у судовому засіданні в м. Києві 5 листопада 2015 року касаційну скаргу прокурора у кримінальному провадженні щодо засудженого

ОСОБА_5,

ІНФОРМАЦІЯ_1,

громадянина України, не судимого,

за участю прокурора ОСОБА_12,

захисника ОСОБА_6,

встановив:

У касаційній скарзі прокурора викладено вимогу про скасування судових рішень, постановлених щодо засудженого ОСОБА_5, із призначенням нового розгляду у суді першої інстанції, мотивуючи неправильним застосуванням закону України про кримінальну відповідальність у зв'язку з кваліфікацією дій засудженого за ч. 1 ст. 119 КК України, що мали б бути кваліфіковані за ст. 121 КК України. Вказав також на недотримання судом апеляційної інстанції вимог ст. 419 КПК України, оскільки судом не були ретельно перевірені доводи апеляційної скарги прокурора.

Вироком Кремінського районного суду Луганської області від 22 квітня 2015 року ОСОБА_5 засуджено за ч. 1 ст. 119 КК України до покарання у виді позбавлення волі на строк три роки. Вироком суду вирішено також питання щодо заявленого цивільного позову та долю речових доказів.

Ухвалою Апеляційного суду Луганської області від 10 липня 2015 року апеляційну скаргу прокурора залишено без задоволення, а вирок суду від 22 квітня 2015 року щодо ОСОБА_5 - без зміни.

За вироком суду ОСОБА_5 визнано винуватим у тому, що він, 13 травня 2014 року, приблизно о 22-ій год., знаходячись на літньому майданчику по вул. Леніна у с. Голубівка Кремінського району Луганської області, в ході сварки, на ґрунті раптово виниклих неприязних відносин, стягнув з лавки на землю свого знайомого ОСОБА_7 та тричі вдарив його ліктем правої руки в голову, а потім, утримуючи ОСОБА_7 коліном, наніс кулаками обох рук по обличчю та тулубу 8 ударів, після чого ще 6 ударів ногами в різні частини тіла. Коли ОСОБА_7 піднявся з землі та швидким кроком покинув літній майданчик, ОСОБА_5 його наздогнав, та не передбачаючи суспільно небезпечних наслідків у вигляді смерті потерпілого, хоча повинен був і міг передбачити, штовхнув його рукою в плече зі сторони спини, від чого ОСОБА_7 впав на живіт і вдарився головою о дорожнє покриття, а ОСОБА_5 ще не менше п'яти разів вдарив його кулаками по обличчю, двічі в грудну клітину та ще двічі ногами по ногах, залишивши потерпілого на місці вчинення злочину.

В результаті дій ОСОБА_5 потерпілому ОСОБА_7 згідно висновку судово-медичної експертизи № 60 від 29 липня 2014 року заподіяні садна, синці, що є легкими тілесними ушкодженнями у відношенні до живої особи і в прямому причинному зв'язку зі смертю не перебувають, та крововиливи в м'які покрови голови: в тім'яно-скроневу область зліва, субдуральну гематому тім'яно-скроневу область зліва, субарахноїдальний крововилив в тім'яно-скроневу область лівої півкулі, які відносяться до тяжких тілесних ушкоджень, як небезпечні для життя в момент заподіяння, та перебувають в прямому причинному зв'язку зі смертю.

Смерть потерпілого ОСОБА_7 настала ІНФОРМАЦІЯ_2 року в реанімаційному відділенні Рубіжанської міської лікарні від закритої черепно-мозкової травми з крововиливом під оболонку і в тканину головного мозку.

Заслухавши доповідь судді, думку прокурора, який підтримав касаційну скаргу, захисника, який заперечував проти задоволення касаційної скарги прокурора, перевіривши матеріали провадження та обговоривши наведені у скарзі доводи, суд дійшов висновку, що касаційна скарга не підлягає задоволенню з таких підстав.

Як убачається з матеріалів кримінального провадження, висновки суду про винуватість ОСОБА_5 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 119 КК України , визнані судом доведеними, ґрунтуються на сукупності об'єктивно з'ясованих обставин, які підтверджені доказами, оціненими судом відповідно до статті 94 КПК України, зокрема, на підставі даних, що містяться у висновку судово-медичної експертизи № 60 від 29 липня 2014 року.

Крім того, суд касаційної інстанції, з огляду на вимоги ст. 433 КПК України, не перевіряє судові рішення щодо неповноти й однобічності досудового розслідування та судового слідства, а також невідповідності висновків суду, викладених у судовому рішенні, фактичним обставинам кримінального провадження, а виходить з обставин, встановлених судом.

За встановлених судом фактичних обставин кримінального провадження кваліфікація дій засудженого ОСОБА_5 за ч. 1 ст. 119 КК України є правильною.

Апеляційний розгляд проведено із дотриманням положень статей 404 , 405 КПК України , ухвала апеляційного суду є законною, обґрунтованою та відповідає вимогам статей 370 , 419 КПК України . Доводи прокурора щодо неправильного застосування закону України про кримінальну відповідальність в частині кваліфікації дій засудженого всебічно розглянуті апеляційним судом, який відмовив у їх задоволенні з наведенням докладних мотивів прийнятого рішення.

З огляду на те, що закон України про кримінальну відповідальність застосовано правильно, істотних порушень вимог кримінального процесуального закону не встановлено, касаційна скарга прокурора задоволенню не підлягає.

Керуючись ст.ст. 376, 433, 434, 436 КПК України, суд

постановив:

Касаційну скаргу прокурора залишити без задоволення, а вирок Кремінського районного суду Луганської області від 22 квітня 2015 року та ухвалу Апеляційного суду Луганської області від 10 липня 2015 року щодо засудженого ОСОБА_5 - без зміни.

Ухвала суду касаційної інстанції набирає законної сили з моменту проголошення і оскарженню не підлягає.

Судді:

____________________ ___________________ _________________

ОСОБА_8 ОСОБА_9 ОСОБА_10