Справа № 1301/4-62/10 Головуючий у 1 інстанції: Слиш А.Т.
Провадження № 10/1390/345/12 Доповідач: Гончарук Л. Я.
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

31 травня 2012 року колегія суддів судової палати у кримінальних справах

апеляційного суду Львівської області в складі:

головуючого Гончарук Л.Я.

суддів Данка В.В., Яременка О.Д.

з участю прокурора Пилипіва В.М.

обвинуваченого ОСОБА_1,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Львові

апеляцію прокурора, який брав участь у розгляді справи судом І інстанції на постанову судді Бориславського міського суду Львівської області від 25 травня 2012 року,

встановила:

цією постановою відмовлено в задоволенні подання слідчого СВ Бориславського MB ГУМВС України у Львівській області про обрання ОСОБА_1 запобіжного заходу у вигляді взяття під варту та обрано останньому запобіжний захід у вигляді застави в розмірі 24 000 грн.

ОСОБА_1 органом досудового слідства обвинувачується у вчиненні злочину, передбаченого ст. 289 ч.2 КК України, а саме що він 10 травня 2004 року близько 3 год., перебуваючи в стані алкогольного сп'яніння, за попередньою змовою з ОСОБА_2, підійшовши до одного з гаражів, що розташований по вул. Чорновола м. Борислава, який належить ОСОБА_3, за допомогою металевого прута, який мали при собі, зірвали навісний замок та проникли в нього, в результаті чого незаконно заволоділи автомобілем марки "ВАЗ 2101", р/н НОМЕР_1, вартістю 4252 грн. власником якого є ОСОБА_4, чим заподіяли потерпілій значну матеріальну шкоду.

В апеляції прокурор, який брав участь у розгляді справи судом І інстанції покликається на те, що суд в постанові не навів мотивації, що саме обрана міра запобіжного заходу забезпечить належну процесуальну поведінку обвинуваченого та виконання ним процесуального обов'язку.

Вважає, що судом не взято до уваги, що перебуваючи на волі, ОСОБА_1 може перешкоджати встановленню істини по кримінальній справі, оскільки під час досудового слідства він не дає покази з приводу часу, місця, способу та інших обставин вчинення ним злочину, що відповідно до п. 1 ст. 64 КПК України підлягає обов'язковому доказуванню при провадженні досудового слідства. Таким чином, ОСОБА_1 намагається перешкодити встановленню істини у кримінальній справі.

Крім цього, судом не взято до уваги, що ОСОБА_1 обвинувачується в скоєнні тяжкого злочину, санкція статті якого передбачає безальтернативне призначення покарання у вигляді позбавлення волі на строк від п'яти до восьми років, а тому він безперечно може ухилятися від слідства та суду.

Також, обравши ОСОБА_1 запобіжний захід у вигляді застави, в мотивувальній частині постанови не обґрунтовано чому до ОСОБА_1 застосовано саме такий запобіжний захід.

Просить скасувати постанову та повернути подання на новий судовий розгляд в іншому складі суду.

Заслухавши доповідача, думку прокурора про підтримання апеляції, пояснення обвинуваченого ОСОБА_1, який заперечив апеляцію, зазначивши, що вину свою визнає і на даний час працевлаштувався, розглянувши матеріали кримінальної, судової справ та обговоривши доводи апеляції, колегія суддів вважає, що така задоволенню не підлягає.

Як вбачається із постанови Пленуму Верховного Суду України №4 від 25 квітня 2003 року "Про практику застосування судами запобіжного заходу у вигляді взяття під варту та продовження строків тримання під вартою на стадіях дізнання і досудового слідства" із відповідними змінами і доповненнями, взяття під варту є найбільш суворим запобіжним заходом, у зв'язку з чим він обирається лише за наявності підстав вважати, що інші (менш суворі) запобіжні заходи, передбачені ст. 149 КПК України, можуть не забезпечити виконання підозрюваним, обвинуваченим процесуальних обов'язків, що випливають із ч.2 ст.148 КПК України і його належної поведінки, при цьому вказується на те, що взяття під варту на стадії дізнання і досудового слідства застосовується лише у випадку, коли є достатні підстави вважати, що ця особа може ухилитись від слідства й суду або виконання процесуальних рішень, перешкоджати встановленню істини у справі чи продовжувати злочинну діяльність.

Згідно із ст. 150 КПК України при вирішенні питання про застосування запобіжного заходу крім обставин, зазначених у статті 148 КПК України, враховуються також тяжкість злочину, у вчиненні якого обвинувачується особа, її вік, стан здоров'я, сімейний і матеріальний стан, вид діяльності, місце проживання та інші обставини, що її характеризують, що передбачено і п.10 згаданої постанови Пленуму Верховного суду України.

Колегія суддів вважає, що суддя міського суду зясував та правильно врахував, що обвинувачений ОСОБА_1 є особою молодого віку, позитивно характеризується по місцю проживання, хворіє виразкою шлунку та 12 палої кишки в стадії нестійкої ремісії, має пупкову килу, що не потребує оперативного втручання, одружений, має на утриманні малолітню дитину, ІНФОРМАЦІЯ_1

Крім цього, згідно рапорту працівника міліції, останній відвідував родичів обвинуваченого з метою встановлення місця його перебування, однак не повідомив про порушення кримінальної справи (кр.справа №111-0827 а.с.137).

Отже, на думку колегії суддів, суддя міського суду, відмовляючи в обранні запобіжного заходу у вигляді взяття під варту ОСОБА_1, керувався вимогами ст.ст. 148, 150, 1652 КПК України.

Крім цього, під час розгляду апеляції встановлено, що ОСОБА_1 свою вину визнає і на даний час працевлаштувався вантажником в ТзОВ "Криниця".

Також слідчий Головей Р.О. зазначив, що ОСОБА_1 не ухиляється від явок на його виклики.

Враховуючи наведене, колегія суддів не вбачає підстав для скасування постанови судді відносно ОСОБА_1, якою йому обрано заставу як запобіжний захід.

Керуючись ст.ст. 362, 366, 382 КПК України, колегія суддів,

ухвалила:

постанову судді Бориславського міського суду Львівської області від 25 травня 2012 року, якою відмовлено в задоволенні подання слідчого СВ Бориславського MB ГУМВС України у Львівській області про обрання ОСОБА_1 запобіжного заходу у вигляді взяття під варту та обрано останньому запобіжний захід у вигляді застави в розмірі 24 000 грн., залишити без зміни, а апеляцію прокурора, який брав участь у розгляді справи судом І інстанції без задоволення.

Головуючий

Судді