Справа № 159/3135/14-к Провадження №11-сс/773/166/14 Головуючий у 1 інстанції: ОСОБА_1
Категорія: запобіжний захід Доповідач: ОСОБА_2
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ВОЛИНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

02 червня 2014 року м. Луцьк

Апеляційний суд Волинської області в складі:
головуючого судді ОСОБА_2 ,
суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,
з участю секретаря ОСОБА_5 ,
прокурора ОСОБА_6 ,
захисника ОСОБА_7 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду кримінальне провадження за апеляційною скаргою захисника ОСОБА_7 подану в інтересах підозрюваного ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Георгіївка, Путугінського району Луганської області, мешканця АДРЕСА_1 , громадянина України, українця, з середньою освітою, одруженого, не працюючого, раніше судимого, на ухвалу слідчого судді Ковельського міськрайонного суду від 20 травня 2014 року, якою задоволено клопотання слідчого СВ Ковельського МВ УМВС України у Волинській області про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою щодо ОСОБА_8 ,
В С Т А Н О В И В:
20 травня 2014 року слідчий СВ Ковельського МВ УМВС України у Волинській області ОСОБА_9 звернувся до слідчого судді Ковельського міськрайонного суду з клопотанням про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою щодо ОСОБА_8 , який підозрюється у вчиненні 27.10.2013 та 20.03.2014 року злочинів, передбачених ч. 3 ст. 152 КК України.
Ухвалою слідчого судді Ковельського міськрайонного суду від 20 травня 2014 року клопотання було задоволено, застосовано до підозрюваного ОСОБА_8 запобіжний захід тримання під вартою строком на 30 днів до 18 червня 2014 року.
Таке рішення було мотивоване тим, що, як в ході досудового розслідування, так і під час розгляду клопотання в суді першої інстанції, встановлено наявність обґрунтованих ризиків, які дають достатні підстави суду вважати, що підозрюваний ОСОБА_8 може здійснити дії, передбачені ч. 1 ст. 177 КПК України, а тому, слідчий суддя прийшов до висновку про неможливість застосування більш м`якого запобіжного заходу, ніж тримання під вартою.
Не погоджуючись з ухвалою слідчого судді захисник ОСОБА_7 подала апеляційну скаргу, в якій просить скасувати останню та постановити нову, якою застосувати до ОСОБА_8 більш м`який запобіжний захід у вигляді домашнього арешту з покладенням на останнього обов`язків, передбачених п. п. 2, 3, 4, 9 ч. 5 ст. 194 КПК України. В обґрунтування зазначає, що прокурор у судовому засіданні не навів необхідних обставин для застосування до ОСОБА_8 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою та не довів, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам зазначеним у ч. 1 ст. 177 КПК України. Також вказує, що приймаючи рішення про обрання запобіжного заходу, слідчий суддя залишив поза увагою, що в матеріалах кримінального провадження відсутні прямі докази, які б вказували на винність ОСОБА_8 у вчиненні інкримінованого йому злочину, а також вік та незадовільний стан його здоров`я, оскільки останній є онкохворим.
Заслухавши доповідача, який виклав суть ухвали слідчого судді та доводи апеляційної скарги, захисника, яка підтримала останню та просила її задовольнити, прокурора, який просив залишити ухвалу слідчого судді без зміни, пояснення слідчого, перевіривши матеріали кримінального провадження за доводами апеляційної скарги, апеляційний суд вважає, що остання задоволенню не підлягає з наступних підстав.
Відповідно до ст. 3 Загальної декларації прав людини, ст. 5 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, ст. ст. 176 178 КПК України, п. 3 постанови Пленуму Верховного Суду України від 25 квітня 2003 року № 4 Про практику застосування судами запобіжного заходу у вигляді взяття під варту та продовження строків тримання під вартою на стадіях дізнання і досудового слідства, запобіжний захід тримання під вартою має застосовуватись лише за крайньою необхідністю і, як останній захід, при наявності достатніх підстав вважати, що підозрюваний чи обвинувачуваний буде намагатись ухилятись від слідства й суду або від виконання процесуальних рішень, перешкоджатиме встановленню істини у справі, продовжуватиме злочинну діяльність.
Згідно ч. 1 ст. 194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.
Дані вимоги закону при розгляді клопотання про взяття ОСОБА_8 під варту слідчим суддею були дотримані.
Як вбачається з матеріалів кримінального провадження, 20 травня 2014 року ОСОБА_8 було повідомлено про підозру у вчиненні 2 злочинів, передбачених ч. 3 ст. 152 КК України, які є особливо тяжкими, і за які передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк від 7 до 12 років.
Слідчий суддя, задовольняючи клопотання слідчого про взяття ОСОБА_8 під варту, врахував тяжкість злочинів, в яких підозрюється останній, дані, які характеризують його особу, а саме негативно характеризується по місцю проживання, ніде не працює, не має постійного джерела доходу, раніше судимий за вчинення як корисливих злочинів, так і злочинів проти статевої свободи та статевої недоторканості особи, судимість за які на даний час не знята і не погашена.
Окрім цього, слідчим суддею було враховано, що ОСОБА_8 в іншому кримінальному провадженні обвинувачується у вчиненні злочинів, передбачених ч. 2 ст. 289 та ч. 1 ст. 263 КК України, і щодо нього обраний запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.
Посилання захисника ОСОБА_7 на неврахування слідчим суддею при обранні запобіжного заходу підозрюваному його віку та стану здоров`я, є обґрунтованими, однак на думку апеляційного суду, дані обставини не виключають можливості настання ризиків, передбачених ч. 1 ст. 177 КПК України.
Приймаючи до уваги вищенаведене, апеляційний суд погоджується з висновками про наявність ризиків, зазначених як у клопотанні слідчого, так і в ухвалі слідчого судді, які дають достатні підстави вважати, що підозрюваний, залишаючись на свободі, може переховуватись від органів досудового розслідування та суду, перешкоджати встановленню об`єктивної істини в кримінальному провадженні, продовжувати займатись злочинною діяльністю, а також незаконно впливати на свідків та потерпілу, а тому, застосування іншого, більш м`якого запобіжного заходу, ніж тримання під вартою, не буде достатнім для запобігання ризикам, передбачених ст. 177 КПК України.
За таких обставин, апеляційний суд не вбачає підстав для скасування ухвали слідчого судді й зміни запобіжного заходу підозрюваному з мотивів, викладених в апеляційній скарзі, а тому, керуючись ст. ст. 405, 407, 422 КПК України,
У Х В А Л И В:
Апеляційну скаргу захисника ОСОБА_7 подану в інтересах підозрюваного ОСОБА_8 залишити без задоволення, а ухвалу слідчого судді Ковельського міськрайонного суду Волинської області від 20 травня 2014 року про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою ОСОБА_8 без зміни.
Ухвала є остаточною й оскарженню не підлягає.

Головуючий:

Судді: