Ухвала
іменем україни
Колегія суддів судової палати у кримінальних справах
Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ у складі:

головуючогоОСОБА_1 ,
суддів:ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

розглянувши в судовому засіданні 09 лютого 2016 року в м. Києві касаційну скаргу засудженого ОСОБА_4 на ухвалу Апеляційного суду Полтавської області від 29 грудня 2015 року,

в с т а н о в и л а:
Вироком Хорольського районного суду Полтавської області від 15 січня 2015 року ОСОБА_4 засуджено за ч. 2 ст. 185 КК із застосуванням ч. 4 ст. 70 цього Кодексу до покарання у виді позбавлення волі на строк 3 роки 2 місяці 10 днів.
Ухвалою Апеляційного суду Полтавської області від 29 грудня 2015 року засудженому відмовлено в поновленні строку на апеляційне оскарження зазначеного вироку та повернуто апеляційну скаргу.
Зі змісту касаційної скарги убачається, що засуджений не погоджується із зазначеною ухвалою. Вважає, що суд апеляційної інстанції безпідставно в порушення вимог процесуального закону залишив без задоволення його клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження.
Перевіривши доводи касаційної скарги, долучену до неї копію судового рішення, колегія суддів вважає, що у відкритті касаційного провадження слід відмовити, виходячи з наступного.
Відповідно до вимог п. 2 ч. 2 ст. 428 КПК суд касаційної інстанції постановляє ухвалу про відмову у відкритті касаційного провадження, якщо з касаційної скарги, наданих до неї судових рішень та інших документів вбачається, що підстав для задоволення скарги немає.
Згідно з положеннями п. 1 ч. 2 ст. 395 КПК апеляційна скарга може бути подана на вирок суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Відповідно до ч. 3 ст. 395 КПК для особи, яка перебуває під вартою, строк подачі апеляційної скарги обчислюється з моменту вручення їй копії судового рішення.
Згідно з ч. 3 ст. 399 КПК апеляційна скарга повертається, якщо вона подана після закінчення строку апеляційного оскарження і особа не порушує питання про поновлення цього строку або суд апеляційної інстанції за заявою особи не знайде підстав для його поновлення.
Як убачається зі змісту касаційної скарги та долученої до неї копії судового рішення, засуджений ОСОБА_4 був присутній у судовому засіданні та у день ухвалення вироку, а саме 15 січня 2015 року, отримав його копію, засвідчивши цей факт письмовою розпискою. Однак, апеляційну скаргу ОСОБА_4 подав майже через 11 місяців після винесення вироку щодо нього, а саме 14 грудня 2015 року, тобто поза межами встановленого законом тридцятиденного строку на його оскарження.
При цьому, у клопотанні, доданому до апеляційної скарги, засуджений не навів обґрунтованих підстав для поновлення зазначеного строку, у зв`язку з чим подану ним апеляційну скаргу було йому повернуто.
За таких обставин, доводи засудженого щодо порушення апеляційним судом вимог КПК є безпідставними.
Оскільки з касаційної скарги, наданої до неї копії судового рішення вбачається, що підстав для задоволення скарги немає, у відкритті касаційного провадження необхідно відмовити відповідно до вимог п. 2 ч. 2 ст. 428 КПК.
Керуючись ч. 2 ст. 428 КПК, колегія суддів
п о с т а н о в и л а:
Відмовити ОСОБА_4 у відкритті касаційного провадження за його касаційною скаргою на ухвалу Апеляційного суду Полтавської області від 29 грудня 2015 року.

Ухвала касаційної інстанції набирає законної сили з моменту її проголошення та оскарженню не підлягає.
С у д д і:

ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3