Провадження № 1-кп/756/114/16
В И Р О К
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
02 лютого 2016 року м. Київ

Оболонський районний суд м. Києва в складі:

головуючого-судді ОСОБА_1 ,

при секретарях ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

за участі прокурора ОСОБА_4 ,

захисника ОСОБА_5 ,

представника неповнолітньої ОСОБА_6 ,

представника ССД Оболонької РДА м. Києва ОСОБА_7 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду кримінальне провадження за обвинуваченням

ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , такої, що народилася у м. Києві, громадянки України, українки, учениці 9-А класу В(д)Ш №20, не працюючої, незаміжньої, без місця реєстрації, проживаючої за адресою: АДРЕСА_1 ,

яка обвинувачується у вчиненні злочинів, передбачених ч.1 ст.185, ч.2 ст.185 КК України, -
Судовим слідством Оболонський районний суд міста Києва, -

в с т а н о в и в:
14.07.15 р., приблизно о 23-30 год., ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , перебувала біля 2 під`їзду корпусу № 5 будинку АДРЕСА_2 де в цей час у неї виник намір, спрямований на таємне викрадення чужого майна.

Реалізуючи свій, вказаний вище намір, ОСОБА_9 , діючи таємно, шляхом вільного доступу, умисно, з корисливих мотивів, з метою власного збагачення, зайшла до другого під`їзду, корпусу № 5 будинку АДРЕСА_2 , та перебуваючи на першому поверсі вищевказаного будинку, побачила дитячу коляску коричневого кольору, марки «Chicco Pite way Glam» вартістю 5000 грн., та дитячий велосипед синього кольору, марки «Giant» вартістю 3000 грн., що належать ОСОБА_10 .

Продовжуючи вчиняти дії, спрямовані на таємне викрадення чужого майна, ОСОБА_9 , впевнившись, що за її діями ніхто із сторонніх осіб не спостерігає, взяла вищевказані коляску та велосипед, після чого направилася до виходу із будинку. В подальшому ОСОБА_9 , із місця вчинення кримінального правопорушення зникла, викраденим майном розпорядилася на власний розсуд.

Внаслідок вчинення кримінального правопорушення, ОСОБА_9 спричинила ОСОБА_11 майнову шкоду у розмірі 8000 грн.

Крім того, 22.07.2015 р., приблизно о 01-00 год., ОСОБА_9 , перебувала за адресою: АДРЕСА_3 , де в цей час у останньої виник намір, спрямований на повторне, таємне викрадення чужого майна.

Реалізуючи свій, вказаний вище намір, ОСОБА_9 , діючи таємно, повторно, шляхом вільного доступу, умисно, з корисливих мотивів, за для власного збагачення, зайшла до будинку АДРЕСА_4 , і піднялася на 16 поверх будинку, де в загальному коридорі побачила коляску рожевого кольору марки «Concord», вартістю 12 700 грн., що належить ОСОБА_12 .

Продовжуючи вчиняти дії, спрямовані на повторне таємне викрадення чужого майна, ОСОБА_9 , впевнившись, що за її діями ніхто із сторонніх осіб не спостерігає, взяла вищевказану коляску, після чого направилася до виходу із будинку. В подальшому ОСОБА_9 з місця вчинення кримінального правопорушення зникла, викраденим майном розпорядилася на власний розсуд.

Внаслідок вчинення кримінального правопорушення, ОСОБА_9 спричинила ОСОБА_12 майнову шкоду у розмірі 12 700 грн.

Крім того, 28.07.15 р., приблизно о 01-00 год., ОСОБА_9 , перебувала за адресою: АДРЕСА_5 , де в цей час у останньої виник намір, спрямований на повторне, таємне викрадення чужого майна.

Реалізуючи свій, вказаний вище намір, обвинувачена, діючи таємно, повторно, шляхом вільного доступу, умисно, з корисливих мотивів, за для власного збагачення, зайшла до під`їзду № 1, корпусу № 5, будинку АДРЕСА_6 , та перебуваючи на першому поверсі вищевказаного будинку, остання побачила самокат марки «Nixor» вартістю 1299 грн., що належить ОСОБА_13 та дитячий вело карт марки «NVIX» вартістю 3000 грн., що належить ОСОБА_14 .

Продовжуючи вчиняти дії, спрямовані на повторне таємне викрадення чужого майна, ОСОБА_9 , впевнившись, що за її діями ніхто із сторонніх осіб не спостерігає, взяла вищевказаний самокат та вело карт, після чого направилася до виходу із будинку. В подальшому ОСОБА_9 , із місця вчинення кримінального правопорушення зникла, викраденим майном розпорядилася на власний розсуд.

Внаслідок вчинення кримінального правопорушення, ОСОБА_15 спричинила ОСОБА_13 майнову шкоду у розмірі 1299 грн., ОСОБА_14 майнову шкоду у розмірі 3000 грн.

Крім того, 01.08.15 р., приблизно о 01-00 год., ОСОБА_9 , перебувала за адресою: АДРЕСА_7 де в цей час у останньої виник намір, спрямований на повторне, таємне викрадення чужого майна.

Реалізуючи свій, вказаний вище намір, ОСОБА_9 , діючи таємно, повторно, шляхом вільного доступу, умисно, з корисливих мотивів, за для власного збагачення, зайшла до корпусу 2, будинку АДРЕСА_8 , і піднялася на 7 поверх будинку, де в тамбурному приміщенні побачила велосипед марки «Specialised» червоного кольору, вартістю 24 000 грн., що належить ОСОБА_16 .

Продовжуючи вчиняти дії, спрямовані на повторне таємне викрадення чужого майна, ОСОБА_9 , впевнившись, що за її діями ніхто із сторонніх осіб не спостерігає, взяла вищевказаний велосипед, після чого направилася до виходу із будинку. В подальшому ОСОБА_9 , із місця вчинення кримінального правопорушення зникла, викраденим майном розпорядилася на власний розсуд.

Внаслідок вчинення кримінального правопорушення, обвинуваченою спричинено ОСОБА_17 майнову шкоду у розмірі 24 000 грн.

Допитана у судовому засіданні обвинувачена ОСОБА_9 свою провину у пред`явленому обвинуваченні визнала повністю, щиро покаялася, підтвердила обставини вчинення злочину, викладені вище, та при цьому показала, що 14.07.15 р., приблизно о 23-30 год., вона перебувала біля 2 під`їзду корпусу № 5 будинку АДРЕСА_2 де в цей час у неї виникло бажання викрасти чуже майно.

Для цього вона, діючи таємно, вільно зайшла до другого під`їзду, корпусу № 5 будинку АДРЕСА_2 , де на першому поверсі вищевказаного будинку, побачила дитячу коляску коричневого кольору, марки «Chicco» та дитячий велосипед синього кольору, марки «Giant», які викрала, із місця вчинення кримінального правопорушення зникла, викраденим майном розпорядилася на власний розсуд.

Також 22.07.15 р., приблизно о 01-00 год., вона, ЛИСА, перебувала за адресою: м. Київ, пр. Г. Сталінграду, 4-а, де в цей час у неї виникло бажання викрасти чуже майно.

Тоді вона таємно, вільно зайшла до будинку АДРЕСА_4 , де піднялася на 16 поверх будинку, та в загальному коридорі побачила коляску рожевого кольору марки «Concord», яку взяла та направилася до виходу із будинку. Після цього вона із місця вчинення кримінального правопорушення зникла, а викраденим майном розпорядилася на власний розсуд.

Крім того, 28.07.15 р., приблизно о 01-00 год., вона перебувала за адресою: м. Київ, пр. Г. Сталінграду, 10-а. корпус № 5 під`їзд № 1, де у неї в цей час виникло бажання викрасти чуже майно.

Для цього вона таємно та вільно зайшла до під`їзду № 1, корпусу № 5, будинку АДРЕСА_6 , де перебуваючи на першому поверсі вищевказаного будинку побачила самокат марки та дитячий вело карт, які взяла та направилася до виходу із будинку. Після цього вона із місця вчинення кримінального правопорушення зникла, викраденим майном розпорядилася на власний розсуд.

Також 01.08.15 р., приблизно о 01-00 год., вона, ЛИСА, перебувала за адресою: АДРЕСА_7 , і в цей час у неї виникло бажання викрасти чуже майно.

Реалізуючи це своє бажання, вона таємно, вільно, за для власного збагачення, зайшла до корпусу 2, будинку АДРЕСА_8 , і піднялася на 7 поверх будинку, де в тамбурному приміщенні побачила велосипед марки «Specialised» червоного кольору.

Впевнившись, що за нею ніхто із сторонніх осіб не спостерігає, вона взяла вищевказаний велосипед і вийшла з будинку. Потім вона, ЛИСА, із місця вчинення кримінального правопорушення зникла, а викраденим майном розпорядилася на власний розсуд.

Враховуючи те, що обвинувачена та інші учасники процесу не оспорюють всі фактичні обставини справи і судом встановлено, що вони правильно розуміють зміст цих обставин, відсутні будь-які сумніви у добровільності та істинності їх позиції, суд, роз`яснивши учасникам процесу положення ст. 349 КПК України, провів судове слідство у справі щодо всіх фактичних обставин із застосуванням правил ч. 3 ст. 349 КПК України, визнавши недоцільним дослідження в цій частині інших доказів по справі.

За таких обставин, суд вважає доведеним те, що ОСОБА_9 вчинила таємне викрадення чужого майна (крадіжку), відповідно, такі її дії суд кваліфікує за ч. 1 ст. 185 КК України.

Умисні дії ОСОБА_18 , які виразилися у таємному викраденні чужого майна, вчиненому повторно, суд кваліфікує за ч. 2 ст. 185 КК України.

При призначенні обвинуваченій ОСОБА_9 покарання, суд враховує ступінь тяжкості вчинених злочинів, які у відповідності до ст. 12 КК України є злочинами середньої тяжкості, дані про особу обвинуваченої, а саме те, що знаходиться на «Д» обліку у ендокринолога, скрутне та незадовільне становище родини обвинуваченої, її виховання в багатодітній та неповній сім`ї, негативний вплив на неї оточуючого середовища, що не могло не вплинути на психолого-емоційний стан її поведінки і на думку суду дана обставина окремому доведенню не підлягає.

Також суд враховує, що вона є неповнолітньою, відсутність у неї життєвого досвіду, що станом на час розгляду справи є не судимою, дала в суді негативну оцінку своїм діям, не допускала негативних вчинків в подальшому, позитивно характеризується за місцем проживання та в цілому задовільно за місцем навчання, її намагання встати на шлях виправлення. Крім того суд враховує відсутність претензій до обвинуваченої з боку потерпілих.

Обставинами, що пом`якшує покарання ОСОБА_18 , суд, у відповідності до вимог ст. 66 КК України, визнає її щире каяття, вчинення злочину неповнолітньою, часткове відшкодування завданої шкоди.

Обставин, що обтяжують покарання ОСОБА_18 , у відповідності до вимог ст. 67 КК України, на час розгляду справи не встановлено.

В судовому засіданні захисником неповнолітньої обвинуваченої було заявлено клопотання про звільнення обвинуваченої від покарання та застосування до неї примусових заходів виховного характеру.

Інші учасники кримінального провадження, кожен окремо, фактично не заперечували по суті проти задоволення заявленого клопотання. Крім того, представник служби у справах дітей суду з даного приводу зазначила, що враховуючи особу обвинуваченої, її характеристики, негативну оцінку нею свого вчинку, наявність необхідних умов для виховання та навчання, ОСОБА_9 дійсно на даний час змінилася, змінила своє ставлення до життя, а тому може бути звільненою від кримінального покарання с застосуванням до неї заходів виховного характеру.

Законний представник неповнолітньої обвинуваченої ОСОБА_18 пояснила суду, що вона на даний час має вплив на дитину та здатна забезпечити її виховання.

Беручи до уваги вказані обставини у їх сукупності, враховуючи спосіб життя обвинуваченої, матеріальний стан її родини, суд вважає за необхідне у даному конкретному випадку призначити покарання ОСОБА_9 , передбачене санкцією ч.ч. 1, 2 ст. 185 КК України у вигляді позбавлення волі, оскільки саме таке покарання, на думку суду, є справедливим.

У той же час, аналізуючи все наведене вище у своїй сукупності, суд приходить до висновку про те, що на момент постановлення вироку внаслідок щирого розкаяння, а також беручи до уваги «Конвенцію про права дитини та Мінімальних стандартних правил ООН, що стосується відправлення правосуддя щодо неповнолітніх» (Пекінські правила), зокрема ст. 40 Конвенції про права дитини, п.п. 5,7, 11, 16, 17 Мінімальних стандартних правил ООН, з врахуванням встановленої в суді подальшої бездоганної поведінки обвинуваченої, суд вважає в даному конкретному випадку можливим застосувати до неї ст. 105 КК України, оскільки на думку суду ОСОБА_9 на даний час не потребує реального застосування покарання, а відповідно знаходить правові підстави для звільнення відповідно до ч.1 ст.105 КК України неповнолітньої від покарання із застосуванням до неї примусових заходів виховного характеру у вигляді передання її під нагляд матері ОСОБА_19 , яка буде сприяти її виправленню та вихованню, оскільки саме таке рішення, на думку суду, є в даному випадку справедливим, а також необхідним і достатнім для сприяння її виправленню та попередження вчинення нею нових правопорушень.

Також суд враховує, що положеннями ч.2 ст. 50 КК України визначено, що покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, і крім того те, що Закон не містить обмежень, щодо повторного застосування ст.105 щодо однієї і тієї ж особи.

На підставі викладеного, керуючись ч. 3 ст. 349 КПК України, ст.ст. 50, 65, 103, 105 КК України, ст. ст. 368, 373-376, 484, 485, 487 КПК України, суд, -

з а с у д и в:
ОСОБА_20 визнати винуватою у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 185 КК України, за якою призначити їй покарання у виді 1 (одного) року позбавлення волі.

ОСОБА_20 визнати винуватою у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст. 185 КК України, за якою призначити їй покарання у виді 1 (одного) року 1 (одного) місяця позбавлення волі.

У відповідності до положень ст. 70 КК України, шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим призначити ОСОБА_21 остаточне покарання за сукупністю злочинів у вигляді 1 (одного) року 1 (одного) місяця позбавлення волі.

На підставі ст. 105 КК України звільнити ОСОБА_20 від призначеного покарання у виді позбавлення волі і застосувати до неї примусові заходи виховного характеру у виді передання її до досягнення нею вісімнадцятирічного віку, тобто до ІНФОРМАЦІЯ_2 , під нагляд матері ОСОБА_22 .
Речові докази по справі:

- коляску «Chicco Pite way Glam», що знаходяться на відповідальному зберіганні ОСОБА_23 , коляску «Concord», що знаходяться на відповідальному зберіганні ОСОБА_24 , передати останнім для використання за належністю;

- «SD» диск в кількості 2-х штук зберігати при матеріалах провадження.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Копія вироку негайно після його проголошення вручається засудженому та прокурору.

Вирок може бути оскаржений до Апеляційного суду м. Києва через Оболонський районний суду м. Києва шляхом подачі апеляції протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Суддя: ОСОБА_25