Справа № 442/5413/15-к
Провадження № 1-кс/442/1094/2015
УХВАЛА
16 вересня 2015 року м. Дрогобич

Слідчий суддя Дрогобицького міськрайонного суду Львівської області ОСОБА_1 , з участю секретаря ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Дрогобичі скаргу ОСОБА_3 на постанову слідчого СВ Дрогобицького МВ ГУ МВСУ у Львівській області ОСОБА_4 від 22.06.2015 року про закриття кримінального провадження внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0002175 від 15.09.2013 року,

з участю сторін:

адвоката скаржника ОСОБА_3 ОСОБА_5 , прокурора Дрогобицької міжрайонної прокуратури ОСОБА_6

ВСТАНОВИВ:

Скаржник звернулась до суду із скаргою на постанову слідчого СВ Дрогобицького МВ ГУ МВСУ у Львівській області ОСОБА_4 від 22.06.2015 року про закриття кримінального провадження внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0002175 від 15.09.2013 року за ознаками кримінального правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 125 КК України, яку просить скасувати, а також зобов`язати слідчого усунути факти допущення порушення норм КПК України, які вказані нею у скарзі.

В обгрунтування скарги посилається на те, що 30.07.2015 року їй було вручено постанову про закриття кримінального провадження № 0002175 від 15.09.2013 року з підстав відсутності в діях ОСОБА_7 складу кримінального правопорушення. Однак скаржниця заперечила такий висновок слідчого, оскільки в кримінальному провадженні не встановлено усіх обставин, які підлягали встановленню, не допитано свідків з її сторони а взято до уваги покази свідків із сторони обвинуваченого, не зафіксовано її пояснень з приводу заподіяння їй тілесних ушкоджень ОСОБА_7 , не допитано експерта, який дав суперечливий висновок та не взяв до уваги її медичні документи, помилково зазначив про наявність цивільно правового спору, не визнав її потерпілою, що позбавило її права збирати та подавати докази у кримінальному провадженні, сфабрикувала протоколи допитів свідків.
В судовому засіданні адвокат скаржника підтримав скаргу та просив задовольнити її, з підстав, що в ній зазначені. Також в судовому засіданні вказав, що слідчий не виконав вказівки прокурора, які надані в даному кримінальному провадженні, а також не взято до уваги та не усунуті ті порушення, які викладенні та на них звернуто увагу в ухвалі апеляційного суду Львівської області.
Процесуальний прокурор Дрогобицької міжрайонної прокуратури Львівської області заперечила проти задоволення даної скарги, вважає постанову слідчого законною, просила відмовити в задоволенні даної скарги.

В судове засідання слідчий СВ Дрогобицького МВ ГУ МВС України у Львівській області постанова якого оскаржується не з`явився, а тому відповідно до норм ст. 306 КПК України, його неявка не є перешкодою для розгляду скарги.

Заслухавши пояснення адвоката скаржника в підтримку доводів скарги, процесуального прокурора Дрогобицької міжрайонної прокуратури Львівської області, яка просила відмовити у задоволенні скарги з огляду на необґрунтованість її доводів, дослідивши докази надані особою, яка подала скаргу, матеріали кримінального провадження, слідчий суддя дійшов наступного висновку.

Статтею 2 КПК України передбачено, що завданнями кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.

Згідно ст. 9 КПК України слідчий зобов`язаний всебічно, повно і неупереджено дослідити обставини кримінального провадження, виявити як ті обставини, що викривають, так і ті, що виправдовують підозрюваного, обвинуваченого, а також обставини, що пом`якшують чи обтяжують його покарання, надати їм належну правову оцінку та забезпечити прийняття законних і неупереджених процесуальних рішень.

Статтею 22 КПК України передбачено, що кримінальне провадження здійснюється на основі змагальності, що передбачає самостійне обстоювання стороною обвинувачення і стороною захисту їхніх правових позицій, прав, свобод і законних інтересів засобами, передбаченими цим Кодексом. Сторони кримінального провадження мають рівні права на збирання та подання до суду речей, документів, інших доказів, клопотань, скарг, а також на реалізацію інших процесуальних прав, передбачених цим Кодексом.

У відповідності до положень ст. 26 КПК України, сторони кримінального провадження є вільними у використанні своїх прав у межах та спосіб, передбачених цим Кодексом.

Відповідно до ст. 84 КПК України доказами в кримінальному провадженні є фактичні дані, отримані у передбаченому цим Кодексом порядку, на підставі яких слідчий, прокурор, слідчий суддя і суд встановлюють наявність чи відсутність фактів та обставин, що мають значення для кримінального провадження та підлягають доказуванню.

Відповідно до ст. 85 КПК України належними є докази, які прямо чи непрямо підтверджують існування чи відсутність обставин, що підлягають доказуванню у кримінальному провадженні, та інших обставин, які мають значення для кримінального провадження, а також достовірність чи недостовірність, можливість чи неможливість використання інших доказів.

Згідно з положеннями п. 4 ч. 1 ст. 91 КПК України у кримінальному провадженні підлягають доказуванню, зокрема, обставини, які є підставою закриття кримінального провадження.
Відповідно до ч. 2 ст. 93 КПК України сторона обвинувачення здійснює збирання доказів шляхом проведення слідчих (розшукових) дій та негласних слідчих (розшукових) дій, витребування та отримання від органів державної влади, органів місцевого самоврядування, підприємств, установ та організацій, службових та фізичних осіб речей, документів, відомостей, висновків експертів, висновків ревізій та актів перевірок, проведення інших процесуальних дій, передбачених цим Кодексом.
Закриття кримінального провадження є одним із способів її остаточного вирішення, а тому провадження має закриватися після всебічного повного та об`єктивного дослідження всіх обставин справи та оцінки слідчим всіх зібраних та перевірених доказів.
Відповідно до ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» суди застосовують при розгляді справ Конвенцію та практику Суду як джерело права.
Судом встановлено наступні обставини.
Слідчим відділом Дрогобицького МВ ГУ МВС України у Львівській області проводилось досудове розслідування у кримінальному провадженні внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0002175 від 15.09.2013 року, за ознаками кримінального правопорушення передбаченого ч.1 ст. 125 КК України.

Постановою слідчого СВ Дрогобицького МВ ГУ МВС України у Львівській області ОСОБА_4 від 22.08.2015 року кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0002175 від 15.09.2013 року за ознаками кримінального правопорушення передбаченого ч.1 ст. 125 КК України закрито у зв`язку з відсутністю в діянні складу кримінального правопорушення.

В обґрунтування постанови слідчий СВ Дрогобицького МВ ГУ МВС України у Львівській області покликається на те, що в ході досудового розслідування не було здобуто будь-яких доказів нових доказів, які б вказували на умисне заподіяння ОСОБА_3 тілесного ушкодження чи нанесення їй побоїв і мордування, не встановлено свідків чи очевидців вчинення ОСОБА_7 кримінального правопорушення. Зазначено, що конфлікт між ОСОБА_3 її дочкою ОСОБА_8 та ОСОБА_7 виникає у сфері земельних відносин, що не містить ознак кримінального правопорушення, а носить цивільно-правовий характер і вирішується в судовому порядку.

Відповідно до ст. 7 КПК України в якості загальної засади кримінального провадження проголошено змагальність сторін та свобода в поданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.
Відповідно до п. 2 ст. 305 КПК України слідчий чи прокурор можуть самостійно скасувати рішення, передбачені пунктами 1, 2, 5 і 6 частини першої статті 303 цього Кодексу, припинити дію чи бездіяльність, які оскаржуються, що тягне за собою закриття провадження за скаргою. Однак суду не надано доказів про самостійне прийняття відповідного рішення слідчим.
Судом встановлено, що на час реєстрації повідомлення скаржника про вчинене кримінальне правопорушення досудовим слідством було встановлено наявність правових підстав для цього, однак суду не надано доказів того, що вказані підстави перевірено у встановлений законом спосіб і ухвалено висновок про відсутність події злочину чи його складу.
Слідчим суддею встановлено в судовому засіданні, що 09.09.2014 року апеляційний суд Львівської області постановив ухвалу якою було скасовано постанову про закриття кримінального провадження № 0002175 від 15.09.2013 року.

В зазначеній ухвалі апеляційної інстанції вказано на недоліки, які були допущенні при проведенні досудового розслідування, однак на думку слідчого судді вони не усуненні, слідчим СВ Дрогобицького МВ ГУ МВСУ у Львівській області постанова якого оскаржується вони залишені поза увагою.

Не зважаючи на це, що у показаннях ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , які були допитані в якості свідків під час проведення досудового розслідування по даному кримінальному провадженню містяться неточності та існують суперечності, вони слідчим не були усунені у відповідності із вимогами КПК України.
Згідно ч. 5 ст. 110 КПК України, постанова слідчого повинна складатися з вступної, мотивувальної та резолютивної частини.
Мотивувальна частина постанови повинна містити відомості про зміст обставин, які є підставами для прийняття постанови, мотиви прийняття постанови, їх обґрунтування та посилання на положення КПК України.
Як вбачається з постанови слідчого про закриття кримінального провадження її мотивувальна частина не відповідає вимогам п. 2 ч.5ст.110 КПК України.
Висновки слідчого в цій постанові, до яких він дійшов, а саме: про необхідність закриття даного кримінального провадження не мотивовані, аналізу зібраних по справі матеріалів і доказів ним не наведено і не обгрунтовано, обставини, на які вказує скаржник не встановлено, не надано їм правову оцінку, не спростовано доводи скаржника щодо фактичних обставин, в зв`язку з цим суд дійшов висновку, що вказана постанова не відповідає вимогам ч.5 ст.110 КПК України.
ЄСПЛ неодноразово вказував, що органи влади завжди повинні добросовісно намагатись з`ясувати те, що трапилось, та не покладатися на поспішні та необґрунтовані висновки для закриття кримінальної справи або використовувати такі висновки як підставу для своїх рішень (справа "Ассенов та інші проти Болгарії" (Assenov та Others v. Bulgaria). Вони повинні вживати всіх заходів для отримання всіх наявних доказів, які мають відношення до події, inter alia, показань очевидців та експертних висновків (рішення у справі "Танрікулу проти Туреччини" (Tanhkulu v. Turkey) [ВП], заява № 23763/94, п. 104 і подальші посилання, ECHR 1999-IV, "Ґюль проти Туреччини" (Gul v. Turkey), заява № 22676/93, п. 89, від 14 грудня 2000 року).
За вказаних обставин досудовим слідством не спростовано обґрунтування скарги, а тому оскаржувана постанова підлягає скасуванню.
Що стосується вимоги скаржника про зобов`язання слідчого усунути вказані у скарзі факти допущення порушення норм КПК України то необхідно відзначити, що оскільки чинним КПК України передбачено ряд ухвал, які постановляє слідчий суддя (ст. 307 КПК України), а така вимога, яку просить задоволити скаржник не передбачена законом, відтак в її задоволенні слід відмовити.

Керуючись ст. ст. 2, 9, 22, 303, 305, 306, 307, 309 КПК України, слідчий суддя,-

УХВАЛИВ:
Скаргу ОСОБА_3 задоволити частково.

Постанову слідчого СВ Дрогобицького МВ ГУ МВСУ у Львівській області ОСОБА_4 від 22.06.2015 року про закриття кримінального провадження внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0002175 від 15.09.2013 року - скасувати.

Матеріали кримінального провадження № 0002175 від 15.09.2013 року скерувати до СВ Дрогобицького МВ ГУМВСУ у Львівській області для продовження досудового розслідування.

В решті задоволення скарги відмовити.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя: ОСОБА_1