Справа №: 343/1993/15-к
Провадження №: 1-кп/0343/119/15
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
26 жовтня 2015 року м. Долина

Долинський районний суд Івано-Франківської області в складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

з участю: секретаря судових засідань ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі Долинського районного суду ІваноФранківської області кримінальну справу про обвинувачення:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця та жителя АДРЕСА_1 , українця, громадянина України, з вищою освітою, одруженого, на утриманні має неповнолітню дитину, приватного підприємця, в минулому не судимого,-

за ч.1 ст. 382 КК України,-

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_4 умисно не виконав рішення суду, що набрало законної сили.

Кримінальне правопорушення вчинено за наступних обставин:

Так, Господарським судом Івано-Франківської області 21.10.2014 видано накази № 1185 та № 1186 про стягнення з фізичної особи підприємця ОСОБА_4 на користь Вигодської селищної ради заборгованість по оренді землі в розмірі 7455,20 грн. та відповідно 1827 грн. судового збору в дохід держави. Вказані накази суду звернуті до виконання та виконуються державним виконавцем відділу ДВС Долинського районного управління юстиції в межах зведеного виконавчого провадження № 45542509.

В листопаді 2014 року ОСОБА_4 , будучи ознайомленим з рішенням судів про стягнення на користь Вигодської селищної ради заборгованості по оренді землі та судового збору в користь держави, відкриття виконавчого провадження відділом ДВС Долинського районного управління юстиції та накладення арешту і звернення стягнення на кошти, що містяться на рахунках ФОП ОСОБА_4 у всіх банківських установах, де вони були відкриті, умисно, з корисливих мотивів, з метою умисного невиконання рішення суду, що набрало законної сили, відкрив в ПАТ «ПриватБанк» рахунок № НОМЕР_1 та, отримавши в листопаді-грудні 2014 року на вказаний розрахунковий рахунок гроші на загальну суму 20000 грн., рішення господарського суду від 07.10.2014 року умисно не виконав, а кошти витратив на власні потреби.

Органом досудового розслідування дії обвинуваченого ОСОБА_4 кваліфіковано за ч.1 ст. 382 КК України.

В даному кримінальному провадженні 17.09.2015 року між прокурором та підозрюваним ОСОБА_4 в порядку, передбаченому ст..ст. 468, 469, 471 КПК України укладено угоду про визнання винуватості.

Відповідно до умов даної угоди, прокурор та підозрюваний дійшли згоди, відповідно до якої сторони погоджуються на призначення покарання ОСОБА_4 за вичнення злочину, передбаченого ч.1 ст. 382 КК України у вигляді штрафу в розмірі 500 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 8500 гривень.

В угоді про примирення передбачені наслідки укладення та затвердження угоди про примирення, згідно ст.. 373 КПК України, а також наслідки її невиконання, які роз`яснені підозрюваному ОСОБА_4 .

Відповідно до ст.ст. 468, 469 КПК України, угода про примирення між потерпілим та обвинуваченим може бути укладена у провадженні щодо кримінальних проступків, злочинів невеликої чи середньої тяжкості та у кримінальному провадженні в формі приватного обвинувачення.

В судовому провадженні встановлено. що обвинувачений ОСОБА_4 обґрунтовано притягується до кримінальної відповідальності за вчинення кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст. 382 КК України.

Підчас підготовчого судового засідання обвинувачений ОСОБА_4 вказав. що він розуміє характер обвинувачення у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст. 382КК України. Крім того розуміє надані йому процесуальним законом права, йому відомі наслідки укладення та затвердження угоди про примирення, визначені ст. 473 КПК України, наслідки її невиконання, передбачені ст.. 476 КПК України, згідний з визначеним видом покарання, яке до нього буде застосоване в результаті затвердження угоди про примирення та наполягає на затвердження угоди про примирення.

Аналогічні обставини зрозумілі також прокурору.

Суд, вислухавши пояснення обвинуваченого ОСОБА_4 переконався, що укладення угоди сторонами є добровільним актом, щодо них не застосовувалося будь-якого насильства, примусу чи погроз, угода не є наслідком обіцянок чи дії будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені законом.

Судом встановлено. що умови даної угоди не суперечать вимогам КПК та Кримінального кодексу України, не суперечать інтересам суспільства, не порушують прав, свобод чи інтересів інших осіб, угода укладена на добровільних засадах, обвинувачений взмозі виконати взяті на себе зобов`язання та є винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, за яке передбачено відповідальність за ч.1 ст. 382 КК України.

Враховуючи наведене, вивчивши матеріали провадження, вислухавши доводи учасників процесу, зокрема прокурора яка не заперечила щодо затвердження угоди про примирення, суд приходить до висновку, що в даному випадку є всі правові підстави для затвердження угоди про примирення.

За таких обставин, суд вважає, що доведеним у підготовчому судовому засіданні вчинення обвинуваченим ОСОБА_4 кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 382 КК України, правильною кваліфікацію його дій, за якою належить призначити покарання, яке узгоджене сторами в угоді про примирення у вигляді штрафу.

Керуючись ст..ст. 314, 371, 373, 374, 47, 475 Кримінального процесуального кодексу України, суд, -

ЗАСУДИВ:

Затвердити угоду від 25 червня 2013 року про визнання винуватості між прокурором та обвинуваченим ОСОБА_4 у кримінальному провадженні про обвинувачення ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 382 КК України та визначити йому, узгоджене сторонами в угоді про визнання винуватості покарання.

Визнати ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 382 КК України та призначити йому покарання у вигляді штрафу в розмірі п?ятсот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що в перерахунку в грошовому виразі становить вісім тисяч п?ятсот гривень.

Вирок суду може бути оскаржений з підстав, передбачених ст. 394 ч.3 КПК України до Апеляційного суду Івано-Франківської області на протязі 30 днів з часу його проголошення через Долинський районний суд.

Вирок суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної сарги, вирок, якщо його не було скасовано судом апеляційної інстанції, набирає законної сили після прийняття рішенням судом апеляційної інстанції.

Копію вироку, негайно, після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку суду.

суддя