УКРАЇНА
Апеляційний суд Житомирської області

Категорія ст.309 КПК Доповідач ОСОБА_2

УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
11 січня 2016 року. Апеляційний суд Житомирської області в складі:
головуючого - судді ОСОБА_2
суддів: ОСОБА_3 , ОСОБА_4
при секретарі ОСОБА_5
прокурора ОСОБА_6
захисника-адвоката ОСОБА_7
підозрюваного ОСОБА_8
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Житомирі апеляційну скаргу захисника підозрюваного ОСОБА_8 адвоката ОСОБА_7 на ухвалу слідчого судді Корольовського районного суду м. Житомира від 04 січня 2016 року, -
Вказаною ухвалою задоволено клопотання прокурора відділу процесуального керівництва при провадженні досудового розслідування органами внутрішніх справ та підтримання державного обвинувачення управління нагляду за додержанням законів у кримінальному провадженні прокуратури Житомирської області ОСОБА_6 про продовження строку тримання під вартою відносно підозрюваного ОСОБА_8 ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Деражня, Володар-Волинського району, Житомирської області, громадянина України, з середньо-спеціальною освітою, одруженого, маючого на утриманні трьох малолітніх дітей, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , зареєстрованого фізичною особою - підприємцем, раніше судимого, 02.07.2004 р. за ч.2 ст.187 КК України на 7 років позбавлення волі з конфіскацією майна, 29.03.2010 р. за ч.2 ст.189, 71 КК України на 4 років позбавлення волі.
Продовжено строк тримання під вартою підозрюваного ОСОБА_8 - до 07.03.2016 року.
Задовольняючи клопотання прокурора, суд мотивував своє рішення тим, що ОСОБА_8 обґрунтовано підозрюється у вчиненні особливо тяжкого злочину за який передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк до 12 років, врахував данні про особу підозрюваного, який раніше неодноразово притягувався до кримінальної відповідальності, був засуджений до позбавлення волі, однак належних висновків для себе не зробив, після звільнення з місць позбавлення волі у 2013 році, знову підозрюється у вчиненні корисливих злочинів.
Прокурором зазначені обставинами, які перешкоджають завершенню досудового розслідування до закінчення його дії та виправдовують подальше тримання підозрюваного під вартою.
Будь-яких даних про зменшення чи відсутність ризиків, передбачених ст.177 КПК України, для застосування стосовно підозрюваного більш м`якого запобіжного заходу ніж тримання під вартою в судовому засіданні не встановлено.
Не погоджуючись з прийнятим слідчим суддею рішенням, захисник підозрюваного ОСОБА_8 адвокат ОСОБА_7 подала апеляційну скаргу, в якій просить зазначену ухвалу скасувати та постановити нову, якою застосувати до підозрюваного ОСОБА_8 запобіжний захід у виді домашнього арешту з покладенням на нього відповідних обов`язків.
Вважає ухвалу слідчого судді необґрунтованою, незаконною та такою, що підлягає скасуванню.
Зазначає, що тримання під вартою є винятковим видом запобіжного заходу та застосовується лише у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе відвернути ризики, зазначені у cт.177 КПК України.
Підозрюваний ОСОБА_8 має зареєстроване місце проживання, а тому може на вимогу суду з`являтись для надання пояснень. (Довідка про склад сім`ї).
Незаконно впливати на потерпілу ОСОБА_9 не буде, так, як повністю відшкодував матеріальну шкоду та примирився з нею. (Розписка потерпілої ОСОБА_9 )
Має міцні соціальні зв`язки (дружину та троє малолітніх дітей), працює таксистом. (Копія свідоцтва про одруження, копії свідоцтв про народження дітей, копія посвідчення багатодітної сім`ї, копія Свідоцтва ФОП).
Позитивно характеризується, як особистість. (Характеристика Новопільської сільської ради).
Перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином не буде, так, як, насильства над потерпілою не вчиняв, а надавав лише послуги таксиста, вину свою у вчиненому визнає та щиро розкаюється.
В матеріалах справи відсутні докази, які б свідчили про те, що більш м`який запобіжний захід не зможе запобігти ризикам, передбачених у ст.177 КПК України.
Під час досудового розслідування заявлені ризики зменшились, (відшкодування збитків та примирення з потерпілою ОСОБА_9 ), нових ризиків не виявлено, що свідчить про доцільність застосування до підозрюваного ОСОБА_8 більш м`якого запобіжного заходу.
Причетність ОСОБА_8 до вчинення інкримінованого кримінального правопорушення в ході досудового слідства доведена, що дає можливість завершити щодо нього досудове розслідування.
Прокурором та слідчим не було доведено наявність обставин, передбачених ч.3 ст.199 КПК України, які виправдовують подальше тримання ОСОБА_8 під вартою та перешкоджають завершенню досудового розслідування щодо нього.
Заслухавши доповідача, захисника - адвоката ОСОБА_7 та підозрюваного ОСОБА_8 , які підтримали подану апеляційну скаргу з наведених в ній мотивів, прокурора, який заперечував проти задоволення апеляційної скарги адвоката, обговоривши доводи апеляційної скарги, перевіривши матеріали провадження, апеляційний суд вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з таких підстав.
При апеляційному розгляді даної апеляційної скарги встановлено, що рішення слідчим суддею прийнято з дотриманням норм національного та міжнародного законодавства.
Предметом дослідження суду першої інстанції при розгляді вказаного клопотання слідчого про продовження запобіжного заходу були ті обставини, з якими закон пов`язує можливість обрання та продовження запобіжного заходу (ст.177, 178, 183, 194, 199 КПК України).
Згідно ст.177 КПК України, підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений може здійснити дії, передбачені ч.1 ст.177 КПК України.
Відповідно до положень ст.199 КПК України, під час розгляду клопотання про продовження запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи заявлений ризик не зменшився або з`явилися нові ризики, які виправдовують тримання особи під вартою.
Суд першої інстанції при вирішенні питання про продовження запобіжного заходу на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів врахував, що ОСОБА_8 підозрюється у вчиненні особливо тяжкого злочину за який передбачено покарання у вигляді позбавлення волі на строк до 12 років, врахував данні про особу підозрюваного, який раніше неодноразово притягувався до кримінальної відповідальності, був засуджений до позбавлення волі, однак належних висновків для себе не зробив, після звільнення з місць позбавлення волі у 2013 році, знову підозрюється у вчиненні корисливих злочинів.
Крім того судом враховано, що ОСОБА_8 має сім`ю, малолітніх дітей, зареєстрований як фізична особі - підприємець, а потерпіла ОСОБА_9 отримала від його дружини грошові кошти на відшкодування матеріальних збитків, однак вказані обставини не є для підозрюваного стримуючим фактором для утримання від вчинення кримінальних порушень.
Дослідивши матеріали кримінального провадження, суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку, що ризики, заявлені при обранні ОСОБА_8 запобіжного заходу не зменшилися, а отже ОСОБА_8 може переховуватись від органів досудового розслідування та суду, продовжити злочинну діяльність, незаконно впливати на свідків у цьому ж кримінальному провадженні чи перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, вчинити інше кримінальне правопорушення, що свідчить про наявність ризиків, передбачених ч.1 ст.177 КПК. Жоден із більш м`яких запобіжних заходів, а саме домашній арешт не зможе їм запобігти.
Апеляційний суд вважає, що прокурором доведено існування ризиків, які є підставою для продовження запобіжного заходу відносно ОСОБА_8 у виді тримання під вартою. Слідчий суддя в достатній мірі проаналізував всі обставини та досить чітко обґрунтував у своїй ухвалі наявність ризиків, передбачених ч.1 ст.177 КПК України та дійшов правильного висновку про необхідність продовження запобіжного заходу відносно ОСОБА_8 у виді тримання під вартою.
З урахуванням викладеного, доводи апеляційної скарги захисника щодо необґрунтованості ухвали слідчого судді є безпідставними, оскільки слідчий суддя при розгляді клопотання дослідив всі обставини, з якими закон пов`язує можливість продовження запобіжного заходу у виді тримання під вартою, а більш м`які запобіжні заходи, у виді домашнього арешту не забезпечать на даному етапі досудового розслідування належного виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків.
З урахуванням вищевикладеного апеляційний суд дійшов висновку, що ухвала Корольовського районного суду м. Житомира від 04 січня 2016 року законна та обґрунтована і підстав для її скасування не вбачається.
На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 176-178, 183, 194, 199, 404, 407, 422 КПК України, апеляційний суд, -
П О С Т А Н О В И В:
Апеляційну скаргу захисника підозрюваного ОСОБА_8 адвоката ОСОБА_7 залишити без задоволення, а ухвалу слідчого судді Корольовського районного суду м. Житомира від 04 січня 2016 року відносно ОСОБА_8 без змін.
Ухвала суду набирає законної сили негайно після її оголошення й оскарженню не підлягає.
Судді: