В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

05.12.2012 Білоцерківський міськрайонний суд в складі:

головуючий суддя Закаблук О. В. ,

при секретарі Селезень Н. В.,

з участю прокурора Савченко В.О.,

захисника ОСОБА_1,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Біла Церква кримінальну справу про обвинувачення по ст.121 ч.1 КК України ОСОБА_2,ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженця ІНФОРМАЦІЯ_2, українця, громадянина України, ІНФОРМАЦІЯ_3, одружений, працює робочим ТОВ «Темп» смт. Володарка Київської області, проживає в ІНФОРМАЦІЯ_4, раніше не судимий,-

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_2, перебуваючи поблизу приміщення цілодобового магазину, що на зупинці громадського транспорту « масив Таращанський» в м. Біла Церква Київської області, близько 6 години 20.08.2011 року, в ході конфлікту з ОСОБА_3 який виник з приводу поведінки потерпілого, який в магазині поклав лікоть своєї руки на плече ОСОБА_2, під час з»ясування сосунків, що переросло в бійку, на грунті раптово виниклих неприязних відносин, з метою заподіяння тілесних ушкоджень ОСОБА_3, почав наносити останньому численні удари руками та ногами в область голови, обличчя, та тулубу та в подальшому, умисно, передбачаючи суспільно небезпечні наслідки своїх дій, вийняв з правої кишені своєї куртки металевий ключ від замка запалювання автомобіля, яким наніс декілька цілеспрямованих ударів в область грудної клітини та живота ОСОБА_3,чим заподіяв останньому тілесні ушкодження у вигляді рани на животі, ушкодження тонкої кишки, що спричинило наявність крові в черевній порожнині, які відносяться до категорії тяжких тілесних ушкоджень, по критерію як небезпечні для життя, три рани на боковій поверхні грудної клітини зліва, які відносяться до категорії легких тілесних ушкоджень, що спричинили короткочасний розлад здоров»я згідно висновку СМЕ № 286/д від 16.11.2011 року .

Допитаний в судовому засіданні підсудний ОСОБА_2 вину в умисному заподіянні потерпілому ОСОБА_3 тяжких тілесних ушкоджень визнав повністю та суду показав, що сварка між ним та потерпілим виникла із-за того, що ОСОБА_3 перебував в стані алкогольного сп»яніння та став чіплятись до нього з приводу того, що він відштовхнув від себе руку потерпілого, коли останній сперся на нього в приміщенні магазину. Бійку спровокував сам потерпілий, який вже після того, як він вийшов з приміщення магазину, штовхнув його в спину, внаслідок чого він пролив на себе каву, та зав»язалась бійка, під час якої він ключем від автомобіля, який мав у руці наніс декілька ударів в область живота потерпілого, після чого бійка припинилась та він пішов додому. Все відбулось дуже швидко та він не бажав спричиняти потерпілому тяжкі тілесні ушкодження.

У вчиненому щиро розкаюється, зазначає, що сам з»явився з явкою з повиною, коли дізнався про те, що його розшукують правоохоронні органи з приводу завдання тілесних ушкоджень потерпілому, якому частково відшкодував завдану матеріальну та моральну шкоду, просить суд не призначати покарання у вигляді позбавлення волі та врахувати його матеріальний стан під час визначення розміру моральної шкоди, яку завдав своїми діями потерпілому.

Потерпілий ОСОБА_3 в судовому засіданні не заперечив щодо вказаних обставин злочину підсудним, однак суду показав, що вважає, що підсудний завдав йому ударів «заточкою» чи іншим колюче-ріжучим предметом, який він не роздивився. Він не бажає, щоб підсудного засудили до позбавлення волі, так як бажає, щоб підсудний відшкодував завдані йому матеріальні та моральні збитки, спілкується з підсудним, який вже частково відшкодував йому завдану матеріальну шкоду внаслідок лікування в сумі 7 тис. грн., а тому бажає, щоб підсудний відшкодував йому завдану моральну шкоду в розмірі близько 50 тис. грн..

Суд, допитавши підсудного, потерпілого, свідків, заслухавши обвинувальну промову прокурора , який підтримав обвинувачення в повному обсязі, захисника, оглянувши та дослідивши докази в матеріалах справи, проаналізувавши докази в їх сукупності, прийшов до висновку що підсудній ОСОБА_2 дійсно скоїв злочин, передбачений ст.121 ч.1 КК України, а саме, умисно спричинив тяжкі тілесні ушкодження потерпілому ОСОБА_3, тобто такі ушкодження, які є небезпечними для життя в момент заподіяння, дії підсудного вірно кваліфіковані органами досудового слідства, вина його доведена і він підлягає покаранню згідно санкції вищеназваної статті.

Вина підсудного ОСОБА_2 окрім його визнання підтверджується доказами, які здобуті під час судового розгляду справи, а саме, показаннями свідка ОСОБА_4, який в судовому засіданні пояснив, що йому знайомий і підсудний і потерпілий, так як навчався з ними в одній школі. На його думку приводом для сварки між підсудним та потерпілим стала поведінка самого потерпілого, який перебував в стані алкогольного сп»яніння, поводив себе нетактовно та зверхньо по відношенню до підсудного, що і спричинило спочатку сварку, а потім бійку.

Свідок ОСОБА_5, допитаний в судовому засіданні показав, що бачив, як на проїздній частині поблизу цілодобового магазину на масиві «Таращанський» ОСОБА_2 наніс удар ОСОБА_3, від якого останній упав, однак чим саме був нанесений удар він не бачив.

Свідок ОСОБА_6, покази якої під час досудового слідства оголошенні в судовому засіданні, показала, що проходила стажування продавцем в цілодобовому магазині на масиві «Таращанському» та була свідком того, що між ОСОБА_3 і ОСОБА_2 виникла суперечка в магазині із-за того, що ОСОБА_3 поклав руку на плече ОСОБА_2, після чого вони вийшли на вулицю.

Свідок ОСОБА_7 в судовому засіданні показав, що потерпілий ОСОБА_3 є його двоюрідним братом та телефонував йому зранку 20.08.2011 року, повідомивши, що перебуває в лікарні з приводу отриманих ним ножових поранень, які не є проникаючими, що також узгоджується з показаннями свідків ОСОБА_8 та ОСОБА_9, які показали, що по телефону від ОСОБА_3 дізнались, що йому завдали тілесне ушкодження, поранення живота, яке в подальшому виявилось проникаючим.

Свідок ОСОБА_10 в судовому засіданні показав, що працює фельдшером швидкої допомоги та був у складі бригади, яка виїздила за викликом до потерпілого ОСОБА_3, якому було завдано колото-різане поранення живота та з приводу чого потерпілий був доставлений до лікарні.

Свідок ОСОБА_11, покази якої оголошені в судовому засіданні, показала, що потерпілий ОСОБА_3 був доставлений близько 6 год.30 хвилин до Білоцерківської МЛ№2 та у нього було виявлено непроникаючі рани грудної клітини.

Свідок ОСОБА_12 в судовому засіданні показала, що з ОСОБА_2 вони одружились 11.05.2012 року, після того, як чоловік повернувся з заробітків з м.Москва, де перебував з кінця серпня 2011 року, та від спільного проживання у них є новонароджений син. Коли чоловік дізнався, що його розшукують органи міліції, він вирішив сам звернутись до правоохоронних органів з повинною.

Крім цього вина підсудного ОСОБА_2 підтверджена в судовому засіданні:

- заявою потерпілого ОСОБА_3, в якій останній просить притягнути до відповідальності особу, яка заподіяла йому тілесні ушкодження / а.с. 4 /;

- протоколом огляду місця події - земельної ділянки, розташованої біля цілодобового магазину на зупинці громадського транспорту « масив Таращанський» / а.с. 7 /;

- протоколом огляду місця події- квартири № 36 розташованої в будинку № 163-а по вул. Таращанській в м. Біла Церква, де проживає ОСОБА_3, в ході проведення якого було вилучено футболку потерпілого з механічними наскрізними пошкодженнями на передній частині футболки та плямами речовини бурого кольору, подібної до крові/ а.с. 6/;

- протоколом відтворення обстановки та обставин події за участю потерпілого ОСОБА_3, в ході проведення якого потерпілий детально розповів про обставини заподіяння йому ОСОБА_2 тілесних ушкоджень / а.с. 42-48 /;

- протоколом відтворення обстановки та обставин події за участю обвинуваченого ОСОБА_2 0.0., в ході проведення якого обвинувачений ОСОБА_2 0.0. детально відтворив обстановку та обставини події за яких він заподіяв тілесні ушкодження потерпілому ОСОБА_3 / а.с.148-155/;

- протоколом огляду футболки потерпілого ОСОБА_3 з наявними слідами механічного пошкодження та плямами речовини бурого кольору, подібної до крові / а.с. 86 /;

- протоколом перегляду відеозапису камери відеоспостереження кафе « Біла вежа», на якій мається відеозапис бійки, в ході якої ОСОБА_2 0.0. заподіяв тілесні ушкодження ОСОБА_3О./ а.с.83-84/;

- протоколом очної ставки /а.с. 167-169 /.

Згідно висновку судово- медичної експертизи № 286/д від 16.11.2011 року у ОСОБА_3 знайдені наступні тілесні ушкодження: рана на животі; ушкодження тонкої кишки; наявність крові в черевній порожнині, що відносяться до категорії тяжких тілесних ушкоджень по критерію - як небезпечні для життя та три рани на боковій поверхні грудної клітини зліва, що відносяться до категорії легких тілесних ушкоджень, що спричинили короткочасний розлад здоров' я / а.с. 93 /, та висновком додаткової судово- медичної експертизи № 225/д від 08.08.2012 року, згідно якого характер та локалізація ушкоджень виявлених при судово- медичній експертизі у ОСОБА_3 І.0. дають змогу вважати, що вони могли утворитися за обставин, на які вказує ОСОБА_3 у протоколі відтворення обстановки та обставин події від 31 жовтня 2011 року/ а.с . 98/.

Відповідно до висновку комплексної судової психолого - психіатричної експертизи № 588 від 31.07.2012 року ОСОБА_2 під час інкримінованих йому дій і в даний час на психічні захворювання передбачені ст. ст. 19,20 КК України не страждав та не страждає, тому він міг усвідомлювати свої дії та керувати ними. Застосування примусових заходів медичного характеру він не потребує.

ОСОБА_2 під час скоєння інкримінованих йому дій у стані фізіологічного афекту та іншому емоційному стані, який міг би здійснити суттєвий вплив на його свідомість не перебував /а.с. 102-103 /.

Аналізуючи вищенаведені докази суд прийшов до висновку щодо того, що саме підсудний ОСОБА_2 умисно спричинив тяжке тілесне ушкодження ОСОБА_3, тобто вчинив злочин, передбачений ст.121 ч.1 КК України, тілесні ушкодження завдані потерпілому підсудним саме ключем від автомобіля, на що послідовно вказував підсудний під час досудового слідства та в суді, а тому суд не приймає до уваги як належний доказ показання потерпілого на те, що на його думку тілесне ушкодження йому можливо було заподіяно «заточкою», так як самого знаряддя злочину потерпілий не бачив, всі сумніви та протиріччя трактуються судом на користь підсудного, у суду відсутні підстави сумніватись в достовірності показів підсудного, який щиро розкаюється у вчиненому, даних про те, що у підсудного був інший колючий чи колюче-ріжучий предмет на момент вчинення злочину ні під час досудового розслідування ні в судовому засіданні не здобуто, крім цього предмет, який потерпілому було спричинено тяжкі тілесні ушкодження на кваліфікацію дій підсудного не впливає.

Призначаючи міру покарання підсудному ОСОБА_2 суд враховує характер і ступінь тяжкості вчинених злочинів, особу винного та обставини, що обтяжують та пом'якшують покарання.

Підсудний ОСОБА_2 вину у вчиненому злочину визнав повністю, особисто з»явився в органи досудового слідства з явкою з повинною, в скоєному щиро розкаюється, чим активно сприяв розкриттю злочину, частково відшкодував потерпілому збитки, на утриманні має новонародженого сина ОСОБА_13, ІНФОРМАЦІЯ_5, ці обставини суд враховує такими, що пом'якшують покарання підсудному.

Обставин, які б обтяжували покарання підсудного судом не встановлено.

Враховуючи те, що підсудний ОСОБА_2 працює, за місцем проживання та роботи характеризується виключно з позитивної сторони, одружений, раніше не судимий, вперше вчинив тяжкий злочин, в якому розкаявся, з врахуванням позиції потерпілого, суд вважає особу підсудного такою, що не становить підвищеної суспільної небезпеки, а тому його перевиховання можливе без ізоляції від суспільства, підсудний підлягає покаранню у вигляді позбавлення волі та слід звільнити підсудного від відбування покарання з випробуванням згідно ст.75 КК України, поклавши на нього обовязки, передбачені ст.76 КК України.

Крім цього, суд вважає за необхідне задовольнити частково цивільний позов потерпілого ОСОБА_3 в частині, яка підтримана ним в судовому засіданні та з врахуванням обставин справи, осіб підсудного та потерпілого, матеріального становища підсудного, з врахуванням вимог розумності та справедливості суд встановлює розмір моральної шкоди, яка підлягає стягненню з підсудного на користь потерпілого, в сумі 43 тисячі грн., так як потерпілий внаслідок отриманого тяжкого тілесного ушкодження тривалий час перебував на лікуванні, переносив фізичний біль та незручності, був порушений звичайний уклад життя потерпілого ОСОБА_3. При цьому суд враховує те, що підсудним частково відшкодовано витрати потерпілого на лікування в сумі 7000 грн..

Судові витрати в справі відсутні, речові докази по справі - футболку, зразки крові потерпілого ОСОБА_3 слід знищити, закордонний паспорт ОСОБА_2 повернути останньому, диск з відеозаписом з камери спостереження- зберігати при справі.

На підставі наведеного, керуючись ст.ст. 323,324 КПК України суд,-

З А С У Д И В :

ОСОБА_2 визнати винним у вчиненні злочину, передбаченого ст.121 ч.1 КК України та призначити покарання у вигляді 5 років позбавлення волі.

В силу ст. 75 КК України ОСОБА_2 звільнити від відбування покарання з випробуванням з іспитовим строком 3 роки.

На підставі ст.76 п. 2,3,4 КК України на засудженого ОСОБА_2 покласти обов'язки повідомляти органи кримінально-виконавчої системи про зміну місця проживання, не виїжджати за межі України на постійне місце проживання без дозволу органів кримінально-виконавчої системи, періодично зявлятись для реєстрації в органи кримінально-виконавчої системи.

Контроль за поведінкою засудженого ОСОБА_2 покласти на органи виконання покарань Білоцерківського МВГУ МВС України в Київській області.

Цивільний позов ОСОБА_3 задовольнити частково, стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_3 43 000 (сорок три тисячі) грн. завданої моральної шкоди.

Міру запобіжного заходу засудженому ОСОБА_2 до вступу вироку в законну силу залишити підписку про невиїзд з свого місця проживання.

Вирок може бути оскаржений в апеляційному порядку на протязі 15 діб з моменту його проголошення до апеляційного суду Київської області через Білоцерківський міськрайонний суд.

Суддя: О. В. Закаблук