Провадження № 11-сс/792/17/16
Категорія: ухвала слідчого судді Доповідач ОСОБА_2
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
19 січня 2016 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ апеляційного суду Хмельницького області в складі:

головуючого-судді ОСОБА_2 ,
суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,
з участю секретаря

судового засідання ОСОБА_5 ,
прокурора ОСОБА_6 ,
апелянта ОСОБА_7 ,
розглянула в відкритому судовому засіданні в місті Хмельницькому кримінальне провадження за апеляційною скаргою ОСОБА_7 на ухвалу слідчого судді Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 25 грудня 2015 року,-

В с т а н о в и л а:
Ухвалою слідчого судді Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 25 грудня 2015 року залишено без розгляду скарги ОСОБА_7 на бездіяльність слідчого СВ Хмельницького МВ УМВС України в Хмельницькій області, яка виразилась у неприйнятті процесуальних рішень щодо клопотань ОСОБА_7 від 2, 5, 6 жовтня 2015 року у кримінальному провадженні № 0000697, слідчим суддею апелянту було роз`яснено, що прийняте рішення не позбавляє апелянта можливості повторно звернутись до слідчого судді в порядку, передбаченому КПК України.

ОСОБА_7 звернувся до суду із скаргами на бездіяльність слідчого СВ Хмельницького MB УМВС України в Хмельницькій області, яка виразилась у неприйнятті процесуальних рішень відносно клопотань ОСОБА_7 від 2, 5 та 6 жовтня 2015 року про проведення у кримінальному провадженні № 0000697 ряду слідчих дій: допиту в його присутності свідків ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13 , ОСОБА_14 , ОСОБА_15 , ОСОБА_16 , ОСОБА_17 , ОСОБА_18 , ОСОБА_19 , ОСОБА_20 , ОСОБА_21 , ОСОБА_22 , ОСОБА_23 ОСОБА_24 , ОСОБА_25 , ОСОБА_26 , ОСОБА_27 , ОСОБА_28 , ОСОБА_29 ОСОБА_30 , ОСОБА_31 , ОСОБА_32 , ОСОБА_33 , ОСОБА_34 , ОСОБА_35 , ОСОБА_36 , ОСОБА_37 , ОСОБА_38 , ОСОБА_39 , ОСОБА_40 , ОСОБА_41 , ОСОБА_42 , ОСОБА_43 , ОСОБА_44 , ОСОБА_45 , ОСОБА_46 .

В ухвалі слідчий суддя вказала, що подані скарги стосувались одного і того ж провадження, були подані одним і тим самим скаржником та стосувались єдиного предмету оскарження (бездіяльність слідчого в частині не розгляду клопотання у встановлені ст. 220 КПК України строки), у зв`язку із цим було відкрито провадження за скаргами по 39 справам, які об`єднані в одне провадження.

Залишаючи скарги без розгляду, слідчий суддя вказала, що судовий розгляд скарг ОСОБА_7 призначався на 15, 20, 30 жовтня 2015 року, 11, 25 листопада 2015 року, 14, 25 грудня 2015 року, про час та місце слухання апелянт повідомлявся за вказаною у скаргах адресою, однак в судове засідання не з`являвся, про причини неявки слідчого суддю не повідомляв, хоча, відповідно до вимог ч. 3 ст. 306 КПК України, участь особи, яка подала скаргу, чи її представника в розгляді його скарги є обов`язковою. Скарги були подані ОСОБА_7 і, відповідно до вимог ст. 303 КПК України, під час слухання скаржник не виявив бажання приймати участі у їх розгляді, не заявляв клопотань про розгляд у його відсутності, а згідно з вимогами ст. 306 КПК України розгляд скарги на рішення, дії чи бездіяльність під час досудового розслідування здійснюється за обовязкової участі особи, яка подала скаргу чи її представника, захисника. В обгрунтування своїх висновків слідчий суддя вказувала, що в матеріалах справи наявне підтвердження того, що апелянт був двічі завчасно повідомлений про день і час слухання, що давало можливість підготуватись до розгляду скарг, проте, зловживаючи своїми процесуальними правами, нехтуючи вимогами КПК України, не бажав брати участь у судовому засіданні та без поважних причин затягував їх розгляд, в зв`язку з чим слідчий суддя дійшла висновку, що апелянт не бажає примати участь в судових засіданнях, зловживає своїми процесуальними правами.

Апелянт ОСОБА_7 в апеляційній скарзі просить ухвалу слідчого судді скасувати в зв`язку з істотними порушеннями вимог кримінального процесуального закону та призначити новий розгляд в суді першої інстанції. Вважає, що слідчий суддя безпідставно ухвалила рішення, не врахувавши положень ст. 306 КПК України щодо обов`язкової участі особи, яка подала скаргу, ухвалила рішення, яке не передбачене положеннями ст. 307 КПК України.

Заслухавши суддю-доповідача, апелянта ОСОБА_7 в підтримання доводів апеляційної скарги, який також вказував про безпідставність висновків слідчого судді про належне його повідомлення про всі судові засідання слідчим суддею, безпідставність об`єднання скарг в одне провадження; думку прокурора про законність та обгрунтованість ухвали слідчого судді, перевіривши матеріали судового провадження за скаргами ОСОБА_7 , обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга ОСОБА_7 підлягає задоволенню, постанова слідчого судді скасуванню в зв`язку з істотними порушеннями вимог кримінального процесуального закону, з призначенням нового розгляду справи в суді першої інстанції з наступних підстав.

Як видно з матеріалів судового провадження відомості про отримання апелянтом повідомлень про судовий розгляд його скарг 15 жовтня, 20 жовтня та 30 жовтня, 11 листопада 2015 року відсутні взагалі.

Про судове засідання 25 листопада 2015 року, як видно з поданої заяви про відвід (а.с. 127) апелянту було відомо, згідно журналу судового засідання (а.с. 128) в зв`язку з заявою про відвід судді, яка надійшла від скаржника, в цей день передано справу до авторозподілу для вирішення питання про відвід судді.

7 грудня 2015 року суддею Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області ОСОБА_47 відмовлено в задоволенні заяви про відвід слідчого судді ОСОБА_1 (а.с. 136).

Після вирішення питання про відвід судовий розгляд скарг ОСОБА_7 призначався на 14 та 25 грудня 2015 року. При цьому, як видно з даних поштового повідомлення (а.с. 139) повідомлення суду про судове засідання 14 грудня 2015 року апелянт отримав 14 грудня 2015 року, що, на думку колегії суддів, не може вважатись завчасним повідомленням особи про судовий розгляд. Апелянт повідомляв, що 25 грудня 2015 року він перебував в іншому судовому засіданні, участь в якому була обов`язковою.

За таких обставин колегія суддів вважає, що висновки суду першої інстанції про те, що апелянт не з`являвся в судові засідання, будучи належним чином повідомленим про абсолютно всі судові засідання, та без поважних причин, суперечать вищевказаним фактичним обставинам справи, відтак висновки суду першої інстанції про зловживання апелянтом своїми правами під час розгляду його скарг, з посиланням на положення ст. 22 КПК України, є безпідставними, а оскаржене слідчим суддею рішення про залишення скарг ОСОБА_7 підлягає скасуванню з ухваленням апеляційним судом рішення про призначення нового розгляду справи в суді першої інстанції.

Констатуючи недотримання апелянтом положень ст. 22 КПК України (щодо змагальності сторін та свободи в поданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості) слідчий суддя не врахував обов`язку суду повідомити всіх учасників про судовий розгляд в передбачений КПК України спосіб, а також створити необхідні умови для реалізації сторонами їхніх процесуальних прав та виконання процесуальних обов`язків. Також, як видно з матеріалів кримінального провадження слідчий, бездіяльність якого оскаржувалась, не повідомлявся про жодне судове засідання, хоча за змістом ст. 306 КПК України, суд зобов`язаний вчинити такі дії.

Колегія суддів погоджується з доводами апелянта в апеляційному суді про відсутність підстав для об`єднання його скарг в одне провадження, зважаючи, що положеннями ст.ст. 217, 334 КПК України, як видно з їх змісту, регламентовано можливість об`єднання в одному провадженні матеріалів саме кримінального провадження, а не поданих скарг. При цьому колегія суддів враховує, що положення ст. 334 КПК України (на яку, як на підставу для об`єднання 39 скарг в одне провадження посилається слідчий суддя в своїх ухвалах), яка розміщена в розділі ІV «Судове провадження в першій інстанції», регламентують дії суду (а не слідчого судді) під час судового провадження в суді першої інстанції, а судом в такому випадку є суд, який має право ухвалити вирок або постановити ухвалу про закриття кримінального провадження (п. 22 ст. 3 КПК України).

Що ж стосується висновків суду першої інстанції про застосування аналогії закону (а саме п. 4 ч. 1 ст. 155 КАС України, п. 3 ч. 1 ст. 207 ЦПК України), то колегія суддів вважає необхідним зауважити наступне. Відповідно до ст. 2 КПК України завданням кримінального провадження є необхідність застосування до кожного учасника кримінального провадження належної правової процедури. Положеннями ч. 6 ст. 9 КПК України регламентовано, що в випадках, коли положення цього Кодексу не регулюють або неоднозначно регулюють питання кримінального провадження, застосовуються загальні засади кримінального провадження, визначені частиною першої ст. 7 цього Кодексу. Вказана норма вказує про можливість застосування відповідних засад кримінального провадження, визначених саме ст. 7 КПК України, визначаючи, що за певних умов, можливе застосування загальних засад кримінального провадження, а не положень інших нормативних актів, які регулюють зовсім інакші суспільні відносини.

Керуючись ст.ст. 404, 407, 422 КПК України, колегія суддів,-

П о с т а н о в и л а:
Апеляційну скаргу ОСОБА_7 задовольнити.

Ухвалу слідчого судді Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 25 грудня 2015 року про залишення без розгляду скарг ОСОБА_7 на бездіяльність слідчого СВ Хмельницького МВ УМВС України в Хмельницькій області, яка виразилась в неприйнятті процесуальних рішень відносно клопотань ОСОБА_7 від 2, 5 та 6 жовтня 2015 року в кримінальному провадженні № 0000697, скасувати та призначити новий розгляд в суді першої інстанції.

Ухвала оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Судді (підписи)
З оригіналом згідно:
Суддя апеляційного суду
Хмельницької області ОСОБА_2