печерський районний суд міста києва
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
28 вересня 2015 року слідчий суддя Печерського районного суду м. Києва ОСОБА_1 , за участю секретарів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , особи, яка подала скаргу ОСОБА_7 , та його представників адвокатів ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві скаргу ОСОБА_7 на постанову старшого слідчого слідчого відділу прокуратури м. Києва ОСОБА_10 від 29.04.2015 про закриття кримінального провадження №0000151, -

В С Т А Н О В И В :

ОСОБА_7 звернувся до слідчого судді зі скаргою на постанову старшого слідчого слідчого відділу прокуратури м. Києва ОСОБА_10 від 29.04.2015 про закриття кримінального провадження №0000151 та просить її скасувати. В обгрунтування вимог скарги посилається на те, що рішення про закриття кримінального провадження прийнято передчасно, без всебічного, повного та об`єктивного дослідження обставин справи, висновки слідчого не відповідають фактичним обставинам скоєного кримінального правопорушення, а постанова про закриття кримінального провадження є незаконною. В повідомленні ОСОБА_11 про кримінальне правопорушення зазначалось, що 04.11.2014 було офіційно опубліковано Постанову Правління НБУ №699 від 03.11.2014 «Про застосування окремих норм валютного законодавства під час режиму тимчасової окупації на території вільної економічної зони «Крим», дана постанова набрала чинності 05.11.2014. Постановою встановлено, що особа, місцезнаходження якої (зареєстрована/постійно проживає) на території вільної економічної зони «Крим» (далі суб`єкт Криму), прирівнюється до нерезидента (за інвестиційними операціями до іноземного інвестора); договори, укладені суб`єктами Криму із суб`єктами з місцезнаходженням (зареєстровані/постійно проживають) на іншій території України (далі материкова територія України), є документами, що використовуються замість зовнішньоекономічних договорів (контрактів) під час застосування нормативно-правових актів Національного банку України. Заявник вважав, що прийняття Постанови №699 від 03.11.2014 грубо порушує ст. 19 Конституції України, оскільки жодними законами чи підзаконними нормативно-правовими актами Національний банк України не наділено правом на визначення статусу особи громадянина України. Наголошує на тому, що відповідно до ч. 1 ст. 92 Конституції України виключно законами України визначаються, зокрема, права і свободи людини і громадянина, гарантії цих прав і свобод, основні обов`язки громадянина, громадянство, правосуб`єктність громадян, статус іноземців та осіб без громадянства. Заявник зазначає, що слідчим ОСОБА_10 не було проведено більшості першочергових та невідкладних слідчих дій для всебічного та об`єктивного з`ясування обставин справи, в постанові про закриття кримінального провадження від 29.04.2015 міститься лише посилання на проведений аналіз законодавства України та судової практики, при цьому не зазначено жодного доказу, який би свідчив про відсутність складу кримінального правопорушення, не встановлено та не опитано осіб, які причетні до викладених в заяві про вчинення злочину обставин. Посилання в постанові на те, що допитати заявника не виявилось можливим, оскільки останній на офіційний виклик прокуратури міста не з`явився, покази не дав, є безпідставними, оскільки ОСОБА_11 жодного виклику слідчого не отримував.

В судовому засіданні представник заявника вимоги скарги підтримав у повному обсязі, посилаючись на викладені в ній обставини, просив задовольнити. Також зазначив про необґрунтоване посилання слідчого в осаржуваній постанові на те, що порушені в заяві ОСОБА_11 питання розглядались Окружним адміністративним судом м. Києва та позовні заяви були залишені без розгляду чи у позові позивачем було відмовлено, а у справі №826/17866/14 за адміністративним позовом ОСОБА_7 до Національного банка України про визнання протиправною Постанови №699 в частині при рівняння осіб, місцезнаходження яких (зареєстровані/постійно проживають) на території вільної економічної зони «Крим» до нерезидентів, скасування пункту 1 вказаної постанови, в задоволенні позову було відмовлено, та ухвалою Київського апеляційного адміністративного суду від 16.02.2015 апеляційну скаргу ОСОБА_7 залишено без задоволення, оскільки в подальшому постановою Київського апеляційного адміністративного суду від 01.09.2015 визнано незаконним та скасовано пункт 1 постанови Правління Національного банку України від 03.11.2014 №699 «Про застосування окремих норм валютного законодавства під час режиму тимчасової окупації на території вільної економічної зони «Крим».

Слідчий, постанова якого оскаржується, повідомлений належним чином про місце, дату та час розгляду скарги, в судове засідання не з`явився, причини неприбуття слідчому судді не повідомлено.

Слідчим суддею визнано можливим розглянути скаргу у відсутність особи, рішення якої оскаржується.

Заслухавши доводи представника особи, яка подала скаргу, дослідивши матеріали скарги та матеріали закритого кримінального провадження, слідчий суддя надходить до наступного висновку.

Постановою старшого слідчого слідчого відділу прокуратури міста Києва ОСОБА_10 від 29.04.2015 кримінальне провадження №0000151 від 07.02.2015 закрито на підставі п. 2 ч. 1 ст. 284 КПК України, у зв`язку з відсутністю в діях службових осіб Національного банку України ознак кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 364 КК України.

Відповідно до ст. 304 КПК України, скарги на рішення, дії чи бездіяльність слідчого чи прокурора, передбачені частиною першою статті 303 цього Кодексу, можуть бути подані особою протягом десяти днів з моменту прийняття рішення, вчинення дії або бездіяльності. Якщо рішення слідчого чи прокурора оформлюється постановою, строк подання скарги починається з дня отримання особою її копії.

Дану скаргу подано належною особою, та враховуючи відсутність в наданих суду матеріалах підтвердження про вручення особі, яка подала скаргу, як і особі, в інтересах якої подано скаргу, копії оскаржуваної постанови, - у строки, передбачені КПК України.

Оцінюючи на предмет законності вказану постанову, слідчий суддя враховує, що закриття кримінального провадження є одним із способів його остаточного вирішення, а тому провадження має закриватися після всебічного, повного та об`єктивного дослідження всіх обставин справи та оцінки всіх зібраних та перевірених доказів.

Постанова про закриття кримінального провадження має бути мотивованою, її зміст повинен відповідати фактичним обставинам, встановленим матеріалами справи, зокрема в ній мають бути викладені всі підстави, які виключають провадження у справі і обумовлюють її закриття, що є однією із гарантій забезпечення прав і законних інтересів учасників кримінального провадження.

Разом з цим, слідчим при закритті кримінального провадження зазначених вимог закону не повною мірою дотримано.

Відповідно до пунктів 1, 2 ч. 1 ст. 284 КПК України кримінальне провадження закривається у разі, якщо встановлена відсутність події кримінального правопорушення (п. 1 ч. 1 ст. 284 КПК); встановлена відсутність в діянні складу кримінального правопорушення (п. 2 ч. 1 ст. 284 КПК).

Закриття провадження за відсутністю події злочину це той випадок, коли діяння, у зв`язку з яким порушено кримінальну справу, або взагалі не існувало, або воно не є кримінально караним.

Відсутність складу злочину як підстава закриття справи застосовується, коли встановлено, що подія, з приводу якої надійшли заява або повідомлення, відбулась, була результатом вчиненого особою діяння (дії або бездіяльності), але сама по собі не є злочином, оскільки відсутній хоча б один із елементів складу злочину або наявні обставини, які виключають злочинність діяння.

При цьому виходячи зі змісту ч. 1 ст. 11 КК України, ознаками злочину є: протиправність діяння (діяння, передбачене Кримінальним кодексом України); суспільна небезпечність діяння; винність діяння; суб`єкт злочину.

Тоді як склад злочину утворюють його елементи: об`єкт, об`єктивна сторона, суб`єкт, суб`єктивна сторона.

Так, в мотивувальній частині оскаржуваної постанови, як і в її резолютивній частині, слідчий вказує на відсутність ознак кримінальних правопорушень, тобто відсутність самої події злочину, а не його складу. Разом з цим, кримінальне провадження закрито з посиланням на п. 2 ч. 1 ст. 284 КПК України встановлення відсутності в діянні складу кримінального правопорушення.

Така підстава для закриття кримінального провадження, як відсутність в діянні ознак кримінального правопорушення, ст. 284 КПК України, яка регламентує закриття кримінального провадження та провадження щодо юридичної особи, не передбачена.

Якщо ж виходити із закриття кримінального провадження на підставі не встановлення складу кримінального правопорушення, за таких обставин в мотивувальній частині постанови не наведено, які з елементів складу вказаного злочину відсутні в діях службових осіб Національного банку України.

Аналізуючи твердження оскаржуваної постанови в частині посилання на неможливість допитати заявника у зв`язку із його неявкою на офіційний виклик, слідчий суддя вважає необхідним зазначити, що матеріали закритого кримінального провадження не містять підтвердження вручення заявнику ОСОБА_11 повістки про виклик до прокуратури міста Києва (ознайомлення з її змістом іншим чином), тому таке твердження слідчого не можна визнати обґрунтованим.

Враховуючи викладене та те, що слідчий суддя повинен своїм рішенням забезпечити високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів, а тому забезпечення таких стандартів вимагає від суду більшої суворості в оцінці порушень цінностей суспільства, вважаю, що скарга ОСОБА_11 підлягає задоволенню, та вважаю недотриманими при винесенні оскаржуваної постанови вимоги ст. ст. 2, 284 КПК України, а саму постанову такою, що не відповідає вимогам ст. 110 КПК України, в зв`язку з чим постанова підлягає скасуванню.

Скасовуючи постанову, слідчий суддя також зазначає, що на даний час постановою колегії суддів Київського апеляційного адміністративного суду від 01.09.2015 визнано незаконним та скасовано пункт 1 постанови Правління Національного банку України від 03.11.2014 №699 «Про застосування окремих норм валютного законодавства під час режиму тимчасової окупації на території вільної економічної зони «Крим».

Керуючись ст. ст. 110, 303, 305, 306, 307, 309, 376 КПК України, слідчий суддя,-
У Х В А Л И В :
Скаргу ОСОБА_7 на постанову старшого слідчого слідчого відділу прокуратури м. Києва ОСОБА_10 від 29.04.2015 про закриття кримінального провадження №0000151 задовольнити.

Постанову старшого слідчого слідчого відділу прокуратури м. Києва ОСОБА_10 від 29.04.2015 про закриття кримінального провадження №0000151 у зв`язку з відсутністю в діях службових осіб Національного банку України ознак кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 364 КК України скасувати.

Матеріали кримінального провадження повернути до прокуратури м. Києва для продовження проведення досудового розслідування у кримінальному провадженні №0000151, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань 07.02.2015.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя ОСОБА_1