АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ПОЛТАВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Категорія ст. 183 КПК України
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
13 січня 2016 року м. Полтава

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Апеляційного суду Полтавської області в складі:
головуючого судді ОСОБА_2 ,
суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,
при секретарі ОСОБА_5 ,
з участю прокурора ОСОБА_6 ,
підозрюваного ОСОБА_7 ,
захисника ОСОБА_8 ,
перекладача Салех Дау (Лівія)

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Полтава апеляційну скаргу захисника ОСОБА_8 в інтересах підозрюваного ОСОБА_7 у кримінальному провадженні внесеному до ЄРДР за № 0003676, на ухвалу Октябрського районного суду м. Полтави від 05.01.2016 року,-
ВСТАНОВИЛА:
В апеляційній скарзі захисник ОСОБА_8 просить скасувати ухвалу Октябрського районного суду м. Полтави від 05.01.2016 року та постановити нову ухвалу, якою обрати підозрюваному ОСОБА_7 запобіжний захід у вигляді домашнього арешту.

Зазначаючи, що слідчим суддею під час винесення ухвали було допущено невідповідність висновків фактичним обставинам справи, невірно встановлено факти, які мали значення для правильного вирішення справи. Апелянт вважає, що внаслідок цього слідчий суддя помилково прийшов до висновку про наявність ризиків передбачених п.п. 1,2,3 ч. 1 ст. 177 КПК України та невірно визначив, що жоден із більш м`яких заходів не зможе забезпечити належної процесуальної поведінки ОСОБА_7 . На обґрунтування апеляційних вимог вказує, що наявність ризиків, для обрання такого виняткового запобіжного заходу як тримання під вартою, не доведена та спростовується тим, що ОСОБА_7 майже протягом місяця з моменту події до свого затримання, жодних дій щодо впливу на свідків чи потерпілого не вчиняв і мав достатньо можливостей для виїзду за межі України чи приховання речових доказів, але таких дій не вчиняв, добровільно з`явився в поліцію, як тільки дізнався, що його підозрюють у скоєнні злочину.

Окрім того, вказує що відповідно до норм КПК України та практики Європейського суду з прав людини, крім наявності ризиків, слідчий суддя на підставі наданих сторонами матеріалів зобов`язаний оцінити в сукупності інші обставини, що стосуються тяжкості покарання та вагомості доказів вчинення кримінального правопорушення, та дані про особу підозрюваного, які можуть свідчити на користь збільшення (зменшення) ризику переховування від правосуддя чи інших способів неналежної процесуальної поведінки.

Ухвалою Октябрського районного суду м. Полтави від 05.01.2016 року щодо підозрюваного
ОСОБА_7 ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Тріполі Лівія, громадянина держави Лівія, зареєстрованого за адресою АДРЕСА_1 , проживає за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не судимого, підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 121 КК України,
задоволено клопотання прокурора Полтавської місцевої прокуратури Полтавської області ОСОБА_9 щодо застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.
Органами досудового розслідування ОСОБА_7 підозрюється в тому, що 13.12.2015 року близько 04.00 год. спільно із ОСОБА_10 перебували в приміщенні нічного закладу «Версаль», що у м. Полтаві по вул. Жовтневій 31.
Під час розпиття спиртних напоїв на грунті раптово виниклих неприязних відносин між ОСОБА_7 , ОСОБА_10 та ОСОБА_11 виникла сварка, яка переросла в бійку. В ході якої ОСОБА_7 та ОСОБА_12 , діючи узгоджено, нанесли множинні удари руками, ногами та предметом, схожим на дубинку в ділянку голови та тулуба ОСОБА_11 . В цей же день останній з тілесними ушкодженнями доставлений до Полтавської обласної клінічної лікарні та знаходився у реанімаційному відділенні з діагнозом: закрита черепно - мозкова травма, забій головного мозку середнього ступеню, субдуральна гематома зліва.
14.12.2015 року внесено відомості до ЄРДР за № 0003676, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 121 КК України.
25.12.2015 року прокурором ОСОБА_9 погоджено повідомлення про підозру ОСОБА_7 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 121 КК України.
Цього ж дня на підставі постанови прокурора оголошено розшук підозрюваного та зупинено досудове розслідування.
05.01.2016 року ОСОБА_7 затримано на підставі ухвали слідчого судді Октябрського районного суду м. Полтави від 25.12.2015 року.
В цей же день його повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 121 КК України.
Задовольняючи клопотання прокурора Полтавської місцевої прокуратури Полтавської області, слідчий суддя мотивував своє рішення тим, що в наданих матеріалах прокурором наведено вагомі докази, які дають підстави вважати, що ОСОБА_7 причетний до вчинення кримінального правопорушення передбаченого ч. 2 ст. 121 КК України. При цьому суд врахував вік підозрюваного, його стан здоров`я, майновий стан, відсутність постійного місця проживання, не проживання за місцем реєстрації, поведінку підозрюваного після вчинення кримінального правопорушення, відсутність стійких соціальних зв`язків на території держави Україна, наявність громадянства іншої держави, проживання близьких осіб у державі Лівія, відрахування із навчального закладу, наявність повідомлення про підозру, доведеністю прокурором ризиків, передбачених п.п. 1,2,3 ч. 1 ст. 177 КПК України.

При ухваленні рішення взято до уваги, що в ході досудового розслідування не виявлено предмет, яким спричинено тілесні ушкодження потерпілому, на який вказали свідки, внаслідок чого є наявність можливості у підозрюваного знищити, спотворити речовий доказ, який має значення для кримінального провадження і незаконно впливати на потерпілих, свідків у цьому ж кримінальному провадженні.

Заслухавши доповідь судді, промову захисника ОСОБА_8 , підозрюваного ОСОБА_7 , які підтримали апеляційну скаргу та просили задовольнити її у повному обсязі, думку прокурора ОСОБА_6 , який заперечував проти задоволення скарги, стверджуючи про законність та обґрунтованість судового рішення, перевіривши доводи апеляційної скарги, надані матеріали провадження, колегія суддів не знаходить підстав для задоволення апеляційної скарги, виходячи з наступного.

Відповідно до засад ст. 177 КПК України, метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду, знищити, сховати, або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення, незаконно впливати на потерпілого, свідка.

Згідно з ст. 183 КПК України, тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст. 177 цього Кодексу.

Як вбачається з ухвали слідчого судді та технічного запису судового засідання наведені в клопотанні прокурора підстави для обрання підозрюваному запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, передбачені ст. 177 КПК України детально перевірялися під час розгляду клопотання та знайшли підтвердження.

Відповідно до вимог ст. 178 КПК України при ухваленні судового рішення враховано наявність вагомих доказів про причетність підозрюваного ОСОБА_7 до вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 121 КК України, тяжкість покарання, що загрожує підозрюваному у разі визнання його винним та можливість призначення покарання до 10 років позбавлення волі, а також інші дані про особу підозрюваного в їх сукупності.
Виклад обставин, що дають підстави підозрювати ОСОБА_7 у вчиненні вказаного кримінального правопорушення, прокурором зроблено з посиланням на матеріали кримінального провадження, що їх підтверджують.
Задовольняючи клопотання, слідчий суддя врахував, що підозрюваний не має соціальних зв`язків на території держави Україна, є громадянином іншої держави, відрахований із навчального закладу, не має постійного місця проживання, не проживає за місцем реєстрації, не виявлено в ході досудового розслідування предмет яким було спричинено тілесні ушкодження потерпілому, що не виключає можливість підозрюваного знищити, спотворити речовий доказ, який має суттєве значення для кримінального провадження, наявна ймовірність незаконного впливу на потерпілого, зважаючи на те, що згідно інформації прокурора в апеляційній інстанції, останній переведений з реанімаційного відділення до нейрохірургічного відділення, свідків.

Крім того, судом враховано тяжкість вчиненого кримінального правопорушення, наявність обґрунтованих підозр вважати, що перебуваючи на волі, підозрюваний може переховуватися від органів досудового розслідування та суду, оскільки на виклики до слідчого через координатора не реагував, за місцем постійного проживання не з`являвся, на підставі постанови прокурора був оголошений в розшук.

Згідно з практикою Європейського суду з прав людини, вимога розумної підозри передбачає наявність доказів, які об`єктивно зв`язують підозрюваного з певним злочином і вони не повинні бути достатніми, щоб забезпечити засудження, однак мають бути достатніми, щоб виправдати подальше розслідування або висунення звинувачення.
Як убачається з наданих слідчому судді матеріалів, наявний зв`язок підозрюваного з вчиненим кримінальним правопорушенням. Сукупність цих даних дають підстави вважати, що причетність ОСОБА_7 до вчинення зазначеного кримінального правопорушення, є обґрунтованою. Тому доводи апеляційної скарги захисника не відповідають наявним у матеріалах провадження даним.
Твердження захисника ОСОБА_8 про відсутність ризиків для обрання підозрюваному такого виняткового запобіжного заходу як тримання під вартою не заслуговують на увагу.
Так, слідчий суддя, розглядаючи клопотання прокурора повно з`ясував всі обставини з якими закон пов`язує можливість застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою. При цьому заслухано та проаналізовано усі доводи як ініціатора клопотання, так і сторони захисту, в тому числі, підозрюваного та ухвалено мотивоване і законне рішення про задоволення клопотання. У зв`язку з цим посилання в апеляційній скарзі на невідповідність висновків суду фактичним обставинам справи, невірне встановлення фактів, які мали значення для правильного вирішення справи не ґрунтуються на матеріалах провадження.

Наявність вищевказаних ризиків унеможливлює застосування до ОСОБА_7 більш м`якого запобіжного заходу про що ставить питання в апеляційній скарзі захисник.

Під час апеляційного розгляду захисник та підозрюваний не довели тих обставин, які б переконували суд у відсутності ризиків у кримінальному провадженні.

Застосовуючи запобіжний захід у вигляді тримання під вартою до підозрюваного ОСОБА_7 , слідчий суддя місцевого суду своїм рішенням забезпечив не тільки права підозрюваного, а й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів. Визначення таких прав, як підкреслює Європейський суд з прав людини, вимагає від суду більшої суворості в оцінці цінностей суспільства.
З огляду на викладене, колегія суддів дійшла висновку, що слідчий суддя Октябрського районного суду м. Полтави при винесенні рішення правильно надав оцінку в сукупності особі підозрюваного, вагомості відомостей, наданих прокурором, наявності ризиків передбачених чинним КПК, а також обставинам, що стосуються тяжкості злочину, а тому підстав для задоволення апеляційної скарги колегія суддів не вбачає.
Керуючись ст.ст. 404, 405, 407, 422 КПК України, колегія суддів апеляційного суду,-

УХВАЛИЛА:
Апеляційну скаргу захисника ОСОБА_8 в інтересах підозрюваного ОСОБА_7 залишити без задоволення, а ухвалу Октябрського районного суду м. Полтави від 05.01.2016 року щодо останнього без змін.
Ухвала остаточна і оскарженню не підлягає
СУДДІ:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4