Справа № 192/1631/15-к
Провадження № 1-в/192/461/15
Ухвала
"07" грудня 2015 р. смт.Солоне
СОЛОНЯНСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
в особі головуючого судді ОСОБА_1 ,
за участю секретаря ОСОБА_2 ,
прокурора ОСОБА_3 ,
представника СВК-21 ОСОБА_4 ,
засудженого ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання засудженого ОСОБА_5 , 1972 року народження, про застосування до нього амністії,
В С Т А Н О В И В:
Засуджений звернувся до суду з клопотанням застосування до нього амністії: про скорочення йому наполовину невідбутої частини покарання на підставі ст.6 Закону України "Про амністію у 2014 році".

У судовому засіданні засуджений клопотання підтримав, оскільки він тяжко хворіє, має матір похилого віку.
Заслухавши пояснення засудженого, думки прокурора та представника адміністрації СВК-21, які заперечували проти задоволення клопотання, вивчивши подані матеріали, суд приходить до висновку, що клопотання не підлягає задоволенню, виходячи з наступного.
ОСОБА_5 судимий:

- 15.01.2009 року за ч.3 ст.142 КК України 1960 р. до позбавлення волі строком на 5 років. На підставі ст.45 КК України 1960 року його звільнено від відбування покарання з випробуванням з іспитовим строком 2 роки;

- 02.04.2012 року за ч.1 та ч.2 ст.307, ч.1 ст.311, ч.1 ст.70, 71 КК України до позбавлення волі строком на 7 років з конфіскацією ? частини майна. Початок строку - 19 листопада 2010 року. З 15 січня 2015 року засуджений відбуває покарання у Солонянській виправній колонії №21, а з 11.06.2015 року в Дніпропетровському слідчому ізоляторі.

За змістом ст.6 Закону України «Про амністію у 2014 році» засудженим, що відбувають покарання у виді позбавлення волі на певний строк, та інші покарання, не пов`язані з позбавленням волі, які не підлягають звільненню від відбування покарання на підставі статей 1-5 цього Закону, невідбута частина покарання скорочується наполовину.
Однак, згідно пункту в ст.4 Закону України Про застосування амністії в Україні, амністія не застосовується до осіб, які мають дві і більше судимості за вчинення умисних тяжких та/або особливо тяжких злочинів, крім випадків індивідуальної амністії.

Як убачається з досліджених у судовому засіданні матеріалів, ОСОБА_5 на даний час відбуває покарання у виді позбавлення волі за сукупністю вироків, в тому числі й за злочин, вчинений ним у період невідбутої частини покарання ч.3 ст.142 КК України 1960 р., який відноситься до особливо тяжких злочинів. Злочин, передбачений ч.2 ст.307 КК України, згідно ст.12 КК України, відноситься до категорії тяжких злочинів. За формою вини обидва злочини відносяться до умисних злочинів.

З викладеного убачається, що ОСОБА_5 є особою, яка має дві судимості за вчинення умисного тяжкого та умисного особливо тяжкого злочину, отже, його клопотання задоволенню не підлягає.
На підставі ст.ст.537, 539 КПК України, п.в ст.4 Закону України «Про застосування амністії в Україні», ст.8 Закону України «Про амністію у 2014 році» від 08.04.2014 року, суд
ПОСТАНОВИВ:
У задоволенні клопотання засудженого ОСОБА_5 про застосування до нього амністії відмовити.
Ухвала може бути оскаржена до апеляційного суду Дніпропетровської області через Солонянський районний суд Дніпропетровської області протягом семи днів з дня її оголошення.

Головуючий