Справа №580/1945/14-к Головуючий у суді у 1 інстанції - ОСОБА_1
Номер провадження 11-кп/788/404/15 Суддя-доповідач - Борсай

ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
"23" вересня 2015 р. колегія суддів з розгляду кримінальних справ Апеляційного суду Сумської області в складі:

головуючого-судді - ОСОБА_2 ,

суддів - ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

з участю секретаря судового засідання ОСОБА_5

прокурора ОСОБА_6

адвоката ОСОБА_7

обвинуваченого ОСОБА_8

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду у місті Суми в порядку апеляційного розгляду кримінальне провадження за апеляційними скаргами старшого прокурора прокуратури Лебединського району Сумської області ОСОБА_9 та адвоката ОСОБА_7 на вирок Лебединського районного суду Сумської області від 8 травня 2015 року, яким

ОСОБА_8 , який ІНФОРМАЦІЯ_1 народився в м. Лебедин Сумської області, а проживає в АДРЕСА_1 , раніше не судимий,

засуджений за ст. 368 ч. 3 КК України до 5 років позбавлення волі з позбавленням права обіймати посади в органах державної влади, місцевого самоврядування, державних та комунальних підприємствах, установах та організаціях, пов`язані з виконанням організаційно-розпорядчих та адміністративно-господарських функцій, з конфіскацією всього майна, яке належить йому на праві власності.

На підставі ст. 54 КК України ОСОБА_8 позбавлений 7 рангу посадової особи місцевого самоврядування в межах 4-ї категорії.

Долю речових доказів вирішено відповідно до вимог ст. 100 КПК України.

ВСТАНОВИЛА:

За вироком суду ОСОБА_8 визнаний винним та засуджений за вчинення злочину за наступних обставин.

На підставі рішення першої сесії шостого скликання Калюжненської сільської ради Лебединського району Сумської області від 16 листопада 2010 року обвинувачений ОСОБА_8 приступив до виконання повноважень сільського голови Калюжненської сільської ради Лебединського району Сумської області.

Відповідно до рішення п`ятнадцятої сесії четвертого скликання Калюжненської сільської ради Лебединського району Сумської області від 28 лютого 2005 року йому достроково присвоєний 7 ранг посадової особи місцевого самоврядування в межах 4 категорії посад.

Згідно ст. ст. 12, 42, 73 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні», сільський голова є головною посадовою особою територіальної громади села та в межах владних повноважень, зокрема, організовує роботу ради та її виконавчого комітету, здійснює керівництво апаратом ради та її виконавчого комітету, підписує рішення ради та виконавчого комітету, скликає сесію ради та головує на її засіданнях, а також є розпорядником бюджетних коштів.

Акти сільського голови, прийняті в межах наданих йому повноважень, є обов`язковими для виконання всіма розташованими на відповідній території органами виконавчої влади, об`єднаннями громадян, підприємствами, установами та організаціями, посадовими особами, а також громадянами.

Калюжненський сільський голова ОСОБА_8 обіймає посаду, пов`язану з виконанням організаційно-розпорядчих та адміністративно-господарських функцій та є службовою особою, що займає відповідальне становище.

В лютому 2014 року фізична особа-підприємець ОСОБА_10 приїхала в село Калюжне Лебединського району Сумської області та звернулася до ОСОБА_8 , як до сільського голови з питанням щодо можливості отримання в оренду земельної ділянки для введення власного селянського господарства. Оскільки з об`єктивних причин розмова стосовно питання оренди землі цього дня не завершилась, на початку березня 2014 року ОСОБА_8 домовився зустрітися зі ОСОБА_10 в м. Суми, попередньо повідомивши останню про необхідність мати при собі копію паспорта громадянина України та реєстраційного номеру облікової картки платника податків.

Під час зустрічі 10 березня 2014 року в м. Суми в офісі страхової компанії «MetLife» в присутності керівника компанії та знайомого обвинуваченого ОСОБА_11 , ОСОБА_8 повідомив ОСОБА_10 , що на території Калюжненської сільської ради в селі Топчії Лебединського району Сумської області знаходяться дві покинуті земельні ділянки, загальною площею 0,71 га, які раніше використовувалися місцевими жителями, але на даний час їх можна взяти в оренду, при цьому з метою створення умов для отримання неправомірної вигоди, ОСОБА_8 повідомив ОСОБА_10 , що дана земля дуже гарна для обробки та придатна для вирощування сільськогосподарської продукції.

Коли ОСОБА_10 погодилася орендувати земельну ділянку і написала на ім`я сільського голови відповідну заяву, обвинувачений ОСОБА_8 , діючи з особистих корисливих інтересів, скориставшись службовими повноваженнями сільського голови для отримання неправомірної вигоди, протягом березня - червня 2014 року організував декілька зустрічей зі ОСОБА_10 у приміщенні Калюжненської сільської ради Лебединського району та в м. Лебедин Сумської області, обговорюючи умови передачі земельної ділянки в оренду або у власність. Під час обговорення цього питання зі ОСОБА_10 , обвинувачений ОСОБА_8 обіцяв винести на розгляд сесії Калюжненської сільської ради Лебединського району питання про виділення земельної ділянки, вирішити питання про затвердження необхідної проектної документації, а також сприяти позитивному ухваленню депутатами Калюжненської сільської ради Лебединського району всіх рішень, необхідних для передачі ОСОБА_10 земельної ділянки.

Крім того, обвинувачений ОСОБА_8 повідомив ОСОБА_10 , що передача земельної ділянки в оренду це тривала процедура, вирішити її без його участі вона не зможе, а тому попрохав ОСОБА_10 надати йому неправомірну вигоду в сумі 3000 грн, а він у свй час винесе на розгляд сесії Калюжненської сільської ради Лебединського району питання про надання дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки для ведення особистого селянського господарства, а також підпише проект землеустрою та особисто буде контролювати всі етапи погодження питання про передачу земельної ділянки під час сесії Калюжненської сільської ради Лебединського району та допомагати у прискоренні вирішення цього питання та отримання ОСОБА_10 в оренду земельної ділянки.

24 червня 2014 року засуджений ОСОБА_8 близько 11 години, поблизу кафе-бару «Мікс» на площі Волі в м. Лебедин Сумської області отримав від ОСОБА_10 неправомірну вигоду в сумі 3000 грн несправжніх (імітаційних) засобів, як винагороду за вчинення дій, пов`язаних з розглядом питання про надання їй земельної ділянки площею 0,71 га в селі Топчії Лебединського району Сумської області та якомога швидшого оформлення проектної документації.

В апеляційній скарзі захисник обвинуваченого ОСОБА_7 наголошує на відсутності в діях його підзахисного складу інкримінованого кримінального правопорушення, крім того просить звернути увагу на допущені, на його думку, істотні порушення органами досудового розслідування та судом вимог кримінального процесуального законодавства, а саме права обвинуваченого на захист, неналежне проведення негласних слідчих (розшукових) дій, неналежне проведення звукозапису судового засідання.

Прокурор у кримінальному провадженні ОСОБА_9 , не заперечуючи вини ОСОБА_8 у вчиненні інкримінованого злочину, просить судове рішення скасувати та ухвалити свій вирок судом апеляційної інстанції, яким позбавити ОСОБА_8 права обіймати посади в органах державної влади, місцевого самоврядування, державних та комунальних підприємствах, установах та організаціях, пов`язані з виконанням організаційно-розпорядчих та адміністративно-господарських функцій строком на 3 роки з конфіскацією всього майна, яке належить обвинуваченому на праві власності та позбавлення ОСОБА_8 7 рангу посадової особи місцевого самоврядування в межах 4-ї категорії.

Вислухавши доповідь судді про обставини кримінального провадження та зміст поданих апеляційних скарг, обвинуваченого ОСОБА_8 та його захисника на підтримку скарги адвоката ОСОБА_7 , прокурора про відсутність підстав для задоволення апеляційної скарги адвоката та необхідність ухвалення свого вироку апеляційним судом на виконання апеляційної скарги прокурора у кримінальному провадженні ОСОБА_9 , перевіривши матеріали провадження та обговоривши наведені в апеляційних скаргах доводи, колегія суддів дійшла переконання, що апеляційна скарга прокурора підлягає задоволенню, а скарга адвоката ОСОБА_7 задоволенню не підлягає.

Відповідно до вимог ст. 404 КПК України суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах поданої апеляційної скарги.

Висновки суду першої інстанції про доведеність вини ОСОБА_8 у вчиненні злочину, передбаченого ч. 3 ст. 368 КК України за обставин, викладених у вироку, відповідають фактичним обставинам справи і ґрунтуються на розглянутих у судовому засіданні доказах, які зібрані в передбаченому законом порядку і яким судом дана належна оцінка у вироку.

Зокрема, з матеріалів справи видно, що ОСОБА_8 протягом досудового слідства та розгляду справи в суді не заперечував, що одержав від ОСОБА_10 гроші в сумі 3000 грн, але стверджував, що кошти мали бути використані для благоустрою села, але не ним у власних інтересах

Показання засудженого ОСОБА_8 відповідають у деталях сукупності інших зібраних у справі доказів, зокрема даним протоколу огляду місця події, показанням свідків та іншим доказам.

Так, допитана в якості свідка ОСОБА_10 у судовому засіданні підтвердила, що у березні 2014 року під час обговорення з обвинуваченим питання отримання нею в оренду земельної ділянки, ОСОБА_8 спочатку наполягав, що вона повинна укласти в страховій компанії «MetLife» договір страхування, за умовами якого протягом 20 років мала сплачувати щорічно 5000 грн, але зрозумівши, що умовою отримання земельної ділянки є укладання невигідного для неї договору страхування, звернулася до правоохоронних органів. Коли в травні 2014 року обвинувачений запропонував їй надати йому 3000 грн за сприяння у виділенні сільською радою земельної ділянки, вона погодилася та 24 червня 2014 року зазначену суму грошей передала ОСОБА_8 .

Суд обгрунтовано визнав достовірними показання ОСОБА_10 , оскільки вони підтверджуються іншими дослідженими в судовому засіданні доказами.

Так, свідок ОСОБА_12 пояснив суду, що територіальна громада збирати кошти на благоустрій села обвинуваченого ОСОБА_8 не уповноважувала.

Допитані в якості свідків ОСОБА_13 , ОСОБА_14 , ОСОБА_15 , ОСОБА_16 дали в судовому засіданні аналогічні показання та підтвердили, що жителі села самотужки збирали кошти на ремонт дороги, але збирати кошти сільського голову ОСОБА_8 вони не уповноважували.

Свідок ОСОБА_11 пояснив суду, що спілкувався із обвинуваченим ОСОБА_8 з питань недержавної пенсійної програми та підтвердив, що ОСОБА_8 у офісі страхової компанії обговорював із раніше йому незнайомою ОСОБА_10 питання оформлення земельної ділянки.

Свідки ОСОБА_17 та ОСОБА_18 у судовому засіданні дали аналогічні показання та підтвердили, що в їх присутності в якості понятих 24 червня 2014 року працівники міліції із портфеля ОСОБА_8 вилучили гроші купюрами 100 грн та 200 грн.

Такі показання свідків, у свою чергу, відповідають даним, що містяться в протоколах огляду місця події, виготовлення імітаційних засобів та інших доказах.

Так, згідно протоколу виготовлення несправжніх (імітаційних) засобів, 24 червня 2014 року працівниками міліції в присутності понятих були виготовлені імітаційні грошові знаки у виді купюр номіналом 100 грн та 200 грн, які були вручені ОСОБА_10 для передачі обвинуваченому ОСОБА_8 (а.с. 204-206 т. 1).

Відповідно до протоколу огляду місця події від 24 червня 2014 року, під час огляду вилученого у обвинуваченого ОСОБА_8 портфеля були виявлені несправжні (імітаційні) засоби у вигляді грошових коштів купюрами по 100 і 200 грн на загальну суму 3000 грн. (а.с. 215-218 т. 1).

На думку колегії суддів, слідчими органами і судом досліджені всі обставини, з`ясування яких могло мати істотне значення для правильного вирішення справи, при цьому проявів упередженості як з боку слідчих органів, так і суду, як вивченням матеріалів кримінального провадження, так і за результатами апеляційного розгляду, не виявлено, а тому твердження у апеляційній скарзі захисника обвинуваченого про необ`єктивність судового слідства необгрунтоване.

Безпідставними є також доводи у скарзі захисника про істотне порушення слідчими органами і судом кримінально-процесуального законодавства, оскільки колегією суддів не виявлено порушень вимог КПК України, які б перешкодили чи могли перешкодити суду повно та всебічно розглянути справу та ухвалити законний і обгрунтований вирок, зокрема і порушень, пов`язаних із забезпеченням права обвинуваченого на захист.

Як було з`ясовано у суді апеляційної інстанції, у судовому засіданні районного суду 28 квітня 2015 року після проведення судових дебатів, у яких виступили учасники судового провадження, в тому числі і обвинувачений ОСОБА_8 , суд надав обвинуваченому останнє слово, який ним скористався, при цьому тривалість останнього слова обвинуваченого певним часом судом обмежена не була.

Що стосується посилання у апеляційній скарзі захисника на допущені органами розслідування та судом порушення вимог закону при здійсненні негласних слідчих (розшукових) дій, то вони не знайшли свого підтвердження, оскільки були проведені у відповідності до вимог кримінального процесуального законодавства на підставі рішення слідчого судді і за результатами проведення таких дій були складені відповідні процесуальні документи, які приєднані до матеріалів кримінального провадження, про що на клопотання обвинуваченого та його захисника заступником голови Апеляційного суду Сумської області ОСОБА_19 був повідомлений суд першої інстанції на його запит. (а.с. 173 т. 1).

Водночас, при кваліфікації дій обвинуваченого, на думку колегії суддів, необхідно враховувати, що предметом неправомірної вигоди, яку отримав ОСОБА_8 , були у відповідності до вимог кримінально-процесуального закону заздалегідь ідентифіковані несправжні (імітаційні) засоби, а тому дії ОСОБА_8 , спрямовані на отримання неправомірної вигоди у вигляді грошових коштів, але який їх не одержав із причин, що не залежали від його волі, слід кваліфікувати як замах на отримання неправомірної вигоди.

Обрана судом обвинуваченому ОСОБА_8 мінімальна міра покарання за інкримінованим злочином визначена правильно, з урахуванням характеру та ступеня суспільної небезпечності вчиненого ним злочину, а також усіх обставин кримінального провадження.

Разом з тим, визначивши покарання за ст. 368 ч. 3 КК України у виді позбавлення волі та позбавивши обвинуваченого права обіймати посади в органах державної влади, місцевого самоврядування, державних та комунальних підприємствах, установах та організаціях, пов`язані з виконанням організаційно-розпорядчих та адміністративно-господарських функцій, суд першої інстанції не зазначив термін, протягом якого обвинувачений позбавляється цього права, в зв`язку чим на задоволення апеляційної скарги прокурора вирок підлягає скасуванню з ухваленням свого вироку судом апеляційної інстанції.

З огляду на наведене та керуючись ст. ст. 404, 405, 407, 409, 420 КПК України, -

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу старшого прокурора прокуратури Лебединського району Сумської області ОСОБА_9 задовольнити.

Вирок Лебединського районного суду Сумської області від 8 травня 2015 року відносно ОСОБА_8 скасувати в частині призначення додаткового покарання та кваліфікації його дій і ухвалити новий вирок, яким ОСОБА_8 вважати засудженим за ст. ст. 15 ч. 2, 368 ч. 3 КК України до покарання у виді позбавлення волі на строк 5 років з позбавленням права обіймати посади в органах державної влади, місцевого самоврядування, державних та комунальних підприємствах, установах та організаціях, пов`язані з виконанням організаційно-розпорядчих та адміністративно-господарських функцій на строк 3 роки з конфіскацією всього належного йому майна.

На підставі ст. 54 КК України позбавити ОСОБА_8 7 рангу посадової особи місцевого самоврядування в межах 4-ї категорії.

В іншій частині вирок суду першої інстанції залишити без зміни, а апеляційну скаргу адвоката ОСОБА_7 без задоволення.

Вирок суду може бути оскаржений до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом трьох місяців з дня його проголошення.

СУДДІ:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4