АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ЗАПОРІЗЬКОЇ ОБЛАСТІ
№ провадження 11сс/778/907/15 ОСОБА_1
Категорія ст. 181 Доповідач в 2 інстанції
КПК України ОСОБА_2

УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
25 листопада 2015 року коллегія суддів судової палати у кримінальних справах апеляційного суду Запорізької області в складі:
головуючого ОСОБА_2 ,
суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,
при секретарі ОСОБА_5 ,
за участю прокурора ОСОБА_6 ,
підозрюваного ОСОБА_8
розглянула в м. Запоріжжі у відкритому судовому засіданні справу за апеляційною скаргою прокурора у кримінальному провадженні на ухвалу слідчого судді Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя від 11 листопада 2015 року, якою
відмовлено в задоволенні клопотання слідчого СВ прокуратури Запорізької області про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою і обрано запобіжний захід у вигляді домашнього арешту строком на два місяці щодо
ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , гроадянина України уродженця та жителя АДРЕСА_1 , який проживає по АДРЕСА_2 , раніше судимого,
підозрюваного у вчиненні злочину, передбаченого ч.3 ст. 368 КК України, вчиненого за наступних обставин.
Прокурор у кримінальному провадженні звернувся з апеляційною скаргою, в якій посилається на тяжкість інкримінованого ОСОБА_9 корупційного кримінального правопорушення, тяжкість можливого покарання у вигляді 5 років позбавлення волі без можливості застосування положень ст.ст.69,75 КК України і вказуючи на наявність ризику вжиття підозрюваним заходів з метою ухилення від його відбування, просить ухвалу скасувати, постановити нову, якою застосувати до підозрюваного ОСОБА_8 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком на 60 діб з можливістю застосування застави в розмірі 218 мінімальних заробітних плат.
Органом досудового розслідування ОСОБА_8 підозрюється у вчиненні злочину, передбаченого ч.3 ст. 368 КК України за наступних обставин.
Так, 29 жовтня 2015 року, приблизно о 13-00 годині ОСОБА_10 , перебуваючи на Запорізькому водосховищі в районі с. Улянівка Вільнянського району Запорізької області, здійснював незаконний вилов раків. Указаний факт був викритий співробітниками управління охорони, використання і відтворення водних біоресурсів та регулювання рибальства в Запорізькій області, за наслідками чого відносно ОСОБА_10 складено протокол про вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 85 КУпАП. Крім того, у зв`язку з вчиненням ОСОБА_10 зазначеного правопорушення, у останнього були вилучені акваланг та інші засоби і знаряддя, за допомогою яких він виловлював раків.
З метою отримання інформації щодо місцезнаходження зазначених знарядь вилову та можливості їх повернення, ОСОБА_10 звернувся до провідного держаного інспектора Запорізького територіального відділу управління охорони, використання і відтворення водних біоресурсів та регулювання рибальства в Запорізькій області ОСОБА_8 .
Крім того, ОСОБА_8 повідомив ОСОБА_10 , що за подальший безперешкодний вилов раків в акваторії річки Дніпро, він повинен передавати йому щомісячно грошові кошти у сумі 2000 грн. На зазначену пропозицію ОСОБА_10 погодився.
09 листопада 2015 року о 16 год. 01 хв. ОСОБА_8 був затриманий в порядку ст. 208 КПК України.
10 листопада 2015 року ОСОБА_8 вручено письмове повідомлення про підозру у вчиненні злочину, передбаченого ч. 3 ст. 368 КК України.
11 листопада 2015 року ст. слідчий СВ прокуратури Запорізької області звернувся до суду з клопотанням про застосування щодо ОСОБА_8 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою в обгрунтування якого вказав наявність ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, а саме: можливості ОСОБА_8 переховуватись від органів досудового розслідування та суду, знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення, незаконно впливати на свідків тим самим перешкоджати кримінальному провадженню, вчинити нове або продовжити кримінальне правопорушення в якому підозрюється. Крім того вказав на неможливість іншого більш м`якого, ніж тримання під вартою запобіжного заходу забезпечити належну процесуальну поведінку підозрюваного. В той же час не заперечував проти обрання альтернативного запобіжного заходу у вигляді застави в розмірі 218 мінімальних заробітних плат.
Відмовляючи в обранні щодо ОСОБА_8 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою і обираючи запобіжний захід у вигляді домашнього арешту, слідчий судд явказав на обгрунтованість підозри ОСОБА_8 у вчиненні інкримінованого йому злочину, тяжкість можливого покарання у випадку визнання його винуватим, наявність ризиків, передбачених ч.1 ст. 177 КПК України, відсутність у нього судимостей, наявність міцних соціальних зв`язків, постійного місця роботи та проживання і прийшов до висновку про необгрунтованісить та недоведеність клопотання слідчого і можливість забезпечення забезпечення дотримання підозрюваним процесуальних обов`язків під час досудового розслідування та в суді.
В суді апеляційної інстанції:
- прокурор підтримав апеляційну скаргу, пояснивши, що з моменту винесення слідчим суддею ОСОБА_8 не порушує покладених на нього обов`язків, дані, які б свідчили про його намір переховуватись від органу досудового розслідування, відсутні;
- підозрюваний ОСОБА_8 і його захисник заперечують проти задоволення апеляційної скарги, посилаючись на дані, що характеризують особу підозрюваного, відсутність доказів про можливість його переховування, просять відмовити в задоволенні апеляційної скарги.
Заслухавши суддю-доповідача, вислухавши сторони у кримінальному провадженні, перевіривши матеріали справи, судова колегія вважає, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає.
При розгляді клопотання слідчого суддя дійшов до висновків, які колегія суддів вважає обґрунтованими з наступних підстав.
Відповідно до положень ст.183 КПК України, тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст.177 КПК України.
В оскаржуваній ухвалі слідчий суддя по суті вказав, що при вирішенні питання про застосування запобіжного заходу встановлено наявність обставин, визначених п.1,2 ч.1 ст.194 КПК України, але не доведено обставин визначених п. 3 ч.1 ст. ст.194 КПК України. Не зміг їх довести прокурор і при апеляційному розгляді.
Так, матеріали провадження свідчать про те, що ОСОБА_8 обґрунтовано підозрюється у вчиненні тяжкого злочину, передбаченого ч.3 ст.368 КК України.
Обґрунтованість підозри ОСОБА_8 підтверджується наданими суду копіями матеріалів кримінального провадження, а саме: протоколом про прийняття заяви про вчинене кримінальне правопорушення від 02 листопада 2015 року (а.с.9), копією протоколу допиту свідка ОСОБА_10 від 03 листопада 2015 року (а.с. 13), копією протоколу додаткового допиту свідка ОСОБА_10 від 10 листопада 2015 року (а.с.17), копією протоколу обшуку від 09 листопада 2015 року (а.с.24-27), копією постанови про освідування особи від 09 листопада 2015 року (а.с. 28), копією протоколу освідування особи від 09 листопада 2015 року (а.с.30), копією протоколу про затримання особи, підозрюваної у вчиненні злочину (а.с.32).
Крім того, згідно з наявними в матеріалах провадження даними підозрюваний офіційно працевлаштований, має постійне місце проживання, одружений, має неповнолітню дитину на утриманні, що свідчить про можливість забезпечення його належної процесуальної поведінки шляхом застосування запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту.
Вказані обставини були враховані слідчим суддею під час розгляду клопотання слідчого і вирішення питання про обрання ОСОБА_8 запобіжного заходу, однак врахувавши і оцінивши всі обставини справи в сукупності, слідчий суддя прийшов до обгрунтованого висновку про ненадання слідчим та прокурором доказів на підтвердження неможливості застосування до ОСОБА_8 іншого, ніж тримання під вартою запобіжного заходу.
Згідно з усталеною практикою Європейського суду з прав людини та закріпленою в ст. 12 КПК України однією із засад кримінального провадження - обмеження права особи на свободу і особисту недоторканність можливе лише у передбачених законом випадках за встановленою процедурою. При цьому, ризик переховування обвинуваченого (підозрюваного) від правосуддя не може оцінюватися виключно на підставі суворості можливого судового рішення, а це необхідно робити з урахуванням низки відповідних фактів, які можуть підтверджувати існування такого ризику, або свідчити про такий його незначний ступінь, який не може бути підставою для запобіжного ув`язнення.
Ні в апеляційній скарзі, ні в суді апеляційної інстанції, крім очікуваного покарання у вигляді позбавлення волі, прокурор не навів даних, які свідчили б про можливість переховування підозрюваного від правосуддя та про те, що обраний стосовно ОСОБА_8 запобіжний захід не зможе запобігти встановленим ризикам і забезпечити належну процесуальну поведінку підозрюваного.
Клопотання слідчого розглянуто з дотриманням вимог ст.ст.177,178,181,184,194 КПК України, на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів і повної та всебічної оцінки обставин, що враховуються при обранні запобіжного заходу.
Рішення суду обгрунтоване і належним чином мотивоване, відповідає вимогам КПК України, а тому підстав для його скасування з підстав зазначених в апеляції прокурора колегія суддів не вбачає

Керуючись ст.ст. 404, 405, 407, 419, 422 КПК України, колегія суддів,

у х в а л и л а:
апеляційну скаргу прокурора залишити без задоволення.

Ухвалу слідчого судді Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя від 11 листопада 2015 року, якою відмовлено в задоволенні клопотання слідчого СВ прокуратури Запорізької області про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою і обрано запобіжний захід у вигляді домашнього арешту щодо ОСОБА_8 , залишити без змін.

Відповідно до ч. 4 ст. 424 КПК України ухвала слідчого судді після її перегляду в апеляційному порядку, а також ухвала суду апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги на таку ухвалу, оскарженню в касаційному порядку не підлягають.

Судді:
ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4