Червоноградський міський суд Львівської області
Справа № 1-35/10 р.
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 травня 2010 року Червоноградський міський суд Львівської області

в складі : головуючого- судді Рака Л.С.

при секретарі Багач Л.Д.

з участю прокурора Ковальчука О.Г.

адвоката ОСОБА_1,

захисників ОСОБА_2, ОСОБА_3

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Червонограді справу про обвинувачення:

ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженки ІНФОРМАЦІЯ_2 Російської Федерації, українки, громадянки України, ІНФОРМАЦІЯ_3, не одруженої, не працюючої, прож. в ІНФОРМАЦІЯ_4 Львівської облатсі, не судимої відповідно до ст.89 КК України,

ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_5, уродженця ІНФОРМАЦІЯ_6, українця, громадянина України, ІНФОРМАЦІЯ_7, не одруженого, не працюючого, проживає в ІНФОРМАЦІЯ_8 Львівської облатсі. не судимого відповідно до ст.89 КК України.

по ст. 187 ч.2 КК України,

ВСТАНОВИВ:

Підсудні ОСОБА_4, ОСОБА_5 та інша особа ( кримінальну справу щодо якої виділено в окреме провадження ), 05 листопада 2008 р. у вечірній час. в дворі будинку №23 по вул.В.Івасюка в м.Червонограді Львівської області, знаходячись в стані алкогольного сп»яніння, під час розлиття алкогольних напоїв, за попередньою змовою між собою, вчинили напад на потерпілогоШляхтичука П.Я., під час якого підсудний ОСОБА_6 наніс йому декілька ударів в обличчя, від яких потерпілий впав на землю; підсудна ОСОБА_4 обшукала кишені одягу потерпілого та заволоділа пластиковою карткою; інша особа знала код доступу до картки та підтримувала їх. Підсудні та інша особа, у банкоматі, що в м.Червонограді по вул.Івасюка, 20 намагалися зняти із викраденої картки гроші, однак виявили, що заволоділи пластиковою карткою, до якої не знали код доступу.

Продовжуючи злочинні дії. підсудні ОСОБА_4, ОСОБА_6 та та інша особа наздогнали потерпілого ОСОБА_7 в дворі будинку №49 по вул.Стуса в м. Червонограді, вчинили знову на нього напад з метою заволодіння його майном, під час

якого, за попередньою змовою, де ОСОБА_6 наніс йому удари ногами та руками по тілу, від яких потерпілий впав на землю, ОСОБА_4 знову його обшукала, і у кишені його одягу виявила пластикову картку і всі троє підсудних знову пішли до вищевказаного банкомату, де зняли з рахунку потерпілого ОСОБА_7 гроші в сумі 200 грн., які розділили між собою.

Умисними діями підсудних потерпілому ОСОБА_7 були заподіяні збитки в розмірі 200 грн. та тілесні ушкодження у вигляді часткового розриву медіальної зв»язки правого колінного суглобу, струсу головного мозку, саден в ділянці голови та тіла, які згідно висновку судово-медичної експертизи відносяться до тілесних ушкоджень середнього ступеня тяжкості, що викликали розлад здоров»я на тривалий період.

Допитаний в судовому засіданні підсудний ОСОБА_5 у пред»явленому

обвинуваченні винність визнав повністю, в повному об»ємі та розмірі пред»явленого обвинувачення, ствердив, що причиною його дій був стан сп»яніння, повністю стверджує показання, які він давав під час досудового слідства, у вчиненому розкаюється. З оголошених та оцінених в судовому засіданні показань ОСОБА_5 під час досудового слідства стверджується, що після того, як на квартирі у ОСОБА_8 вони вчотирьох випили ще пляшку горілки, хтось запропонував вийти на вулицю і купити ще спиртного.

Коли вони виходили на вулицю, то ОСОБА_4 йому по секрету повідомила, що у дядька ОСОБА_7 є пластикові картки. Він їй сказав, яка потреба у тих картках. Тоді вона уточнила, що ОСОБА_8 знає пін-коди цих карток. На цьому між ними розмова закінчилася. ОСОБА_4 напевно про це сказала ОСОБА_8, тому що перед тим, як йому про це сказала ОСОБА_4, вони щось з ОСОБА_8 говорили між собою.

Після цього вони у магазині «Київ-Захід», що по вулиці Івасюка купили вино, яке стали розпивати в дворі будинку №23 по вулиці Івасюка міста Червонограда.

Розпивали вино вони тільки вчотирьох, тобто він, ОСОБА_7, ОСОБА_4 та ОСОБА_8. Сторонніх осіб більше не було.

Саме в цей момент, коли ОСОБА_7 стояв біля лавки, то він спіткнувся і впав на землю. Даша в цей момент йому сказала: «Ну давай лупи його». Коли ОСОБА_7 став підніматися із землі, він його вдарив кулаком в обличчя, від чого ОСОБА_7 знову впав на землю. Тоді до нього одразу підбігла ОСОБА_4, і стала його обшукувати. При цьому вона його обшукувала по внутрішніх кишенях його одягу. В цей час до неї ОСОБА_8 щось говорила, але він не пам»ятає, що саме вона їй говорила. Після цього, як ОСОБА_4 у нього витягнула ці картки із внутрішньої кишені, і ОСОБА_7 знову намагався встати із землі, то він його ще раз вдарив ногою по шиї зверху, і він знову впав на землю.

Після цього вони втрьох швидким темпом пішли в напрямку банкомату, який розташований у будинку №20 по вулиці Івасюка. Підійшовши до даного банкомату, ОСОБА_4 вставила цю картку у банкомат, і стала набирати пінкод, який їй назвала ОСОБА_8.. Він стояв внизу біля сходів в цей час. Однак грошей вони не могли зняти, тому що ОСОБА_8 сказала, що вони у ОСОБА_7 взяли не цю картку до якої вона знає пінкод.

Після цього вони всі разом пішли до цього самого місця, де залишили ОСОБА_7, однак його вже там не було.

Коли вони зайшли у двір будинку №49, то побачили ОСОБА_7, який заходив у двір будинку. Вони всі разом підбігли до нього. Даша йому сказала, щоб він його ще раз вдарив. Він сказав, що цього робити не буде, оскільки хтось їх може побачити, однак вона настояла на цьому, щоб він його ще раз вдарив. Після цього він підбіг до нього ззаді, і наніс йому удар кулаком по шиї ззаді. Внаслідок удару ОСОБА_7 впав на землю.

Після цього до нього підійшла ОСОБА_4, і витягнула із його внутрішньої кишені пенсійне посвідчення та іншу пластикову карточку.

Після цього вони знову пішли до цього самого банкомату. Коли стали від ОСОБА_7 відходити, то він почав вставати, а тому вони побігли від нього.

На цей раз ОСОБА_4 знову вставила картку у банкомат, і вже ввівши пінкод, який їй назвала ОСОБА_8, зняла гроші в сумі 200 гривень.

Одразу біля банкомату ОСОБА_4 йому дала 50 гривень, 50 гривень дала ОСОБА_8, 50 гривень взяла собі, а остальні 50 гривень запропонувала разом витратити.

ОСОБА_9 чи ОСОБА_4 розпорядилися цими картками та пенісним посвідченням він не знає, оскільки на це не звертав уваги. Можливо хтось із них їх забрав собі, а можливо хтось із них їх викинув.

Допитана в судовому засіданні підсудна ОСОБА_4 у пред»явленому обвинуваченні винності не визнала і пояснила, що на початку листопада 2008 року, точної дати не пригадує, о 19 годині вона зайшла в гості до своєї знайомої ОСОБА_9, яка проживає у ІНФОРМАЦІЯ_9. На цей час у неї дома були ще її діти та свекруха. Вони у неї дома сиділи та пили каву. Близько 19

години 30 хвилин, у двері її квартири хтось постукав і вони обидвоє вийшли у коридор. В коридорі вони побачили їх спільного знайомого ОСОБА_5 на прізвисько «Фестер». Із ним був ще також їх спільний знайомий ОСОБА_10. Вони обидвоє були у стані алкогольного сп»яніння. Сергій став жалітися, що у нього болить серце, що він посварився із своєю дівчиною, і попросився зайти у квартиру до ОСОБА_9 полежати на ліжку. Вона дозволила йому зайти у квартиру. Вона з ОСОБА_5 пішли в аптеку і купили йому ліки від серця «Карвалол». Також по дорозі назад купили пляшку горілки і закуску. Коли повернулися назад, ОСОБА_10 приліг на диван, а вони втрьох спілкувалися і розпивали цю пляшку горілки.

В той час в квартиру до ОСОБА_9 зайшов її родич на ім»я ОСОБА_7, якому близько 50 років і вони разом стали випивати.

Близько 21 години ОСОБА_9 сказала, що потрібно іти з квартири, так якм діти вже лягли спати, в квартирі було шумно. В квартирі залашилися ОСОБА_10, свекруха ОСОБА_9 та діти.

Петро у магазині «Київ-Захід» по вул. Івасюка купив вино, сигарети, стаканчики та шоколадку, у кіоску «Кури-Гриль» він купив півкурки. У дворі будинку, що через дорогу від магазину «Світлячок», вони стали випивати. В ході розпиття спиртних напоїв ОСОБА_7 став сваритися з ОСОБА_9, що ніби її дітям вже по три роки, а вони ще не розмовляють і тому подібне. Олександр вже будучи п»яним, спочатку слухав все це, а потім сказав до ОСОБА_7, що яка йому різниця чи розмовляють її діти чи ні. В цей час, коли ОСОБА_7 відійшов в бік, ОСОБА_9 у її присутності сказала Олександрові, що вона «заложила» свій мобільний телефон, і щоб повернути цей телефон їй потрібні гроші. Також вона сказала, що ОСОБА_7 має гроші на пластиковій картонці. і запропонувала його пограбувати. Олександр погодився на це, але при умові, що вона знає пін код до його карточки. Ірина сказала, що знає цей пінкод.

Після цього як ОСОБА_7 повернувся, ОСОБА_7 знову став «виховувати» ОСОБА_9, і в цей час, коли ОСОБА_7 сидів на лавці. Олександр його несподівано вдарив кулаком в обличчя, і він впав на землю на спину. Вона в цей час стояла поряд із ними. Коли він впав із лавки, то у нього із кишені одягу повипадали якісь документи, тобто пенсійне посвідчення і пластикова карточка. Вона ці документи підняла із землі і дала їх ОСОБА_9, і вони пішли до банкомату, що по вулиці Івасюка, щоб зняти гроші із цієї карточки.

Ірина вставила цю пластикову картку у банкомат. але вияснилося, що це не ця картка, до якої вона знає пінкод. Після цього вони повернулися у вищевказаний двір, однак там ОСОБА_7 вже не було, зустріли його біля будинку №49 по вулиці Стуса. Олександр крикнув до нього, щоб він підійшов до них, і він дійсно підійшов до них. Вони обидвоє зайшли за будинок, і через декілька хвилин він повернувся з іншою картонкою. Ірина сказала, що це саме ця картка, до якої вона знає пінкод. Після цього вони втрьох знову пішли до банкомату, і ОСОБА_9 знову стала знімати з цієї картки гроші. Ірина зняла 200 гривень купюрами по 50 гривень. Ці гроші вони розділили порівну між собою, кожен із них взяв по 50 гривень, а 50 гривень, що залишалися, вони вирішили спільно витратити. Ірина відмовилася із ними продовжувати відпочивати і пішла додому. Карточки та пенсійне посвідчення залишилися у ОСОБА_9. Коли вони розходилися, то ОСОБА_5 сказав, щоб ОСОБА_9 ці документи повернула ОСОБА_7.

Наступного дня вона від ОСОБА_9 дізналася, що вона ці карточки поламала і викинула.

Потерпілий ОСОБА_7 в судовому засіданні ствердив, що підтримує показання, дані ним під час досудового слідства і з оголошених яких судом встановлено, що 4 листопада 2008 року близько 20 години, він будучи випивши вирішив зайти в гості до своєї знайомої ОСОБА_8, яка проживає за адресою ІНФОРМАЦІЯ_10. Ірину він знаю вже протягом тривалого часу, тобто практично з дитинства. До неї додому неодноразово приходив, вони разом випивали і тому подібне.

Коли він прийшов до неї додому, то у неї дома була мама її співмешканця ,на ім»я Василь, який на даний час відбуває покарання у місцях позбавлення волі, була ОСОБА_8, було ще два якихось хлопця, і ще можливо хтось був, але він вже цього точно пригадати не може. Коли зайшов у вищевказану квартиру, то вони вживали спиртні напої. Він із ними спиртного не вживав.

Приблизно через 30 хвилин після цього, він запропонував піти на вулицю, і там ще разом випити. Він сказав, що пригостить їх вином. Коли вони підійшли до магазину «Київ-Захід», що по вулиці Івасюка міста Червонограда, він дав ОСОБА_8 гроші, і вона пішла та купила у магазині літровий пакет вина. Після цього вони всі разом пішли у двір будинку, який знаходиться череж дорогу від магазину «Київ-Захід» де стали випивати.

Коли вони на лавці стали пити вино, то з»явилася ще біловолоса молода дівчина віком приблизно 25 років.

Таким чином вони спочатку почали пити вино втрьох, тобто він, ОСОБА_8, і ше якийсь мужчина молодого віку. Імені його не знає. Трохи пізніше з»явилася ця біловолоса дівчина. В який момет вона з»явилася, я точно сказати не може. Чи пила вона із нами чи ні. не звертав уваги.

В якийсь момент, несподівано для нього, його цей хлопець вдарив ногою в обличчя, внаслідок чого він впав із лавки. До цього він сидів на лавці. За що він його вдарив, він не знає, оскільки вони до цього ніби не сварилися, так як не було на це причини. Пам»ятає лише, що після того хтось із них його обшукував, і більше практично нічого не пам»ятає.

Прийшов він додому вже після 24 години. Де він знаходився весь цей час не пам»ятає, оскільки втирачав свідомість. Чи бив його ще хтось після цього чи ні, не пам»ятає. Прийшов до свідомості фактично аж у квартирі, а тому не може сказати, що саме відбувалося протягом цих декількох годин.

Коли прийшов додому, то виявив, що у нього пропало пенсійне посвідчення, та 2 пластикові картки, які у ньому знаходилися. Пенсійне посвідчення у нього знаходилося у внітрішній кишені куртки разом із паспортом громадянина України на його ім»я. Однак паспорта у нього викрадено не було. Більше у нього нічого цінного з собою не було. У кишені штанів у нього було ще 25 гривень, але мабуть вони не знайшли цих грошей.

Наступного дня о 10 годині ранку він вирішив заблокувати свої картки, тобто пенсійну та кредитну картку ПриватБанку. На кредитній картці у нього грошей не було. На пенсійній картці залишалося 200 гривень, які як він пізніше дізнався зловмисниками було знято у банкоматі.

ОСОБА_11 знала пін-код доступу до його пенсійної картки, тому що він в її присутності неодноразово знімав гроші. Інколи вона йому допомагала знімати гроші, і він їй говорив пін-код цієї картки.

На даний час матеріальних та інших притензій до підсудних він не має, на його думку ОСОБА_8 такі дії вчинила з метою купівлі необхідного дітям, так як вона знала його пін-код.

Таким чином йому було заподіяно матеріальні збитки в розмірі 200 гривень.

Оголошеними та оціненими судом показаннями свідка свіда ОСОБА_10 стверджується, що 4 листопада 2008 року у вечірній час у дворі будинку № 49 по вулиці Стуса містаЧервонограда, де проживає його співмешканка ОСОБА_12 він зустрів свого знайомого на ім.»я ОСОБА_5 на прізвисько «Фестер». ОСОБА_13 віг не знає.

Побачивши його, він запропонував йому випити, а тому вони разом пішли у магазині «Київ-Захід», що по вулиці Івасюка, де купили пляшку горілки і закуску, разом випили. Пізніше пригадує, що з»явилася їх спільна знайома на ім.»я ОСОБА_4. В який момент вона з»явилася в їх компанії він не пам»ятає. Пізніше він пригадує, що ОСОБА_4 разом із ОСОБА_13 «затягнули» його п»яного у квартиру до сусідки її співмешканки - ОСОБА_8, оскільки її співмешканки ОСОБА_12 не було дома. Також він пригадує, що у нього стало боліти серце, і вони ще ходили в аптеку за карвалолом. Після цього він заснув, і проснувся лише зранку. На цей час у квартирі була ОСОБА_8.

Через деякий час у квартиру ОСОБА_8 прийшов мужчина старшого віку, якого він бачив вперше. Цей мужчина на обличчі був побитим. Він був із молодим хлопцем, і як він зрозумів, це був його син. Син у цього мужчини, запитався, чи це він його бив. Цей мужчина подивившись на нього, сказав, що він його не бив. Після цього він чув, як ці двоє мужчин ставили претензії до ОСОБА_8, що ніби то у цього старшого мужчини пропали якісь пластикові карточки, і щоб вона повернула їх. Також він чув, як цей мужчина старшого віку кричав до ОСОБА_8, що вона знала пін коди до цих карточок.

Побачивши, що вони свараться між собою, він вирішив піти з цієї квартири, а тому пішов додому, залишивши їх ( а.с.50-51 ).

Протоколом очної ставки між ОСОБА_5 та ОСОБА_4 стверджується, що підсудний ОСОБА_5 повністю підтверджує свої покази з приводу заподіяння тілесних ушкоджень та відкритого заволодіння майном ОСОБА_7 спільно із ОСОБА_4 та ОСОБА_8, розповідає про час, місце та обставини вчинення даного злочину ( а.с.55-57 ).

Протоколом очної ставки між ОСОБА_8 та ОСОБА_4 стверджується, що ОСОБА_8 повністю підтверджує свої покази з приводу заподіяння тілесних ушкоджень та відкритого заволодіння майном ОСОБА_7 спільно із ОСОБА_4 та ОСОБА_5, розповідає про час, місце та обставини вчинення даного злочину, а ОСОБА_4 їх частково підтверджує ( а.с. 152-153 ).

Висновком судово-медичної експертизи №559/2008 від 10.12.2008 р. стверджується, що у потерпілого ОСОБА_7 виявлено тілесні ушкодження у вигляді часткового розриву медіальної зв»язки правого колінного суглобу, струсу головного мозку, саден в ділянці голови та тіла, які відносяться до тілесних ушкоджень середнього ступеня важкості, що викликали розлад здоров»я на тривалий період.

Аналізуючи наведені докази в їх сукупності, суд вважає винність підсудних доведеною. Винність підсудних ОСОБА_4, ОСОБА_5 в тому, що вони вчинили напад з метою заволодіння чужим майном, поєднаний з насильством, небезпечним для життя та здоров»я потерпілого ОСОБА_7. за попередньою змовою групою осіб.

А тому, суд кваліфікує дії підсудних по ст.187 ч.2 КК України.

Пояснення підсудної ОСОБА_4 в тій частині, що жодних активних дій у злочині вона не приймала, суд не приймає до уваги, вважає такі пояснення неправдивими і ці пояснення спростовуються поясненнями інших учасників злочину, підсудний ОСОБА_5 в судовому засіданні повністю визнав свою винність у вчиненні злочину, як під час досудового слідства, так і в судовому засіданні пояснив обставини злочину, не перекладаючи винності на інших осіб.

Обираючи вид та міру покарання підсудним, суд враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину.

Щире розкаяння у вчиненому, відсутність претензій з боку потерпілого, думку потерпілого суворо не карати підсудних, суд враховує як обставини, що пом»ягшують їх відповідальність.

Вчинення злочину в стані сп»яніння суд враховує як обставину, що обтяжує їх відповідальність.

Суд враховує особи підсудних, що є людьми молодого віку, попередня судимість погашена у встановленому законом порядку, за місцем проживання характеризуються посередньо, постійного місця праці не мали.

З врахуванням наведеного, суд приходить до висновку, що виправлення підсудних можливе в умовах ізоляції їх від суспільства і їм слід обрати покарання у виді позбавлення волі.

/Щире розкаяння у вчиненому, сприяння розкриттю злочину з боку підсудного ОСОБА_5П.„

Молодий вік підсудних, думку потерпілого суворо не карати підсудних, відсутність притензій з боку потерпілого, є обставинами, що на думку суду пом»ягшуюгь покарання та істотно знижують ступінь тяжкості вчиненого злочину та з врахуванням особи кожного з підсудних, дають можливість суду призначити підсудним покарання з застосуванням ст.69 КК України нижче нижчої межі санкції ст. 187 ч.2 КК України у виді позбавлення волі.

По справі заявлений цивільний позов прокуратурою м.Червонограда в інтересах Червоноградської центральної міської лікарні до підсудних про відшкодування витрат на лікування потерпілого ОСОБА_7, який перебував на стаціонарному лікуванні в Червоноградській центральній міській лікарні в період з 06.11.2008р. по 24.11.2008р.. і вартість його лікування становить 1 993.68грн., що стверджується довідкою Червоноградської ЦМЛ від 19.01.2009р. і даний позов повністю знайшов підтвердження в судовому засіданні. Суму заподіяних збитків слід стягнути з підсудних в користь Червоноградської центральної міської лікарні.

Підсудними вчинено корисливий злочин, а тому відносно них слід застосувати додаткову міру покарання конфіскацію майна.

Керуючись ст. ст. 323.324 КПК України, суд-

ЗАСУДИВ:

ОСОБА_4 визнати винною по ст. 187 ч.2 КІ( України та призначити покарання з застосуванням ст.69 КК України 3 ( три ) роки 10 ( десять ) місяців позбавлення волі з відбуванням покарання в кримінально-виконавчій установі з конфіскацією половини особисто належного їй майна.

Міру запобіжного заходу засудженій ОСОБА_4 - взяття під варту- залишити без змін. Строк відбування покарання рахувати з 04 грудня 2008р. - часу фактичного її затримання.

ОСОБА_5 визнати винним по ст.187 ч.2 КК України та призначити покарання з застосуванням ст.69 КК України 2 ( два ) роки позбавлення волі з відбуванням покарання в кримінально-виконавчій установі з конфіскацією половини особисто належного йому майна.

Міру запобіжного заходу засудженому ОСОБА_5- взяття під варту- залишити без змін. Строк відбування покарання рахувати з 10 грудня 2008р. - часу фактичною його затримання.

Цивільний позов задовольнити. Стягннути з ОСОБА_4, ОСОБА_5 в користь Червоноградської центральної міської лікарні по 664,56 грн. за заподіяні збитки.

На вирок може бути подана апеляція до Апеляційного суду Львівської області протягом 15 діб з часу отримання його копії - засудженими, з часу його оголошення іншими учасниками судового процесу.

Вирок виготовлено в нарадчій кімнаті.

СУ Д Д Я ОСОБА_14