справа № 216/8055/15-к
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
01 грудня 2015 року року
Центрально-Міський районний суд м.Кривого Рогу
в складі: головуючого судді ОСОБА_1
за участю секретаря ОСОБА_2
прокурора ОСОБА_3
обвинуваченого ОСОБА_4
ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який народився в м. Вільногірськ Дніпропетровської області, громадянина України, освіта середньо-спеціальна, неодруженого, раніше несудимого, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , старшого стрільця 3 механізованого взводу 5 механізованої роти 2 механізованого батальойну військової частини НОМЕР_1 , солдата,
за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.407 КК України, -
З 14 серпня 2014 року солдат ОСОБА_4 проходить військову службу за призовом під час мобілізації у військовій частині польова пошта - НОМЕР_1 , яка дислокується за адресою: АДРЕСА_2 , де займає посаду старшого стрільця 3 механізованого взводу 5 механізованої роти 2 механізованого батальойну військової частини НОМЕР_1 , у військовому званні «солдат».
Згідно з розпорядком дня військової частини п/п НОМЕР_1 , затвердженого наказом командира зазначеної частини, у військовослужбовців військової служби за призовом під час мобілізації визначений робочий час з 08.00 год. до 17.00 год., обідня перерва з 13.00 год. до 14.00 год.
Будучи військовослужбовцем військової частини п/п НОМЕР_1 , солдат ОСОБА_4 відповідно до вимог ст.ст. 9, 11, 16 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України, затвердженого Законом України від 24 березня 1999 року № 548-ХІV, ст.ст. 1-4 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України, затвердженого Законом України від 24 березня 1999 №551-ХІV (далі Статутів) зобов`язаний свято і непорушно додержуватися Конституції України та законів України, Військової присяги, сумлінно і чесно виконувати військовий обов`язок; бути дисциплінованим; знати та виконувати свої обов`язки та додержуватись вимог статутів Збройних Сил України; дорожити честю і гідністю військовослужбовця Збройних Сил України; додержуватись правил військової поведінки; постійно бути зразком високої культури, скромності й витримки; завжди пам`ятати, що за його поведінкою судять не лише про нього, а й про Збройні Сили в цілому; не допускати негідних вчинків і стримувати від них інших військовослужбовців.
Разом з тим, солдат ОСОБА_4 діючи всупереч інтересам служби та наведеним вище вимогам Статутів Збройних Сил України, усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер свого діяння та передбачаючи його суспільно небезпечні наслідки і бажаючи їх настання у вигляді нез`явлення вчасно на службу без поважних причин, будучи придатним для проходження військової служби, 24 вересня 2014 року вирішив не з`являтися у встановлений службовий час на службу з метою тимчасового ухилення від військової служби та у вказаний період проводити час на власний розсуд за місцем свого мешкання: АДРЕСА_1 та в інших місцях.
Реалізуючи свій злочинний намір, направлений на тимчасове ухилення від проходження військової служби, солдат ОСОБА_4 о 08.00 год. 24 вересня 2014 року не з`явився вчасно на службу та ухилявся від військової служби без поважних причин до 20.00 год. 16 серпня 2015 року.
Протягом зазначеного періоду нез`явлення на службу солдат Червоний органи військового управління про своє місце перебування не повідомляв, органами влади не затримувався, жодних перешкод для прибуття до військової частини не мав.
Таким чином, солдат ОСОБА_4 , будучи військовослужбовцем призваним за мобілізацією військової частини п/п НОМЕР_1 , яка дислокується за адресою: АДРЕСА_2 , та проходячи військову службу на посаді старшого стрільця 3 механізованого взводу 5 механізованої роти 2 механізованого батальойну військової частини НОМЕР_1 , на порушення вимог ст.ст. 9, 11, 16 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України, затвердженого Законом України від 24 березня 1999 року № 548-ХІV, ст.ст. 1-4 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України, затвердженого Законом України від 24 березня 1999 № 551-ХІV, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер свого діяння та передбачаючи його суспільно небезпечні наслідки і бажаючи їх настання у вигляді тимчасового ухилення від військової служби, будучи придатним для проходження військової служби, 24 вересня 2014 року не з`явився вчасно на службу та ухилявся від військової служби без поважних причин до 16 серпня 2015 року, тобто тривалістю понад один місяць.
В судовому засіданні обвинувачений винним себе визнав, пояснив, що в кінці вересня 2014 року самовільно залишив військову частину, вирішив відпочити від військової служби. Весь час він знаходився за місцем свого мешкання за адресою: АДРЕСА_1 . До військової частини повернувся 16 серпня 2015 року. У вчиненому злочині розкаявся, просить суд не призначати йому сувору міру покарання.
Винність обвинуваченого крім його показань також підтверджується письмовими матеріалами кримінального провадження:
- актом службового розслідування за фактом самовільного залишення військової частини старшим стрільцем 3 механізованого взводу 5 механізованої роти 2 механізованого батальйону старшим солдатом ОСОБА_4 а.с.3-4, 10-11;
- наказом командира військової частини НОМЕР_2 від 25.09.2014 № 1579 про призначення службового розслідування по факту самовільного залишення частини старшим солдатом ОСОБА_4 а.с.7;
- наказом командира військової частини НОМЕР_2 від 05.10.2014 № 1753 про результати службового розслідування по факту самовільного залишення військової частини старшим солдатом ОСОБА_4 а.с.8-9.
Аналізуючи зібрані по справі докази, суд вважає обвинуваченого винним у кримінальному правопорушенні за ст.407 ч.3 КК України за ознаками самовільного залишення військової частини та нез`явлення вчасно на військову службу без поважних причин тривалістю більше місяця.
При призначенні покарання обвинуваченому суд керується ст.65 КК України та враховує тяжкість вчиненого злочину, особистість винного і обставини, які пом`якшують та обтяжують покарання: обвинувачений вину визнав, розкаявся у вчиненому, характеризується задовільно та вважає, можливим призначити обвинуваченому покарання у вигляді позбавлення волі, із звільненням від відбуття покарання з випробувальним терміном.
Керуючись ст.ст.373-376 КПК України, суд
ЗАСУДИВ:
ОСОБА_4 визнати винним за ч.3 ст. 407 КК України та призначити покарання у вигляді 2 /трьох/ років позбавлення волі.
На підставі ст.75 КК України ОСОБА_4 від покарання звільнити з випробувальним терміном на 1 /один/ рік.
В силу ст. 76 КК України зобов`язати засудженого ОСОБА_4 не виїжджати за межі України на постійне проживання без дозволу кримінально-виконавчої інспекції, повідомляти кримінально-виконавчу інспекцію про зміну місця проживання, роботи, періодично з`являтися на реєстрацію в органи кримінально-виконавчої інспекції.
Вирок може бути оскаржено в апеляційний суд через Центрально-Міський районний суд м.Кривого Рогу протягом тридцяти днів з дня проголошення.
СУДДЯ: