В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
31.08.2015 Справа №607/13033/15-к

Тернопільський міськрайонний суд Тернопільської області в складі:

головуючого судді ОСОБА_1

при секретарі ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду кримінальне провадження №0001871 про обвинувачення

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м.Тернополя, громадянина України, із середньою спеціальною освітою, розлученого, на утриманні одна неповнолітня дитина, непрацюючого, жителя АДРЕСА_1 , раніше судимого 15 квітня 2015 року Тернопільським міськрайонним судом Тернопільської області за ч.1 ст.185 КК України до 935 грн. штрафу, який 17 серпня 2015 року сплачено,

- у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст.185 КК України,

за участю: прокурора ОСОБА_4 , потерпілої ОСОБА_5 , обвинуваченого ОСОБА_3

ВСТАНОВИВ:
Так, 10 липня 2015 року близько 12 год. 30 хв. в обвинуваченого ОСОБА_3 , який у стані алкогольного сп`яніння перебував у салоні маршрутного таксі «№6», яке рухалось від зупинки громадського транспорту «Шостий магазин» до зупинки «Новий Світ» у м.Тернополі, виник злочинний умисел, направлений на таємне викрадення чужого майна, реалізовуючи який, обвинувачений тоді ж і там же, переконавшись в тому, що за ним ніхто не спостерігає та, що його дії не будуть поміченими сторонніми особами, скориставшись також і тією обставиною, що в салоні маршрутного таксі знаходилось багато пасажирів, що створило тисняву, а також неуважністю ОСОБА_5 , шляхом вільного доступу, просунув праву руку до зовнішньої кишені її рюкзака, звідки повторно таємно викрав свідоцтво та додаток до нього про базову загальну середню освіту, посвідчення управління у справах сім`ї, молодіжної політики і спорту Тернопільської міської ради, паспорт громадянина України, паспорт громадянина України для виїзду за кордон, що були видані на ім`я ОСОБА_5 , які для потерпілої матеріальної цінності не представляють, а також грошові кошти в сумі 262 грн. та 450 польських злотих, що еквівалентно 2 579, 5 грн, чим спричинив наведеній потерпілій матеріальну шкоду на загальну суму 2 841, 5 грн.

Допитаний під час судового розгляду обвинувачений ОСОБА_3 свою винуватість у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.185 КК України визнав повністю за обставин, що наведені в обвинувальному акті, щиро розкаявся та пояснив, що дійсно 10 липня 2015 року близько 12 год. 30 хв. він у стані алкогольного сп`яніння перебував у салоні маршрутного таксі «№6», яке рухалось від зупинки громадського транспорту «Шостий магазин» до зупинки «Новий Світ» у м.Тернополі, який був переповнений пасажирами. Тоді в нього, обвинуваченого, виник злочинний умисел, направлений на таємне викрадення чужого майна, що він і зробив, а саме скориставшись тиснявою та неуважністю ОСОБА_5 просунув праву руку до зовнішньої кишені її рюкзака, звідки непомітно для оточуючих викрав документи та грошові кошти, які пред`явлені йому в обвинуваченні. Про вчинене він, обвинувачений, на даний час сильно шкодує.

Обвинувачений ОСОБА_3 , визнавши свою винуватість у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.185 КК України, за обставин, викладених у обвинувальному акті, повністю погодився зі всіма зібраними в процесі досудового розслідування доказами, що її підтверджують, відмовився від їх дослідження під час судового розгляду.

Суд, з`ясувавши думку учасників судового розгляду щодо визначення обсягу доказів, що підлягають дослідженню та порядку їх дослідження, згідно ч.3 ст.349 КПК України визнав недоцільним дослідження доказів стосовно тих фактичних обставин кримінального провадження, які ніким не оспорюються, з`ясувавши при цьому, чи правильно розуміють обвинувачений та інші учасники судового провадження зміст цих обставин, чи немає сумнівів у добровільності та істинності їх позиції, а також роз`яснив їм, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оспорювати ці фактичні обставини у апеляційному порядку.

Таким чином, суд приходить до переконання про доведеність винуватості ОСОБА_3 у вчиненні кримінального правопорушення та кваліфікує його дії за ч.2 ст.185 КК України, як таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинене повторно.

При призначенні покарання обвинуваченому ОСОБА_3 суд, відповідно до вимог ст.ст. 50, 65 КК України, враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, яке відносяться до злочинів середньої тяжкості, особу винного, його позитивну характеристику за місцем проживання, наявність на утриманні неповнолітньої дитини сина ОСОБА_6 , 1998 року народження, однак також і того, що ОСОБА_3 раніше судимий за вчинення аналогічного кримінального правопорушення, а також обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання, зокрема, до обставин, що пом`якшують покарання, суд відносить повне визнання обвинуваченим вини, щире каяття, активне сприяння в розкритті злочину та повне добровільне усунення заподіяної злочином шкоди, а до обставин, що обтяжують покарання вчинення злочину в стані алкогольного сп`яніння.

Враховуючи наведене, суд приходить до висновку про необхідність призначити обвинуваченому покарання в межах санкції статті обвинувачення, а саме у виді обмеження волі.

Водночас, з урахуванням пом`якшуючих покарання обвинуваченого ОСОБА_3 обставин, з урахуванням думки потерпілої, яка претензій матеріального чи морального характеру до обвинуваченого не має та не наполягала на суворій мірі покарання для нього, суд вважає за можливе на підставі ст.75 КК України звільнити ОСОБА_3 від відбування призначеного судом покарання з випробуванням з встановленням іспитового строку та з метою забезпечення належної поведінки обвинуваченого у період його дії на нього слід покласти передбачені п.п. 2-4 ст.76 КК України обов`язки, оскільки за вищенаведеного виправлення та перевиховання вказаного обвинуваченого можливі без реального відбування призначеного судом покарання, що буде необхідним і достатнім для його виправлення та попередження нових злочинів.

На підставі наведеного та керуючись ст.ст. 370, 374 КПК України, суд
ЗАСУДИВ:
ОСОБА_3 визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст.185 КК України та призначити йому за даним кримінальним правопорушенням покарання у виді 3 (трьох) років обмеження волі.

На підставі ст.75 КК України ОСОБА_3 звільнити від відбування призначеного покарання з випробуванням з іспитовим строком на 2 (два) роки.

Згідно п.п. 2-4 ч.1 ст.76 КК України покласти на ОСОБА_3 наступні обов`язки:

-не виїжджати за межі України на постійне проживання без дозволу кримінально-виконавчої інспекції;

-повідомляти кримінально-виконавчу інспекцію про зміну місця проживання, роботи або навчання;

- періодично з`являтися для реєстрації в кримінально-виконавчу інспекцію.

Апеляція на вирок може бути подана до апеляційного суду Тернопільської області через Тернопільський міськрайонний суд Тернопільської області протягом тридцяти діб з моменту його проголошення.

Копії вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору. Інші учасники судового провадження мають право отримати копію вироку в суді

Головуючий ОСОБА_1