Справа№751/9569/15-к
Провадження №1-в/751/532/15
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 жовтня 2015 року м.Чернігів

Новозаводський районний суд міста Чернігова
у складі: головуючого-судді ОСОБА_1

секретаря ОСОБА_2

з участю: прокурора ОСОБА_3

представника ЧВК № 44 ОСОБА_4

засудженої ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Чернігові у режимі відеоконференції під час трансляції з приміщення ЧВК № 44 клопотання засудженої ОСОБА_5 про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання на підставі ст. 81 КК України, -

В С Т А Н О В И В :

Вироком Зарічного районного суду м. Суми від 22 липня 2013 року ОСОБА_5 засуджена за ст.ст. 309 ч. 1, 185 ч. 2, 70 КК України до 3 років позбавлення волі.

12 жовтня 2015 року до Новозаводського районного суду м. Чернігова надійшло клопотання засудженої ОСОБА_5 про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання у виді позбавлення волі, з посиланням на те, що вона протягом даного часу працює, намагається додержуватись режиму утримання, приймає активну участь в житті загону.

В судовому засіданні ОСОБА_5 своє клопотання підтримала, пояснила, що має двох маленьких дітей, щодо яких позбавлена батьківських прав, діти перебувають під опікою її матері, після переведення на роботу на іншій процес у неї збільшилась норма виробітку, вона приймає активну участь у всіх культурно-масових заходах в колонії. .

Представник ЧВК № 44 проти умовно-дострокового звільнення ОСОБА_5 заперечувала, посилаючись на те, що засуджена за час відбування в покарання мала стягнення в СІЗО м. Чернігова та одне стягнення в колонії, яке тільки нещодавно погашене, до роботи ставилась несумлінно, норма виробітку збільшилась тільки перед настанням права на умовно-дострокове звільнення. На її думку, ОСОБА_5 не довела своє виправлення сумлінною поведінкою та ставленням до праці.

Заслухавши в судовому засіданні пояснення та доводи засудженої, представника кримінально-виконавчої установи, думку прокурора, яка вважає, що клопотання не обґрунтоване та не підлягає задоволенню, дослідивши матеріали справи та клопотання, суд приходить до наступного висновку.

Диспозицією статті 81 КК України встановлено, що умовно-дострокове звільнення від відбування покарання може бути застосоване до осіб, що відбувають покарання у виді виправних робіт, службових обмежень для військовослужбовців, обмеження волі, тримання в дисциплінарному батальйоні військовослужбовців або позбавлення волі. Особу може бути умовно-достроково звільнено повністю або частково і від відбування додаткового покарання. Умовно-дострокове звільнення від відбування покарання може бути застосоване, якщо засуджений сумлінною поведінкою і ставленням до праці довів своє виправлення.

Умовно-дострокове звільнення від відбування покарання може бути застосоване після фактичного відбуття засудженим: не менше двох третин строку покарання, призначеного судом за корупційний злочин середньої тяжкості, умисний тяжкий злочин чи необережний особливо тяжкий злочин, а також у разі, якщо особа раніше відбувала покарання у виді позбавлення волі за умисний злочин і до погашення або зняття судимості знову вчинила умисний злочин, за який вона засуджена до позбавлення волі; не менше трьох чвертей строку покарання, призначеного судом за умисний особливо тяжкий злочин, а також покарання, призначеного особі, яка раніше звільнялася умовно-достроково і знову вчинила умисний злочин протягом невідбутої частини покарання.

У висновку-характеристиці ЧВК № 44 на засуджену ОСОБА_6 зазначено, що засуджена відбула встановлену законом частину строку покарання, своєю поведінкою та ставленням до праці не довела свого виправлення, враховуючи те, що за час відбування покарання характеризується посередньо, поведінка засудженої не є сумлінною, допускала порушення установленого порядку та умов відбування покарання, розпорядку дня, ставлення до праці засудженої за весь час відбування покарання не є сумлінним, за час відбування покарання не виконувала в повному обсязі денне завдання, засуджена вчинила умисний злочин, в адміністрації установи немає впевненості в її подальшій право слухняній поведінці, тому не заслуговує на умовно-дострокове звільнення згідно ст. 81 КК України.

Суд прийшов до висновку, з врахуванням зазначеної вище характеристики ЧВК № 44, що ОСОБА_5 не заслуговує на умовно-дострокове звільнення на підставі ст.. 81 КК України, оскільки основну інформацію про поведінку засудженої під час відбування покарання суд отримує від адміністрації кримінально-виконавчої установи, та у даному випадку поставити під сумнів висновки, надані кримінально-виконавчою установою, у суду підстав немає. Згідно з психологічною характеристикою ОСОБА_5 не готова до самокерованої правослухняної поведінки. Маючи двох малолітніх дітей 2010 та 2011 року народження, ОСОБА_7 вчиняла умисні злочини, що свідчить про неналежне ставлення до виконання нею батьківських обов`язків. Норми виробітку вище від бригадного у неї підвищились з березня 2015 року, однак суд оцінює ставлення до праці протягом всього часу відбування покарання. Заохочень засуджена не мала, має погашені стягнення, що узгоджується з даними психологічної характеристики про її неготовність до самокерованої правослухняної поведінки.

На підставі викладеного та керуючись ст. 537,539 КПК України, ст.. 81 КК України, суд, -

Ухвалив:

В задоволенні клопотання ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , про умовно-дострокове звільнення відмовити.

Ухвала може бути оскаржена до апеляційного суду Чернігівської області протягом семи діб з моменту її проголошення.

Суддя ОСОБА_1