Машівський районний суд Полтавської області
Справа 1-85/2010р.
В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

10 серпня 2010 року. Машівський районний суд Полтавської області

у складі головуючого - судді Ряднини В.М.

за участю: секретаря Дузенко С.А.

прокурора Бульбах Н.М.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в смт. Машівка кримінальну справу про обвинувачення :

ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженку та зареєстровану в ІНФОРМАЦІЯ_2, українку, громадянку України, ІНФОРМАЦІЯ_3, перебуває в цивільному шлюбі, не працюючої, фактично проживаючої ІНФОРМАЦІЯ_4, на підставі ст. 89 КК України не судима, -

в скоєнні злочину, передбаченого ст. 185 ч.1 КК України, -

В С Т А Н О В И В :

04 червня 2010 року близько 14 години ОСОБА_1 перебуваючи поблизу ставка с. Дмитрівка Машівського району Полтавської області, шляхом вільного доступу, маючи прямий умисел на крадіжку чужого майна, з корисливою метою, усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер свого діяння, передбачаючи настання суспільно-небезпечних наслідків та бажаючи їх настання, з сумки, яка знаходилася в наметі таємно викрала речі, які належать ОСОБА_2, а саме:

1) мобільний телефон марки NOKIA Х 3 вартістю 1219 грн.;

2) сім карту оператора МТС вартістю 10 грн.;

3) чохол з тканини для телефону вартістю 30 грн.

Кошти на рахунку телефону були відсутні. З викраденим вона з місця злочину зникла та в послідуючому розпорядилася на власний розсуд. В звязку з крадіжкою потерпілому ОСОБА_2 завдану матеріальну шкоду на загальну суму 1259 грн.

Допитана в судовому засіданні підсудна ОСОБА_1 вину свою визнала повністю і пояснила суду, що дійсно 4.06.2010 року, близько 12-00 години вона разом зі своїм співмешканцем та іншими невідомими на той час особами, в кількості чотирьох чоловік відпочивала на ставку села Дмитрівка , Машівського району. Користуючись нагодою, коли невідомі особи купались в ставку, - вона зайшла до них в намет, помітила там два мобільних телефони , а також сумка. Вона полізла в сумку і в кишені знайшла мобільний телефон марки «НОКІЯ» Х-3, який був вимкнутий. Вказаний телефон викрала, в подальшому хотіла залишити для себе. Після цього викинула сім карту, про викрадений телефон нікому нічого не говорила. Повернувшись додому заховала його в карман зимого одягу. Заподіяні матеріальні збитки громадянину ОСОБА_2 вона повністю відшкодувала.

Крім повного визнання підсудною своєї вини, її вина в скоєному злочині підтверджується іншими зібраними в ході досудового слідства доказами, які суд у відповідністю зі ст. 299 КПК України, визнав досліджувати недоцільним, оскільки вони ніким не оспорюються. Підсудна правильно розуміє зміст цих обставин, сумнівів у добровільності та істинності його позиції немає та їй роз'яснено, що вона буде позбавлена права оспорювати ці фактичні обставини справи в апеляційному порядку.

Оскільки ОСОБА_1 своїми навмисними діями, які виразились в таємному викраденні чужого майна (крадіжка), - вона вчинила злочин передбачений ст.185 ч.1 КК України.

В матеріалах кримінальної справи мається письмова заява потерпілого ОСОБА_2., який звертається до суду , що йому збитки відшкодовано підсудною ОСОБА_1 в повному обсязі і він не має і не матиме в подальшому до останньої претензій як морального так і матеріального характеру.

Обтяжуючих обставин суд не знаходить.

Обставинами, що пом'якшують покарання підсудній, суд вважає щире каяття, активне сприяння розкриттю злочину, повне визнання вини , на утриманні має двох малолітніх дітей.

За місцем проживання підсудна ОСОБА_1 характеризується з позитивної сторони ; згідно довідки лікарів Машівської центральної райлікарні вона на обліку у лікарів нарколога та психіатра не перебуває ; на утриманні має двох малолітніх дітей ( а.с. а.с. 36, 38);

При обранні покарання підсудному, суд у відповідності зі ст. ст. 65-67 КК України враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, який відноситься до категорії середньої тяжкості, особу підсудної, обставини які пом'якшують та обтяжують їй покарання, приходить до висновку про необхідність призначення покарання підсудним у вигляді позбавлення волі в межах санкції, передбаченої ч.1 ст. 185 КК України.

Разом з тим, враховуючи те, що підсудна ОСОБА_1 позитивно характеризується по місцю проживання , вона щиро розкаялася в скоєному, активно сприяла розкриттю злочину, тяжких наслідків не наступило внаслідок скоєння нею злочину, матеріальні збитки нанесені злочином відшкодовані в повному обсязі потерпілому ОСОБА_2 і потерпілий не має до підсудної претензій як матеріального так і морального характеру, на утриманні має двох малолітніх дітей, суд вважає за доцільне застосувати до підсудної покарання з іспитовим строком на підставі ст. 75 КК України, з покладенням на неї обов'язків, передбачених ст. 76 КК України, оскільки вважає, що її виправлення можливе без ізоляції від суспільства..

Цивільний позов по справі не заявлено.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 321, 323, 324 КПК України, суд -

З А С У Д И В :

ОСОБА_1 визнати винною за ст. 185 ч. 1 КК України і призначити їй покарання 1 (один) рік позбавлення волі.

На підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_1 від відбування покарання з іспитовим строком на 1 (один) рік .

Зобов"язати ОСОБА_1 в період іспитового строку не міняти без згоди органу кримінально-виконавчої системи місця проживання, періодично з"являтись в орган кримінально-виконавчої системи для реєстрації.

Міру запобіжного заходу до вступу вироку в законну силу залишити попередню - підписку про невиїзд.

Вирок може бути оскаржено до Апеляційного суду Полтавської області на протязі 15 діб з моменту його проголошення.

Головуючий : Ряднина В.М.