Номер провадження: 11-кп/785/1177/15
Номер справи місцевого суду: 507/1707/14-к
Головуючий у першій інстанції ОСОБА_1
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
15.09.2015 року м. Одеса

Колегія суддів судової палати у кримінальних справах апеляційного суду Одеської області в складі:

головуючого - судді ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

при секретарі ОСОБА_5 ,

за участю прокурора ОСОБА_6 ,

обвинуваченого ОСОБА_7 ,

захисника ОСОБА_8 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні кримінальне провадження за апеляційними скаргами прокурора прокуратури Одеської області, захисника ОСОБА_8 , потерпілого ОСОБА_9 на вирок Любашівського районного суду Одеської області від 19 червня 2015 року, яким

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , мешкає за адресою: АДРЕСА_1 , не судимого,

засуджено за ч. 2 ст. 286 КК України до 4 років позбавлення волі з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 1 рік, на підставі ст. 75 КК України звільнений від відбування основного покарання з випробуванням з іспитовим строком 2 роки.

Стягнуто з ОСОБА_7 :

- на користь ОСОБА_9 витрати на правову допомогу у розмірі 3 000 грн.;

- на користь держави процесуальні витрати пов`язані з проведенням експертиз, у розмірі 2011 грн.;

- на користь КУ «Любашівська центральна районна лікарня» Одеської області витрати на лікування потерпілого у розмірі 2597грн. 43 коп.;

- на користь КУ «МКЛ-11 м. Одеса» витрати на лікування потерпілого у розмірі 11427грн. 40 коп.

встановила:
ОСОБА_7 засуджено за вчинення злочину за таких обставин.

14.08.2013 року, о 10 год., ОСОБА_7 , керуючи технічно справним автомобілем, марки «Opel Vectra», д.н. НОМЕР_1 , рухаючись по правій смузі проїжджої частини дороги вул. Кірова в смт. Любашівка Одеської області в напрямку вул. Леніна зупинився на перехресті нерівнозначних доріг вул. Кірова - вул. Леніна. Перед відновленням руху не впевнився в безпеці маневру, порушивши п.2.3 б, п. 10.1 , п. 16.11 Правил дорожнього руху, відновив свій рух і виконуючи маневр лівого повороту з проїжджої частини вул. Кірова на проїжджу частину вул. Леніна, яка являється головною відносно вул. Кірова, не дотримуючись вимог дорожнього знаку 2.1 «дати дорогу», який встановлений перед перехрестям по напрямку його руху, допустив зіткнення передньою лівою кутовою частиною керованого ним автомобіля з передньою частиною автомобілем «ВАЗ-2103», д.н. НОМЕР_2 , під керуванням водія ОСОБА_9 , який здійснював рух по проїжджій частині вул. Леніна з боку вул. Радянської в напрямку вул. Кірова. Внаслідок дорожньо-транспортної пригоди водій автомобіля «ВАЗ» ОСОБА_9 отримав тяжкі тілесні ушкодження.

В апеляційній скарзі потерпілий ОСОБА_9 просить вирок суду змінити, скасувавши вирок в частині застосування до обвинуваченого ст.ст. 75, 76 КК України та задовольнити його цивільний позов та стягнути з обвинуваченого на його користь матеріальну шкоду в розмірі 50 223 грн. 48 коп., моральну шкоду в сумі 200 000 грн. Вказує, що призначене судом покарання не відповідає тяжкості скоєного кримінального правопорушення. Крім того, вказує, що суд залишаючи його позов без задоволення порушив норми процесуального права.

В апеляційній скарзі захисник просить вирок суду скасувати та постановити новий, повторно дослідивши всі обставини провадження. Вказує, що винність обвинуваченого в інкримінованому йому діянні не підтверджується доказами, дослідженими під час судового розгляду. Також судом не взято до уваги докази, які могли б істотно вплинути на його висновки. Крім того, за наявності суперечливих доказів суд взяв до уваги одні докази та відкинув інші, саме ті, які виправдовують обвинуваченого, порушивши при цьому принцип презумпції невинуватості. В порушення вимог ст. ст. 332, 242 КПК України суд безпідставно відмовив стороні захисту в призначені додаткової автотехнічної експертизи.

В апеляційній скарзі прокурор просить вирок суду скасувати та ухвалити новий вирок, яким ОСОБА_7 визнати винним у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України та призначити покарання у вигляді позбавлення волі строком на 4 роки з позбавленням права керувати транспортними засобами строком на 3 роки. Призначене покарання не відповідає тяжкості кримінального правопорушення та особи обвинуваченого.

Заслухавши суддю-доповідача, обвинуваченого, захисника, які підтримали свою апеляцію і заперечували проти апеляцій прокурора і потерпілого, прокурора, який підтримав свою апеляцію і заперечував проти апеляцій захисника і потерпілого, перевіривши матеріали кримінальної справи, доводи апеляційної скарги, колегія судів вважає, що апеляційні скарги не підлягають задоволеню з наступних підстав.

Винуватість обвинуваченого в скоєнні злочину за обставин вказаних у вироку підтверджується показаннями потерпілого ОСОБА_9 ,, свідка ОСОБА_10 , експерта ОСОБА_11 , протоколами проведення слідчих експериментів, висновками судової транспорно-трасологічної й автотехнічної експертиз та іншими матеріалами.

Дії ОСОБА_7 правильно кваліфіковано за ст. 286 ч.2 КК України.

Міра покарання йому призначена відповідно до вимог ст.65 КК України з урахуванням тяжкості вчиненого злочину, особи винного.

Доводи захисника та обвинуваченого про невинуватість останнього, колегія суддів не може прийняти до уваги, оскільки вони спростовуються вищеназваними доказами, які ретельно досліджені судом першої інстанції, і яким дана належна правова оцінка.

Також колегія не може прийняти до уваги доводи апелянта про те , що по кримінальному провадження допущена неповнота через те, що не була призначена додаткова автотехнічна експертиза, оскільки рішення щодо винуватості ОСОБА_7 ухвалене судом першої інстанції на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені доказами, дослідженими під час судового розгляду та оціненими судом відповідно до вимого ст. 94 КПК України.

Колегія суддів також не вбачає істотних порушень кримінально-процесуального закону по даній справі.

Доводи прокурора і потерпілого про м`якість призначеного обвинуваченому покарання не можуть бути прийняти до уваги.

Із справи вбачається, ОСОБА_7 раніше не притягувався до кримінальної відповідальності, позитивно характеризується, тому судом він обгрутовано звільнений від відбування призначеного покарання з іспитовим строком.

Цивільний позов потерпілого розглянутий відповідно до вимог закону.

За таких обставин вирок є законним та обгрунтованим.

Колегія суддів не находить підстав для його скасування чи змін.

Разом з тим, колегія суддів вбачає підстави для застосування до ОСОБА_7 п.є ст.1 Закону України «Про амністію в 2014р.»

Керуючись ст.ст. 404, 405. 407 КПК України, колегія суддів

ухвалила:
апеляційні скарги прокурора прокуратури Одеської області, захисника ОСОБА_8 , потерпілого ОСОБА_9 залишити без задоволення, а вирок Любашівського районного суду Одеської області від 19 червня 2015 р. щодо ОСОБА_7 - без змін.

На підставі п.є ст. 1 Закону України «Про амністію в 2014р.» звільнити ОСОБА_7 від основного і додаткового покарання.

Судді:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4