АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ПОЛТАВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 534/1615/13-к
Номер провадження 11-сс/786/170/2013
Головуючий у 1-й інстанції Таранкова І.М.
Доповідач ап. інст. ОСОБА_1
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05 червня 2013 року м. Полтава

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Апеляційного суду Полтавської області в складі:

Головуючого судді Гавриша В.М.

суддів Голубенко Н.В. Гонтар А.А.

при секретарі Гринь А.В.

захисника ОСОБА_2

скаржника ОСОБА_3

розглянула у відкритому судовому засіданні в м. Полтаві матеріали клопотання про арешт майна належного гр. ОСОБА_3 за апеляцією гр. ОСОБА_3 на ухвалу слідчого судді Комсомольського міського суду Полтавської області від 22 травня 2013 року,-

В С Т А Н О В И Л А:

Цією постановою задоволено клопотання слідчого СВ Комсомольського МВ УМВС України в Полтавській області ОСОБА_4 від 18.05.2013 року про накладення арешту на майно автомобіль НОМЕР_1, марки ДЕУ СЕНС ТІ 3110, 2005 року випуску, шасі № Y6DN007, який належить на праві власності ОСОБА_3

Відповідно до змісту клопотання слідчого СВ Комсомольського МВ 18.04.2013 року близько 21 год. від чергового по Комсомольському МВ УМВС України в Полтавській області надійшло повідомлення про те, що в м. Комсомольську по вул. Горького сталося ДТП за участю автомобіля ДЕУ СЕНС д.н.з. АЕ 4198АМ та пішохода ОСОБА_5, який в внаслідок цієї дорожньої пригоди отримав тілесні ушкодження.

Оскільки на зазначеному автомобілі, який є власністю підозрюваного ОСОБА_3, збереглися сліди кримінального правопорушення є підстави для його арешту.

Слідчий суддя, приймаючи рішення про задоволення поданого клопотання, послався на те, що на автомобілі, на якому було вчинено ДТП збереглися сліди вчинення правопорушення, тому є підстави для накладення арешту на зазначений автомобіль.

На ряду з цим, місце знаходження автомобіля НОМЕР_2 в клопотанні слідчого та в ухвалі слідчого судді не вказано, а також ухвалою суду не визначено, де арештоване майно повинно зберігатися тому вище вказаний слідчий 24.05.2013 року звернувся до суду за розясненням ухвали Комсомольського міського суду, однак наявні матеріали не містять будь-яких даних щодо його розяснення слідчим суддею.

/ а. с. 33 /

На ухвалу слідчого судді подана апеляція захисника адвоката ОСОБА_2 в інтересах громадянина ОСОБА_3, в якій захисник вказує, що в ухвалі слідчого судді не наведено жодних обставин, які б могли бути підставою для накладення арешту на вказаний автомобіль та під час розгляду клопотання, слідчим суддею не взято до уваги і не встановлено фактичне місце знаходження автомобіля після ДТП, як і на час розгляду клопотання про накладення арешту на майно.

Захисник вказує, що автомобіль НОМЕР_3 після дорожньої пригоди 18.04.2013 року, того ж дня був ретельно оглянутий, сфотографований і всі механічні пошкодження та сліди скоєння ДТП належним чином зафіксовані, одночасно автомобіль був, без складання будь яких документів, вилучений слідчим у ОСОБА_3, постійно знаходився ізольовано від господаря на території Комсомольського МВ УМВС України в Полтавській області до 08.05.2013 року, але будь яких слідчих дій з участю автомобіля не проводилося.

Далі апелянт зазначає, що за вказівкою слідчого Коломойця О.В., вказаний автомобіль ОСОБА_3 було поставлено на зберігання на автостоянку, поруч з міськвідділом міліції, за адресою вул. Добровольського, 2Б в м. Комсомольськ, де він перебував по 24.05.2013 року, систематично проводилася оплати за перебування автомобіля на цій автостоянці, в той час коли ОСОБА_3 має гараж, в якому до вказаних подій зберігав автомобіль.

Оскільки на час подання апеляції, слідчим не призначено жодної експертизи по кримінальному провадженню, захисник ОСОБА_2 ставить питання про скасування ухвали слідчого судді Комсомольського міського суду від 22 травня 2013 року про накладення арешту на майно, як необгрунтованої і незаконної та просить відмовити в задоволенні клопотання слідчого про накладення арешту на автомобіль НОМЕР_2 від 18.05.2013 року.

До апеляційної інстанції надійшла письмова заява прокурора, який просить розглянути апеляцію захисника ОСОБА_2 без його участі.

Заслухавши доповідь судді, пояснення громадянина ОСОБА_3 та в його інтересах захисника ОСОБА_2, які просили скасувати ухвалу слідчого судді та постановити нову, дослідивши наявні матеріали і мотиви апеляції, колегія суддів приходить до висновку про обгрунтованість апеляції, виходячи з наступного.

Із матеріалів наданих в апеляційну інстанції та кримінального провадження вбачається, що 18.04.2013 року в м. Комсомольську Полтавської області відбулася дорожньо транспортна пригода, учасником якої був громадянин ОСОБА_3

За вказаною подією відповідні відомості 19.04.2013 року були внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань, які не містять будь яких даних про особу, якій повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 286 ч. 1 КК України.

/ а. с. 1 /

Такі дані відсутні в наданих суду першої і апеляційної інстанцій та матеріалах долучених до клопотання слідчого про арешт майна, тобто автомобіля НОМЕР_4, а також поданому до суду клопотанні не вказано чи повідомлявся ОСОБА_3 про будь яку підозру, у відповідності до ст. 276 КПК України.

/ а. с. 25 /

Більше того, в апеляційній інстанції громадянин ОСОБА_3 підтвердив, що до цього часу не отримував повідомлення про будь яку підозру.

За таких умов, посилання слідчого судді про належність автомобіля підозрюваному ОСОБА_3 не ґрунтується на поданих матеріалах і не відповідає дійсності.

Згідно положень ч. 1 ст. 170 КПК України, арештом майна є тимчасове позбавлення підозрюваного, обвинуваченого або осіб, які в силу закону несуть цивільну відповідальність за шкоду, завдану діянням підозрюваного, обвинуваченого або неосудної особи, яка вчинила суспільно небезпечне діяння, можливості відчужувати певне його майно за ухвалою слідчого судді або суду до скасування арешту майна у встановленому цим Кодексом порядку. Відповідно до вимог цього Кодексу арешт майна може також передбачати заборону для особи, на майно якої накладено арешт, іншої особи, у володінні якої перебуває майно, розпоряджатися будь яким чином майном та використовувати його.

Слідчий суддя або суд підчас судового провадження накладає арешт на майно у вигляді речей, як цього вимагає ч. 2 ст. 170 КПК України, лише в разі, якщо є достатні дані вважати, що вони відповідають критеріям, зазначеним у частині другій статті 167 цього Кодексу, а також у для забезпечення цивільного позову до набрання судового рішення законної сили у випадку задоволення цивільного позову, якщо таких заходів не було вжито раніше.

Відповідно до ч. 2 ст. 167 КПК України тимчасово вилученим може бути майно у вигляді речей, щодо яких є достатні дані вважати, що вони :

1) підшукані, виготовлені, пристосовані чи використані, як засоби чи знаряддя вчинення кримінального правопорушення та ( або ) зберегли на собі його сліди;

2) надані особі з метою схилити її до вчинення кримінального правопорушення, фінансування та ( або ) матеріального

забезпечення кримінального правопорушення як винагорода за його вчинення;

3) є предметом кримінального правопорушення, повязаного з їх незаконним обігом;

4) набуті в результаті вчинення кримінального правопорушення, доходи від них, або на які було спрямовано кримінальне правопорушення.

Як вбачається зі змісту поданого слідчим клопотання, в порушення вимог ст. 171 КПК України, останній не вказав, у звязку з якими підставами потрібно здійснити арешт автомобіля належного громадянину ОСОБА_3, яке доказове значення у кримінальному провадженні він має, які слідчі дії слід провести з участю цього автомобіля, де цей автомобіль фактично перебуває.

/ а. с. 25 /

Перелічені дані відсутні і в ухвалі слідчого судді, як і дані щодо порядку і способу її виконання.

Поряд з цим, в клопотанні відсутні будь які дані, які б свідчили, що вказаний автомобіль є знаряддям злочину, а в кримінальному провадженні заявлений цивільний позов до громадянина ОСОБА_3

Більше того, в наявних матеріалах, станом на 22 травня 2013 року, тобто на момент задоволення клопотання слідчого, відсутні будь які дані, які б свідчили про вчинення громадянином ОСОБА_3 кримінального правопорушення, наявність заподіяної ним матеріальної чи моральної шкоди, відсутні будь які дані, які б свідчили про наявність у органів досудового слідства підстав вважати, що автомобіль належний ОСОБА_3. підпадає під перелік речей, передбачений ч. 2 ст. 167 КПК України, а також відсутні обєктивні дані, які б достовірно свідчили про належний виклик громадянина ОСОБА_3 та його захисника в судове засідання.

Твердження громадянина ОСОБА_3, який має на утриманні двох неповнолітніх дітей та використовує автомобіль в своїй роботі, яка є єдиним джерелом існування сімї, в тому, що такими діями йому спричиняються матеріальні збитки, не позбавлено підстав.

За таких умов, ухвала слідчого судді підлягає скасуванню, як така, що не відповідає вимогам чинного законодавства та порушує майнові права громадянина ОСОБА_3, на що обгрунтовано посилається в апеляції і його захисник.

Виходячи з наведеного, колегія суддів вважає апеляцію захисника ОСОБА_2 в інтересах громадянина ОСОБА_3 підлягаючою до задоволення, а клопотання слідчого не підлягаючим до задоволення.

Керуючись ст. 405, ч. 3 ст. 407 КПК України колегія суддів,

У Х В А Л И Л А :

Апеляцію захисника ОСОБА_2 в інтересах громадянина ОСОБА_3 задовольнити.

Ухвалу слідчого судді Комсомольського міського суду від 22 травня 2013 року про накладення арешту на автомобіль НОМЕР_5 2005 року випуску належному на праві власності громадянину ОСОБА_3 скасувати.

Постановити нову ухвалу, якою відмовити слідчому СВ Комсомольського МВ УМВС України в Полтавській області лейтенанту міліції ОСОБА_4 у задоволення клопотання про накладення арешту на автомобіль НОМЕР_6 належний на праві власності громадянину ОСОБА_3

С У Д Д І :

ОСОБА_1 ОСОБА_6 ОСОБА_7