АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ЧЕРКАСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Провадження № 11-кп/793/212/16 Справа № 711/9998/15-к Категорія: ч.2 ст.186 КК УкраїниГоловуючий у І-й інстанції ОСОБА_1 Доповідач в апеляції ОСОБА_2
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
15 лютого 2016 року Колегія суддів судової палати в кримінальних справах апеляційного суду Черкаської області в складі:

головуючого суддів при секретарі ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ОСОБА_4 ОСОБА_5
з участю прокурораОСОБА_6

обвинуваченого ОСОБА_7

розглянула у відкритому судовому засіданні в місті Черкаси апеляційну скаргу прокурора у кримінальному провадженні ОСОБА_8 на вирок Придніпровського районного суду м. Черкаси від 24 грудня 2015 року, яким

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , українця, гр. України, раніше судимого, -

визнано винним та засуджено за ч.2 ст.186 КК України із застосуванням ст. 69 цього ж Кодексу до покарання у виді 2 (двох) років 8 (восьми) місяців позбавлення волі.

Запобіжний захід щодо ОСОБА_7 до вступу вироку в законну силу залишено попередній у виді домашнього арешту.

Стягнуто з ОСОБА_7 на користь потерпілої ОСОБА_9 2690 грн. в рахунок відшкодування матеріальної шкоди.

Вирішена доля речових доказів.

Вивчивши матеріали кримінального провадження, -

в с т а н о в и л а :
Як убачається із цього вироку, ОСОБА_7 , 08.09. 2015 року близько 15 год., поблизу будинку № 87 по вул. Гагаріна в м. Черкаси, за ознакою повторності, вчинив пограбування пенсіонерки ОСОБА_9 , у якої шляхом ривка відкрито викрав пакет, в якому знаходились грошові кошти в сумі 2500 грн., мобільний телефон «Сони Еріксон» вартістю 150 грн. з сім-картою «Лайф», на рахунку якої були кошти в сумі 40 грн, чим сприщив потерпілій матеріальну шкоду на загальну суму 2690 грн., після чого з викраденим з місця пригоди зник.

В апеляції прокурора у кримінальному провадженні ОСОБА_8 порушується питання про скасування цього вироку із-за м`якості покарання з наступним ухваленням нового вироку щодо ОСОБА_7 за ч.2 ст. 186 КК України з призначенням йому покарання за цим законом у виді 4-х (чотирьох) років 6-ти (шести) місяців позбавлення волі. На її обґрунтування вона послалась на те, що ОСОБА_7 як особа, яка має непогашені судимості за аналогічні злочини, знову вчинив тяжкий злочин проти особи похилого віку. Це свідчить про його небажання стати на шлях виправлення. Наголошує на тому, що при призначенні покарання суд безпідставно застосував положення ст. 69 КК України, оскільки пом`якшуючі покарання обставини: щире каяття, активне сприяння розкриттю злочину та наявність на утриманні двох неповнолітніх дітей є загальними, а тому не носять виключний характер.

Потерпіла ОСОБА_9 цей вирок в апеляційному порядку не оскаржила.

Заслухавши суддю-доповідача, який доповів матеріали справи та доводи апеляції,

- прокурора, яка підтримала зазначену апеляцію,

- обвинуваченого ОСОБА_7 , який її заперечив,

- вивчивши матеріали кримінального провадження та обговоривши доводи зазначеної апеляції, колегія суддів вважає, що вона не підлягає до задоволення, виходячи із наступного.

Розгляд справи в суді першої інстанції відбувся в спрощеному порядку, передбаченому ч.3 ст.349 КПК України.

Апеляція прокурора у кримінальному провадженні стосується тільки покарання, яке на її думку призначено обвинуваченому ОСОБА_7 із застосуванням положень ст. 69 КК України, безпідставно.

Проте, з такими доводами апелянта погодитись не можна.

Так, непогашена судимість за аналогічний злочин врахована як слідством, так у судом у цьому кримінальному провадженні при кваліфікації дій обвинуваченого ОСОБА_7 за ч.2 ст. 186 КК України як кваліфікуюча ознака повторність, внаслідок чого останній став обвинувачуватися у скоєнні тяжкого злочину. В якості обтяжуючої покарання обставини судом враховано те, що ОСОБА_7 вчинив злочин проти особи похилого віку.

Слід зазначити, що місцевим судом вірно встановлені та враховані пом`якшуючі покарання обставини: щире каяття, сприяння розкриттю злочину та знаходження на утриманні обвинуваченого ОСОБА_7 двох неповнолітніх дітей, 2012 та 2014 року народження.

Висновок місцевого суду про те, що у своїй сукупності вони істотно знижують ступінь тяжкості вчиненого ОСОБА_7 злочину, - є правильним, а тому застосування ним положень ст. 69 КК України є обґрунтованим, оскільки призначення йому покарання за ч.2 ст.186 КК України за таких умов у виді позбавлення волі на строк 2 роки 8 місяців є необхідним й достатнім для його виправлення.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 405, 407ч.1п.1, 419 КПК України, колегія суддів судової палати, -

у х в а л и л а :
Апеляцію прокурора у кримінальному провадженні ОСОБА_8 залишити без задоволення, а вирок Придніпровського районного суду м. Черкаси від 24.12. 2015 року щодо ОСОБА_7 без змін.

Строк відбуття покарання засудженим ОСОБА_7 рахувати з часу фактичного затримання, пов`язаного з приведенням вироку щодо нього до виконання.

Ухвала може бути оскаржена в касаційному порядку до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ на протязі трьох місяців з дня її оголошення.

Головуючий :

Судді :