Справа № 1-408/12 Головуючий у І інстанції Лисенко
Провадження № 11/780/598/13 Доповідач у 2 інстанції ОСОБА_1
Категорія 34 20.06.2013
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 червня 2013 року. м. Київ.

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Апеляційного суду Київської області в складі:

головуючого Левчука О.Д.,

суддів Миколюка О.В., Черкасова В.М.,

прокурора - Красківського В.П.,

представника потерпілої ОСОБА_2 ОСОБА_3,

захисника ОСОБА_4В,

засудженого ОСОБА_5,

розглянувши у відкритому судовому засіданні матеріали кримінальної справи за апеляційною скаргою захисника засудженого ОСОБА_5 адвоката ОСОБА_4, на постанову Києво-Святошинського районного суду Київської області від 08 квітня 2013 року, -

встановила:

До Києво-Святошинського районного суду Київської області звернувся захисник засудженого ОСОБА_5 - ОСОБА_4, з клопотанням про поновлення строку на апеляційне оскарження вироку Києво-Святошинського районного суду Київської області від 04 липня 2012 року, яким ОСОБА_5 засуджено за ч. 2 ст. 286 КК України на 4 (чотири) роки позбавлення волі з позбавленням права керувати транспортними зсобами строком на 3 /три/ роки. На підставі ст. 75 КК України ОСОБА_5, було звільнено від відбування основного покарання з випробуванням та встановлено іспитовий строк 2 (два) роки.

Постановою Києво-Святошинського районного суду Київської області від 08 квітня 2013 року клопотання захисника ОСОБА_4, залишено без задоволення, а подану ним апеляційну скаргу визнано такою, що не підлягає розгляду.

Своє рішення районний суд обґрунтував тим, що посилання захисника на те, що ОСОБА_5 було введено в оману, є безпідставним і не може бути прийнято судом, як поважна причина для поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження.

В апеляції на вказану постанову захисник зазначає, що постанова підлягає скасуванню, так як висновки суду щодо відсутності поважних причин пропуску строку на апеляційне оскарження вироку є необґрунтованими, оскільки його підзахисний під час судового розгляду кримінальної справи послугами адвоката не користувався і не зміг надати належну правову оцінку постановленому щодо нього вироку. Окрім цього, ОСОБА_5, тривалий час знаходився в іншому населеному пункті доглядаючи хвору матір, що завадило останньому своєчасно звернутись до адвоката.

В запереченнях на апеляцію представник потерпілої ОСОБА_2 ОСОБА_3 просила постанову суду залишити без зміни, так як в апеляції захисника не наведено переконливих доказів, які б давали суду можливість поновити пропущений строк на апеляційне оскарження вироку.

Заслухавши доповідача, пояснення прокурора та представника потерпілої ОСОБА_2 ОСОБА_3, які просили апеляцію захисника залишити без задоволення. а постанову суду без зміни, пояснення захисника та засудженого ОСОБА_5 в підтримку поданої апеляції, перевіривши матеріали кримінальної справи та обговоривши доводи апеляції, колегія суддів приходить до висновку, що апеляція захисника не підлягає до задоволення з наступних підстав.

Відповідно до ст. 353 КПК України 1960 року у разі пропуску строку на апеляційне оскарження з поважних причин особи, які мають право на подання апеляції, можуть заявити клопотання перед судом, який постановив вирок. За результатами розгляду клопотання суд виносить постанову, якою відновляє пропущений строк або відмовляє у його відновленні і визнає апеляцію такою, що не підлягає розгляду.

На думку колегії суддів, прийняте районним судом рішення про відмову захиснику ОСОБА_4 в поновленні строку на апеляційне оскарження вироку є законним та обґрунтованим.

Як вбачається з матеріалів справи (а.с.136), засуджений ОСОБА_5 копію вироку отримав в день його проголошення, а саме, 04 липня 2012 року, а тому не був позбавлений права на отримання кваліфікованої допомоги адвоката та своєчасного оскарження рішення суду в апеляційному порядку.

Колегія апеляційного суду погоджується з висновком районного суду, що вказані захисником ОСОБА_4 підстави пропуску строку на апеляційне оскарження вироку його підзахисним ОСОБА_5, а саме, те що останній не користувався послугами адвоката на момент постановлення вироку і не зміг надати належної оцінки постановленому вироку та перебував тривалий час в іншому населеному пункті, доглядаючи хвору матір, не можуть бути визнані поважними, оскільки з матеріалів справи вбачається, що ОСОБА_6 перебувала на стаціонарному з 03.08.2013 року по 15.08.2012 року, тому доводи апеляції захисту є безпідставними.

На підставі вищевказаного, колегія суддів приходить до висновку, що постанова суду, якою відмовлено в поновленні строку на апеляційне оскарження вироку Києво-Святошинського районного суду Київської області від 04 липня 2012 року щодо ОСОБА_5 є законною та обґрунтовано, а тому, підстави для задоволення апеляції захисника ОСОБА_4 відсутні.

Враховуючи викладене та керуючись ст.ст. 365, 366, 382 КПК України (1960р.) колегія суддів, -

ухвалила:

Апеляцію захисника засудженого ОСОБА_5 адвоката ОСОБА_4 залишити без задоволення.

Постанову Києво-Святошинського районного суду Київської області від 08 квітня 2013 року, якою залишено без задоволення клопотання захисника ОСОБА_4 про поновлення строку на апеляційне оскарження вироку Києво-Святошинського районного суду Київської області від 04 липня 2012 року щодо ОСОБА_5, а подану ним апеляційну скаргу визнано такою, що не підлягає розгляду без зміни.

Головуючий

Судді