Справа №11-411/10 Головуючий у суді у 1 інстанції -
Номер провадження - Суддя-доповідач - ОСОБА_1
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

2010року серпня 31 дня колегія суддів судової палати з кримінальних справ Апеляційного суду Сумської області в складі:

головуючого: Ященка В.А.,

суддів: Крамаренка В.І., Демченка М. О

з участю прокурора: Пирлик Н.О.,

засудженого: ОСОБА_2,

розглянула у відкритому судовому засіданні в місті Суми кримінальну справу за апеляцією прокурора який брав участь у розгляді справи судом першої інстанції на вирок Зарічного районного суду м. Суми Сумської області від 7 червня 2010р. » яким

ОСОБА_2,

ІНФОРМАЦІЯ_1, громадянин

України, українець, уроженець с. Лубянка, Луганської області, мешканець м. Суми, раніше не засуджувався,

засуджений за ст. 367 ч. 2 КК України з застосуванням ст. 69 КК України до З років позбавлення волі зі штрафом в розмірі 5000 гривень.

На підставі ст. 75 КК України ОСОБА_2 звільнений від відбування основного покарання, у виді позбавлення волі, з випробуванням і іспитовим строком 1 рік.

За ст. 222 ч. 1 КК України ОСОБА_2 виправданий за недоведеністю його участі у вчиненні злочину.

Доля речових доказів вирішена відповідно до вимог ст. 81 КПК України.

ВСТАНОВИЛА:

Згідно з вироком суду ОСОБА_2 визнаний винним і засуджений за вчинення злочину за слідуючих обставин.

ОСОБА_2 згідно наказу № 286 по ВАТ Сумихімпром від 26.11.1997 року призначений головним бухгалтером даного підприємства і працює на цій посаді до цього часу.

Відповідно до Положення про відділ бухгалтерського обліку, державної звітності та аудиту ВАТ Сумихімпром, яке особисто розроблене і підписане ОСОБА_2 та затверджене головою Правління ВАТ Сумихімпром , він як головний бухгалтер організовував та контролював ведення бухгалтерського та податкового обліку підприємства, нараховував податки, які підлягають сплаті до бюджету, складав та підписував податкову звітність, та виконував інші обовязки зазначені в Положенні.

В 2008-2009 роках у звязку з виконанням організаційно - розпорядчих та адміністративно - господарських функцій, являючись службовою особою ОСОБА_2 був відповідальним за організацію ведення бухгалтерського обліку, підготовку податкових декларацій, бухгалтерських звітів, балансів, розрахунків, інших документів повязаних із своєчасним нарахуванням та сплатою необхідних сум податків, зборів, обовязкових платежів у встановлені законом строки з фінансово - господарської діяльності ВАТ Сумихімпром.

В першому півріччі 2008 року на підприємстві відбувалася процедура списання основних засобів, і були складені акти на списання: № 2008/47 від 24.06.2008 року на будівлю виробничого корпусу № 19042860, первісною вартістю 143 319 37 грн., залишковою вартістю - 9 067 167 грн.; № 2008/25 від 24.06.2008 року на відділення розмелу № 19045321, первісною вартістю 151 671 грн., залишковою вартістю - 70 877 грн. 87 коп.; №2008116 від 24.06.2008 року на будівлю відділення балансу № 19000004 первісною вартістю 3 745 086 грн., залишковою вартістю - 3 425 904 грн.

Дані акти на списання були відображені ОСОБА_2 по даним бухгалтерського та податкового обліку і остаточна вартість цих обєктів була віднесена до складу валових витрат підприємства у податковій декларації з податку на прибуток за перше півріччя 2008 року, яка була надана до ДПІ. Таким чином було завищено валові витрати підприємства за І -е півріччя 2008 року на суму 12 563 948 грн. 87 коп. і винесені до рядку 04.13 Декларацій Інші витрати.

В результаті завищення валових витрат підприємством було занижено оподатковуваний прибуток підприємства і ОСОБА_2 не було нараховано та не сплачено до бюджету податок на прибуток в сумі 3 140 987 гривень, і він безпідставно вніс дані про списання вказаних основних засобів до бухгалтерської та податкової звітності.

Відповідно до п.п. 8.4.8 п. 8.4 ст. 8 Закону України Про оподаткування прибутку підприємств передбачено, що у разі ліквідації основних фондів за рішенням платника податку, або якщо незалежних від платника податку обставин основні фонди (їх частина),зруйновані, викрадені, платник податку в звітному періоді, в якому виникають ці обставини, має право збільшити валові витрати на суму балансової вартості окремого обєкта основних фондів, але при цьому вартість такого обєкта прирівнюється до нуля.

Підпунктами 5.3.9 п. 5.3. ст. 5 Закону України Про оподаткування прибутку підприємств визначено, що не належить до складу валових витрат будь-які витрати, не підтверджені відповідними розрахунками, ведення і зберігання яких передбачено правилами ведення податкового обліку.

У разі ліквідації окремого обєкта основного фонду групи № 1 за рішенням платника податку та наявності відповідних документів про його знищення, такий обєкт не може використовуватися в майбутньому за первісним призначенням, і балансова вартість такого обєкта включається до складу валових витрат.

Відповідно до наказу № 245 від 5.10.2004 року по ВАТ Сумихімпром обраний порядок списання основних засобів відповідно до порядку списання державного майна.

Відповідно до п.п. 21-29 Порядку списання основних засобів полягає у процедурі, розбирання, демонтажу, що відображається у звіті про списання і вважається закінченою з моменту подання субєктом господарювання субєкту управління звіту про спинання майна. Тобто господарська операція по списанню основних засобів закінчується після оприбуткування прибутку майна від розбору і демонтажу з урахуванням витрат за проведення останніх. Тільки після цього факт списання повинний бути відображений у бухгалтерській та податковій звітності.

ОСОБА_2 всупереч цього і на порушення п.п. 8.4.8; 8.4.10 п. 8.4 ст. 8 п.п. 5.3.9 п. 5.3 ст. 5 Закону України Про оподаткування прибутку підприємств не врахував зазначеного та вніс до бухгалтерської і податкової звітності зазначені акти на списання, внаслідок недбалого ставлення до виконання службових обовязків.

В апеляції прокурор який брав участь у розгляді справи судом першої інстанції прохає вирок суду скасувати у звязку з невідповідністю висновків суду фактичним обставинам справи, а справу направити на новий судовий розгляд у звязку з тим, що під час розгляду справи судом ОСОБА_2 свою вину у вчиненні злочину, передбаченого ст. 222 ч. 1 КК України визнав повністю, вказавши, що умисно не здійснив перевірку, при складанні та підписанні довідки до філії ВАТ Державний експортно-імпортний банк так як бажав отримання для підприємства додаткових коштів. Але суд на це не звернув уваги і безпідставно виправдав за ст. 222 ч. 1 КК України.

Заслухавши доповідь судді, прокурора Пирлик Н.О. яка підтримала подану апеляцію і прохала вирок суду скасувати як незаконний, засудженого ОСОБА_2 який вважав вирок суду першої інстанції законним та обгрунтованим і не погодився з апеляцією прокурора, перевіривши матеріали справи і обговоривши доводи апеляції, колегія суддів не знаходить підстав для її задоволення.

Викладені у вироку висновки суду щодо доведеності вини засудженого ОСОБА_2 у скоєнні злочину, передбаченого ст. 367 ч. 2 КК

України за вказаних обставин підтверджені зібраними у справі та перевіреними в суді доказами і в апеляції прокурора який брав участь у розгляді справи судом першої інстанції не оспорюються, як і кваліфікація його злочинних дій за цим законом.

Міра покарання засудженому ОСОБА_2 за ст. 367 ч. 2 КК України судом призначена у відповідності з вимогами ст. 65 КК України, з урахуванням тяжкості вчиненого злочину, даних про особу, помякшуючих покарання обставин, і є необхідне та достатнє для його виправлення.

Колегія суддів не може погодитись з доводами апеляції прокурора який брав участь у розгляді справи судом першої інстанції про те, що суд безпідставно виправдав ОСОБА_2 за ст. 222 ч. 1 КК України за недоведеністю його участі у вчиненні вказаного злочину, виходячи з наступного.

Так, допитаний в судовому засіданні суду першої інстанції в якості свідка ОСОБА_3, заступник фінансового директора - начальник фінансово - валютного відділу ВАТ Сумихімпром, вказав, що фінансовий відділ здійснює перерахування коштів підприємства і надає до бухгалтерії інформацію при здійсненні підприємством перерахування. Інформація надається до бухгалтерії таким чином, що на 20 січня 2009 року, тобто надень підписання ОСОБА_2 довідки до банку, останній не мав відповідної інформації про стан платежів. Окрім цього вказана довідка була складена співробітниками фінансового відділу, а ОСОБА_2 лише її підписав. Підготовкою документів по кредитному договору також здійснювали співробітники фінансового відділу і ОСОБА_2 ніякого відношення до їх підготовки і складання не мав.

Свідок ОСОБА_4 , заступник начальника фінансово - валютного відділу ВАТ Сумихімпром, допитана в судовому засіданні суду першої інстанції, дала аналогічні пояснення , що і свідок ОСОБА_3

Допитаний в судовому засіданні ОСОБА_2 вказав, що дійсно він підписав довідку для надання до банку, але для яких цілей вона надавалась в банк він не знав. Для банку який надає кредит достатньо балансу підприємства.

Органами досудового слідства 28 вересня 2009 року було відмовлено в порушенні кримінальної справи, відносно першої особи яка вчинила підпис у довідці, яку підписав ОСОБА_2 В даній постанові зазначено, що в діях даної особи відсутній склад злочину, передбачений ч. 1 ст. 222 КК України (т. 23 а.с. 66-69).

Таким чином, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції цілком обґрунтовано дійшов до висновку, що докази які були зібрані органами досудового слідства і досліджені в судовому засіданні не підтверджують про наявність умислу ОСОБА_2 на надання недостовірної інформації з метою отримання кредиту і правильно виправдав ОСОБА_2 за ст. 222 ч. 1 КК України недоведеністю його участі у вчиненні вказаного злочину.

Порушень кримінально процесуального закону, які б лягли зміну чи скасування вироку, колегія суддів також не вбачає.

Не знаходячи підстав вважати, що вирок суду не відповідає вимогам закону і є незаконним, колегія суддів вважає, що апеляція прокурора щодо скасування вироку з цих підстав є необгрунтованою, а тому задоволенню не підлягає.

На підставі наведеного, керуючись ст. ст. 362, 365, 366, 377 КПК України, колегія суддів, -

УХВАЛИЛА:

Вирок Зарічного районного суду м. Суми Сумської області від 7 червня 2010 року відносно ОСОБА_5 залишити без зміни, а апеляцію прокурора який брав участь у розгляді справи судом першої інстанції - без задоволення.

Судді:

ОСОБА_1, ОСОБА_6 ОСОБА_7