Справа № 404/6420/13-к
Номер провадження 1-кп/404/16/16
В И Р О К
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
05 лютого 2016 року Кіровський районний суд міста Кіровограда в складі:

головуючого: судді ОСОБА_1 ,

при секретарі: ОСОБА_2 ,

за участю учасників судового провадження:

прокурора: ОСОБА_3 ,

потерпілої: ОСОБА_4 ( ОСОБА_5 ),

представника

потерпілої: адвоката ОСОБА_6 ,

захисника: адвоката ОСОБА_7 ,

обвинуваченого: ОСОБА_8 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Кіровограді кримінальне провадження №0000117 за обвинуваченням ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця міста Часів Яр, Артемівського району, Донецької області, українця, громадянина України, з повною середньою освітою, не одруженого, працюючого водієм-експедитором підприємства «ААЗ Трейдінг Ко», проживаючого по АДРЕСА_1 , раніше не судимого;

- у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України, -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_8 висунуто обвинувачення у вчиненні порушення правил безпеки дорожнього руху особою, яка керує транспортним засобом, що спричинило потерпілій середньої тяжкості тілесне ушкодження, за таких обставин.

16 листопада 2008 року, приблизно о 05 годині 30 хвилин, ОСОБА_8 , керуючи згідно шляхового листа вантажним автомобілем «Міцубісі - Кантер», реєстраційний номер НОМЕР_1 , який належить на праві власності підприємству «ААЗ Трейдінг Ко», рухаючись по вулиці Мурманській, від об`їзної дороги в напрямку центра міста Кіровограда, на перехресті з проспектом Університетським та проспектом Промисловим, де організовано рух по колу, не виконав вимогу дорожнього знаку 2.1. Правил дорожнього руху України (Дати Дорогу), розпочав проїзд вищевказаного перехрестя, при цьому грубо порушив п.п. 1.5, 2.3 "б" і "д", 16.11 Правил дорожнього руху України (далі ПДР України), під час руху був неуважний, не стежив за змінами дорожньої обстановки, при виїзді на головну дорогу не впевнився в безпеці свого маневру, виїхав на перехрестя, де допустив зіткнення з автомобілем ВАЗ-2170, реєстраційний номер НОМЕР_2 , який належить на праві власності ОСОБА_9 , під його ж керуванням, що рухався зі сторони вулиці Мурманської в напрямку проспекту Університетського міста Кіровограда (прямо через перехрестя).

В результаті дорожньо - транспортної пригоди пасажир автомобіля ВАЗ-2170 ОСОБА_4 (після зміни прізвища ОСОБА_5 ) отримала тілесні ушкодження у вигляді перелому третього ребра зліва по середньо - підпаховій лінії, компресійного перелому поперекового п`ятого хребця, синців в ділянці грудної клітини, верхніх кінцівок, саден на правому колінному та ліктьовому суглобах, які відносяться до категорії середньої тяжкості тілесних ушкоджень.

Оцінивши надані сторонами судового провадження докази з точки зору належності, допустимості та достовірності, суд вважає, що обвинувачений ОСОБА_8 підлягає виправданню за ч. 1 ст. 286 КК України у зв`язку з відсутністю в його діянні складу зазначеного кримінального правопорушення.

Так, обвинувачений ОСОБА_8 свою вину у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України, не визнав та пояснив суду, що 16 листопада 2008 року, приблизно о 5-00 годині, він, керуючи автомобілем «Міцубісі - Кантер», реєстраційний номер НОМЕР_1 , який належить на праві власності „ААЗ Трейдінг Ко", рухаючись по вулиці Мурманській, від об`їзної дороги в напрямку центра міста Кіровограда, на перехресті з проспектом Університетським та проспектом Промисловим, де організовано рух по колу, під`їхав до перехрестя, побачив дорожній знак 2.1. ПДР України (Дати Дорогу), впевнившись, що всі учасники руху дотримуються правил дорожнього руху, розпочав проїзд вищевказаного перехрестя. В цей час відбулось зіткнення з автомобілем ВАЗ-2170, так як водій даного автомобіля ОСОБА_9 , що рухався зі сторони вулиці Мурманської в напрямку проспекту Університетського міста Кіровограда, порушуючи ПДР України, не виконав вимогу дорожнього знаку - 4.10 (Круговий Рух) та здійснив рух прямо через перехрестя. Зазначав, що йому добре відомі особливості дорожнього руху на вказаному перехресті. Вказував, що при виїзді на головну дорогу він впевнився в безпеці свого маневру, попередньо оглянувши проїзну частину головної дороги на наявність транспортних засобів, які можуть під`їжджати до нерегульованого перехрестя по головній дорозі. Не заперечував, що перед виїздом на головну дорогу він бачив автомобіль ВАЗ-2170, який рухався зі сторони вулиці Мурманської в напрямку до центрального острівця, де організовано круговий рух, однак при виїзді керованого ним автомобіля на головну дорогу автомобіль ВАЗ-2170 знаходився ще до знаку 4.10 (Круговий Рух) та в`їзду на перехрестя, а тому він не передбачав і не міг передбачити, що водій автомобіля ВАЗ-2170 знехтує вимогами дорожнього знаку - 4.10 і здійснить рух прямо через перехрестя. В даній дорожній обстановці він розраховував на те, що водій автомобіля ВАЗ-2170 виконає ПДР України.

Допитана у якості потерпілої ОСОБА_4 (після зміни прізвища - ОСОБА_5 ) пояснила суду, що 16 листопада 2008 року, вранці, вона їхала у якості пасажира на автомобілі ВАЗ-2170 під керуванням ОСОБА_9 . Сиділа в автомобілі не передньому пасажирському сидінні. Автомобіль направлявся до міста Кіровограда. За дорожньою обстановкою вона не спостерігала, оскільки вела розмову з пасажирами, які сиділи на задніх пасажирських місцях, а тому нічого не може пояснити з приводу обставин зіткнення автомобіля під керуванням ОСОБА_9 з автомобілем під керуванням ОСОБА_8 . Єдине, що може сказати, це те, що вона відчула удар від зіткнення автомобілів, після чого їй допомогли вийти з автомобіля ВАЗ-2170 і через десять хвилин машина швидкої медичної допомоги забрала її до лікарні для надання медичної допомоги.

Свідок ОСОБА_9 пояснив суду, що 16 листопада 2008 року, приблизно о 05 годині 30 хвилин, він рухався на автомобілі ВАЗ-2170 зі сторони вулиці Мурманської в напрямку проспекту Університетського міста Кіровограда. При під`їзді до перехрестя з проспектом Промисловим він не помітив дорожнього знаку 4.10 (Круговий Рух) та поїхав прямо, оскільки випереджав вантажний автомобіль, який чи то рухався, чи то стояв на узбіччі. В`їхавши на перехрестя, він побачив з правої сторони автомобіль, який проїздив перехрестя, після чого прийняв міри для зупинки власного транспортного засобу, однак відбулось зіткнення автомобілів. По напрямку руху автомобіля «Міцубісі - Кантер» був встановлений знак 2.1 (Дати дорогу). В результаті даної дорожньої пригоди пасажир його автомобіля ОСОБА_4 отримала тілесні ушкодження. Зазначав, що рухався на автомобілі з допустимою швидкістю, не більше 60 кілометрів на годину, та ПДР України не порушував. На питання віддаленості його автомобіля від автомобіля «Міцубісі - Кантер» в момент виявлення на проїзній частині автомобіля «Міцубісі - Кантер» - відповісти не зміг.

Свідок ОСОБА_10 пояснив, що 16 листопада 2008 року, вранці, він їхав у якості пасажира на автомобілі ВАЗ-2170 під керуванням ОСОБА_9 . З приводу обставин зіткнення автомобіля під керуванням ОСОБА_9 з автомобілем під керуванням ОСОБА_8 пояснити нічого не може, оскільки не спостерігав за дорожньою обстановкою. Підтвердив лише факт зіткнення вказаних автомобілів. З якою швидкістю рухався автомобіль ВАЗ-2170, в якому місці відбулось зіткнення автомобілів, пояснити не зміг, вказавши, що не вимірював швидкість автомобіля під час руху і не слідкував за діями водія автомобіля.

Протоколом огляду місця події та додатками до нього від 16.11.2008 року (а.с.7-17 т.1 ) зафіксовано, що зіткнення автомобіля ВАЗ-2170 з автомобілем «Міцубісі - Кантер» мало місце 16 листопада 2008 року, о 05 годині 30 хвилин, в темну пору, з видимістю в ближньому світлі фар - 50 метрів, на не освітленій асфальтобетонній ділянці шляху, яка уявляє собою перехрестя проспекту Університетського та проспекту Промислового у місті Кіровограді, де організовано рух по колу згідно з дорожнім знаком 4.10 ПДР України (Круговий Рух), та в зоні дії дорожнього знаку 2.1. ПДР України (Дати Дорогу). Крім того, встановлено місце зіткнення автомобілів - 7 метрів від границі виїзду на проїзну частину головної дороги, при загальній ширині проїзної частини головної дороги 14 метрів 67 сантиметрів.

Протоколом додаткового огляду місця події від 19.01.2010 року (а.с. 27-37, т. 3) встановлено, що на відрізку автошляху, де мала місце дорожньо-транспортна пригода, наявна дорожня розмітка 1.16.1 ПДР України.

Протоколом огляду місця події від 28.04.2015 року (а.с. 88-95, т. 6), проведеним на виконання ухвали суду в порядку, передбаченому ч. 3 ст. 333 КПК України, яким відображено хід огляду місця події по вулиці Мурманській, на перехресті з проспектом Університетським та проспектом Промисловим в місті Кіровограді, де організовано рух по колу, в ході якого зафіксована відстань від місця виїзду автомобіля ОСОБА_8 «Міцубісі Кантер» до знаку «Рух по колу» ( 72,30 метра) та відстань від місця виїзду автомобіля ОСОБА_8 «Міцубісі Кантер» до початку заокруглення дороги, зі сторони дороги по якій рухався автомобіль ОСОБА_9 «ВАЗ-2107» (88,30 метра).

Протоколом відтворення обстановки та обставин події від 20.01.2011 року (а.с. 44-45, т. 3), проведеного за участю обвинуваченого ОСОБА_8 , встановлено, що час з моменту виїзду автомобіля «Міцубісі - Кантер» від границі перехрестя до місця зіткнення склав 4,38; 4,69; 4,07 секунд.

Протоколом відтворення обстановки та обставин події від 09.04.2009 року за участі свідка ОСОБА_9 (а.с. 69-73, т. 1) встановлено (на підставі тверджень самого ОСОБА_9 ), що фактична видимість автомобіля «Міцубісі - Кантер» з моменту виявлення його водієм автомобіля ВАЗ 2170 ОСОБА_9 складає 36 метрів 20 сантиметрів, а місце зіткнення автомобілів - 7,2 метра від правого краю проїзної частини головної дороги.

Висновком судово-автотехнічної експертизи від 27.05.2009 року (а.с. 53-56 т.1) визначена швидкість руху автомобіля ВАЗ 2170 за слідами гальмування більше 38…48 кілометрів на годину, при цьому вказано, що автомобіль ВАЗ 2170 не мав технічної можливості уникнути зіткнення з автомобілем «Міцубісі - Кантер».

Висновком судово-автотехнічної експертизи від 09.12.2011 року (а.с. 71-73 т.3) визначена відстань на якій знаходився автомобіль ВАЗ 2170 від місця зіткнення в момент початку виїзду автомобіля «Міцубісі - Кантер» на смугу руху автомобіля ВАЗ 2170, яка склала близько 29…41 метра.

Допитаний в судовому засіданні експерт ОСОБА_11 , роз`яснюючи вищевказані висновки експертиз, пояснив суду, що визначав відстань на якій знаходився автомобіль ВАЗ 2170 від місця зіткнення в момент початку виїзду автомобіля «Міцубісі - Кантер» на смугу руху автомобіля ВАЗ 2170 на підставі вихідних даних, зазначених слідчим в постанові про призначення експертизи, зокрема даних щодо часу тривалості небезпеки, тобто часу руху автомобіля «Міцубісі - Кантер» від границі перехрестя до місця зіткнення, який вказано близько 1,2…1,4 секунди. Вказував, що при зміні вихідних даних щодо часу руху автомобіля «Міцубісі - Кантер» від границі перехрестя до місця зіткнення, відбудеться зміна у висновках щодо відстані на якій знаходився автомобіль ВАЗ 2170 від місця зіткнення. На питання щодо визначення швидкості руху автомобіля ВАЗ 2170 пояснив, що визначав швидкість вказаного автомобіля з огляду на сукупність даних, наданих слідчим на час призначення експертизи. Зазначав, що не застосовував при проведенні дослідження методику визначення швидкості руху, засновану на законі збереження кількості руху, оскільки не мав у своєму розпорядженні необхідних вихідних даних. На питання суду з приводу того на скільки ж більшою від 48 кілометрів на годину була швидкість руху автомобіля ВАЗ 2170 відповісти не міг.

Відповідно до висновку судової комісійної транспортно-трасологічної і автотехнічної експертизи від 19.07.2011 року (а.с. 52-62 т. 3):

-в умовах події в первинний контакт при зіткненні вступала передня частина автомобіля ВАЗ-2170 з лівим бортом в районі заднього колеса автомобіля «Міцубісі - Кантер», при цьому поздовжні осі транспортних засобів у цей момент були близькі до перпендикулярності;

-швидкість руху автомобіля ВАЗ-2170 в момент початку гальмування становила більше 88…106 км/год.;

-в момент зіткнення швидкість руху автомобіля ВАЗ-2170 становила більше 79…93 км/год., а швидкість руху автомобіля «Міцубісі - Кантер» - біля 26…31 км/год.;

-в умовах пригоди автомобіль ВАЗ-2170 рухався в стані гальмування до зіткнення менш 0,7 секунди;

-належні дії водія автомобіля ВАЗ-2170 в умовах події в першу чергу регламентувалися вимогами пункту 12.2. ПДР України, який встановлює порядок вибору швидкості в умовах обмеженої видимості, пунктом 12.4, згідно якого швидкість руху не повинна була перевищувати 60 км/год., а також вимогами дорожнього знаку 4.10 (Круговий рух). Якщо водій з об`єктивних причин був позбавлений можливості знати про належний напрямок свого руху, його належні дії слід розглядати у світлі вимог п. 12.3 ПДР, які регламентують необхідність гальмування при умові виникнення безпеки для руху. У випадку об`єктивної інформованості водія автомобіля ВАЗ-2170 про належний порядок руху на даному перехресті (вимоги дорожнього знаку 4.10 ПДР (Круговий рух) належним його виконанням мав у своєму розпорядженні технічну можливість запобігти зіткненню. У випадку об`єктивної не інформованості водія автомобіля ВАЗ-2170 про належний порядок руху на даному перехресті: при прийнятому до дослідження першому варіанті вихідних даних (варіанті, де дані отримані в рамках проведених розрахунків мінімального віддалення), вирішення питання не представляється можливим, бо фактичне віддалення автомобіля в момент виникнення небезпеки, від місця зіткнення невідомо, а мінімально можливе не перевищує величину зупиночного шляху автомобіля при допустимій швидкості; у варіанті, основаному на даних протоколу відтворення обстановки та обставин події від 20.01.2011 року, водій автомобіля ВАЗ-2170 мав технічну можливість уникнути зіткнення при належному виконанні вимог пунктів 12.4 і 12.3 ПДР України;

-належні дії водія автомобіля «Міцубісі - Кантер» в умовах події формально регламентувалися вимогами дорожнього знаку 2.1 (Дати дорогу) і п. 16.11 ПДР України, згідно яких водію слід було поступитися дорогою автомобілю ВАЗ - 2170 - при умовах об`єктивного проявлення факту його руху прямо зі швидкістю, яка значно перевищувала допустиму. При належному виконанні зазначених вимог ПДР України водій автомобіля «Міцубісі - Кантер» мав технічну можливість не допустити виїзд на перехрестя й не стати перешкодою для руху водієві автомобіля ВАЗ-2170;

-швидкість автомобіля ВАЗ-2170 в умовах події не відповідала вимогам пунктів 12.2 та 12.4 ПДР України, а швидкість автомобіля «Міцубісі - Кантер» - відповідала вимогам п. 12.2 ПДР України;

-вирішення питання про причинно-наслідковий зв`язок між діями водіїв та фактом дорожньо-транспортної пригоди експертним шляхом не представляється можливим, оскільки в умовах події при різних розглянутих варіантах вихідних даних можливі різні висновки.

Одночасно, в дослідницькій частині вказаного експертного висновку зазначено, що у відповідності зі знаком 2.1. (Дати дорогу), який був встановлений по ходу руху автомобіля «Міцубісі - Кантер» перед перехрестям, належні дії водія цього автомобіля формально полягали в необхідності надання пріоритетного права проїзду транспортним засобам, які наближаються до перехрестя по головній дорозі. Але, при розгляді дій водія вказаного автомобіля у світлі вказаних вимог, слід звернути увагу слідства на те, що для належного виконання вказаних вимог ПДР України водій повинен був мати об`єктивну можливість визначити дійсний напрямок руху автомобіля ВАЗ-2170 - не по колу, а прямо, а також оцінити той факт, що цей автомобіль рухався зі швидкістю, яка майже удвічі перевищує допустиму. З експертної точки зору в умовах обмеженої видимості можливий варіант, коли водій автомобіля «Міцубісі - Кантер» міг бути позбавлений ознак руху автомобіля з явними невідповідностями ПДР України, а тому наближення цього автомобіля могло сприйматися ним з елементами дезінформації про дійсний рух автомобіля ВАЗ-2170, і водій міг приймати свій виїзд під знак 2.1. як безпечний. Але такі обставини можуть бути встановлені та оцінені слідством самостійно - на підставі повної оцінки всіх матеріалів справи.

Крім того, з дослідницької частині вказаного експертного висновку також вбачається, що у момент, коли для водія автомобіля ВАЗ-2170 наступала небезпека для руху, цей автомобіль перебував від місця зіткнення в момент виїзду автомобіля «Міцубісі - Кантер» на перехрестя на мінімальному віддаленні: близько 33 метрів (для варіанта, де вихідні дані встановлені експертним шляхом в рамках розрахунків мінімального віддалення), від 106-136 метрів (для варіанта, де дані встановлені під час відтворення обстановки та обставин події від 20.01.2011 року і задані слідством для дослідження).

Допитаний під час судового розгляду експерт ОСОБА_12 , роз`яснюючи вищевказаний комісійний висновок експертизи, підтвердив суду, що у момент, коли для водія автомобіля ВАЗ-2170 наступала небезпека для руху, цей автомобіль перебував від місця зіткнення в момент виїзду автомобіля «Міцубісі - Кантер» на перехрестя на мінімальному віддаленні: близько 33 метрів (для варіанта, де вихідні дані встановлені експертним шляхом в рамках розрахунків мінімального віддалення), від 106-136 метрів (для варіанта, де дані встановлені під час відтворення обстановки та обставин події від 20.01.2011 року і задані слідством для дослідження). Зазначав, що вказане віддалення є мінімальним, тоді як фактичне віддалення автомобіля в момент виникнення небезпеки від місця зіткнення невідомо. Крім того, підтвердив, що визначав швидкість руху автомобіля ВАЗ-2170 на підставі достовірної, зареєстрованої методики, заснованої на законі збереження кількості руху.

З приводу достовірності проведених по кримінальному провадженню вищевказаних автотехнічних експертиз слід зазначити наступне.

Суд вважає належним та достовірним доказом висновок судової комісійної транспортно-трасологічної і автотехнічної експертизи від 19.07.2011 року (а.с. 52-62 т. 3), оскільки експерти мають спеціальні знання та кваліфікацію з досліджуваних питань; використовували при дослідженні методики, які є прийнятними до предмета дослідження; мали в своєму розпорядженні достатньо відомостей, на підставі яких готувався висновок; наукове обґрунтування, зокрема обґрунтування визначення швидкості руху автомобілів на підставі закону збереження кількості руху, та методи, за допомогою яких експерти дійшли висновку, не викликають будь-якого сумніву.

Наявний в матеріалах кримінального провадження висновок автотехнічної експертизи від 27.05.2009 року (а.с. 53-56 т. 1) не є достовірним доказом і не може бути взятий до уваги судом, оскільки висновок експерта щодо технічної можливості зупинитись водієм автомобіля ВАЗ-2170 до лінії руху автомобіля «Міцубісі - Кантер» ґрунтується на розрахунках з прийнятою допустимою швидкістю руху автомобіля ВАЗ-2170 60 км. на годину, що не відповідає критерію об`єктивності, а швидкість руху автомобіля ВАЗ-2170, визначена експертом за слідами гальмування (більше 38…48 кілометрів на годину) доволі приблизно та не конкретно, при цьому інші методики визначення швидкості руху автомобіля експертом не були застосовані через відсутність необхідних вихідних даних, що не заперечується і самим експертом.

Висновок судово-автотехнічної експертизи від 09.12.2011 року (а.с. 71-73 т.3), яким встановлено, що відстань на якій знаходився автомобіль ВАЗ 2170 від місця зіткнення в момент початку виїзду автомобіля «Міцубісі - Кантер» на смугу руху автомобіля ВАЗ 2170 складала близько 29…41 метра, базується на вихідних даних вказаних слідчим щодо часу тривалості небезпеки, які не ґрунтується на об`єктивно встановлених відомостях, про що судом буде зазначено нижче.

Оцінюючи показання свідка ОСОБА_9 суд приходить до наступних висновків.

Вказаний свідок пояснив: «під`їжджаючи до перехрестя я не помітив дорожнього знаку 4.10 (Круговий Рух) та поїхав прямо, оскільки випереджав вантажний автомобіль, який чи то рухався, чи то стояв на узбіччі; рухався на автомобілі з допустимою швидкістю, не більше 60 кілометрів на годину, та ПДР України не порушував».

Такі показання свідка не можуть бути взяті судом до уваги, оскільки висновком судової комісійної транспортно-трасологічної і автотехнічної експертизи від 19.07.2011 року (а.с. 52-62 т. 3) встановлено, що швидкість руху автомобіля ВАЗ-2170 в момент початку гальмування становила більше 88…106 кілометрів на годину, що свідчить про порушення ОСОБА_9 ПДР України. Відсутність об`єктивної поінформованості ОСОБА_9 про належний порядок руху на перехресті через відсутність дорожньої розмітки чи можливості зчитати знак дорожнього руху 4.10 у тій дорожній обстановці, не змінює тієї обставини, що по напрямку руху автомобіля ВАЗ-2170 був відсутній знак дорожнього руху 2.3 (Головна дорога), а тому водій ОСОБА_9 відповідно до п. 16.12 ПДР України зобов`язаний був би надати дорогу транспортному засобу, що наближається праворуч. Твердження свідка ОСОБА_9 з приводу того, що він бачив по напрямку руху автомобіля «Міцубісі - Кантер» знак 2.1 (Дати дорогу), а тому не повинен був надавати йому дорогу, не є прийнятними, оскільки знак 2.1. розміщено не по напрямку руху автомобіля ВАЗ-2170, а з лівого боку по напрямку руху автомобіля «Міцубісі - Кантер», а тому вказаний знак дорожнього руху не створював обов`язків і не надавав права водію автомобіля ВАЗ-2170. В такій дорожній обстановці, за відсутності поінформованості щодо порядку руху на перехресті, в будь-якому разі ОСОБА_9 мав визначити дану ситуацію, як небезпечну для подальшого руху, і відповідно до п. 1.10 та п 12.3 ПДР України вжити заходів аж до повної зупинки транспортного засобу, що останнім фактично зроблено не було. Дана обставина підтверджується висновком судової комісійної транспортно-трасологічної і автотехнічної експертизи від 19.07.2011 року (а.с. 52-62 т. 3), яким встановлено, що в безпосередній момент зіткнення автомобілів швидкість руху автомобіля ВАЗ-2170 становила більше 79…93 кілометрів на годину.

Оцінюючи протоколи слідчих дій, суд не бере до уваги у якості доказу протокол додаткового огляду місця події від 19.01.2010 року (а.с. 27-37, т. 3) в частині встановлення, що на відрізку автошляху, де мала місце дорожньо-транспортна пригода, наявна дорожня розмітка 1.16.1 ПДР України, оскільки на час дорожньо-транспортної пригоди такої розмітки на автошляху не було, що підтверджується схемою до протоколу огляду місця події від 16.11.2008 року (а.с.7-17 т.1 ) та протоколом відтворення обстановки та обставин події від 09.04.2009 року з відповідними додатками у вигляді фототаблиці (а.с. 69-73, т.1).

Дослідивши протокол огляду місця події та додатки до нього від 16.11.2008 року (а.с.7-17 т.1 ), протокол відтворення обстановки та обставин події від 20.01.2011 року (а.с. 44-45, т. 3), судом встановлено, що знак 2.1. (Дати дорогу) розміщено не з правого боку по напрямку руху автомобіля «Міцубісі - Кантер», а з лівого боку по напрямку руху даного автомобіля, тоді як відповідно до ДСТУ 4100 (Знаки дорожні. Загальні технічні умови. Правила застосування) та ст. 6 Конвенції про дорожні знаки і сигнали (Відень, 1968 р.) дорожні знаки повинні вс¬танов¬люв¬атись з правого боку дороги, таким чином щоб їх легко і своєчасно могли розпізнати водії.

Вказане свідчить про те, що обвинувачений, незважаючи на його твердження про виконання ним вимог знаку пріоритету 2.1., мав всі підстави діяти у відповідності до ПДР України, без урахування вимог знаку 2.1., який встановлено всупереч п. 10.2.4 ДСТУ 4100 та ст. 6 Конвенції про дорожні знаки і сигнали.

Надаючи оцінку показанням обвинуваченого суд виходить із того, що у відповідності до ч. 4 ст. 95 КПК України суд може обґрунтовувати свої висновки лише на показаннях, які він безпосередньо сприймав під час судового засідання або отриманих у порядку, передбаченому статтею 225 цього Кодексу, при цьому суд не вправі обґрунтовувати судові рішення показаннями, наданими слідчому, прокурору, або посилатися на них, а тому, ухвалюючи вирок, суд бере до уваги лише показання обвинуваченого, надані безпосередньо цьому складу суду.

Як пояснив в судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_8 : перед виїздом на головну дорогу він бачив автомобіль ВАЗ-2170, який рухався зі сторони вулиці Мурманської в напрямку до центрального острівця, де організовано круговий рух, однак при виїзді керованого ним автомобіля на головну дорогу автомобіль ВАЗ-2170 знаходився ще до знаку 4.10 (Круговий Рух) та в`їзду на перехрестя, а тому він не передбачав і не міг передбачити, що водій автомобіля ВАЗ-2170 знехтує вимогами дорожнього знаку - 4.10 і здійснить рух прямо через перехрестя. В даній дорожній обстановці він розраховував на те, що водій автомобіля ВАЗ-2170 виконає ПДР України.

Статтею 62 Конституції України визначено, що обвинувачення не може ґрунтуватися на припущеннях, а всі сумніви щодо доведеності вини обвинуваченого тлумачаться на його користь.

Оцінивши зібрані під час кримінального провадження докази, суд вважає, що обвинувачення ОСОБА_8 за ч. 1 ст. 286 КК України ґрунтується виключно на припущеннях.

Так, матеріали кримінального провадження не містять даних, які б спростовували вищевикладені твердження обвинуваченого ОСОБА_8 , а навпаки містять дані про те, що ОСОБА_8 , як водій автомобіля «Міцубісі - Кантер», в умовах події, яка відбулась, відповідно до вимог дорожнього знаку 2.1 (Дати дорогу) і п. 16.11 ПДР України, мав би поступитися дорогою автомобілю ВАЗ - 2170 - при умовах об`єктивного проявлення факту його руху прямо зі швидкістю, яка значно перевищувала допустиму.

Стороною обвинувачення не доведено, що обвинувачений мав об`єктивну можливість визначити дійсний напрямок руху автомобіля ВАЗ-2170 - не по колу, як того вимагали ПДР України, а прямо, а також оцінити той факт, що цей автомобіль рухався зі швидкістю, яка майже удвічі перевищує допустиму.

Матеріали кримінального провадження, зокрема висновки експертів, не містять об`єктивних, категоричних даних щодо відстані на якій знаходився автомобіль ВАЗ 2170 від місця зіткнення в момент початку виїзду автомобіля «Міцубісі - Кантер» на смугу руху автомобіля ВАЗ 2170.

Протоколом огляду місця події від 28.04.2015 року (а.с. 88-95, т. 6) зафіксована відстань від місця виїзду автомобіля «Міцубісі Кантер» до знаку «Рух по колу» ( 72,30 метра) та відстань від місця виїзду автомобіля «Міцубісі Кантер» до початку заокруглення дороги, зі сторони дороги по якій рухався автомобіль ОСОБА_9 «ВАЗ-2107» (88,30 метра).

З висновку судової комісійної транспортно-трасологічної і автотехнічної експертизи від 19.07.2011 року (а.с. 52-62 т. 3) вбачається, що коли для водія автомобіля ВАЗ-2170 наступала небезпека для руху, цей автомобіль перебував від місця зіткнення в момент виїзду автомобіля «Міцубісі - Кантер» на перехрестя на мінімальному віддаленні: близько 33 метрів (для варіанта, де вихідні дані встановлені експертним шляхом в рамках розрахунків мінімального віддалення), від 106-136 метрів (для варіанта, де дані встановлені під час відтворення обстановки та обставин події від 20.01.2011 року і задані слідством для дослідження).

Роз`яснюючи висновок означеної експертизи, експерт підкреслив, що і 33 метра, і 106-136 метрів це лише мінімальне віддалення автомобіля від місця зіткнення, тоді як фактичне віддалення не відомо.

Відповідно до висновку судово-автотехнічної експертизи від 09.12.2011 року (а.с. 71-73 т.3), відстань на якій знаходився автомобіль ВАЗ 2170 від місця зіткнення в момент початку виїзду автомобіля «Міцубісі - Кантер» на смугу руху автомобіля ВАЗ 2170 складала близько 29…41 метра.

Роз`яснюючи висновок даної експертизи, експерт зазначив, що встановлене експертизою віддалення автомобіля ВАЗ 2170 від місця зіткнення базувалось виключно на вихідних даних, в тому числі щодо часу руху автомобіля «Міцубісі - Кантер» від границі перехрестя до місця зіткнення, заданих слідчим при призначенні експертизи.

Оцінивши вказані вище висновки експертиз, суд вважає, що вони не суперечать один одному, незважаючи на те, що є протилежними, оскільки засновані на різних вихідних даних щодо часу руху автомобіля «Міцубісі - Кантер» з моменту виїзду на смугу руху автомобіля ВАЗ 2170 і до моменту досягнення місця зіткнення.

Так, висновок судової комісійної транспортно-трасологічної і автотехнічної експертизи від 19.07.2011 року досліджує дані задані слідчим відповідно до протоколу відтворення обстановки та обставин події від 20.01.2011 року (а.с. 44- 45, т. 3), проведеного за участю обвинуваченого ОСОБА_8 , де встановлено, що час з моменту виїзду автомобіля «Міцубісі - Кантер» від границі перехрестя до місця зіткнення склав 4,38; 4,69; 4,07 секунд, досліджує дані отримані в результаті розрахунків мінімального віддалення експертним шляхом, тоді як висновок судово-автотехнічної експертизи від 09.12.2011 року (а.с. 71-73 т.3) базується на вихідних даних слідчого щодо часу тривалості небезпеки (часу руху автомобіля «Міцубісі - Кантер» від границі перехрестя) близько 1,2…1,4 секунди, що призводить до різних експертних висновків з приводу відстані на якій знаходився автомобіль ВАЗ 2170 від місця зіткнення в момент початку виїзду автомобіля «Міцубісі - Кантер» на смугу руху автомобіля ВАЗ 2170.

Достовірність протоколу відтворення обстановки та обставин події від 20.01.2011 року (а.с. 44-45, т. 3), проведеного за участю обвинуваченого ОСОБА_8 , в частині встановлення часу з моменту виїзду автомобіля «Міцубісі - Кантер» від границі перехрестя до місця зіткнення, не ставиться під сумнів учасниками судового провадження і не викликає сумніву у суду.

Час тривалості небезпеки близько 1,2…1,4 секунди, заданий слідчим за власною ініціативою у якості вихідних даних при призначенні судово-автотехнічної експертизи (а.с. 71-73 т.3), не ґрунтується на об`єктивно встановлених відомостях, які, на переконання суду, можливо одержати лише внаслідок проведення експерименту з відтворенням обставин минулих подій.

Тобто, стороною обвинувачення не спростовано будь-якими належними, достовірними доказами, що при виїзді керованого ОСОБА_8 автомобіля на головну дорогу автомобіль ВАЗ-2170 знаходився ще до в`їзду на перехрестя, де організовано рух по колу, а відтак висновок обвинувачення про те, що ОСОБА_8 вчинив дії, направлені на порушення правил безпеки дорожнього руху, є припущенням, оскільки матеріали кримінального провадження не містять достовірних даних щодо об`єктивного проявлення в існуючій дорожній обстановці факту руху автомобіля ВАЗ-2170 прямо, а не по колу, як того вимагав знак 4.10, а тому обвинувачений в такій обстановці не передбачав і не міг передбачити, що водій автомобіля ВАЗ-2170 знехтує вимогами дорожнього знаку - 4.10 і здійснить рух прямо через перехрестя.

Обвинувачений у відповідності до п. 1.4. ПДР України мав право розраховувати на те, що й інші учасники дорожнього руху виконують ці правила.

Крім того, суд бере до уваги та тлумачить на користь обвинуваченого думку експертів, викладену у висновку судової комісійної транспортно-трасологічної і автотехнічної експертизи від 19.07.2011 року (а.с. 52-62 т. 3), про те, що в умовах обмеженої видимості (саме така видимість мала місце 16 листопада 2008 року (а.с.7-17 т.1) можливий варіант, коли водій автомобіля «Міцубісі - Кантер» міг бути позбавлений ознак руху автомобіля з явними невідповідностями ПДР України, а тому наближення цього автомобіля могло сприйматися ним з елементами дезінформації про дійсний рух автомобіля ВАЗ-2170, і водій міг приймати свій виїзд під знак 2.1. як безпечний, що виключає злочинну недбалість у розумінні ст. 25 КК України.

Витлумачивши всі сумніви щодо доведеності вини обвинуваченого, як ознаки суб`єктивної сторони складу злочину, на користь самого обвинуваченого, судом встановлено, що при виїзді керованого ОСОБА_8 автомобіля «Міцубісі - Кантер» на головну дорогу автомобіль ВАЗ-2170 знаходився до в`їзду на перехрестя, де організовано рух по колу, а відтак ОСОБА_8 за відсутності об`єктивного проявлення в такій дорожній обстановці факту руху автомобіля ВАЗ-2170 прямо, а не по колу, як того вимагав знак 4.10, не передбачав і не міг передбачити, що водій автомобіля ВАЗ-2170 знехтує вимогами дорожнього знаку 4.10 та здійснить рух прямо через перехрестя зі швидкістю, яка значно перевищувала допустиму, а тому в діях ОСОБА_8 відсутній склад злочину, передбачений ч. 1 ст. 286 КК України.

Відповідно до ч. 3 ст. 129 КПК України у разі виправдання обвинуваченого за відсутності в його діях складу кримінального правопорушення або його непричетності до вчинення кримінального правопорушення, а також у випадках, передбачених частиною першою статті 326 цього Кодексу, суд залишає позов без розгляду.

Оскільки обвинувачений підлягає виправданню у зв`язку з відсутністю в його діях складу кримінального правопорушення, цивільний позов потерпілої у даному кримінальному провадженні слід залишити без розгляду.

Заходи забезпечення кримінального провадження підлягають скасуванню з поновленням ОСОБА_8 в правах, обмежених під час кримінального провадження.

Процесуальні витрати на залучення експертів необхідно віднести на рахунок держави, що відповідає вимогам ст. 124 КПК України.

Долю речових доказів суд вирішує відповідно до вимог ст. 100 КПК України.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 370, 371, 373, 374, 376 КПК України, суд, -

УХВАЛИВ:

ОСОБА_8 визнати невинуватим у пред`явленому обвинуваченні та виправдати за ч. 1 ст. 286 КК України у зв`язку з відсутністю в його діянні складу даного кримінального правопорушення.

Цивільний позов потерпілої ОСОБА_13 про стягнення з ОСОБА_8 і підприємства «ААЗ Трейдінг Ко» матеріальної та моральної шкоди, завданої злочином, - залишити без розгляду.

Запобіжний захід у вигляді підписки про невиїзд, обраний слідчим по даному кримінальному провадженню відносно ОСОБА_8 , - скасувати.

Арешт, накладений постановою слідчого СУ УМВС України в Кіровоградській області від 16.06.2009 року на все майно ОСОБА_8 , - скасувати.

Арешт, накладений постановою слідчого СУ УМВС України в Кіровоградській області від 24.12.2011 року на вантажний автомобіль «Міцубісі - Кантер», реєстраційний номер НОМЕР_1 , який належить на праві власності підприємству «ААЗ Трейдінг Ко», - скасувати.

Речові докази: автомобіль «Міцубісі - Кантер», реєстраційний номер НОМЕР_1 , - залишити підприємству «ААЗ Трейдінг Ко»; автомобіль ВАЗ-2170, реєстраційний номер НОМЕР_2 , - залишити ОСОБА_9 .

Процесуальні витрати на залучення експертів - віднести на рахунок держави.

На вирок може бути подана апеляція до апеляційного суду Кіровоградської області протягом 30 днів з моменту його проголошення через Кіровський районний суд міста Кіровограда.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, а у разі її подання, якщо його не скасовано, після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору, а іншим учасникам судового провадження роз`яснити, що вони мають право отримати його копію в суді.

Суддя Кіровського районного суду м.Кіровограда ОСОБА_1