Провадження № 11-сс/795/16/2016 Слідчий суддя ОСОБА_1
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
18 січня 2016 рокум. Чернігів

Колегія суддів судової палати у кримінальних справах апеляційного суду Чернігівської області в складі:

Головуючого-суддіОСОБА_2

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4

при секретарі ОСОБА_5

за участю прокурора ОСОБА_6

захисника адвоката ОСОБА_7

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Чернігові справу за апеляційною скаргою захисника-адвоката ОСОБА_7 в інтересах підозрюваного ОСОБА_8 на ухвалу слідчого судді Чернігівського районного суду Чернігівської області від 12 січня 2016 року,

В С Т А Н О В И Л А:

Цією ухвалою застосовано застосовано запобіжний захід у вигляді домашнього арешту відносно

ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Пльохів Чернігівського району Чернігівської області, українця, громадянина України, не працюючого, з базовою середньою освітою, не одруженого, раніше судимого, зареєстрованого та проживаючого у АДРЕСА_1 ,

підозрюваного у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 2, 3 ст. 185 КК України.

Ухвалою слідчого судді Чернігівського районного суду Чернігівської області від 12 січня 2016 року відмовлено у задоволенні клопотання прокурора прокуратури Чернігівського району Чернігівської області ОСОБА_6 про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно підозрюваного ОСОБА_8 та застосовано запобіжний захід у вигляді домашнього арешту.

Обираючи запобіжний захід у вигляді домашнього арешту, суд вказав на те, що ОСОБА_8 обґрунтовано підозрюється у вчиненні злочинів, передбачених ч. 2,3 ст. 185 КК України, за які передбачена відповідальність у виді позбавлення волі строком до 6 років. Врахував, що такий запобіжний захід як тримання під вартою застосовується виключно у разі, якщо прокурор не доведе, що жоден із більш м`яких не може запобігти ризикам, передбаченим ст. 177 КПК України, що в даному випадку, на думку слідчого судді, прокурором доведено не було. З огляду на особу підозрюваного, який має постійне місце проживання, має намір працевлаштуватися, свою вину у вчинених злочинах визнав повністю, відшкодовує потерпілим збитки, суд дійшов висновку про наявність підстав для застосування більш м`якого виду запобіжного заходу, у вигляді домашнього арешту.

Не погоджуючись з даною ухвалою слідчого судді, захисник-адвокат ОСОБА_7 в інтересах підозрюваного ОСОБА_8 подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати ухвалу слідчого судді та постановити нову, якою у задоволенні клопотання прокурора про обрання щодо ОСОБА_8 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відмовити та запобіжний захід щодо ОСОБА_8 не обирати. Зазначає, що ОСОБА_8 повідомлений про підозру 30 жовтня 2015 року. 11 грудня 2015 року досудове розслідування було зупинено, але в цей же день розслідування було відновлено, отже строк досудового розслідування закінчився 30 грудня 2015 року. Вказує, що ОСОБА_8 не з`явився за викликом слідчого 23 листопада 2015 року внаслідок того, що він запізнився на автобус, інших викликів він не отримував, а тому рішення про оголошення його в розшук було необґрунтоване. Вважає необґрунтованим встановлене ухвалою суду обмеження у забороні спілкування зі свідками та потерпілими у справі, так як ОСОБА_8 проживає разом з матір`ю, яка є свідком по даній справі.

Заслухавши доповідача; захисника-адвоката, який підтримав подану апеляційну скаргу та просив її задовольнити з підстав викладених в скарзі та який в засіданні суду зазначив про відсутність ризиків, передбачених ст. 177 КПК України; прокурора, яка просила відмовити в задоволенні апеляційної скарги та залишити ухвалу слідчого судді без змін; дослідивши матеріали кримінального провадження та судової справи; обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга захисника задоволенню не підлягає з наступних підстав.

Тримання під вартою, згідно ст. 183 КПК України, є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст. 177 КПК України.

Розглядаючи клопотання, на виконання вимог ст. 177 КПК України, слідчий суддя правильно встановив, що в матеріалах провадження є достатні дані, які підтверджують існування обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_8 кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2, 3 ст. 185 КК України та перевірив наявність ризиків неналежної процесуальної поведінки підозрюваного.

Ті обставини, що ОСОБА_8 підозрюється у вчиненні тяжкого злочину, не одружений, не має відносно сталих соціальних зв`язків, на виклик слідчого не з`явився, упродовж тривалого часу не проживав за місцем своєї реєстрації не могли бути підставами для застосування щодо підозрюваного запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Дані твердження прокурора спростовані наявними матеріалами, оскільки ОСОБА_8 має постійне місце проживання, має намір працевлаштуватися, свою вину у вчинених злочинах визнав повністю, відшкодовує потерпілим збитки.

Крім того, зазначені обставини, в сукупності з іншими, враховувалися слідчим суддею при розгляді клопотання, в зв`язку з чим слідчим суддею було прийнято рішення про застосування щодо підозрюваного ОСОБА_8 менш суворого запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту.

За таких обставин, колегія суддів вважає, що застосовуючи відносно ОСОБА_8 домашній арешт, слідчий суддя дотримався вимог кримінального процесуального законодавства України та прийняв законне та обґрунтоване рішення.

Колегією суддів встановлено, що ОСОБА_8 обґрунтовано підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2,3 ст. 185 КК України.

Відповідно до статті 178 КПК України, слідчий суддя на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів оцінив в сукупності всі обставини, у тому числі вагомість наявних доказів про вчинення ОСОБА_8 кримінального правопорушення, тяжкість покарання, що загрожує останньому у разі визнання його винуватим у кримінальному правопорушенні, у вчиненні якого він підозрюється, врахував дані про його особу.

З огляду на викладене, враховуючи конкретні обставини кримінального провадження, дані щодо особи ОСОБА_8 , колегія суддів вважає, що такий запобіжний захід як домашній арешт з покладенням ряду обов`язків, обраний слідчим суддею, є співмірним з існуючими ризиками, відповідає особі підозрюваного та тяжкості пред`явленої йому підозри, може забезпечити виконання підозрюваним процесуальних обов`язків та унеможливить ухилення від органів слідства і суду.

Відповідно до вимог ст. 181 КПК України строк дії ухвали слідчого судді про тримання особи під домашнім арештом не може перевищувати двох місяців, а сукупний строк тримання особи під домашнім арештом під час досудового розслідування не може перевищувати шести місяців, а тому доводи захисника про неможливість обрання ОСОБА_9 такого запобіжного заходу є безпідставними та необґрунтованими..

На підставі викладеного та керуючись ст.ст.181,194,376, 405- 407 КПК України, колегія суддів, -

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу захисника-адвоката ОСОБА_7 в інтересах підозрюваного ОСОБА_8 залишити без задоволення.

Ухвалу слідчого судді Чернігівського районного суду Чернігівської області від 12 січня 2016 року про застосування запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту відносно підозрюваного ОСОБА_8 - без змін.

Ухвала набирає чинності негайно та оскарженню не підлягає.

СУДДІ:

ОСОБА_2 ОСОБА_4 ОСОБА_3