Справа №: 1-111/11
ВИРОК

Іменем України

"21" лютого 2011 р. Олександрійський міськрайонний суд Кіровоградської області в складі:

головуючого судді Тимченко Л.М

при секретарі Міщенко С.А

з участю прокурора Кучмій О.О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Олександрії кримінальну справу протокольної форми досудової підготовки матеріалів про обвинувачення

ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженця ІНФОРМАЦІЯ_2, українця, громадянина України, не військовозобовязаного, ІНФОРМАЦІЯ_3, не одруженого, не працюючого, жителя ІНФОРМАЦІЯ_4, (без реєстрації) Олександрійського району, Кіровоградської області, проживає в геріатричному пансіонаті м.Олександрія, вул..Героїв Сталінграду,10, раніше судимого Олександрійським міськрайонним судом 18.06.2009 року за ч.2 ст125 КК України до штрафу в сумі 850 грн.,

у скоєнні злочину, передбаченого ч. 3 ст 15 ч.1 ст. 185 КК України, -

в с т а н о в и в :

Підсудний ОСОБА_1 скоїв замах на крадіжку чужого майна.

Злочин скоєно за таких обставин.

28 листопада 2010 року близько 18 години з метою вчинення крадіжки ОСОБА_1, прийшов на перехрестя вулиці Леніна та проспекту Комсомолу в сел. Приютівка, Олександрійського району, де діючи умисно, шляхом вільного доступу обкопав металеву трубу, витягнув, однак не встиг викрасти, побачивши місцевих жителів, які ішли по вулиці та втік з місця події, щоб його не побачили, чим міг завдати матеріальної шкоди на суму 174 грн..

Підсудний вину свою не визнав.

Допитаний в судовому засіданні підсудний ОСОБА_1 свою вину у скоєнні інкримінованого йому злочині не визнав, пояснивши суду, що він того дня викдадав вугілля на переїзді, а не металеву трубу, там мали б залишитися сліди від взуття, відбитки пальців рук того, хто викрадав. Стверджує, що того дня він не був в стані алкогольного спяніння і добре памятає що не робив того. Запевняє суд, що більше такого він не скоїть.

Крім того, що підсудний своєї вини не визнає, його вина у скоєнні інкримінованого йому злочину в повній мірі доведена зібраними у справі доказами, зокрема:

протоколом огляду місця події від 06.12.2010 року,згідно якого було оглянуто місце вчинення замаху на злочин (а.с. 5,6) ;

поясненнями ОСОБА_1 згідно протоколу від 08 грудня 2010 року про обставини вчинення злочину (а.с.2,3);

показами свідків ОСОБА_2 та ОСОБА_3, які будучи допитаними в судовому засіданні підтвердили той факт, що саме 28 листопада було вчинено замах на крадіжку дорожнього знаку на переїзді в с. Приютівка;

речовими доказами та іншими матеріалами справи.

Оцінюючи зібрані і досліджені у справі докази, суд вважає, що вина підсудного доведена повністю, дії ОСОБА_1 суд кваліфікує за ч.3 ст15, ч.1 ст.185 КК України, як замах на таємне викрадення чужого майна.

Суд враховує, що підсудний скоїв замах на злочин середньої тяжкості.

Призначаючи підсудному покарання суд враховує характер, ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винного, який має постійне місце проживання, за місцем проживання характеризується посередньо, раніше до кримінальної відповідальності притягувався, сплачує штраф, стверджує, що зробив для себе належні висновки на майбутнє.

Обставини, що помякшують покарання судом не встановлені.

Обставини, що обтяжують покарання судом не встановлені.

Суд приймає, до уваги, що підсудний має не зняту та не погашену судимість, відбуває покарання сплачуючи штраф за вироком Олександрійського міськрайонного суду від 18.06.2009 року за ч.2 ст125 КК України в сумі 850 грн.. Борг по утриманню штрафу станом на 10.02.2011 року становить в сумі 266 грн.41 коп.

Сукупність зібраних у справі доказів свідчать про те, підсудний будучи судимим, на шлях виправлення не став, скоїв замах на злочин, маючи не зняту та не погашену судимость і заслуговує на покарання у виді позбавлення волі в умовах ізоляції його від суспільства. Однак, приймаючи до уваги вік та запевнення підсудного, що він більше не буде скоювати злочину, а також з урахуванням суспільної небезпечності скоєного, суд вважає можливим застосувати до підсудного ст. ст. 75, 76 КК України та звільнити його від відбування призначеного покарання з випробовуванням, що є необхідним та достатнім для досягнення мети покарання та попередження вчинення ним нового злочину.

Відповідно до ст. 65 КК України суд призначає за вчинений злочин більш суворий вид покарання з числа передбачених в санкції статті, поскільки вважає, що саме такий вид покарання буде достатній для виправлення та попередження вчинення ним нових злочинів. Суд не призначає підсудному повторно покарання у виді штрафу, поскільки він є пенсіонером, не має постійної роботи, а тому не спроможний буде його сплатити.

Відповідно до ст.68 КК України суд за вчинення замаху на злочин призначає ОСОБА_1 покарання в межах двох третин максимального строку найбільш суворого покарання.

У справі цивільний позов не був заявлений.

Судових витрат немає.

. Речові докази повернуто власнику дорожнього знаку.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 321-324 КПК України, суд, -

З а с у д и в :

ОСОБА_1 визнати винним за ч.1 ст. 185 КК України, і призначити покарання у виді позбавлення волі строком на один рік

Відповідно до ст.ст. 75, 76 КК України ОСОБА_1 звільнити від відбування призначеного покарання якщо він протягом одного року іспитового строку не вчинить нового злочину і своєю поведінкою виправдає виявлену йому довіру та виконає обовязки покладені на нього судом, а саме періодично зявлятись в орган кримінально-виконавчої інспекції для реєстрації, повідомляти орган кримінально-виконавчої інспекції про зміну свого місця проживання та не виїжджати за межі України.

Запобіжний захід щодо ОСОБА_1 підписка про невиїзд не обирався .

На вирок суду може бути подана апеляція до апеляційного суду Кіровоградської області через Олександрійський міськрайонний суд протягом 15 діб з моменту проголошення

Суддя: