Номер провадження: 11-кп/785/666/15
Номер справи місцевого суду: 500/7357/14-к
Головуючий у першій інстанції ОСОБА_1
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
02.07.2015 року м. Одеса

Колегія суддів судової палати по кримінальних справах апеляційного суду Одеської області в складі: головуючого судді ОСОБА_2 ,

суддів: ОСОБА_3 , ОСОБА_4

прокурора: ОСОБА_5 ,

при секретарі: ОСОБА_6 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні кримінальне провадження за апеляційними скаргами обвинуваченого ОСОБА_7 і прокурора на вирок Ізмаїльського міськрайонного суду Одеської області від 29.01.2015 року, яким

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженець м.Ізмаїл, Одеської області, українець, громадянин України, освіта середня, не працюючий, проживає за адресою: АДРЕСА_1 , судимий: 25.06.2014 року Ізмаїльським міськрайсудом за ст.ст.185 ч.1, 185 ч.2, 75 КК України до 2 років обмеження волі з іспитовим строком 1 рік,

визнаний винним і йому призначене покарання за ст. 304 ч.1 КК України у вигляді 3 років позбавлення волі, за ст.185 ч.2 КК України - 3 роки позбавлення волі, за ст. 185 ч.3 КК України до 3 років позбавлення волі, за ст.190 ч.2 КК України до 3 років позбавлення волі. На підставі ст. 70 КК України призначено покарання у вигляді 4 років позбавлення волі.

На підставі ст. 71 КК України ОСОБА_7 частково приєднане невідбуте покарання за вироком суду від 25.06.2014 року і остаточно призначене покарання у вигляді 4 років 2 місяців позбавлення волі.

Під вартою знаходиться з 14 серпня 2014 року.

ВСТАНОВИЛА:
Згідно вироку, ОСОБА_7 вчинив крадіжки під час перебування в гостях у своєї знайомої ОСОБА_8 по АДРЕСА_2 :

- 30 травня 2014 року ОСОБА_7 таємно викрав чоловічий золотий перстень вартістю 980 гривень, який належав потерпілому ОСОБА_8 , завдавши йому матеріальну шкоду на зазначену суму.

Наприкінці червня 2014 року ОСОБА_7 спільно з неповнолітнім ОСОБА_9 , таємно викрав електроінструмент, який належав потерпілому ОСОБА_8 , завдавши йому матеріальну шкоду на загальну суму 2530 гривень.

В середині липня 2014 року ОСОБА_7 спільно з неповнолітнім ОСОБА_9 , таємно викрав срібний чоловічий перстень вартістю 150 гривень та інше майно, яке належало потерпілому ОСОБА_8 , завдавши йому матеріальну шкоду на загальну суму 710 гривень.

В середині липня 2014 року ОСОБА_7 спільно з неповнолітнім обвинуваченим ОСОБА_9 шляхом зламу навісного замка на дверях проникли до господарського приміщення ОСОБА_8 , розташованого у дворі його будинку за вказаною адресою, звідки таємно викрали лещата вартістю 350 гривень та інше майно, яке належало потерпілому ОСОБА_8 , завдавши йому матеріальну шкоду на загальну суму 450 гривень.

Обвинувачений ОСОБА_7 також засуджений за те, що достовірно знаючи про неповнолітній вік обвинуваченого ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , втягнув неповнолітнього ОСОБА_9 в злочинну діяльність, вчинивши з ним вказані крадіжки.

Крім того, ОСОБА_7 засуджений за крадіжку жіночого золотого персня вартістю 2300 гривень, яку він вчинив 22 липня 2014 року, перебуваючи в гостях у знайомої потерпілої ОСОБА_10 в будинку по АДРЕСА_3 , завдавши їй матеріальну шкоду на вищезазначену суму.

04 серпня 2014 року обвинувачений ОСОБА_7 , перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння, з метою заволодіння чужим майном, під час прогулянки в м.Ізмаїлі з ОСОБА_11 , шляхом обману, заволодів її мобільним телефоном марки «Samsung» вартістю 1700 гривень, завдавши потерпілій ОСОБА_11 матеріальну шкоду на вищезазначену суму.

06 серпня 2014 року приблизно о 01 годині обвинувачений ОСОБА_7 , перебуваючи у стані алкогольного сп`яніння, проник у гараж житлового будинку по АДРЕСА_4 , звідки таємно викрав велосипед марки «GIANT» вартістю 450 гривень та інше майно, яке належало потерпілому ОСОБА_12 , завдавши йому матеріальну шкоду на загальну суму 2025 гривень.

В апеляційній скарзі ОСОБА_7 вказує, що не згоден з вироком, вважає його незаконним, вказує, що суд порушив його право на захист, його обмовив потерпілий ОСОБА_8 і ОСОБА_9 , який також засуджений цим же вироком.

В апеляційні скарзі прокурор вказує на те, що суд при призначенні покарання ОСОБА_7 не застосував закон, який підлягав застосуванню, просить змінити вирок і призначити покарання відповідно до вимог ст.ст.70 ч.4, 71 КК України..

Неповнолітній ОСОБА_9 , який також засуджений цим вироком, вирок не оскаржив.

Розглянувши матеріали кримінального провадження, доводи апеляцій прокурора та обвинуваченого ОСОБА_7 , заслухавши доповідача, прокурора, який підтримав свою апеляцію, просив змінити ухвалу суду, заперечував проти апеляційної скарги обвинуваченого, апеляційний суд вважає, що апеляція обвинуваченого не підлягає задоволенню, апеляційна скарга прокурора підлягає задоволенню частково.

Доводи апеляційної скарги обвинуваченого про те, що суд визнав його винним у вчиненні вказаних у вироку правопорушень на підставі свідчень ОСОБА_9 , який обмовив його у вчиненні цих правопорушень, не відповідають матеріалам кримінального провадження, журналу судового засідання, в якому зафіксовано, що ОСОБА_7 в суді 1 інстанції, як і ОСОБА_9 , визнав себе винним повністю.

У зв`язку з повним визнанням своєї вини ОСОБА_7 і ОСОБА_9 в суді 1 інстанції, відсутністю суперечностей між їх інтересами, не має підстав вважати, що захист їх одним захисником порушувало права ОСОБА_7 і ці доводи апеляційної скарги обвинуваченого є неспроможні.

Посилання обвинуваченого ОСОБА_7 на те, що потерпілий ОСОБА_8 також його обмовив не містить конкретних доводів, у зв`язку з чим апеляційним судом до уваги не приймається.

Що стосується доводів апеляції прокурора про неправильне застосування судом закону при призначенні ОСОБА_7 покарання, то вони підлягають задоволенню.

Згідно діючого законодавства в разі, коли після постановлення вироку у справі буде встановлено, що обвинувачений винен у вчиненні ще кількох злочинів , одні з яких вчинено до, а інші після постановлення першого вироку, покарання за останнім за часом вироком призначається із застосуванням як ст.70, так і ст.71 КК України: спочатку за правилами ч.1 ст.70 КК України, за сукупністю злочинів, вчинених до постановлення першого вироку, після цього за правилами ч.4 ст.70 КК України, потім за сукупністю злочинів, вчинених після постановлення першого вироку; і остаточно за сукупністю вироків.

Ці вимоги закону суд не виконав, у зв`язку з чим вирок Ізмаїльского міськрайонного суду Одеської області від 30 січня 2015 року відносно ОСОБА_7 підлягає зміні.

Керуючись ст.ст.404-405,407,418-419 КПК України, колегія суддів

УХВАЛИЛА:
Апеляцію обвинуваченого ОСОБА_7 залишити без задоволення. Апеляцію прокурора задовольнити частково.

Вирок Ізмаїльского міськрайонного суду Одеської області від 30 січня 2015 року відносно ОСОБА_7 змінити.

Вважати ОСОБА_7 засудженим:

за ст.185 ч.2 КК України за крадіжку у ОСОБА_8 30.05.2014 року до 2 років позбавлення волі.

Відповідно до ст.70 ч.4, 72 КК України це покарання підлягає виконанню окремо від покарання призначеного вироком Ізмаїльского міськрайонного суду Одеської області від 25.06.2014 року в виді 2 років обмеження волі з застосуванням ст.75 КК України з іспитовим строком 1 рік.

За злочини, вчинені після вироку від 25.06.2015 року призначити покарання:

за ст. 185 ч.2 КК України 2 роки 6 місяців позбавлення волі;

за ст.185 ч.3 КК України 4 роки позбавлення волі;

за ст.190 ч.2 КК України - 2 роки позбавлення волі;

за ст.304 ч.1 КК України - 3 роки позбавлення волі.

Відповідно до ст.70 ч.1 КК України шляхом поглинання менш суворого покарання більш суворим призначити покарання у вигляді позбавлення волі строком на 4 роки.

На підставі ст.71,72 КК України до цього покарання частково приєднати невідбуте покарання за вироком Ізмаїльского міськрайонного суду Одеської області від 25.06.2014 року та частково приєднати покарання за ст.185 ч.2 КК України за епізодом від 30.05.14 року і остаточно призначити покарання у вигляді 4 років 2 місяців позбавлення волі.

В іншій частині вирок залишити без змін.

Ухвала суду може бути оскаржена до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом трьох місяців з дня проголошення.

Судді: ОСОБА_2

ОСОБА_3

ОСОБА_4