Справа № 750/656/15-к Головуючий у І інстанції ОСОБА_1
Провадження № 11-кп/795/484/2015
Категорія - Доповідач ОСОБА_2
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
12 серпня 2015 року колегія суддів судової палати у кримінальних справах апеляційного суду Чернігівської області в складі:

Головуючого-суддіОСОБА_2

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

при секретарі ОСОБА_5 ,

при апеляційному розгляді у відкритому судовому засіданні в м. Чернігові матеріалів кримінального провадження, зареєстрованих в Єдиному реєстрі досудових розслідувань за № 12.014.270.010.006.494, за апеляційною скаргою захисника ОСОБА_6 , в інтересах обвинуваченої

ОСОБА_7 , на вирок Деснянського районного суду м. Чернігова від 07 квітня 2015 року, постановлений щодо

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки м. Ярцево, Смоленської області, РФ, проживаючої по АДРЕСА_1 , обвинуваченої у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого п. 13 ч. 2 ст. 115 КК України,

з участю прокурора ОСОБА_8 ,

захисника ОСОБА_6 ,

обвинуваченої ОСОБА_7 ,

в с т а н о в и л а:

Вироком місцевого суду ОСОБА_7 засуджено за п. 13 ч. 2 ст. 115 КК України до покарання у виді 12 років 6 місяців позбавлення волі.

Строк відбування покарання ОСОБА_7 постановлено рахувати з 22.11.2014 року.

Запобіжним заходом обрано тримання під вартою.

Стягнуто з ОСОБА_7 процесуальні судові витрати на користь держави в сумі 1622 грн. 92 коп..

Питання про речові докази вирішено відповідно до ст. 100 Кримінального процесуального кодексу України.

Не погодившись з вироком місцевого суду, захисник ОСОБА_6 , в інтересах обвинуваченої ОСОБА_7 , подав апеляційну скаргу. Просить його змінити і перекваліфікувати п. 13 ч. 2 ст. 115 КК України на ст. 118 КК України та призначити покарання в межах санкції даної статті. Вважає, що вирок суду першої інстанції підлягає зміні у зв`язку з невідповідністю висновків суду першої інстанції фактичним обставинам справи, неправильним застосуванням закону України про кримінальну відповідальність, невідповідністю призначеного покарання особі засудженої. В порушення вимог ст. 370, п. 2 ч. 3 ст. 374 КПК України, суд першої інстанції побудував вирок на припущеннях, не надав доказам належної оцінки, витлумачивши їх на користь сторони обвинувачення, чим порушив принципи змагальності сторін та забезпечення доведеності вини стороною обвинувачення поза розумним сумнівом в порушення вимог ст.ст. 17, 22 КПК України. Жоден з перелічених у вказаному вироку доказів не свідчить про наявність умислу у обвинуваченої ОСОБА_7 на спричинення смерті потерпілому ОСОБА_9 та жодним чином не спростовує доводи ОСОБА_7 про те, що вона сприймала поведінку потерпілого загрозливою для свого життя та здоров`я, та саме з метою самооборони нанесла потерпілому удар ножем в результаті якого останній отримав тілесні ушкодження, від яких помер. Крім того, не надано належної оцінки такому доказу, як висновок судово-медичної експертизи № 1108 від 23.11.2014 року, згідно якого у ОСОБА_7 мались тілесні ушкодження у виді синців та забиття м`яких тканин обличчя, котрі виникли від дії тупих предметів по механізму удару та стиснення. Комплекс тілесних ушкоджень, виявлених у ОСОБА_7 по давності утворення може відповідати 21.11.2014 року. Тобто зазначений доказ свідчить на користь обвинуваченої, підтверджує її покази стосовно обставин загибелі ОСОБА_9 та ставить під сумнів позицію сторони обвинувачення.

На апеляційну скаргу захисника, в інтересах обвинуваченої, надійшло заперечення від прокурора. Оскаржуваний вирок районного суду просить залишити без змін, а апеляційну скаргу без задоволення.

Місцевим судом ОСОБА_7 засуджено за те що, 21 листопада 2014 року, приблизно, о 19-00, знаходячись за місцем свого мешкання, що за адресою: АДРЕСА_1 , перебуваючи у стані алкогольного сп`яніння, в ході конфлікту, що виник на ґрунті раптово виниклих особистих неприязних відносин, з метою умисного вбивства, вона нанесла ОСОБА_9 один удар ножем в область грудної клітини справа, чим спричинила останньому тілесне ушкодження, яке відноситься до категорії тяжких тілесних ушкоджень, від якого останній помер на місці.

Заслухавши доповідача, прохання захисника і обвинуваченої задовольнити апеляційну скаргу, думку прокурора про її необґрунтованість, дослідивши матеріали кримінального провадження та перевіривши доводи наведені в апеляційній скарзі, колегія суддів підстав для її задоволення не знаходить.

Згідно висновку судово-медичної експертизи № 1073 від 22.11.2014 року смерть ОСОБА_9 настала внаслідок масивної крововтрати. Крім того, на трупі виявлені легкі тілесні ушкодження.

Висновок місцевого суду про доведеність вини обвинуваченої у скоєнні правопорушення, передбаченого п. 13 ч. 2 ст. 115 КК України є правильним, бо підтверджується перевіреними ним доказами, які узгоджуються між собою.

Обвинувачена свою вину в пред`явленому обвинуваченні визнала частково, та пояснила, що діяла з метою самозахисту, хоча і не повинна була позбавляти потерпілого життя. Показала, що 21 грудня 2014 рок, вони з потерпілим знаходились вдома. Були гості, в тому числі брат обвинуваченої. Коли пішли гості, потерпілий ліг спати, а вона вирішила щось поїсти та прибрати у квартирі. Через 20 хвилин потерпілий підскочив і почав кричати на неї, спочатку вдарив її у ліву частину обличчя, потім спробував вдарити її вдруге по голові. Обвинувачена, стоячи до нього спиною, не дивлячись, правою рукою завдала потерпілому удар ножем, після чого обвинувачена побачила у потерпілого кров і втекла. Ніж залишився у тілі потерпілого. Викликати швидку допомогу їй не спало на думку.

При цьому обвинувачена не змогла пояснити, чому труп потерпілого лежав на підлозі біля ліжка, а кров була не тільки на підлозі біля трупа, а ще й на ліжку.

Жодних дій направлених на врятування життя потерпілого обвинувачена не вжила, що свідчить про направленість її умислу саме на вбивство.

Також обвинувачена не змогла пояснити, чому вона не вказала на наявність у неї тілесних ушкоджень в момент затримання.

Висновок судово-медичної експертизи № 1108 від 23.11.2014 року свідчить про наявність у ОСОБА_7 легких тілесних ушкоджень, що могли утворитися 21.11.2014 року. Але згідно виписки з медичної картки, 22.11.2014 року, о 16 год. 45 хв. у КЛПЗ «Чернігівській обласний наркологічний диспансер» був проведений медичний огляд ОСОБА_7 , яка перебувала у стані алкогольного сп`яніння. Скаржилася на те, що її побили тиждень тому. На момент огляду видимих тілесних ушкоджень не було.

Колегія суддів вважає, що умисні дії обвинуваченої кваліфіковані досудовим слідством та місцевим судом правильно.

Призначене обвинуваченій покарання відповідає характеру і ступеню суспільної небезпеки вчиненого нею, даним, що характеризують її особу і є достатнім та справедливим, тому підстав для зміни вироку місцевого суду не вбачається.

Керуючись ст.ст. 376, 405, 407, 419 Кримінального процесуального кодексу України,

У Х В А Л И Л А:
Апеляційну скаргу захисника ОСОБА_6 , в інтересах обвинуваченої ОСОБА_7 , залишити без задоволення, а вирок Деснянського районного суду м. Чернігова від 07 квітня 2015 року, щодо ОСОБА_7 - без змін.

Касаційна скарга на ухвалу може бути подана протягом трьох місяців з дня проголошення судового рішення судом апеляційної інстанції, а засудженою - в той самий строк з дня вручення їй копії судового рішення.

СУДДІ:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4