АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ПОЛТАВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 1-90 Номер провадження 11-а-423/2010Головуючий у 1-й інстанції Чабаненко Доповідач ап. інст. ОСОБА_1
Категорія ч.З ст. 185 КК України;Т.З.
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 червня 2010 року м. Полтава

Колегія суддів судової палати у кримінальних справах Апеляційного суду Полтавської області в складі:

Головуючого-судді Голубенко Н.В.

Суддів: Орлової Н. Ф., Захожая О. І.

з участю прокурора Антонова А.В.

розглянула у відкритому судовому засіданні в м. Полтаві кримінальну справу за апеляцією засудженого ОСОБА_2 на вирок Лубенського міськрайонного суду Полтавської області від 29 березня 2010 року,-

В СТАНОВИЛА :

Цим вироком :

ОСОБА_2 ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженець ІНФОРМАЦІЯ_2, громадянин України, українець, розлучений, ІНФОРМАЦІЯ_3, не працюючий, проживаючий ІНФОРМАЦІЯ_4, раніше судимий:

- 7.07.1995 р. Лубенським міським судом

Полтавської області за ч.З ст. 140 Кк України ( 1960 р.) на 3 роки позбавлення волі з відстрочкою виконання вироку згідно ст.. 46-1 Кк України на 2 роки;

-18.11.1996 р. Королівським судом Житомирської області за ст.. 81 ч.3, 43 Кк України ( 1960 р.) на роки позбавлення волі. Звільнився згідно постанови Будинського районного суду м.Житомира від 1.04.1999 р. на підставі ст..53 Кк України умовно - достроково на 10 місяців 21 день;

-4.04.2001 р. лубенським районним судом Полтавської області за ст.. 81 ч.3 КК України ( 1960 р.) на 3 роки позбавлення волі згідно ст.. 45 КК України умовно з іспитовим строком на 3 роки з оплатою штрафу 1000 грн.;

- 14.01.2003 р. Лубенським районним судом Полтавської області за ст..ст. 15, 185 ч.3, 185 ч.3 КК України на 3 роки 6 місяців позбавлення волі, звільнився 26.12.2005 р.;

-22.09.09 р. лубенським міскрайонним судом за ст.. 185 ч.2 КК України на 3 роки позбавлення волі зі звільненням від відбування покарання з випробуванням з іспитовим строком на 2 роки відповідно до ст.. 75 КК України,-

засуджений за:

- ч.1 ст. 164 КК України на 1 рік обмеження волі;

- ч.3 ст. 185 КК України на 3 роки позбавлення волі.

Відповідно до ч.1 ст. 70 КК України шляхом поглинення менш

суворого покарання більш суворим остаточно визначено 3 роки позбавлення волі.

Згідно ст. 71 КК України частково приєднано невідбуту частину покарання за попереднім вироком та остаточно за сукупністю вироків визначено до відбування

За вироком суду, ОСОБА_2 визнаний винним та засуджений за те, що згідно постанови Лубенського міськрайонного суду Полтавської області від 21.07.2003 р. зобовязаний сплачувати аліменти в розмірі 1/4 частини з усіх видів заробітку щомісячно, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, на утримання сина ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_5 на користь ОСОБА_4 до досягнення дитиною повноліття, починаючи з 14.07.2003р.

Однак являючись фізично здоровим, працездатним, без поважних причин ухиляється від виконання своїх обовязків по сплаті аліментів та явки до державного виконавця, матеріальної допомоги дитині не надає, заборгованість по аліментам станом на 1.02.2010 р. за 29 місяців, становить 9870 грн. 33 коп. Ніяких дій направлених на погашення вказаної заборгованості ОСОБА_2 не здійснює.

Крім того, повторно 13.02.2010 р. о 16 год. ОСОБА_2 з метою крадіжки чужого майна, проник на охоронювану територію ЗАЛ «Лубенський ремонтний завод» в м.Лубни, вул.. Радянська 167, звідки таємно викрав пропановий балон з редуктором газу, належний ОСОБА_5, чим спричинив останньому матеріальної шкоди на суму 170 грн.40 коп.

В апеляції засуджений ОСОБА_2 просить помякшити покарання з врахуванням його стану здоровя, зокрема того, що він перебуває на обліку в туберкульозному диспансері та призначити покарання не повяза позбавленням волі.

Також, вказує, на неправильну кваліфікацію його дій по епізоду крадіжки, просить перекваліфікувати з ч.3 на ч. 2 ст. 185 КК України.

Колегія суддів, заслухавши доповідача, думку прокурора Антонова А.В., який просив вирок суду залишити без змін, а апеляцію без задоволення, дослідивши матеріали справи та обговоривши доводи апеляції вважає, що вона не підлягає до задоволення з таких підстав.

Висновки суду про доведеність винності ОСОБА_2 у вчиненні злочинів за які він засуджений, ґрунтується та всебічно та повно досліджених доказах, які обґрунтовано покладені в основу вироку.

Відповідно до ч.3 ст. 299 КПК судом не досліджувалися фактичні обставини справи в звязку з повним визнанням вини ОСОБА_2 по інкримінованим йому злочинам.

В звязку з цим апеляція засудженого в частині незгоди з кваліфікацією його дій за ч.3 ст. 185 КК України не підлягає розгляду в апеляційній інстанції.

У відповідності до зібраних по справі доказів, дії ОСОБА_2 правильно кваліфіковані судом за ч.1 ст. 164 КК України, як злісне ухилення від сплати встановлених рішенням суду коштів на утримання дитини та ч.З ст. 185 КК України, як таємне викрадення чужого майна ( крадіжка) поєднане з проникненням у сховище.

Призначене засудженому ОСОБА_2 покарання, відповідає вимогам ст. 65 КК України, обране з врахуванням особи засудженого та обставин, що помякшують покарання, зокрема і тих на які посилається апелянт Призначене покарання є необхідним та достатнім для його виправлення ОСОБА_2 та попередження вчинення ним нових злочинів.

Колегія суддів, вважає вирок суду законним та обґрунтованим і не вбачає підстав для помякшення покарання засудженому.

Враховуючи вищевикладене, керуючись ст.ст. 365, 366 КПК України, колегія суддів, -

УХВАЛИЛА:

Апеляцією засудженого ОСОБА_2 залишити без задоволення, а вирок Лубенського міськрайонного суду Полтавської області від 29 березня 2010 р. відносно нього - без змін.

СУДДІ:

ОСОБА_6 ОСОБА_7 ОСОБА_1