УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
"13" серпня 2015 р. Дніпровський районний суд м.Києва у складі:
головуючого судді ОСОБА_1 ,
суддів ОСОБА_2 ,
ОСОБА_3 ,
при секретарі ОСОБА_4
за участю прокурора ОСОБА_5
обвинувачених ОСОБА_6 ,
ОСОБА_7 ,
ОСОБА_8 ,
захисників обвинуваченого ОСОБА_6 ОСОБА_9 ,
ОСОБА_10
захисника обвинуваченого ОСОБА_7 ОСОБА_11
захисника обвинуваченого ОСОБА_8 ОСОБА_12 ,
потерпілого ОСОБА_13
розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі Дніпровського районного суду м.Києва кримінальне провадження відносно
ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м.Києва, українця, громадянина України, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , до проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не судимого, працював директором ТОВ «Трансмаш С.А.Р.Л.»
за обвинуваченням в скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.15, п.5, п.6, п.12 ч.2 ст.115 КК України,
ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженця с.Хотів Києво-Святошинського району Київської області, українця, громадянина України, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_3 , раніше не судимого,
за обвинуваченням в скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.15 п.5, п.6, п.12 ч.2 ст.115 КК України,
ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , уродженця м.Києва, українця, громадянина України, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_4 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_5 , раніше не судимого,
за обвинуваченням в скоєнні кримінальних правопорушень, передбачених ч.5 ст.27, ч.2 ст.15 п.5, п.12 ч.2 ст.115, ч.1 ст.309 КК України,
В провадженні Дніпровського районного суду м.Києва перебуває кримінальне провадження відносно ОСОБА_6 за обвинуваченням у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.15 п.5, п.6, п.12 ч.2 ст.115 КК України, ОСОБА_7 за обвинуваченням у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.15 п.5, п.6, п.12 ч.2 ст.115 КК України, ОСОБА_8 за обвинуваченням у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.5 ст.27, ч.2 ст.15 п.5, п.12 ч.2 ст.115, ч.1 ст.309 КК України.
В ході судового розгляду судом у відповідності до вимог ч.3 ст. 331 КПК України поставленор питання про доцільність проджовження строку тримання під вартою обвинуваченому ОСОБА_6 .
Прокурор наполягав на продовженні міри запобіжного заходу - тримання під вартою обвинуваченому ОСОБА_6 посилаючись на те, що не відпали ризики, визначені статтею 177 КПК України , так як обвинувачений ОСОБА_6 обвинувачуються у вчиненні особливо тяжкого злочину та може впливати на хід судового слідства та перешкоджати в отриманні доказів, вчинив злочин щодо посягання на життя та здоров`я громадян, а також просила продовжити запобіжні заходи у виді домашнього арешту обвинувачених ОСОБА_7 та ОСОБА_8 .
Потерпілий ОСОБА_13 підтримав думку прокурора.
Адвокат ОСОБА_11 не заперечував щодо продовження мір запобіжного заходу обвинуваченим ОСОБА_6 , ОСОБА_7 та ОСОБА_8 , які існують на даний час, вказану позицію підтримав ОСОБА_7 .
Адвокат ОСОБА_12 заперечував щодо продовження міри запобіжного заходу у виді домашнього арешту обвинуваченим ОСОБА_7 та ОСОБА_8 , так як прокурор не звернувся до суду з відповідном клопотанням за три години до початку судового розгляду та вказані запобіжні заходи необхідно скасувати.
Щодо продовження міри запобіжного заходу обвинуваченому ОСОБА_6 то адвокат висловив думку, що суд сам вправі вирішувати вказане питання у відповідності до вимог ч.3 ст.331 КПК України.
Вказана позиція була підтримана обвинуваченим ОСОБА_8 .
Адвокат ОСОБА_9 зазначив, що прокурор у відповідності до вимог кримінально процессуального законодавства не звернувся з відповідним клопотанням щодо продовження строку тримання під вартою обвинуваченого ОСОБА_6 з посилання на докази та ризики визначені статтею 177 КПК України, на даний час вина ОСОБА_6 в інкримінованих злочинах не доведена, порушуються вимогни ст. 62 Конституції України та прсив змінити міру запобужного заходу обвинуваченому ОСОБА_6 з тримання під віартою на більш м`яку міру.
Адвокат ОСОБА_10 підтримав думку ОСОБА_14 в частині зміни міри запобіжного заходу обвинуваченому ОСОБА_6 , зазначаючи при цьому, що обвинувачені ОСОБА_7 та ОСОБА_8 , які звинувачуються по одному й тому ж злочині що й ОСОБА_6 , але ним обрана міра запобіжного заходу у виді домашнього арешту.
Крім того адвокат ОСОБА_10 послався на вимоги ст. 198 КПК України.
Вказану позицію було підтримано обвинуваченим ОСОБА_6 .
Заслухавши думки учасників судового розгляду, дослідивши матеріали справи, колегія суддів дійшла висновку, що відповідно до п. 10 Листа ВССУ № 511-550/0/4-13 від 04.04.2013 р. «Про деякі питання порядку застосування запобіжних заходів під час досудового розслідування та судового провадження відповідно до Кримінального процесуального кодексу України», що у кожному випадку розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд, вирішуючи питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених у ст. 177 КПК, на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів зобов`язаний оцінити в сукупності всі обставини, у тому числі відповідно до ст. 178 КПК в тому числі і тяжкість покарання, що загрожує відповідній особі у разі визнання підозрюваного, обвинуваченого винуватим у кримінальному правопорушенні, у вчиненні якого він підозрюється, обвинувачується.
Враховуючи всі чинники в їх сукупності, суд на даному етапі розгляду кримінального провадження не вбачає підстав для скасування міри запобіжного заходу у виді тримання під вартою обвинуваченому ОСОБА_6 .
В свою чергу, колегія суддів вважає, що обраний відносно обвинуваченого ОСОБА_6 запобіжний захід з урахуванням його тривалості не виходить за межі розумного строку, враховуючи, що загальні положення щодо розумних строків у таких випадках викладено у правовій позиції Європейського суду з прав людини в рішенні у справі «Харченко проти України», згідно з якою «розумність строку тримання під вартою не може оцінюватися абстрактно. Вона має оцінюватися в кожному окремому випадку залежно від особливостей конкретної справи, причин, про які йдеться у рішеннях національних судів, переконливості аргументів заявника, викладених у його клопотанні про звільнення. Продовження тримання під вартою може бути виправдано тільки за наявності конкретного суспільного інтересу, який, незважаючи на презумпцію невинуватості, превалює над принципом поваги до свободи особистості» (п. 79 рішення Європейського суду з прав людини у справі «Харченко проти України» від 10 лютого 2011 року).
У даному випадку діяння, в яких обвинувачений ОСОБА_6 обвинувачується, однозначно свідчать про наявність конкретного суспільного інтересу який, незважаючи на презумпцію невинуватості, превалює над принципом поваги до свободи особистості та кореспондуються з визначеними КПК України конкретними підставами і метою запобіжного заходу
Окрім наявної підозри, застосований запобіжний захід відповідає характеру та тяжкості вчиненого, а встановлені ризики передбачені п. 2, 4, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України є дійсними та триваючими, і вони виключають, на даний час, можливість скасування міри запобіжного заходу щодо обвинуваченого ОСОБА_6 .
Будь-яких інших обставин, які б свідчили про те, що даний захід забезпечення кримінального провадження не виправдовує такий ступінь втручання у права і свободи обвинуваченого, судом, на даному етапі, не встановлено та сторонами не доведено.
Частинами 3 та 5 ст. 132 КПК України передбачено, що під час розгляду питання про застосування/продовження заходів забезпечення кримінального провадження (п. 9 ч. 2 ст. 131 КПК України), сторони кримінального провадження повинні подати суду докази обставин, на які вони посилаються.
Відповідно до ч.3 ст.331 КПК України незалежно від наявності клопотань суд зобов`язаний розглянути питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою до спливу двомісячного строку з дня надходження до суду обвинувального акта, клопотання про застосування примусових заходів медичного або виховного характеру чи з дня застосування судом до обвинуваченого запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою. За наслідками розгляду питання суд своєю вмотивованою ухвалою скасовує, змінює запобіжних захід у вигляді тримання під вартою або продовжує його дію на строк, що не може перевищувати двох місяців. Копія ухвали вручається обвинуваченому, прокурору та направляється уповноваженій службовій особі місця ув`язнення.
До спливу продовженого строку суд зобов`язаний повторно розглянути питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою, якщо судове провадження не було завершене до його спливу.
Щодо скасування міри запобіжного заходу обвинуваченим ОСОБА_8 та ОСОБА_7 то міра запобіжного заходу стосовно даних обвинувачених ( домашній арешт) була обрана відповідно до ухвали Дніпровського районного суду м. Києва від 27.02.2015 р. та вказана міра запобіжного заходу діє до моменту її припинення за встановлених законом обставин.
На даному етапі суд вирішує питання щодо продовження дії обов`язків визначених ухвалою суду від 9 квітня 2015 р. обвинуваченим ОСОБА_7 та ОСОБА_8 .
Враховуючи дані про особу обвинуваченого ОСОБА_6 , обставини вчинення кримінального правопорушення, обвинувачення у вчиненні особливо тяжкого злочину проти життя особи, за який законом передбачене покарання у вигляді довічного позбавлення волі, його підвищену суспільну небезпеку, відсутність достовірних відомостей про зменшення ризиків, які були встановлені судом при обранні обвинуваченим запобіжного заходу та його продовженні, обґрунтованість пред`явленої обвинуваченим підозри, тяжкість покарання, яке загрожує обвинуваченим у разі визнання їх винними, суд вважає, що заявлені раніше стороною обвинувачення ризики не зменшилися та існують на даний час, тому підстави для скасування запобіжного заходу обвинуваченим ОСОБА_6 , ОСОБА_8 та ОСОБА_7 відсутні.
Керуючись ст.ст.177, 178,181, 183, 194, 331, 372 КПК України, суд
В зодоволенні клоптання адвокатів ОСОБА_10 , ОСОБА_9 щодо зміни міри запобіжного заходу обвинуваченому ОСОБА_6 з тримання під вартою на більш м`який відмовити.
Продовжити строк тримання під вартою обвинуваченого ОСОБА_6 до 12 жовтня 2015 року включно з утриманням у Київському слідчому ізоляторі Державної пенітенціарної служби України.
Продовжити ОСОБА_8 та ОСОБА_7 строком до 12 жовтня 2015 р. дію обов`язків визначених ухвалою суду від 9 квітня 2015 р. а саме
Покласти на ОСОБА_8 відповідно до ч. 5 ст.194 КПК України обовязки:
Не відлучатися за межі постійного місця проживання без дозволу суду;
Повідомляти суд про зміну місця свого проживання з забороною залишати зазначену адресу в період часу з 22-00 години до 06-00 години наступного дня.
Покласти на ОСОБА_7 відповідно до ч. 5 ст.194 КПК України обовязки:
Носити електронний засіб контролю;
Не відлучатися за межі постійного місця проживання без дозволу суду;
Повідомляти суд про зміну місця свого проживання з забороною залишати зазначену адресу в період часу з 20-00 години до 08-00 години наступного дня.
Виконання ухвали в частині продовження обв`язків обвинувачених ОСОБА_7 та ОСОБА_8 доручити начальнику Києво-Святошинського РВ ГУ МВС України в Київській області, якому направити копію даної ухвали.
Роз`яснити обвинуваченим, що працівники органу внутрішніх справ з метою контролю за їх поведінкою, який перебуває під домашнім арештом, мають право з`являтися в житло цієї особи, вимагати надати усні чи письмові пояснення з питань, пов`язаних із виконанням покладених на неї зобов`язань, використовувати електронні засоби контролю.
Копію ухвали вручити прокурору, обвинуваченим, їх захисникам та направити до Київського слідчого ізолятора Державної пенітенціарної служби України.
Ухвала оскарженню не підлягає.
Головуючий

Судді :