№ 207/2351/15-к
№ 1-кп/207/300/15
В И Р О К
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
15 вересня 2015 року Баглійський районний суд м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області у складі:

головуючого судді - ОСОБА_1

при секретарі - ОСОБА_2

за участю прокурора - ОСОБА_3

представника потерпілого - ОСОБА_4

обвинуваченого - ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду у м. Дніпродзержинську кримінальне провадження відносно:

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м.Дніпродзержинська Дніпропетровської області, громадянина України, українця, освіта середня спеціальна, безпартійного, одруженого, має двох неповнолітніх дітей щодо яких не позбавлений батьківських прав, раніше судимий не був, працевлаштувався на ПАТ «Дніпроважмаш», мешкаючого по АДРЕСА_1 , обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 185 КК України, -

ВСТАНОВИВ:

19.02.2015 року приблизно о 00.50 годин ОСОБА_5 , перебуваючи у стані алкогольного сп`яніння, перебуваючи в автомобілі швидкої медичної допомоги «газель» державний номерний знак НОМЕР_1 , який знаходився на території комунального закладу «Дніпродзержинська станція швидкої медичної допомоги Дніпропетровської обласної ради» за адресою: вулиця Щербицького, 79 у м. Дніпродзержинську, реалізуючи свій раптово виниклий злочинний намір, направлений на таємне викрадення чужого майна, скориставшись відсутністю працівників станції швидкої медичної допомоги, таємно, умисно, з корисливих міркувань, таємно викрав майно, яке належить комунальному закладу «Дніпродзержинська станція швидкої медичної допомоги Дніпропетровської обласної ради», сумку чорного кольору та периферійний пристрій до системи транстелефонної передачі ЕКГ «Телекард» вартістю 5728 гривень, який знаходився в сумці. Викраденим розпорядився на свій розсуд. Таємним викраденням майна, яке є комунальною власністю, комунальному закладу «Дніпродзержинська станція швидкої медичної допомоги Дніпропетровської обласної ради» заподіяно матеріальну шкоду, яка не відшкодована.

Допитаний у судовому засіданні ОСОБА_5 вину у вчиненні кримінального правопорушення визнав в повному обсязі, показав, що 19.02.2015 року перебував у нетверезому стані, тому, скориставшись відсутністю працівників станції швидкої медичної допомоги, таємно викрав майно комунального закладу, сумку з периферійним пристроєм до системи транстелефонної передачі ЕКГ, про що шкодує. Працевлаштувався на роботу і має наміри відшкодувати вартість викраденого майна.

Представник комунального закладу «Дніпродзержинська станція швидкої медичної допомоги Дніпропетровської обласної ради» ОСОБА_4 , показала, що майно комунального закладу «Дніпродзержинська станція швидкої медичної допомоги Дніпропетровської обласної ради» є комунальною власністю. Викрадене майно, канал ЕКГ транстелефонного пристрою «Телекард», на 18.06.2015 року становило 28125 гривень, не повернуто закладу, а його відсутність не дає можливості надавати швидку медичну допомогу громадянам, які потребують допомоги. Викрадення майна здійснювалось за відсутності працівників станції швидкої допомоги. Просила задовольнити цивільний позов на суму 28125 гривень в повному обсязі і стягнути гроші з ОСОБА_5 . Не наполягала на суворому покаранні.

На підставі ч.3 ст.349 КПК України за згодою учасників судового провадження судом визнано недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким з учасників процесу не оспорюються. При цьому судом з`ясовано, що обвинувачений правильно розуміє зміст цих обставин, сумнівів у добровільності та дійсності його позиції немає. ОСОБА_5 роз`яснено, що у такому випадку він буде позбавлений права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку.

За таких обставин суд вважає, що вина ОСОБА_5 у вчиненні вказаного вище кримінального правопорушення доведена в повному обсязі, а його дії, які пов`язані з умисним таємним викраденням чужого майна, суд кваліфікує за ч.1 ст.185 КК України.

Призначаючи покарання обвинуваченому у відповідності зі ст.65 КК України, суд враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.

Обставинами, що згідно ст.66 КК України пом`якшують покарання, суд визнає наявність двох неповнолітніх дітей, щодо яких не позбавлений батьківських прав, щире каяття обвинуваченого.

Обставини, які згідно ст.67 КК України обтяжують покарання, відсутні.

При обранні обвинуваченому виду та міри покарання, судом враховуються матеріали, що його характеризують, відношення до вчиненого, раніше не судимий, працевлаштувався на роботу, має сім`ю, в якій виховується двоє неповнолітніх дітей, щодо яких він не позбавлений батьківських прав, вчинений злочин не є тяжким, представник потерпілого не наполягає на позбавленні волі, вимагає відшкодування матеріальної шкоди, яка невідшкодована, тому суд вважає за можливе призначити йому покарання у виді позбавлення волі, але застосувати ст. 75 КК України, звільнивши від відбування призначеного покарання, якщо він протягом визначеного судом іспитового строку не вчинить нового злочину і виконає покладені на нього обов`язки.

Зобов`язати відповідно до ст. 76 КК України повідомляти кримінально-виконавчу інспекцію про зміну місця проживання, роботи.

Запобіжний захід до набрання вироком законної сили залишити у вигляді особистого зобов`язання.

Відповідно до ч.1 ст.128 КПК України особа, якій кримінальним правопорушенням або іншим суспільно небезпечним діянням завдано майнової або моральної шкоди, має право під час кримінального провадження до початку судового розгляду пред`явити цивільний позов до підозрюваного, обвинуваченого або до фізичної чи юридичної особи, яка за законом несе цивільну відповідальність за шкоду, завдану діяннями підозрюваного, обвинуваченого або неосудної особи, яка вчинила суспільно небезпечне діяння.
За ч.5 вказаної статті, цивільний позов у кримінальному провадженні розглядається судом за правилами, встановленими цим Кодексом. Якщо процесуальні відносини, що виникли у зв`язку з цивільним позовом, цим Кодексом не врегульовані, до них застосовуються норми Цивільного процесуального кодексу України за умови, що вони не суперечать засадам кримінального судочинства.
Відповідно до ч.1 ст.1166 ЦК України, майнова шкода, завдана майну фізичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

Позовні вимоги комунального закладу «Дніпродзержинська станція швидкої медичної допомоги Дніпропетровської обласної ради» про стягнення з обвинуваченого ОСОБА_5 в частині відшкодування майнової шкоди у розмірі 28125 гривень, суд вважає необхідним задовольнити в повному обсязі.

Виходячи з викладеного, керуючись ст.ст. 370, 374 КПК України, суд, -

ЗАСУДИВ:

ОСОБА_5 визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 185 КК України і призначити покарання у виді позбавлення волі на строк 1 (один) рік.

На підставі ст. 75 КК України звільнити від відбування призначеного покарання, якщо він протягом іспитового строку 1 (один) рік не вчинить нового злочину і виконає покладені на нього обов`язки.

Зобов`язати відповідно до ст. 76 КК України повідомляти кримінально-виконавчу інспекцію про зміну місця проживання, роботи.

Запобіжний захід ОСОБА_5 до набрання вироком законної сили залишити у вигляді особистого зобов`язання.

Стягнути з ОСОБА_5 на користь комунального закладу «Дніпродзержинська станція швидкої медичної допомоги Дніпропетровської обласної ради» в частині відшкодування майнової шкоди 28125 (двадцять вісім тисяч сто двадцять п`ять) гривень.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги, вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Копію вироку після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору.

На вирок суду може бути подана апеляційна скарга до апеляційного суду Дніпропетровської області через Баглійський районний суд м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області протягом 30 днів з дня його проголошення.

Головуючий суддя ОСОБА_1