№ провадження 1-кс/646/4547/2015
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
15.09.2015 року м.Харків

Слідчий суддя Червонозаводського районного суду м. Харкова ОСОБА_1 , за участю секретаря ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , слідчого ОСОБА_4 ,

розглянувши в режимі відеоконференції клопотання начальника відділення СВ Червонозаводського РВ ХМУ ГУМВС України в Харківський області ОСОБА_4 про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою у кримінальному провадженні № 0001940 від «11» вересня 2015 року, за ознаками складу злочину передбаченого ч.1 ст. 393 КК України у відношенні:

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця смт. Катеринопіль Черкаської області, українця, громадянина України, освіта неповна середня, неодруженого, не працюючого, який зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимого: 18.04.2005 року вироком Катеринопольського районного суду Черкаської області за ч.3 ст. 185 до позбавлення волі строком на 3 роки, із застосуванням ст. 75 КК України звільнений від відбування покарання з випробуванням з іспитовим строком на 1 рік 6 місяців, 11.08.2009 року вироком Звенигородського районного суду Черкаської області за ч.1 ст. 185, ч.1 ст. 187, ч.1 ст.115 до позбавлення волі строком на 9 років, -

в с т а н о в и в :
До Червонозаводського районного суду м. Харкова надійшло клопотання начальника відділення СВ Червонозаводського РВ ХМУ ГУМВС України в Харківський області ОСОБА_4 за погодженням із прокурором прокуратури Червонозаводського району м. Харкова ОСОБА_6 про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою у відношенні ОСОБА_5 .

В обґрунтування клопотання слідчий зазначив, що ОСОБА_5 , будучи засудженим 11.08.2009 року вироком Звенигородського районного суду Черкаської області за ч.1 ст. 185, ч.1 ст. 187, ч.1 ст. 115 КК України до позбавлення волі строком на 9 років, який 19.11.2014 року постановою начальника Диканівської виправної колонії управління Державної пенітенціарної служби України в Харківській області №12, був переведений з колонії середнього рівня безпеки до дільниці соціальної реабілітації вищевказаної колонії де продовжував відбувати строк покарання, яке на той момент являлась його фактичним місцем позбавленням волі.

10 вересня 2015 року близько 12-00 годин, ОСОБА_5 ігноруючи правила відбування покарання у вигляді позбавлення волі та вимоги інструкції з правил внутрішнього розпорядку установ виконання покарання затвердженої наказом Диканівської виправної колонії УДПтСУ в Харківській області №12 від 24.02.2015 №141/ОД-15 з питань виконання покарань, давши 19.11.2014 розписку в тому, що йому доведено правила поведінки за межами виправної колонії, маршрути руху і межі дільниці соціальної реабілітації, ознайомлений з правами та обов`язками засуджених відбуваючих покарання в дільниці соціальної реабілітації та те, що його попереджено про відповідальність за їх порушення чи скоєння втечі, маючи умисел на самовільне залишення дільниці соціальної реабілітації Диканівської виправної колонії управління Державної пенітенціарної служби України в Харківській області №12, самовільно залишив місце позбавлення волі та поїхав до с. Чернещина, Боровскього району, Харківської області.

Таким чином, своїми умисними протиправними діями ОСОБА_5 скоїв злочин, передбачений ч. 1 ст. 393 КК України, тобто втеча з місця позбавлення волі.

За даним фактом СВ Червонозаводського РВ ГУМВС України в Харківській області проводиться досудове розслідування по кримінальному провадженню 0001940 від «11» вересня 2015 року, за ознаками складу злочину передбаченого ч.1 ст. 393 КК України.

У вчиненні вищевказаного злочину підозрюється ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Допитаний в якості підозрюваного ОСОБА_5 , у вчиненні злочину, передбаченого ч.1 ст. 393 КК України, свою провину визнав, у вчиненому щиросердно розкаявся.

Вина ОСОБА_5 повністю підтверджується зібраними по кримінальному провадженню доказами, а саме: протоколом допиту свідка ОСОБА_7 , протоколом допиту свідка ОСОБА_8 , протоколом допиту свідка ОСОБА_9 , розписками ОСОБА_5 від 19.11.2014 про те, що йому доведено правила поведінки за межами виправної колонії, маршрути руху і межі дільниці соціальної реабілітації, що він ознайомлений з правами та обов`язками засуджених відбуваючих покарання в дільниці соціальної реабілітації та те, що його попереджено про відповідальність за їх порушення чи скоєння втечі.

В діях ОСОБА_5 вбачаються ознаки кримінального правопорушення, відповідальність за вчинення якого передбачена ч.1 ст. 393 КК України.

ОСОБА_5 підозрюється у вчиненні злочину середньої тяжкості, за який законом передбачено покарання у вигляді позбавлення волі від 3 до 5-ти років.

Відповідно до вимог ст. 177 КПК України метою застосування до підозрюваного ОСОБА_5 міри запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам переховуватися від органів досудового розслідування та суду.

Беручи до уваги вищевикладене та те, що ОСОБА_5 будучи засудженим 11.08.2009 вироком Звенигородського районного суду Черкаської області за ч.1 ст. 185, ч.1 ст. 187, ч.1 ст. 115 до позбавлення волі строком на 9 років та відбуваючи покарання в Диканівської виправної колонії управління Державної пенітенціарної служби України в Харківській області №12 втік з місця позбавлення волі, також враховуючи наявність ризиків, передбачених ст.177 КПК України, а саме що: підозрюваний ОСОБА_5 може переховуватися від органів досудового розслідування, незаконно впливати на свідків у цьому провадженні, вчинити інше кримінальне правопорушення, чи продовжити свою злочину діяльність, враховуючи вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваним злочину, тяжкість покарання, що загрожує підозрюваному, оскільки відповідно до ст. 12 КК України злочин, передбачений ч.1 ст. 393 КК України є злочином середньої тяжкості, із санкцією від 3 до 5 років позбавлення волі, у зв`язку з чим, є дані вважати, що він перебуваючи на волі, може сховатися від слідства і суду і таким чином перешкодити встановленню істини у кримінальному провадженні, що свідчить про неможливість запобігання цим ризикам шляхом застосування більш м`яких запобіжних заходів, слідчий просив обрати запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.

В судовому засіданні прокурор та слідчий підтримали клопотання і просили його задовольнити.

Підозрюваний в судовому засіданні проти клопотання не заперечував.

Слідчий суддя, вислухавши сторони, дослідивши надані в обґрунтування клопотання докази, приходить до наступного.

Слідчим суддею встановлено, що до Єдиного реєстру досудових розслідувань внесені дані про вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.393 КК України, що підтверджується витягом з кримінального провадження провадженні № 0001940 від «11» вересня 2015 року.

14.09.2015 року ОСОБА_5 було повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.393 КК України.

Обґрунтованість підозри ОСОБА_5 підтверджується зібраними у кримінальному провадженні доказами, зокрема: витягом з кримінального провадження № 0001940 від «11» вересня 2015 року, протоколом допиту свідка ОСОБА_7 , протоколом допиту свідка ОСОБА_8 , протоколом допиту свідка ОСОБА_9 , розписками ОСОБА_5 від 19.11.2014 року про те, що йому доведено правила поведінки за межами виправної колонії, маршрути руху і межі дільниці соціальної реабілітації, що він ознайомлений з правами та обов`язками засуджених відбуваючих покарання в дільниці соціальної реабілітації та те, що його попереджено про відповідальність за їх порушення чи скоєння втечі, визнанням своєї вини підозрюваним ОСОБА_5 .

Слідчим суддею встановлено, що ОСОБА_5 підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.393 КК України, який, у відповідності до ст. 12 КК України, відноситься до класифікації злочинів середньої тяжкості та відповідно до санкції вказаної статті за вчинення якого передбачено покарання у вигляді позбавлення волі на строк від від трьох до п`яти років.
Відповідно до положень статті 183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу.

Відповідно до ч.1 ст.194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним кримінального правопорушення; наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Згідно вимог ст. 177 КПК України підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді вважати, що підозрюваний може переховуватись від органів досудового розслідування або суду, незаконно впливати на свідків, знищити, сховати або спотворити речі, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення, вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється.

Даними про особу ОСОБА_5 встановлено, що останній раніше судимий 18.04.2005 року вироком Катеринопольського районного суду Черкаської області за ч.3 ст. 185 до позбавлення волі строком на 3 роки, із застосуванням ст. 75 КК України звільнений від відбування покарання з випробуванням з іспитовим строком на 1 рік 6 місяців, 11.08.2009 року вироком Звенигородського районного суду Черкаської області за ч.1 ст. 185, ч.1 ст. 187, ч.1 ст.115 до позбавлення волі строком на 9 років.

Постановою начальника Диканівської виправної колонії управління Державної пенітенціарної служби України в Харківській області №12 від 19.11.2014 року, ОСОБА_5 був переведений з колонії середнього рівня безпеки до дільниці соціальної реабілітації вищевказаної колонії, де продовжував відбувати строк покарання.

Відповідно до практики Європейського Суду з прав людини вагомою підставою для вирішення питання про необхідність попереднього ув`язнення особи є ризик перешкоджання встановленню істини у справі та переховування цієї особи від правосуддя. При цьому зазначено, що небезпека перешкоджання встановленню істини у справі та переховування особи від правосуддя може вимірюватися суворістю можливого покарання в сукупності з наявністю даних про матеріальний, соціальний стан особи, її зв`язками з державою, у якій його переслідують та міжнародними контактами.

Слідчий суддя, у відповідності до положень ст.ст. 177, 178 КПК України та практики Європейського Суду з прав людини, враховує, що ОСОБА_5 підозрюється у вчиненні злочину середньої тяжкості, за який законом передбачено покарання у вигляді позбавлення волі на строк від трьох до п`яти років, та вважає, що обґрунтованими посилання слідчого на існування ризиків, що ОСОБА_5 може переховуватися від органів досудового розслідування, незаконно впливати на свідків у цьому провадженні, вчинити інше кримінальне правопорушення, чи продовжити свою злочину діяльність, враховуючи вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваним злочину, тяжкість покарання, що загрожує підозрюваному в разі визнання його винуватим, що в сукупності свідчить про неможливість запобігання цим ризикам шляхом застосування більш м`яких запобіжних заходів.

Слідчий суддя приходить до висновку, що з метою забезпечення належної процесуальної поведінки його слід утримувати під вартою.

Таким чином, слідчий суддя вважає, що слідчим доведено, що жоден з більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти зазначеним ризикам. Тому вважає правильним задовольнити клопотання слідчого.

Разом з тим, слідчим суддею під час розгляду клопотання вивчалась можливість застосування відносно підозрюваного більш м`якого запобіжного заходу для запобігання вищезазначених ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, а саме, переховування від слідства та суду, перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, вивчалась особа підозрюваного, але враховуючи тяжкість інкримінованих йому кримінальних правопорушень, з метою забезпечення процесуальної поведінки підозрюваного, слідчий суддя вважає не доцільним застосування стосовно більш м`якого запобіжного заходу ніж тримання під вартою.
Згідно ч.3 ст.183 КПК України слідчий суддя при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою зобов`язаний визначити розмір застави, достатній для забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим обов`язків, передбаченим цим Кодексом.

Відповідно до ч.4 ст.182 КПК України розмір застави визначається слідчим суддею, судом з урахуванням обставин кримінального правопорушення, майнового та сімейного стану підозрюваного, обвинуваченого, інших даних про його особу та ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу. Розмір застави повинен достатньою мірою гарантувати виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього обов`язків та не може бути завідомо непомірним для нього.

Отже, враховуючи тяжкість інкримінованого злочину, з метою забезпечення належної процесуальної поведінки підозрюваного, суд вважає необхідним визначити ОСОБА_5 заставу в розмірі 15 мінімальних заробітних плат, тобто 18270 гривень (15 Х 1218,00 гривень = 18270, 00 гривень), а також відповідно до ч. 5 ст. 194 КПК України покласти на нього в рамках даного кримінального провадження обов`язки.

Керуючись ст. 29 Конституції України, ст. ст. 177, 178, 182, 183, 193,194, 196, 197, 199, 202, 205, 532, 534 КПК України, слідчий суддя,-

У Х В А Л И В :
Клопотання начальника відділення СВ Червонозаводського РВ ХМУ ГУМВС України в Харківський області ОСОБА_4 про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою у кримінальному провадженні № 0001940 від «11» вересня 2015 року, за ознаками складу злочину передбаченого ч.1 ст. 393 КК України у відношенні ОСОБА_5 задовольнити.

Обрати в кримінальному провадженні № 0001940 від «11» вересня 2015 року у відношенні ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком на 60 днів, тобто до 13 листопада 2015 року з утриманням його в слідчому ізоляторі.

Одночасно визначити ОСОБА_5 запобіжний захід у вигляді застави в розмірі 15 мінімальних заробітних плат, тобто 18270 (вісімнадцять тисяч двісті сімдесят) гривень 00 коп., при внесенні якої ОСОБА_5 з-під варти звільнити.

Сума застави у національній грошовій одиниці може бути внесена як самим підозрюваним так і іншою фізичною або юридичною особою (заставодавцем) на депозитний рахунок Червонозаводського районного суду міста Харкова: Отримувач коштів - ТУ ДСА України у Харківській області, Банк отримувача - ГУДКСУ у Харківській області, Код отримувача (код за ЄДРПОУ) 26281249, Код банку отримувача 851011, рахунок отримувача 0164, Призначення платежу застава, справа №646/11760/15-к, пр. №1-кс/646/4547/2015, підозрюваний ОСОБА_5 , платник ___ (прізвище, ініціали).

Підозрюваний або заставодавець мають право у будь-який момент внести заставу у розмірі, визначеному в ухвалі про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою протягом дії ухвали.

Покласти на підозрюваного ОСОБА_5 у кримінальному провадженні № 0001940 від «11» вересня 2015 року наступні обов`язки:

- не відлучатися із населеного пункту, в якому він зареєстрований та проживає без дозволу слідчого, який здійснює досудове розслідування

- повідомляти слідчого, який здійснює досудове розслідування про зміну свого місця проживання та місця роботи;

- утримуватися від спілкування з особами, визначеними слідчим;

- здати на зберігання слідчому, який здійснює досудове розслідування свій паспорт для виїзду за кордон та, у разі наявності, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну.

Роз`яснити підозрюваному, що у разі внесення застави у визначеному у даній ухвалі розміру, оригінал документу з відміткою банку, який підтверджує внесення на депозитний рахунок Червонозаводського районного суду міста Харкова коштів має бути наданий уповноваженій службовій особі слідчого ізолятора.

Після отримання та перевірки протягом одного дня документа, що підтверджує внесення застави, уповноважена службова особа слідчого ізолятора негайно має здійснити розпорядження про звільнення з-під варти ОСОБА_5 та повідомити усно і письмово начальника відділення СВ Червонозаводського РВ ХМУ ГУМВС України в Харківський області ОСОБА_4 та слідчого суддю Червонозаводського районного суду міста Харкова.

У разі внесення застави та з моменту звільнення підозрюваного з-під варти внаслідок внесення застави, визначеної у даній ухвалі, підозрюваний зобов`язаний виконувати покладені на нього обов`язки, пов`язані із застосуванням запобіжного заходу у вигляді застави.

Ухвала слідчого судді підлягає негайному виконанню після її оголошення.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до апеляційного суду Харківської області протягом 5 днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_1