30 травня 2014 року
Справа № 203/3563/14-к
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
30 травня 2014 року Кіровський районний суд міста Дніпропетровська у складі:
слідчого судді ОСОБА_1 ,
при секретарі ОСОБА_2 ,
розглянувши за участю слідчого СВ Кіровського РВ Дніпропетровського МУ ГУМВС України в Дніпропетровській області ОСОБА_3 клопотання про отримання тимчасового доступу до речей і документів, заявлене у рамках кримінального провадження №0000689, за ознаками кримінального правопорушення передбаченого ч. 3 ст. 190 КК України, -

ВСТАНОВИВ:

30 травня 2014 року слідчий за погодженням з прокурором звернувся суду із клопотанням про отримання тимчасового доступу до речей та документів.
В обґрунтування зазначеного клопотання слідчий послався на те, що 11.10.2011 року ОСОБА_4 , шляхом зловживання довірою, і застосування електронно-обчислювальної техніки заволодів грошовими коштами, що належать гр. ОСОБА_5 , чим спричинив останньому матеріальну шкоду на суму більше 10 000,00 грн. В ході досудового розслідування був допитаний як потерпілий ОСОБА_5 , який показав, що в 2011 році гр-н ОСОБА_6 заборгував потерпілому грошові кошти, та у 11.07.2012 року потерпілий звернувся з позовною заявою до суду, який виніс рішення про стягнення з ОСОБА_6 суми боргу. Після того як ОСОБА_6 не виплачував потерпілому грошові кошти, то він звернувся до виконавчої служби, і на майно фірми було накладено арешт, на рахунках фірми сума кошів була невелика - приблизно 600 грн. До жовтня 2013 року ОСОБА_6 обіцяв повернути гроші, але з вересня 2013 року став потерпілого уникати, змінив номери телефонів. Про дану проблему потерпілий розповів малознайомому ОСОБА_4 , який запропонував вирішити її, а саме, стягнути суму боргу з ОСОБА_6 .. Свою роботу він оцінив в 30 % від суми боргу, за умови передоплати в сумі 13 000 грн. Зустрівшись через 2-3 доби в тому ж місці на перехресті пр. Кірова-Пушкіна, потерпілий передав йому 3 000 грн., а грошові кошти в сумі 10 000 грн. ОСОБА_4 сказав перерахувати на картку № НОМЕР_1 ПАТ КБ « ІНФОРМАЦІЯ_1 ». яка належить його дружині ОСОБА_7 . що потерпілий і зробив в той же день. Повністю довірившись ОСОБА_4 та повіривши, що він мені допоможе, потерпілий навіть не зберігав квитанції про оплату. В кінці травня 2013 року в ході розмови ОСОБА_4 запропонував потерпілому допомогу щодо приватизації земельної ділянки, площею 6 га, яка розташована в с. Червоний Лиман Покровського району. За роботу потерпілий передав ОСОБА_8 гроші в сумі 10 000 грн. в якості задатку за роботу по оформленню документів. В кінці червня 2013 року ОСОБА_4 зателефонував потерпілому і сказав, що питання про приватизацію земельної ділянки дуже складне, він вже за все домовився, залишилось тільки оформлення договору з ТОВ « ІНФОРМАЦІЯ_2 » для виготовлення проектного узгодження, на все потрібно 80 000 - грн. - гроші потерпілий знову перерахував на вищевказану картку дружини - ОСОБА_7 . Через місяць до потерпілого зателефонував директор ТОВ « ІНФОРМАЦІЯ_2 » і ОСОБА_9 та попросив приїхати до нього. В ході розмови, він сказав, що необхідне сплатити 40 000 грн. за проект, що з ним ніяких домовленостей не було; потерпілий відмовився та одразу зателефонував ОСОБА_8 . Він відповів, що сам вирішить цю проблему. Через тиждень він зателефонував та сказав, що з цією організацією більш не працює, та сам передасть документи в іншу. ТОВ « ІНФОРМАЦІЯ_2 » було повернуто сплачені 15 000 грн. Потерпілий знов йому повірив та став очікувати на виготовлення проекту. Через деякий час ОСОБА_8 зателефонував та сказав, що йому повідомили, що відносно фермерського господарства, що належить потерпілому, планується перевірка прокуратури, що може завадити йому приватизувати землю. ОСОБА_4 сказав, що йому необхідні 8000 грн. для підготовки документів по запобіганню цієї проблеми. Потерпілий знов перерахував гроші в сумі 8000 грн. на вищевказану картку дружини ОСОБА_4 . Крім того, влітку ОСОБА_8 взяв на себе питання по узаконенню будівлі за адресою АДРЕСА_1 . В середині жовтня 2013 року на вирішення питань, які виникли по узаконенню будівель, скасування штрафів потерпіли перерахував на вищевказану картку дружини ОСОБА_8 гроші в сумі 10 000 грн. та 800 грн. передав йому на пр. Воронцова. При цьому він сказав, що це є частина його гонорару, він внесе ці гроші як задаток на придбання автомобілю. Жодної з домовленостей та взятих на себе зобов`язань ОСОБА_4 не виконав. «Результатом» роботи ОСОБА_8 стало накладення штрафу у розмірі 200 000 грн. Коли потерпілий повідомив йому про це, він відповів, що необхідно звернутися до суду з позовом. Потерпілий вже перестав йому довіряти, сплатив штраф, після чого звернувся до ОСОБА_8 з вимогою пояснити, куди він витратив усі наші гроші. Він відповів, що потерпілий сам винен в тому, що жодне питання не вирішено, сказав, що всі гроші він роздав людям «в погонах», «в казну губернатора» та іншим посадовим особам. А через нашу вину, вони відмовились далі працювати. Необхідно зазначити, що гроші потерпілий перераховував через І-ВОХ: першу суму у розмірі 10 000 грн. через І-ВОХ, розташований у смт. Васильківка, інші - в смт Гіокровка.
Вивчивши матеріали кримінального провадження, суд вважає клопотання таким, що не підлягає задоволенню з наступних підстав.
Так, за змістом ст. ст. 131, 159 КПК України заходи забезпечення кримінального провадження, різновидом яких є тимчасовий доступ до речей і документів, які містять охоронювану законом інформацію, зокрема інформацію, яка знаходиться у банківській установі, застосовуються з метою досягнення дієвості цього провадження.
Відповідно до ч. 5 ст. 132 КПК України під час розгляду питання про застосування заходів забезпечення кримінального провадження сторони кримінального провадження повинні подати слідчому судді або суду докази обставин, на які вони посилаються.
Відмовляючи в задоволенні клопотання слідчий суддя посилався на те, що слідчим не в повній мірі обґрунтована необхідність надання тимчасового доступу до документів, що містять інформацію про рух грошових коштів на розрахунковому рахунку № НОМЕР_1 відкритого на ім`я ОСОБА_7 в ПАТ КБ « ІНФОРМАЦІЯ_1 » у зв`язку з яким подається клопотання.
Крім того, тимчасовий доступ до речей і документів, які містять охоронювану законом таємницю є крайнім заходом забезпечення кримінального провадження, враховуючи, що при його вчиненні можуть бути порушені права та свободи третіх осіб, тому ризик цього повинен бути максимально обґрунтований. Натомість, слідчим не було надано доказів проведення інших слідчих дій по кримінальному провадженню, для встановлення важливих обставин у кримінальному провадженні, які можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення.
Керуючись ст. 110, 132, 163-166, 369 372 КПК України, слідчий суддя

УХВАЛИВ:

Клопотання слідчого СВ Кіровського РВ Дніпропетровського МУ ГУМВС України в Дніпропетровській області ОСОБА_3 про отримання дозволу на тимчасовий доступ до речей і документів, заявлене у рамках кримінального провадження №0000689, залишити без задоволення.

Ухвала є остаточною й оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя ОСОБА_1