Справа № 472/1625/15-к
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30 грудня 2015 року смт. Веселинове
Слідчий суддя Веселинівського районного суду Миколаївської області ОСОБА_1 , за участі секретаря ОСОБА_2 розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду в смт. Веселинове скаргу представника ОСОБА_3 в інтересах ОСОБА_4 на постанову слідчого СВ Веселинівського РВ УМВС України в Миколаївській області ОСОБА_5 від 29.09.2015 р. про закриття кримінального провадження №0000339,

В С Т А Н О В И В :
23.12.2015 року до Веселинівського районного суду Миколаївської області надійшла скарга від представника ОСОБА_3 в інтересах ОСОБА_4 на постанову слідчого СВ Веселинівського РВ УМВС України в Миколаївській області ОСОБА_5 від 29.09.2015 року про закриття кримінального провадження №0000339 за відсутністю складу кримінального правопорушення передбаченого ч.1 ст. 190 КК України.

В обґрунтування скарги посилається, що слідчим передчасно винесено вказана постанова у зв`язку з неповнотою досудового розслідування.

Слідчий ОСОБА_5 показав, що ним повністю виконано досудове розслідування, просить в задоволенні скарги відмовити.

Прокурор ОСОБА_6 , вважає що скарга не підлягає задоволенню, так як в діях ОСОБА_7 відсутній склад кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 190 КК України.

Вивчивши скаргу, додані до неї документи, та документи кримінального провадження №0000339, що були витребуванні судом для огляду, приходжу до наступного висновку.

Відповідно до ст. 190 КК України, шахрайство це заволодіння чужим майном або придбання права на майно шляхом обману чи зловживання довірою.

Відповідно до п. 18 Постанови Пленуму Верховного суду України від 06.11.2009 року №10 «Про судову практику у справах про злочини проти власності», отримання майна з умовою виконання якого-небудь зобов`язання може бути кваліфіковане як шахрайство лише в тому разі, коли винна особа ще в момент заволодіння цим майном мала на меті його привласнити, не виконуючи зобов`язання.
Як встановлено в судовому засіданні та не заперечується представником (адвокатом) потерпілої, ОСОБА_4 отримавши кредит в банку, згодом передала кошти ОСОБА_7 , яка вказані кошти повертала шляхом погашення кредиту, отже виконувала зобов`язання.

Згодом ОСОБА_7 перестала виконувати взяті на себе зобов`язання, так як ОСОБА_4 в порядку цивільного судочинства звернулася до суду про стягнення вищевказаних коштів за кредитом. 14.10.2014 року Веселинівським районним судом Миколаївської області цивільний позов ОСОБА_4 до ОСОБА_7 було задоволено, стягнуто на користь позивача 50150 гривень.

Виходячи з вищенаведеного, прихожу до висновку, що в діях ОСОБА_7 відсутній склад кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 190 КК України, відносини, що склалися між ОСОБА_4 та ОСОБА_7 є цивільно-правові.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст.303, 304, 306, 307, 369, 372 КПК України, слідчий суддя -

П О С Т А Н О В И В:
Відмовити у задоволенні скарги представника ОСОБА_3 в інтересах ОСОБА_4 на постанову слідчого СВ Веселинівського РВ УМВС України в Миколаївській області ОСОБА_5 від 29.09.2015 р. про закриття кримінального провадження №0000339.

Ухвала суду може бути оскаржена до апеляційного суду Миколаївської області на протязі п`яти днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_1