Єдиний унікальний номер 229/5070/13-к
Номер провадження 11-кп/775/284/2015

УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 жовтня 2015 року колегія суддів Судової палати з розгляду кримінальних справах та справ про адміністративні правопорушення апеляційного суду Донецької області у складі:

головуючого судді: ОСОБА_1

суддів: ОСОБА_2 , ОСОБА_3

за участю

секретаря: ОСОБА_4

розглянув у місті Артемівську Донецької області у відкритому судовому засіданні в приміщені апеляційного суду Донецької області апеляційну скаргу обвинуваченого ОСОБА_5 на вирок дружківського міського суду Донецької області від 17 липня 2015 року, у кримінальному провадженні, внесеному у ЄРДР за № 0001910, яким

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м.Дружківка Донецької області, громадянина України, з незакінченою середньою спеціальною освітою, студента ДПЛ №36, не одруженого, раніше судимого:

1) 28.01.2011 року Дружківським міським судом Донецької області за ст. ст. 186 ч.2, 185 ч.3, 70, 76, 104, 75 КК України до 4 років позбавлення волі, з випробувальним терміном 2 роки.

2) 24.10.2013 року Дружківським міським судом Донецької області за ст. 185 ч.2 КК України до 4 років 3 місяців позбавлення волі,

мешкає за адресою: АДРЕСА_1

визнано винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 289 КК України та призначено покарання у виді 5 років 1 місяця позбавлення волі, -

ВСТАНОВИЛА:

Згідно вироку суду першої інстанції, 03 листопада 2013 року в дений час доби (більш точного часу в ході досудового слідства не встановлено) ОСОБА_5 пребуваючи за місцем свого мешкання АДРЕСА_1 , прийняв рішення незаконно заволодіти автомобілем, «Осpel Ascona» 1987 року випуску синього кольору, р/н НОМЕР_1 , який заздалегідь побачив біля будинку АДРЕСА_2 .

У той же день, 03 листопада 2013 року приблизно о 18 годині 00 хвилин (більш точного часу в ході досудового слідства не встановлено), ОСОБА_5 прийшов до будинку АДРЕСА_2 , помітив вищевказаний автомобіль який стояв перед під`їздом, з метою реалізації свого раніше виниклого злочинного умислу, спрямованого на незаконне заволодіння автомобілем, що належить ОСОБА_6 , діючи умисно, з корисливих спонукань, за допомогою металевої пластини, яку він заздалегідь підготував, відчинив передні ліві двері, після чого сівши за кермо автомобіля, пошкодив замок запалювання вказаного автомобіля, і шляхом виникнення короткого замикання дротів оголених кінців замака запалювання, запустив двигун даного транспортного засобу, з метою тимчасового використання автомобіля, незаконно, повторно заволодів транспортним засобом, що належить ОСОБА_6 , вартістю 14566,50 грн., після чого з місця скоєння злочину втік, розпорядившись викраденим автомобілем на свій розсуд, заподіявши потерпілому ОСОБА_6 матеріальну шкоду на вищевказану суму.

В апеляційній скарзі ОСОБА_5 просить вирок суду змінити. На обґрунтування своїх доводів вказує на свою невинуватість, що суд першої інстанції розглянув справу за відсутності потерпілих, не в повній мірі врахував його показання при слуханні справи, дані про його особу, обставини, які пом`якшують покарання.

В запереченні на апеляційну скаргу прокурор вказує, що вирок суду першої інстанції є законним та обґрунтованим, а доводи апеляційної скарги обвинуваченого ОСОБА_5 - безпідставними.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши матеріали кримінального провадження в межах апеляційної скарги та обговоривши її доводи, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню.

Суд першої інстанції, встановивши фактичні обставини кримінального провадження, прийшов до правильного висновку щодо обсягу та доведеності вини обвинуваченого ОСОБА_5 та правильно кваліфікував його дії за ч. 2 ст. 289 КК України.

Вина ОСОБА_5 в інкримінованому діянні підтверджується як показаннями самого обвинуваченого, який вказав час та місце вчинення злочину, описавши обставини скоєння кримінального правопорушення тощо, так і іншими доказами, а саме, показами свідка ОСОБА_7 , який пояснив, що 3 листопада 2013 року бачив ОСОБА_5 на автомобілі «Опель», а в подальшому поїхав з ним кататись на вказаному автомобілі. Помітивши, що їх переслідує автомобіль з працівниками міліції, вони зупинились та розбіглись.

Свідок ОСОБА_8 пояснив про обставини свого затримання.

При проведенні слідчого експерименту на досудовому слідстві ОСОБА_5 показував, яким чином та за допомогою яких знарядь проник до автомобілю, завів його та уїхав. Також вказував місце його затримання працівниками міліції.

Всі ці докази є послідовними, які узгоджуються між собою, не є суперечливими, а тому на думку колегії суддів, обґрунтовано були взяті за основу у визнанні винуватості ОСОБА_5 .

Доводи ОСОБА_5 щодо неприйняття судом першої інстанції його попередніх показань та розгляду справи за відсутності потерпілих, колегія суддів не приймає до уваги, оскільки 16 липня 2015 року в судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_5 після допиту свідків зробив заяву про визнання своєї вини у повному обсязі та дав показання про обставини скоєння злочину. При цьому було обговорено питання участі в судовому засіданні потерпілих на явці яких ОСОБА_5 не наполягав.

Крім того, судом першої інстанції приймались заходи щодо участі потерпілих у судовому засіданні, але згідно матеріалів про виконання ухвали щодо приводу, останні виїхали за межі України та за місцем проживання відсутні тривалий час.

Доводи апеляційної скарги обвинуваченого з приводу неврахування судом першої інстанції вимог ст. 65 КК України при призначенні покарання на думку колегії суддів є також необґрунтованими.

При вирішенні питання про призначення покарання ОСОБА_5 , суд першої інстанції відповідно до вимог ст. 65-68 КК України призначив покарання у межах, встановлених санкцією статті Особливої частини КК України, що передбачає відповідальність за вчинене кримінальне правопорушення, і відповідно до положень Загальної частини КК України взяв до уваги конкретні обставини скоєного кримінального правопорушення, характер і ступінь його тяжкості, дані про особу обвинуваченого, який раніше неодноразово судимий, задовільно характеризується, наслідки, які настали від скоєння правопорушення, його щире каяття.

Призначене ОСОБА_5 покарання на думку колегії суддів відповідає вимогам ст. 65 КК України, є необхідним і достатнім для виправлення обвинуваченого, і попередження нових злочинів, вирок суду вважає законним і обґрунтованим, а тому підстав для задоволення апеляційної скарги обвинуваченого не вбачає.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 404-405, 407, 418, 419 КПК України, -

У Х В А Л И ЛА:

Вирок Дружківського міського суду Донецької області від 17 липня 2015 року відносно ОСОБА_5 за ч.2 ст. 289 КК України залишити без змін, а апеляційну скаргу обвинуваченого ОСОБА_5 - залишити без задоволення.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту її проголошення.

Ухвала може бути оскаржена в касаційному порядку протягом трьох місяців з дня проголошення судового рішення судом апеляційної інстанції, а засудженим, який тримається під вартою, - в той самий строк з дня вручення йому копії судового рішення.

Судді: