1-кп/381/313/15
381/4880/15-к

В И Р О К
І м е н е м У к р а ї н и
21 грудня 2015 року м. Фастів

Фастівський міськрайонний суд Київської області в складі:

головуючого судді - ОСОБА_1 ,

при секретарі - ОСОБА_2 ,

за участю сторін кримінального провадження:

прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченої ОСОБА_4 ,

захисника ОСОБА_5

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в залі суду матеріали кримінального провадження № 0000016 від 28.10.2015 року по обвинуваченню:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки с.Трубічіно, Дмитрійовського р-ну Орловської обл., не заміжньої, працюючої директором ПП «Межа Фаст», з незакінченою вищою освітою, прож. АДРЕСА_1 , раніше судима: 05.06.2014 року Фастівським міськрайонним судом Київської області за ч.1 ст.382 КК України до покарання у вигляді штрафу у розмірі п`ятиста неоподатковуваних мінімумів громадян, тобто в розмірі 8500 грн.,

у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 389 КК України,-

В С Т А Н О В И В :
05 червня 2014 року Фастівським міськрайонним судом Київської області затверджено угоду про визнання винуватості між заст.Фастівського міжрайонного прокурора ОСОБА_6 та засудженою ОСОБА_4 за ч.1 ст.382 КК України до покарання у вигляді штрафу в розмірі 500 неоподатковуваних мінімумів громадян, тобто в розмірі 8500,00 грн.

В цей же день в приміщенні Фастівського міськрайонного суду ОСОБА_4 було роз`яснено обов`язок сплати штрафу у місячний строк після набрання вироком суду законної сили, а саме до 05.07.2014 року та повідомити, про це відповідний суд шляхом надання документу про сплату штрафу, на що ОСОБА_4 дала свою добровільну згоду.

Також ОСОБА_4 була попереджена про кримінальну відповідальність у разі несплати штрафу та про наслідки невиконання затвердженої судом угоди про визнання винуватості.

На даний час засудженою ОСОБА_4 призначене судом покарання не виконано, штраф не сплачено.

16.11.2015 року між прокурором Фастівської міжрайонної прокуратури Київської області ОСОБА_7 , якій на підставі ст.37 КПК України надані повноваження прокурора у даному кримінальному провадженні № 0000016 та обвинуваченою ОСОБА_4 в порядку, передбаченому ст.ст.468,469 та 472 КПК України, укладено угоду про визнання винуватості.

Згідно з даною угодою прокурор та обвинувачена дійшли згоди щодо формулювання підозри, всіх істотних для даного кримінального провадження обставин та правової кваліфікації дій обвинуваченої ОСОБА_4 за ч.1 ст.382 КК України, обвинувачена ОСОБА_4 у повному обсязі сформульованої підозри беззастережно визнала свою винуватість у вчиненні даного злочину. Також, сторонами угоди визначено узгоджене ними покарання, яке ОСОБА_4 повинна понести за вчинений злочин за ст.389 ч.1КК України, а саме у вигляді 2 (двох) років обмеження волі та відповідно до ст. 75,76 КК України звільнити від відбування покарання з випробуванням на строк 2 роки, якщо протягом іспитового строку остання не вчинить нового злочину і виконає покладені на неї обов`язки: не виїзджати на постійне місце проживання без дозволу кримінально-виконавчої інспекції, повідомляти кримінально-виконавчу інспекцію про зміну місця проживання, роботи або навчання, періодичо з`являтись для реєстрації в органи кримінально= виконавчої інспекції, які роз`яснені обвинуваченій.

Розглядаючи в порядку п.1 ч.3 ст.314 КПК України питання про можливість затвердження даної угоди про визнання винуватості, суд виходить з наступного.

Відповідно до правил ст.ст.468,469 КПК України у кримінальному провадженні щодо кримінальних проступків, злочинів невеликої чи середньої тяжкості, тяжких злочинів, внаслідок яких шкода завдана лише державним чи суспільним інтересам, може бути укладена угода між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим про визнання винуватості.

Прокурор в судовому засіданні, вважаючи, що при укладенні даної угоди дотримані вимоги і правила КПК та КК України, просив цю угоду затвердити і призначити обвинуваченій узгоджену в угоді міру покарання та інші передбачені угодою заходи.

Обвинувачена в судовому засіданні також просила вказану угоду з прокурором затвердити і призначити узгоджену в ній міру покарання та інші передбачені угодою заходи, при цьому беззастережно визнала себе винуватою у вчиненні злочину, передбаченого ч.1 ст.389 КК України, в обсязі підозри, дала згоду на застосування узгодженого виду та розміру покарання, а також інших заходів у разі затвердження угоди, заявивши, що здатна реально виконати взяті на себе відповідно до угоди зобов`язання.

Злочин, у вчиненні якого ОСОБА_4 беззастережно визнала себе винуватою, згідно із ст.12 КК України є злочином невеликої тяжкості, від якого потерпілих немає.

Суд шляхом проведення опитування сторін кримінального провадження переконався, що укладення угоди сторонами є добровільним, тобто не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дій будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді. При цьому судом з`ясовано, що ОСОБА_4 повністю усвідомлює зміст укладеної з прокурором угоди про визнання винуватості, характер обвинувачення, щодо якого визнає себе винуватою, цілком розуміє свої права, визначені п.1 ч.4 ст.474 КПК України, а також наслідки укладення, затвердження даної угоди, передбачені ч.2 ст.473 КПК України, та наслідки її не виконання, передбачені ст.476 КПК України.

Враховуючи викладене, оскільки умови угоди про визнання винуватості між прокурором Фастівської міжрайонної прокуратури Київської області ОСОБА_7 та обвинуваченою ОСОБА_4 відповідають вимогам КПК та КК України, суд, врахувавши заслухані доводи сторін кримінального провадження, дійшов висновку про наявність всіх правових підстав для затвердження цієї угоди.

Згідно ст.66 КК України обставини, що пом`якшують покарання обвинуваченої ОСОБА_4 є щире каяття, активне сприяння розкриттю злочину.

Згідно ст.67 КК України обставин, що обтяжують покарання обвинуваченої ОСОБА_4 судом не встановлено.

За таких обставин суд вважає доведеним в підготовчому судовому засіданні те, що ОСОБА_4 обвинувачується в ухиленні від покарання, не пов`язаного з позбавленням волі, а саме від штрафу, особою, засудженою до цього покарання, тобто у вчиненні злочину, передбаченого ч.1 ст.389 КК України.

Речові докази та судові витрати по кримінальному провадженню відсутні.

Цивільний позов по справі не заявлено.

Оскільки, як встановлено матеріалами справи, ОСОБА_4 вчинила злочин після постановлення вироку Фастівським міськрайоним судом Київської області від 05 червня 2014 року, за яким її засуджено за ч.1 ст.382 КК України та призначено покарання у вигляді штрафу в розмірі п`ятиста неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, тобто в розмірі 8500 грн., за яким покарання не виконала, в такому випадку остаточне покарання призначити з врахуванням ст. 71 КК України та правил ч.3 ст.72 КК України.
Враховуючи викладене, керуючись ст.ст. 1, 314, 373, 374, 394, 474 та 475 КПК України, суд,

З А С У Д И В:
Затвердити у кримінальному провадженні № 00000016 угоду про визнання винуватості від 16.11.2015 року між прокурором Фастівської міжрайонної прокуратури Київської області ОСОБА_7 та обвинуваченою ОСОБА_4 .

ОСОБА_4 визнати винною у вчиненні злочину, передбаченого ч.1 ст.389 КК України, за якою призначити їй узгоджене сторонами угоди про визнання винуватості від 16.11.2015 року покарання у вигляді у вигляді 2 (двох) років обмеження волі.

Відповідно до ст.75 КК України звільнити ОСОБА_4 від відбування покарання з випробуванням, якщо вона протягом іспитового строку 2

(два) роки не вчинить нового злочину і виконає покладені на нього обов`язки.

Відповідно до ст.76 КК України зобов`язати ОСОБА_4 не виїжджати за межі України на постійне місце проживання без дозволу кримінально - виконавчої інспекції, повідомляти кримінально-виконавчу інспекцію про зміну місця проживання, роботи або навчання, періодично з`являтись для реєстрації в кримінальновиконавчій інспекції.

Відповідно до вимог ст.71 та ч.3 ст.72 КК України вирок від 05.06.2014 року за ч.1 ст.382 КК України та даний вирок в частині засудження ОСОБА_4 за ч.1 ст.389 КК України, виконувати самостійно
Строк відбування покарання вираховувати з моменту винесення вироку, тобто з 21.12.2015року.

Цивільний позов не заявлено.

Речові докази відсутні.

Судові витрати відсутні.

Вирок може бути оскаржений з підстав, передбачених ст. 394 КПК України, до Апеляційного суду Київської області через Фастівський міськрайонний суд шляхом подачі апеляції протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Вирок, якщо інше не передбачено цим Кодексом, набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після прийняття рішення судом апеляційної інстанції.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку. Обвинуваченому та прокурору копія вироку вручається негайно після його проголошення. Учаснику судового провадження, який не був присутнім в судовому засіданні, копія судового рішення надсилається не пізніше наступного дня після ухвалення.

СУДДЯ: ОСОБА_1