№1-42/10
В И Р О К

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

«22» грудня 2010 р. Млинівський районний суд Рівненської області

в складі головуючої судді Бандури А.П.

при секретарі Тарасюк І.В.

за участю прокурора Лисюка В.В.

захисника підсудного адвоката ОСОБА_1

Розглянувши у відкритому судовому засіданні в смт. Млинів Рівненської області кримінальну справу по обвинуваченню

ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженця та жителя ІНФОРМАЦІЯ_2, українця, громадянина України, ІНФОРМАЦІЯ_3, не працюючого, одруженого, раніше не судимого,

у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 121 КК України, -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_2, 26 жовтня 2009 року, приблизно о 15 годині, перебуваючи в господарстві ОСОБА_3 в с. Залавє Млинівського району Рівненської області, на грунті особистих неприязних відносин, умисно наніс приблизно 2-3 удари рукою в голову ОСОБА_4, а після падіння потерпілого на землю наніс йому удари ногами в голову, в результаті чого ОСОБА_4 були заподіяні тілесні ушкодження у вигляді множинних крововиливів на обличчі, крововиливів у мякі тканини мякого і твердого піднебіння, перелому кісток носа із зміщенням відломків, перелому зовнішньої та задньої стінки очної впадини справа, перелому лобної кістки справа, контузії середнього ступеня правого ока, які згідно висновку судово-медичної експертизи за критерієм небезпеки для життя в момент заподіяння належать до тяжких.

Підсудний ОСОБА_2 вину свою у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 121 КК України визнав повністю, однак дав показання про те, що причиною заподіяння тілесних ушкоджень стала протиправна поведінка самого потерпілого. Так, 26 жовтня 2009 року, приблизно о 14 годині 30 хвилин, він за літньою кухнею різав гарбузи. При цьому він був тверезий, оскільки ніякого спиртного не вживав. В цей час він почув з подвіря крик матері та батька. Вони сварились. Він, почувши сварку, вийшов до батьків, щоб заступитись за матір. Він до батька сказав, щоб не зачіпав матері, не обзивав і залишив в спокої. Тоді батько в бабиній літній кухні взяв пляшку з оцтом і почав іти до нього і хотів, мабуть, линути оцтом в обличчя. Він, підсудний, розізлився і хотів бити батька. Батько пляшку з оцтом заніс назад в літню кузню та пішов за будинок. Він побіг слідом за батьком. За хатою батько обернувся і хотів від нього втікати, однак зробивши кілька кроків, він батька наздогнав. Коли він побіг за батьком, то баба почала щось кричати "Вітька!" Він схопив батька ззаду за одяг і розвернув обличчям до себе і відразу кулаком правої руки вдарив в обличчя. Удар прийшовся в ніс. Батько від цього удару впав. Тоді він нахилився над батьком і 2-3 рази ще вдарив кулаком в голову. Коли він бив батька, то той лежав на лівому боці. Ногами батька він не бив. Від його ударів в батька вилетіли вставні протези щелеп. Він злякався і, залишивши батька, побіг за хатою на вулицю.

Свою вину у заподіянні батькові тілесних ушкоджень він визнає частково, тому що дуже хвилювався і захищався від батька.

Винність підсудного ОСОБА_2, крім визнання ним своєї вини, у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 121 КК України, доведена і іншими зібраними та перевіреними в ході судового засідання доказами, а саме: показаннями потерпілого ОСОБА_4, який показав, що 26 жовтня 2009 року, приблизно о 15 годині, він поніс собаці їсти. Мати хотіла йти сама годувати собаку, щоб син ОСОБА_5 його менше бачив і не чіплявся, однак він сказав, що чого має боятись ходити по подвірю через сина, тому пішов до буди собаки сам. Коли він йшов до собаки, то ОСОБА_2 сидів на порозі будинку. Він пройшов мовчки. Поставивши миску з їжею біля собаки, він поза хлівом знову пішов в літню кухню до матері. Коли він обходив хлів, то із-за рогу будинку йому на зустріч вибіг ОСОБА_2, але не зупинився. Він зрозумів, що син збирається його бити і обернувся, щоб втікати. Він зробив кілька кроків і обернувся. В цей момент ОСОБА_2, нічого не сказавши, наніс йому приблизно 2-3 удари кулаком в обличчя. Від цих ударів він впав на землю на спину. Після падіння ОСОБА_2 почав його бити ногами в голову. Таких ударів він запам"ятав приблизно три, а далі він втратив свідомість і чи бив його ОСОБА_2 ще, він не знає. Це все відбувалось за будинком, в садку. Через трохи він побачив біля себе ОСОБА_6 та свою рідну сестру ОСОБА_7. Вони допомогли йму піднятись і під руки повели в будинок. В нього дуже боліла голова, обличчя було в крові, в очах було темно, в голові паморочилось, через що він не міг рівно йти. До будинку він йшов ніби в тумані, не повністю будучи при свідомості. В будинку він переодягнувся і через деякий час приїхала швидка допомога і його забрали в Млинівську ЦРЛ. В приймальному покої він лікарям сказав, що його побив син ОСОБА_5. Після огляду лікарями його госпіталізували в лорвідділення.

На його думку, причиною того, що його побив власний син, стало те, що ОСОБА_2 злий на нього за те, що він з матірю виселили його з будинку;

- показаннями свідка ОСОБА_6, яка показала, що 26 жовтня 2009 року, приблизно о 16 годині, вона в себе на подвірї чистила моркву. В цей час вона почула, що на подвірї ОСОБА_4 ОСОБА_2 кричав: "Я сяду в тюрму але все-одно тебе забю". Вона зрозуміла, що ці слова були адресовані ОСОБА_4. Після цих слів ОСОБА_2 вона побачила, як ОСОБА_4 біжить з-за хліва під будинком, а за ним біжить ОСОБА_2. В якийсь момент ОСОБА_4 з поля її зору пропав. Вона зрозуміла, що ОСОБА_4 впав, але причини падіння вона не знає, так як не бачила цього. Відразу після падіння ОСОБА_4 вона побачила, що ОСОБА_2 стоїть з нагнутою головою і почула глухі удари з його сторони. Вона зрозуміла, що ОСОБА_2 ногами б"є батька і відразу побігла до ОСОБА_2. Вона побачила, що ОСОБА_2 дійсно ногою наносив удари по голові ОСОБА_4 При ній ОСОБА_2 наніс один удар. Вона чула перед цим приблизно три глухих ударів і з цього зрозуміла, що це були удари по голові ОСОБА_4. Коли вона підійшла до ОСОБА_2 і сказала: "Нащо ти його бєш, як тобі не стидно". ОСОБА_5 відразу покинув бити батька і кудись побіг за будинком. Вона пішла за будинок гукати ОСОБА_7. ОСОБА_8 вона застала нерухомого, із закривавленим обличчям, тому і вирішила, що ОСОБА_2 його забив. Коли вона поверталась назад, то побачила біля ОСОБА_4 його матір, яка над ним плакала і казала, що син не дихає. Після цього вона викликала швидку допомогу. Викликавши лікарів, вона повернулась до ОСОБА_4, який так і лежав. Там вже також була ОСОБА_7 Вони з нею підняли ОСОБА_4 і він почав приходити до свідомості і попід руки завели його в будинок. Через деякий час приїхали лікарі і забрали ОСОБА_4 в лікарню;

- показаннями свідка ОСОБА_7, яка показала, що 26 жовтня 2009 року, приблизно о 16 годині, вона була в себе в господарстві, як почула сильний жіночий крик зі сторони господарства її матері. Вона вийшла на вулицю і побачила ОСОБА_6, яка кричала: "Вітьку забили!" Вона дуже злякалась і побігла до господарства матері. Вона побачила, як ОСОБА_2 забіг у ворота і побіг за хату, де, як вона пізніше побачила, лежав її брат ОСОБА_4. ОСОБА_9 вона не бачила, оскільки він кудись втік, побачивши мабуть, непритомного батька. Коли вона прийшла за будинок матері, то на землі побачила брата ОСОБА_4, голова якого була закривавлена і він був без свідомості. Біля брата також була мати та ОСОБА_6. ОСОБА_6 сказала, що вже викликала швидку допомогу. ОСОБА_8, лежачи на землі при підняв голову, але відразу впав назад і знову втратив свідомість. Вони зрозуміла, що ОСОБА_4 живий і завели в будинок. Через трохи приїхала швидка допомога і після огляду брата, лікарі забрали ОСОБА_4 в Млинівську ЦРЛ. Наступного дня вона поїхала в лікарню до ОСОБА_4. Коли вона зайшла в палату, то не впізнала його. ОСОБА_10 була схожа на гарбуз, на стільки вона спухла. Очі запливли. На голові були суцільні крововиливи. Від ОСОБА_6 вона дізналась, що ОСОБА_10 побив його син ОСОБА_5, а сам утік. В неї не виникло ніяких сумнівів в тому, що сказала ОСОБА_6, тому що вона знала погане ставлення ОСОБА_9 до батька;

- показаннями свідка ОСОБА_3, яка показала, що 26 жовтня 2009 року, приблизно о 15 годині, вона та син ОСОБА_8 були в літній кухні. В цей час ОСОБА_10 вийшов на подвір"я. Через кілька хвилин ОСОБА_10 зайшов назад і, взявши миску, поніс їсти собаці. Через якусь мить вона почула якийсь крик і вийшла на вулицю. Там вона почула, як сусідка ОСОБА_6 кричить до її дочки ОСОБА_7, яка живе по сусідству, що забили Вітьку. Вона побігла за будинок і побачила, що ОСОБА_10 лежить на спині, все його обличчя було в крові, а збоку лежали його вставні щелепи. Вона злякалась і крикнула, що забили сина. Вона відразу зрозуміла, що ОСОБА_10 побив його син ОСОБА_5, оскільки вони конфліктували між собою. Коли вона підійшла до сина, то біля нього нікого не було, але згодом підійшла ОСОБА_6 та Женя. Валентина викликала швидку допомогу. ОСОБА_8 завели в будинок. Сам він іти не міг. Коли приїхали лікарі, то забрали його у Млинівську ЦРЛ. Як саме ОСОБА_9 бив свого батька вона не бачила. ОСОБА_6 сказала, що бачила, що ОСОБА_9 бив батька ногами;

- рапортом оперативного чергового Млинівського РВ УМВС ОСОБА_11 від 26 жовтня 2009 року, в якому зазначене повідомлення медсестри Млинівської ЦРЛ про заподіяння тілесних ушкоджень ОСОБА_4 його сином ОСОБА_2;

/ а.с. 4 /

- заявою ОСОБА_4 від 9 листопада 2009 року про заподіяння йому тілесних ушкоджень сином ОСОБА_2;

/ а.с. 5 /

- протоколом огляду місця події в господарстві ОСОБА_3 в с.Залавє Млинівського району від 5 листопада 2009 року, в ході якого була зафіксована загальна обстановка на місці вчинення злочину;

/ а.с. 7 /

- протоколом відтворення обстановки та обставин події із потерпілим ОСОБА_4 від 13 листопада 2009 року, під час якого він розповів та показав про обставини заподіяння йому тілесних ушкоджень сином ОСОБА_2;

/ а.с. 24 /

- протоколом відтворення обстановки та обставин події зі свідком ОСОБА_6 від 13 листопада 2009 року, під час якого вона розповіла та показала про обставини заподіяння тілесних ушкоджень ОСОБА_4 його сином ОСОБА_2;

/ а.с. 30 /

- протоколом відтворення обстановки та обставин події із підозрюваним ОСОБА_2 від 13 листопада 2009 року, під час якого він розповів та показав про обставини заподіяння тілесних ушкоджень батькові ОСОБА_4;

/ а.с. 53 /

- протоколом очної ставки між підозрюваним ОСОБА_2 та потерпілим ОСОБА_4, в ході якої останній підтвердив свої показання про обставини заподіяння йому тілесних ушкоджень;

/ а.с. 60 /

- протоколом очної ставки між підозрюваним ОСОБА_2 та свідком ОСОБА_6 16 листопада 2009 року, в ході якої остання підтвердила свої показання про обставини заподіяння тілесних ушкоджень ОСОБА_4

/ а.с. 61 /

- висновком судово-медичної експертизи № 313 від 17 листопада 2009 року, згідно якого у ОСОБА_4 виявлено множинні крововиливи на обличчі, крововиливи у мякі тканини мякого і твердого піднебіння, перелом кісток носа із зміщенням відломків, перелом зовнішньої та задньої стінки очної впадини справа, перелом лобної кістки справа, контузія середнього ступеня правого ока. Вказані ушкодження за критерієм небезпеки для життя в момент заподіяння належать до категорії тяжких.

Ушкодження у потерпілого можуть відповідати строку 26 жовтня 2009 року.

Ушкодження могли бути спричинені від ударів рукми та ногами, не характерні для падіння на тверду поверхню чи виступаючі предмети.

Показання потерпілого, свідка та підозрюваного не суперечать локалізації і механізму утворення тілесних ушкоджень, які виявлені у ОСОБА_4 Не суперечать ці показання і кількості ударів по тілу потерпілого, що спричинили ці ушкодження;

/ а.с. 67 /

- висновком додаткової судово-медичної експертизи № 316 від 18 листопада 2009 року, згідно якого крововиливи на обличчі, перелом кісток носа і лобної кістки є єдиним морфологічним комплексом тілесних ушкоджень, утворились від одних і тих же травматичних дій, тому всі вони входять в комплекс ушкоджень, які є небезпечними для життя в момент спричинення, належать до категорії тяжких.

Ушкодження у вигляді крововиливів у мякі тканини обличчя потерпілого ОСОБА_4 в місці переломів кісток черепа мають єдиний морфологічний комплекс, тобто в місці прикладання сили (удару) одночасно виникає синець і перелом кістки;

/ а.с. 72 /

Допитаний в судовому засіданні судмедексперт ОСОБА_12 підтримавши свої висновки № 313 від 17 листопада 2009 року та № 316 від 18 листопада 2009 року, дав до них розяснення і доповнення слідуючого змісту: у потерпілого ОСОБА_4 мав місце перелом кісток носа. Від перелому кісток носа утворилось затікання крові в орбіти очей. Це може бути результатом одного удару, тобто одноразове прикладання сили. Крім того, мав місце перелом лобної кістки справа, задньої і зовнішньої стінки очної впадини та верхньої стінки орбіти ока. Крововиливи на скронях є результатом прикладання сили в вказану ділянку. В даному випадку потерпілому було нанесено 3-4 удари в обличчя. Ушкодження могли бути спричинені від ударів руками та ногами і не характерні для падіння на тверду поверхню чи виступаючі предмети. Крововиливи на обличчі, перелом кісток носа і лобної кістки є єдиним морфологічним комплексом тілесних пошкоджень, утворились від одних і тих же травматичних дій і тому всі вони входять в комплекс пошкоджень, які є небезпечними для життя в момент спричинення, належать до категорії тяжких. Крововиливи у тверде і мяке піднебіння є результатом затікання крові із місця пошкоджених кісток черепа і самі по собі не є тілесними пошкодженнями.

Перелом кісток носа, контузія ока середнього ступеня як разом взяті, так і кожне окремо самі по собі є легкими тілесними пошкодженнями, що спричиняють короткочасний розлад здоровя.

Дії підсудного ОСОБА_2 органами досудового слідства кваліфіковані за ч. 1 ст. 121 КК України і дана кваліфікація повністю знайшла своє підтвердження в ході судового засідання, так як ОСОБА_2, 26 жовтня 2009 року, приблизно о 15 годині, перебуваючи в господарстві ОСОБА_3 в с. Залавє Млинівського району Рівненської області, на грунті особистих неприязних відносин, умисно наніс приблизно 2-3 удари рукою в голову ОСОБА_4, а після падіння потерпілого на землю продовжив наносити йому удари ногами в голову, в результаті чого ОСОБА_4 були заподіяні тілесні ушкодження у вигляді множинних крововиливів на обличчі, крововиливів у мякі тканини мякого і твердого піднебіння, перелому кісток носа із зміщенням відломків, перелому зовнішньої та задньої стінки очної впадини справа, перелому лобної кістки справа, контузії середнього ступеня правого ока, які згідно висновку судово-медичної експертизи за критерієм небезпеки для життя в момент заподіяння належать до тяжких.

Заподіяння тілесних ушкоджень ОСОБА_4 перебувають в прямому причинному звязку між діянням підсудного та шкідливими наслідками, що настали для здоровя потерпілого.

При призначенні міри покарання суд враховує ступінь тяжкості вчиненого підсудним злочину, те, що вчинений ним злочин відноситься до категорії тяжких злочинів, особу підсудного, яка характеризується по місцю проживання на момент розгляду справи з позитивної сторони.

До обставин, що помякшують покарання підсудного, суд відносить щире каяття та стан його здоровя.

Обставин, що обтяжують покарання ОСОБА_2 в судовому засіданні не встановлено.

Згідно акту амбулаторної судово-психіатричної експертизи № 493/09 від 25 листопада 2009 року ОСОБА_2 в момент вчинення інкримінованого йому злочину будь-яким психічним захворюванням не страждав, в тимчасово хворобливому стані (патологічне спяніння, смерекові розлади свідомості, патологічний афект і ін.) не знаходився, міг усвідомлювати свої дії та керувати ними. На даний час ОСОБА_2 ознак будь-якого психічного захворювання не виявляє, застосування примусових заходів медичного характеру не потребує.

/ а.с. 130-132 /

Санкція ч. 1 ст. 121 КК України передбачає міру покарання у виді позбавлення волі на строк від пяти до восьми років.

Приймаючи до уваги помякшуючі покарання підсудного обставини, а саме щире каяття, позитивну характеристику з місця проживання, а також його стан здоровя, так як з довідки Млинівської ЦРЛ вбачається, що ОСОБА_2 знаходився на стаціонарному лікуванні у відділенні АІТ Млинівської ЦРЛ з 15 червня по 21 червня 2010 року, в терапевтичному відділенні, з 21 червня по 30 червня 2010 року з діагнозом: хронічний персистуючий гепатит з переходом в цироз. Портальна гіпертензія. Вторинна анемія змішаного ґенезу. Дисметаболічна кардіопатія. СН І ст. Хронічний панкреатит в стадії ремісії, суд вважає за можливе застосувати відносно ОСОБА_2 ст. 69 КК України і призначити йому основне покарання, нижче від найнижчої межі, встановленої в санкції ч. 1 ст. 121 КК України.

Потерпілим ОСОБА_4 заявлений цивільний позов про стягнення з ОСОБА_2 364 гривні 74 копійки матеріальної шкоди, витрати за надання правової допомоги в розмірі 500 гривень та моральну шкоду в сумі 10 000 гривень.

Суд вважає, що цивільний позов в частині стягнення матеріальної шкоди підлягає до задоволення в сумі 258,88 гривень, так як він підтверджується матеріалами кримінальної справи, а саме довідкою Млинівської ЦРЛ № 1321 від 23 листопада 2009 року. Підлягають стягненню також витрати за надання правової допомоги в сумі 500 гривень, що обєктивно підтверджується довідкою адвоката ОСОБА_13 № 136 від 20 листопада 2009 року.

Млинівським міжрайонним прокурором в інтересах держави в особі Млинівської районної державної адміністрації заявлений цивільний позов про стягнення з ОСОБА_2 на користь Млинівської районної державної адміністрації 1 473 гривні 38 копійок.

Суд вважає, що цивільний позов заявлений Млинівським міжрайонним прокурором в інтересах держави в особі Млинівської районної державної адміністрації про стягнення на користь Млинівської районної державної адміністрації 1 473 гривні 38 копійок підлягає до задоволення в повному обсязі, так як він підтверджується матеріалами кримінальної справи, а саме довідкою-розрахунком фактичних витрат на стаціонарне лікування ОСОБА_4, який перебував у ЛОР відділенні Млинівської ЦРЛ з 26 жовтня 2009 року по 16 листопада 2009 року № 1321 від 23 листопада 2009 року.

Що ж стосується задоволення позовних вимог в частині стягнення моральної шкоди, то суд вважає, що він підлягає до задоволення в сумі 5 000 гривень, так як у відповідності до п. 9 постанови Пленуму Верховного Суду України від 31 березня 1995 року "Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди" розмір відшкодування моральної (немайнової) шкоди суд визначає в межах заявлених вимог залежно від характеру та обсягу заподіяних позивачеві моральних і фізичних страждань, з урахуванням у кожному конкретному випадку ступеня вини відповідача та інших обставин. Зокрема, враховуються характер і тривалість страждань, стан здоров'я потерпілого, тяжкість завданої травми, наслідки тілесних ушкоджень, істотність вимушених змін у його життєвих і виробничих стосунках, ступінь зниження престижу, ділової репутації (останнє залежить від характеру діяльності потерпілого, посади, часу й зусиль, необхідних для відновлення попереднього стану, наміру, з яким діяв заподіювач шкоди, тощо).

НА ПІДСТАВІ НАВЕДЕНОГО,

КЕРУЮЧИСЬ СТ.СТ. 321 - 324 КПК УКРАЇНИ,

СУД, -

ЗАСУДИВ:

ОСОБА_2, визнати винним у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 121 КК України, із застосуванням ст. 69 КК України, призначити міру покарання у виді 3 (трьох) років позбавлення волі з відбуттям міри покарання у кримінально-виконавчій установі.

Стягнути з засудженого ОСОБА_2, на користь ОСОБА_4, жителя ІНФОРМАЦІЯ_2 матеріальну шкоду в сумі 258 (двісті пятдесят вісім) гривень 88 копійок.

Стягнути з засудженого ОСОБА_2, на користь Млинівської районної державної адміністрації 1 473 (одна тисяча чотириста сімдесят три) гривні 38 копійок.

Стягнути з засудженого ОСОБА_2, на користь ОСОБА_4, жителя ІНФОРМАЦІЯ_2 моральну шкоду в сумі 5 000 (пять тисяч) гривень.

Запобіжний захід ОСОБА_2 до вступу вироку в законну силу залишити попередній підписку про невиїзд.

Строк відбуття міри покарання ОСОБА_2 рахувати з моменту приведення вироку до виконання.

Вирок може бути оскаржений до апеляційного суду Рівненської області через Млинівський районний суд Рівненської області протязі 15 діб з моменту проголошення, а засудженим, які утримуються під вартою в той же строк з дня вручення вироку.

Суддя: А.П. Бандура