Провадження №: 1/752/27/15
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
05.10.2015 року Голосіївський районний суд м. Києва у складі:
Головуючого судді ОСОБА_1
При секретарі ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,
За участю прокурора ОСОБА_4 , ОСОБА_5
Захисника ОСОБА_6
Потерпілих ОСОБА_7 , ОСОБА_8
розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду в м. Києві кримінальну справу по обвинуваченню
ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженка м. Київ, українка, громадянка України, освіта вища, заміжня, має на утриманні 2-х неповнолітніх дітей, не працює, зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 , проживає за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не судима
у вчиненні злочинів, передбачених ч.1 ст. 190, ч.2 ст. 190 КК України,
ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженка м. Канів, Черкаської обл., українка, громадянка України, освіта вища, не заміжня, приватний адвокат, зареєстрована та проживає за адресою: АДРЕСА_3 , раніше не судима, ідентифікаційний номер НОМЕР_1 ,
у вчиненні злочинів, передбачених ч. 5 ст. 27 ч.1 ст. 190, ч. 2 ст. 190 КК України
Під час бесіди ОСОБА_9 надала ОСОБА_8 візитну картку адвоката ОСОБА_10 , а також затриманий ОСОБА_7 , який був присутній під час вказаної розмови, переписав номер мобільного з наданої візитної картки та передав дружині.
Одразу після того, як ОСОБА_8 пішла, ОСОБА_9 , з метою інформування адвоката ОСОБА_10 про свої наміри, спрямовані на протиправне збагачення, зателефонувала останній та попередила про можливе звернення до неї ОСОБА_8 , а також повідомила, що затримала чоловіка останньої в порядку ст. 115 КПК України (1960 р.) за підозрою у збуті наркотичних засобів, тому їй необхідно укласти угоду з ОСОБА_8 про надання правової допомоги ОСОБА_7 , а інші обставини та умови вона повідомить потім.
У другій половині цього ж дня ОСОБА_8 , не бажаючи настання негативних наслідків для свого чоловіка, була вимушена зателефонувати адвокату ОСОБА_10 та домовитися про зустріч з метою укладання угоди про надання правової допомоги.
Під час вказаної зустрічі між ОСОБА_8 та адвокатом ОСОБА_10 було укладено угоду про надання ОСОБА_12 адвокатських послуг, за умовами якої сплачено одну тисячу гривень в якості офіційної вартості послуг останньої.
При цьому, 10.10.2011 року слідчим ОСОБА_9 за погодженням заступника начальника СВ Голосіївського РУ ГУ МВС України в м. Києві ОСОБА_13 підготовлено подання про обрання обвинуваченому ОСОБА_12 запобіжного заходу у виді взяття під варту, яке 11.10.2011 надано до прокуратури Голосіївського району м. Києва для погодження.
При цьому, ОСОБА_10 , сприяючи реалізації спільного умислу із ОСОБА_9 , спрямованого на заволодіння грошовими коштами родини ОСОБА_14 шляхом обману, вчинене повторно, використовуючи ситуацію, під час зустрічі 10.10.2011 повідомила ОСОБА_8 про необхідність надання слідчому ОСОБА_9 5000 доларів США для вирішення питання про обрання ОСОБА_12 запобіжного заходу, не пов`язаного з утриманням під вартою, хоча остання домовлялась з нею за отримання 2000 доларів США, та що обумовлену суму коштів необхідно принести 11.10.2011 о 10 год. під приміщення Голосіївського РУ ГУ МВС України в м. Києві.
ОСОБА_10 запитала чи принесла взагалі ОСОБА_8 грошові кошти в сумі 5000 доларів США, на що остання дістала з своєї сумки пакет з грошима та показала грошові кошти ОСОБА_10 , яка одразу почала розповідати про те, що на теперішній час призначено розгляд подання в прокуратурі Голосіївського району міста Києва і вони повинні негайно їхати туди.
Враховуючи те, що 10.10.2011 слідчим ОСОБА_9 за погодженням заступника начальника СВ Голосіївського РУ ГУ МВС України в м. Києві ОСОБА_13 підготовлено подання про обрання обвинуваченому ОСОБА_12 запобіжного заходу у виді взяття під варту, яке 11.10.2011 надано до прокуратури Голосіївського району м. Києва для погодження, про що адвокату ОСОБА_10 було відомо, остання продовжувала вводити в оману ОСОБА_8 з метою заволодіння її грошовими коштами.
У цей час в прокуратурі Голосіївського району м. Києва прокурором розглядалося подання про обрання ОСОБА_12 запобіжного заходу у виді тримання під вартою, подане старшим слідчим Голосіївського РУ ГУ МВС України в місті Києві ОСОБА_9 , яке по суті погоджено не було з урахуванням особи обвинуваченого та обставин інкримінованого злочину.
У зв`язку з відмовою прокурора у погодженні вказаного подання, 11.10.2011 слідчий ОСОБА_9 обрала обвинуваченому ОСОБА_12 запобіжний захід у виді підписки про невиїзд.
Дії ОСОБА_9 відповідно до постанови про зміну обвинувачення кваліфіковані за ч.1 ст. 190, ч. 2 ст. 190 КК України як заволодіння чужим майном шляхом обману та заволодіння чужим майном шляхом обману, вчинене повторно за попередньою змовою групою осіб.
Дії ОСОБА_10 відповідно до постанови про зміну обвинувачення кваліфіковані за ч. 5 ст. 27 ч. 1 ст. 190, ч. 2 ст. 190 КК України як пособництво у заволодінні чужим майном шляхом обману та заволодіння чужим майном шляхом обману, вчинене повторно за попередньою змовою групою осіб.
Допитана у судовому засіданні, підсудна ОСОБА_9 свою вину у пред`явленому обвинуваченні не визнала та під час допиту в судовому засіданні дала наступні покази про те, що з вересня 2009 року вона працювала на посадах слідчого та старшого слідчого в Голосіївському РУ ГУМВС України в м. Києві.
У суботу 08.10.2011 року вона знаходилась на своєму робочому місці в Голосіївському РУ МВС України в м. Києві. Приблизно о 12.00 годині її викликав до себе керівник слідчого відділу Голосіївського РУ ГУМВС України в м. Києві ОСОБА_15 та передав матеріали, складені працівниками ВБНОН Голосіївського РУ ГУМВС України в м. Києві відносно ОСОБА_7 . На супровідних документах до цих матеріалів містилася резолюція з вказівкою: «Прийняти рішення в порядку ст. 97 КПК України». Після опрацювання вказаних матеріалів вона порушила кримінальну справу відносно ОСОБА_7 за ознаками злочину, передбаченого ч. 1 ст. 307 КК України, по факту зберігання ним психотропних речовин з метою збуту. Підстава порушення - рапорт оперуповноваженого працівника БНОН про вилучення речовини, висновок спеціаліста НДЕКЦ, що вилучена речовина є психотропною з вагою достатньою для притягнення до кримінальної справи, а також особисті пояснення ОСОБА_7 . Приводом для порушення кримінальної справи стала наявність в діях ОСОБА_7 ознак злочину, передбаченого ч. 1 ст. 307 КК України, що вбачалось з його пояснень та інших вказаних вище документів. Після винесення постанови про порушення кримінальної справи вона заповнила облікову картку Ф-1 на злочин. Її керівник погодився з порушенням кримінальної справи, у зв`язку з чим підписав облікову картку. Тільки після погодження вказаного рішення керівником, у черговій частині даного управляння зареєструвала кримінальну справу і отримала її реєстраційний номер.
У зв`язку з тим, що стаття, за якою порушена кримінальна справа стосовно ОСОБА_7 відноситься до тяжких злочинів, з огляду на його пояснення та затримання його при вчиненні злочину та зі слідами злочину (вилучені психотропні речовини), існувала реальна загроза подальшого продовження ним злочинних дій, вона прийняла рішення затримати ОСОБА_7 в порядку ст. 115 КПК України до обрання останньому міри запобіжного заходу в суді. Своє рішення про затримання погодила зі своїм керівником - начальником слідчого відділу Голосіївського РУ ГУМВС України в м. Києві ОСОБА_15 .
Оскільки ОСОБА_7 був затриманий оперативними працівниками в порядку ст. 44 КУпАП України і перебував у камері тримання чергової частини, вона зателефонувала оперативним працівникам і попрохала їх доставити до її кабінету ОСОБА_7 для проведення слідчих дій. Приблизно о 12.30 годині ОСОБА_7 доставлений до її кабінету, вона йому надала копію постанови про порушення кримінальної справи, про що він підписав протокол. У подальшому вона повідомила йому, що він буде затриманий на 3 доби до вирішення питання про обрання йому судом міри запобіжного заходу, роз`яснила йому його права і запитала про необхідність запрошення адвоката. ОСОБА_7 відмовився від захисника, про що власноруч написав в протоколі про затримання. Під час складання протоколу вона негайно повідомила по телефону його дружину, під час спілкування з ОСОБА_8 вона роз`яснила, що її чоловік знаходиться в Голосіївському РУ ГУМВС України в м. Києві, відносно нього порушена кримінальна справа за вчинення злочину, пов`язаного з незаконним обігом наркотиків, та він затриманий на 72 години до обрання йому судом міри запобіжного заходу. Під час складання протоколу допиту як підозрюваного ОСОБА_7 заперечував судимість. Фактично отримати данні про його судимість в інформаційному центрі МВС можливо лише через 10 днів після внесення облікової форми - 1 про вчинення злочину в базу даних МВС України. Після допиту в якості підозрюваного ОСОБА_7 та з`ясувавши, що його покази не суперечать первинним показам, вона винесла постанову про притягнення його як обвинуваченого у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 307 КК України.
Пред`явивши ОСОБА_7 обвинувачення, вона знову роз`яснила йому право мати захисника, отримала від нього власноручну письмову відмову від участі захисника. З цього приводу винесла постанову про прийняття відмови від захисника. Після чого допитала ОСОБА_7 в якості обвинуваченого, де він зізнався у вчиненні злочину. Її керівник Снігур вивчивши матеріали справи, погодив пред`явлене обвинувачення, про що поставив в постанові свій підпис. Під час проведення допиту ОСОБА_7 з`ясувався факт, що останній пригощав своїх друзів, прізвищ вона не пам`ятає, амфетаміном, і які начебто з ним були затримані. Де вони на час допиту знаходились він не знав. Вона зателефонувала оперативним працівникам ВБНОН, які пояснили, що дійсно були затримання таких осіб, але їх відпустили, оскільки строк їх тримання закінчився, а матеріали перевірки ще не зібрані. Вона повідомила, що їх потрібно допитати по справі ОСОБА_7 , чи можуть вони їх знайти. Оперативні працівники досить швидко доставили їй зазначених чоловіків, вони дійсно пояснили, що ОСОБА_7 безкоштовно пригостив їх порошком, але вони його не вживали. Провівши очну ставку з ними та ОСОБА_7 , всі підтвердили свої покази. Вона уточнила у оперативних працівників чи будуть передаватись матеріали по ним до Голосіївського РУ ГУМВС України в м. Києві. На що їй відповіли, що висновок хімічного дослідження на даний час не готовий та перевірка матеріалів буде продовжена, в порядку ст. 97 КПК України до 10 діб. За їх словами матеріали стосовно вказаних осіб будуть передані за територіальною підслідністю за місцем скоєння злочину в Дніпровський РУ ГУМВС України в м. Києві або в СУ ГУМВС України в м. Києві. Достовірно знаючи про те, що ОСОБА_16 вчинив злочин, передбачений ч. 2 ст. 307 КК України, дані відомості приховала та не зазначила про них у поданні про обрання ОСОБА_16 запобіжного заходу у виді тримання під вартою.
Приблизно о 17.00-18.00 годині того ж дня, їй на мобільний зателефонувала ОСОБА_17 та повідомила, що до неї за наданням юридичних послуг звернулась ОСОБА_8 , яка пояснила, що сьогодні, відносно її чоловіка порушена кримінальна справа і його заарештували. На що вона відповіла, ОСОБА_7 затриманий вчинення злочину за ч. 1 ст. 307 КК України.
10.10.2011 року приблизно о 10.00 годині їй на робочий телефон, зателефонувала адвокат ОСОБА_10 і запитала, коли їй можна під`їхати для ознайомлення з матеріалами справи. На що вона відповіла, що це можна зробити в будь-який час. Приблизно через годину ОСОБА_10 приїхала до райвідділу, надала їй договір про надання юридичних послуг під час проведення досудового та судового слідства по кримінальній справі, порушеній відносно ОСОБА_7 , ордер на ведення справи, свідоцтво про заняття адвокатською діяльністю. Вона винесла постанову про призначення її захисником ОСОБА_7 і надала для ознайомлення первинні матеріали, які стали підставою для порушення кримінальної справи і ознайомила її з постановою про порушення справи. Крім того, ОСОБА_10 надала їй та попросила приєднати до матеріалів справи свідоцтва про народження дитини ОСОБА_7 , його характеристику з місця роботи, і попросила його надрукувати запити для отримання довідок про від лікарів - нарколога та психіатра. Крім того, вона повідомила ОСОБА_10 , що наступного дня закінчується строк затримання ОСОБА_7 , у зв`язку з цим вона повезе його на санкції в прокуратуру і в суд для обрання міри запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, також вона уточнила ОСОБА_10 , щоб усі зібрані характеризуючи матеріали на ОСОБА_7 вона привозила одразу в прокуратуру.
11.10.2011 року приблизно о 10.00 годині вона приїхала до прокуратури Голосіївського району для погодження подання до Голосіївського суду м. Києва про обрання міри запобіжного заходу - тримання під вартою ОСОБА_7 .. Перед санкцією вона з колегами вийшла палити на вулицю і побачила ОСОБА_8 , яка перебувала перед входом в прокуратуру, та запитала у неї де адвокат чи буде вона присутня на санкції. Через декілька хвилин ОСОБА_10 вийшла з приміщення прокуратури. Під час розмови вона їй повідомила, що справу відносно ОСОБА_7 у неї забирають для подальшого розслідування в СУ та в подальшому йому будуть інкримінувати ще декілька епізодів. Після чого її покликали на санкцію. Перед кабінетом прокурора вона передала кримінальну справу своєму керівнику ОСОБА_15 , а він заніс її для ознайомлення прокурору. Коли її викликали до заступника прокурора ОСОБА_18 в кабінеті знаходився старший прокурор ОСОБА_19 і вони ознайомлювалися зі справою. Її керівник ОСОБА_15 відповідав на запитання прокурора. Вона повідомила, що обвинувачений ОСОБА_7 доставлений та під час санкції буде присутній його адвокат. Під час розгляду її клопотання ОСОБА_18 запитував у ОСОБА_7 його біографічні дані та дані про судимість, чи розуміє він пред`явлене обвинувачення. ОСОБА_7 давав покази, які повністю співпадали з його попередніми показами в райвіділі. Адвокат ОСОБА_10 , яка була присутня під час санкції, надала прокурору якісь документи, що це були за документи, вона не бачила та попрохала не задовольняти подання. Коли прокурор запитав її чи підтримуєвона подання, вона сказала, що так. Її керівника ОСОБА_15 також запитали, він сказав, що вони підтримують подання та наполягають на його задоволенні. Прокурор сказав, що вину ОСОБА_7 ще потрібно довести, і відмовив у задоволенні подання. Коли ОСОБА_7 вийшов з адвокатом з кабінету, ОСОБА_18 запитав її з приводу того, як вона буде доводити його вину, а саме що умисел ОСОБА_7 був направлений на збут. Вона повідомила Іпатову, що про направленість умислу ОСОБА_7 на збут свідчать покази свідків, яким він збував порошок. Крім того, ОСОБА_15 повідомив, що строк розгляду матеріалів щодо вказаних свідків подовжено до 10 діб.
Вона повернулась на робоче місце до Голосіївського РУ ГУМВС України в м. Києві приблизно о 12.00 годині. ОСОБА_7 вже доставили та він чекав на неї біля кабінету. Оскільки заставу заборонено обирати в системі МВС, вона обрала йому міру запобіжного заходу підписку про невиїзд та винесла постанову про звільнення з ІТТ. Коли вони закінчили підписувати документи, їй зателефонував постовий та повідомив, що до неї прийшла адвокат ОСОБА_10 .. Коли ОСОБА_10 зайшла в кабінет, вона їм повідомила, що зателефонує, коли передасть справу в СУ.. Після чого, вони з ОСОБА_7 направились до виходу, ОСОБА_7 вийшов в коридор, а адвокат ОСОБА_10 при відчинених дверях почала виймати конверт з сумки. Побачивши конверт, вона сказала, щоб ОСОБА_10 його сховала, що їй нічого не потрібно, і злякавшись пішла зачиняти двері. ОСОБА_10 сказала, що це її гонорар. Крім того, ОСОБА_10 їй повідомила, що багато років обслуговується на СТО «Омега» і поцікавилась у неї, чи не є начальник відділу продаж ОСОБА_20 її родичем. На що вона їй повідомила, що ОСОБА_20 її чоловік. Повідомила, що їз ОСОБА_10 проживає практично в одному мікрорайоні, там де і знаходиться СТО. ОСОБА_10 сказала, що їй потрібні диски та зимова гума на машину «Мазда» і попрохала, щоб вона поцікавилась у чоловіка. З мобільного ОСОБА_10 набрала чоловіка та запитала скільки будуть коштувати диски та зимова гума для «Мазди», і чи може він зробити подешевше. Він сказав, що це буде коштувати при всіх знижках приблизно 1500 дол США, ще додатково потрібно заплатити за роботу по заміні гуми.. ОСОБА_10 повідомила, що це її на даний час влаштовує, і щоб він замовляв. Гроші вона передасть через неї, ОСОБА_9 , так як отримала гонорар та з нього може розрахуватись.
Додатково зазначила, що в той момент, коли закривала двері на замок, ОСОБА_10 стояла біля її столу. Коли вона підійшла до столу, то побачила, що верхня шухляда відкрита та в ній лежить конверт. Вона не бачила, що знаходиться в конверті, але зрозуміла, що це гроші. Вона сказала, що все залишиться, це благодійна допомога для лікування дитини. Після чого, вони вийшли з кабінету, і пішли в сусідній кабінет до подруги пити каву. Кабінет вона не закривала, оскільки там залишався її колега. Приблизно через 15 хвилин вона повернулась, до кабінету, двері були відчинені. Біля кабінету стояв їхній попередній зональний з УВБ, прізвища вона не пам`ятає. Який їй повідомив, що дружина її обвинуваченого ОСОБА_7 написала заяву в УВБ, що начебто вона у неї вимагала гроші за перекваліфікацію з 307 ч. 1 КК на 309 ч. 1 КК України. Вона сказала, що це про це взагалі не була мова, і що йому в перспективі тільки одна перекваліфікація з 307 ч. 1 КК України на 307 ч.2 КК України, а за це вимагати та давати гроші не можливо. Після чого, він попросив її написати пояснення з цього приводу. Коли вона сіла за свій робочий стіл, до кабінету зайшла група слідчих, очолювана слідчими прокуратури ОСОБА_21 та ОСОБА_22 . Під час проведення огляду місця події з розмов з ОСОБА_22 , вона дізналась, що ОСОБА_23 та ОСОБА_10 працюють на УВБ та вирішили її та її керівника підставити. Повідомила, що гроші їй дала ОСОБА_10 і вони знаходяться в шухляді столу. Дані гроші це її гонорар, і яка там сума вона не знає. Коли відкрили шухляду столу вона побачила, що конверт був не в такому вигляді, як його залишала ОСОБА_10 , а відкритий. До грошей вона не торкалась, їх не перераховувала і не знала, яка сума була в конверті, з розмов про шини, вона вирішила, що там було 1500 доларів. Під час проведення незаконного огляду місця події, на неї здійснювали психологічний тиск, не давали бути присутнім керівництву СВ. До огляду місця події був залучений в якості спеціаліста - оперуповноважений УВБ, що є незаконним та суперечить нормам ст.ст. 128-1, 191 КПК, які прямо вказують, що спеціаліст має бути незацікавленим в результатах слідчої дії. Натомість оперуповноважений УВБ Ковтун, будучи зацікавленим в результатах, фіксував не об`єктивно слідчу дію, не охоплюючи все місце огляду, а тільки її робочий стіл. Крім того, оперативники почали їм погрожувати, сказали, що покладуть в кишеню її одягу та одягу її колеги наркотичні засоби. Все це вона сприймала як реальні погрози, а тому вимушена була сказати, що отримала гроші від ОСОБА_10 за те, що не повідомила прокурору про наявні епізоди.
Просила звернути увагу на те, що зі ОСОБА_10 вона не домовлялась ні за які послуги по кримінальній справі. Ніяких дій в інтересах ОСОБА_10 та ОСОБА_14 вона не виконувала.
Крім того, підсудна ОСОБА_9 додатково суду пояснила, що в матеріалах кримінальної справи є договір про надання правової допомоги, укладений між ОСОБА_8 та ОСОБА_10 , в якому зазначена сума за домовленістю сторін, дана угода не оскаржувалася та не була скасована.
Допитана у судовому засіданні, підсудна ОСОБА_10 свою вину у пред`явленому обвинуваченні не визнала та під час допиту в судовому засіданні дала покази про те, що 08.10.2011року приблизно о 17-00 год. їй на мобільний телефон зателефонувала жінка та попросила юридичної допомоги. Оскільки це був вихідний день і у неї були особисті справи вона запитала, чи можливо їй перетелефонувати та перетелофонувала їй приблизно через 40 хвилин. Потім запитала як вона може до неї звертатися, на що отримала відповідь - ОСОБА_24 . Вони домовились про зустріч о 1900 годині 08.10.2011року.
Домовляючись про зустріч, вона повідомила ОСОБА_8 , що остання повинна взяти з собою документи, які підтверджують, що вона є дружиною затриманого, і в разі погодження на укладання угоди, має сплатити одну тисячу гривень на витрати та консультацію в вихідний день. На зазначені умови ОСОБА_8 погодилась. Зустрівшись біля входу в ТРЦ «Квадрат» на вул. Перова, вони пройшли до кафе, яке знаходилось на другому поверсі, ОСОБА_8 почала задавати питання з приводу її стажу роботи. Надалі ОСОБА_8 , надала їй копію паспорта свого чоловіка ОСОБА_7 , копію свідоцтва про одруження та копію свідоцтва про народження дитини. Оглянувши ксерокопію паспорта ОСОБА_7 , вона повідомила, що обличчя її чоловіка їй знайоме і ймовірно в 2008 році вона надавала її чоловіку юридичну допомогу.
Надалі ОСОБА_8 розповіла, що її чоловік був затриманий працівниками Голосіївського РУГУМВС за розповсюдження наркотиків і йому інкримінують ч. 1 ст. 307 КК України. На її запитання чи притягався він раніше до кримінальної відповідальності, ОСОБА_8 повідомила що в 2008 році за вживання наркотиків, але був звільнений від кримінальної відповідальності в зв`язку з проходженням лікування. ОСОБА_8 повідомила, що має в розпорядженні суму в розмірі п`яти тисяч доларів США, і якщо її ця сума гонорару влаштовує, вони укладають договір. На запропоновану ОСОБА_8 суму гонорару вона погодилась і вони уклали договір про надання юридичної допомоги, в якому сума гонорару була зазначена «за домовленістю сторін». Сума не була прописана в зв`язку з тим, що на момент підписання угоди, кошти не вносились і тому між ними була домовленість. Після чого, вона власноручно написала ОСОБА_8 , що їй необхідно взяти з місця роботи чоловіка довідку та характеристику, а також характеристику з місця проживання та довідки від нарколога та психіатра.
Отримавши від ОСОБА_8 копію паспорта її чоловіка, копію свідоцтва про шлюб та копію свідоцтва про народження дитини, а також одну тисячу гривень, про яку вони домовлялися в телефонній розмові вони домовились, що в понеділок 10.10.2011 року вона зателефонує. 10.10.2011 року вона зателефонувала ОСОБА_8 , остання їй повідомила, що без запиту слідчого їй не нададуть довідки лікарі і тому їй потрібні запити сьогодні. Зранку 10.10.2011 року, вона зателефонувала слідчій ОСОБА_9 та домовилась про зустріч. Надійшовши до кабінету слідчої, вона надала ордер та договір про надання юридичної допомоги від 10.10.2011 року, зазначений ордер та договір слідча долучила до матеріалів кримінальної справи відносно ОСОБА_7 . Після чого слідча надала їй постанову про порушення кримінальної справи відносно ОСОБА_7 та протокол затримання останнього. Потім вона, попросила у слідчої надати їй запити до лікаря нарколога та психіатра. Отримавши запити, вона зателефонувала ОСОБА_8 , та запропонувала зустрітися для того, щоб передати запити. Після чого, вони зустрілись о 13-30 годині 10.10.2011 року в кафе на другому поверсі торговельного центру по вул. Перова, де вона передала ОСОБА_23 запити. Крім того, запитала у ОСОБА_8 чи має вона намір з нею розрахуватися, на що остання повідомила, що ймовірно у вівторок. Після чого вони домовились зустрітись 11.10.2011 року о 10 годині ранку біля Голосіївського РУ ГУ МВС.
11.10.2011 року о 10 годині до її автомобіля підійшла ОСОБА_23 та сіла до неї в авто. В ході розмови ОСОБА_23 повідомила, що принесла характеристику на ОСОБА_7 та гонорар, а довідки від лікаря не отримала. Потім вона зателефонувала слідчій та запитала о котрій годині буде розглядатися подання в суді, на що отримала відповідь, що необхідно їхати до прокуратури, оскільки перед судом необхідно погодити подання з прокурором. Припаркувавшись біля торговельного центру «Олімпійський» на платну парковку, ОСОБА_23 дістала із своєї сумки пакет, в якому знаходилась характеристика на її чоловіка та гроші і передала їй. В цей час до її автомобіля підійшов паркувальник та повідомив, що паркова коштує 10 гривень за одну годину. Вона передала паркувальнику гроші в сумі 20 гривень. Після вони з ОСОБА_23 вийшли з її автомобіля та пішли до прокуратури .
Біля дванадцятої години дня 11.10.2011 року, прокурором розглядалось подання слідчого про обрання ОСОБА_7 запобіжного заходу. При розгляді подання в прокуратурі, вона була присутня разом зі своїм підзахисним ОСОБА_7 . Після розгляду подання вони вийшли з кабінету та чекали рішення на вулиці. Через 30 хвилин до них на вулицю вийшла слідча ОСОБА_9 та повідомила, що у поданні відмовили і їм необхідно проїхати до ОСОБА_25 . Коли вони зайшли до кабінету слідчої ОСОБА_9 , там вже знаходився ОСОБА_16 і слідча ОСОБА_9 йому міру запобіжного заходу у виді підписки про невиїзд.
Біля 13 години 20 хвилин дня вийшовши з РУ з ОСОБА_7 біля входу їх чекала ОСОБА_23 , на її прохання підписати угоду і підвезти їх до метро ОСОБА_23 відмовилась, вони домовились, що додаткову угоду підпишуть пізніше.
Після цього, приблизно о 13-35 год., коли вона вийшла за межі території Голосіївського РУ, вона була затримана працівниками УВБ. Після цього, вони разом з оперативниками пройшли до її автомобіля. Через двадцять хвилин за участі двох понятих був проведений огляд її автомобіля, в ході якого на запитання працівників міліції вона повідомила, що має грошові кошти в сумі 5 000 доларів США, дані кошти гонорар, який вона отримала від дружини свого підзахисного. Крім того, вона пояснила, що з даної суми 1800 доларів вона надала слідчій для придбання автошин та дисків. Пояснила, що у неї із ОСОБА_9 була розмова з приводу придбання автошин та дисків. У зв`язку з тим, що її чоловік працює на СТО та може допомогти в придбанні зі знижкою автошин та дисків, вона погодилась придбати шини та диски які пропонував чоловік ОСОБА_9 .
Після проведення її особистого огляду та огляду її автомобіля працівниками УВБ у неї було вилучено конверт з грошима в розмірі 3200 доларів США, ордери на ведення справи, угоди та бланки для актів, а також її мобільні телефони.
18 жовтня 2011 року, перед розглядом подання в суді, вона була доставлена до слідчого ОСОБА_22 , який надав їй протокол про вручення копії постанови про порушення кримінальної справи датованої 11 жовтня 2011 року та наказав підписати. Окрім того, 18.10.2011 року їй було надано копію постанови про притягнення як обвинуваченої за ч. 1 ст.190 КК України та ч. 3 ст. 368 КК України. Потім їй надали для підписання надрукований протокол допиту обвинуваченої та наказали підписувати. Зазначені слідчі дії проводились без участі адвоката. крім того вона з`ясувала, що слідчий ОСОБА_22 адвоката не повідомив про проведення слідчих дій. 20.10.2011 року їй на мобільний телефон зателефонував слідчий ОСОБА_22 та наказав прибути до прокуратури. В телефонній розмові вона повідомила слідчому, що знаходиться в інституті раку на обстеженні і що погано себе почуває так як у неї брали пункцію. У відповідь від слідчого вона отримала погрозу, що якщо вона не з`явиться, то їй буде змінено міру запобіжного заходу. Приїхавши до слідчого ОСОБА_22 вона надала довідку про проходження обстеження в інституті раку від 20 жовтня 2011 року та повідомила, що дійсно себе погано почуває. Ознайомившись з довідкою, слідчий надав їй підписати надрукований протокол додаткового допиту обвинуваченого.
Окрім того, повідомила, що слідчим 22 листопада 2011 року, відносно неї було винесено постанову про закриття кримінальної справи у вчиненні злочинів, передбачених ч. 1 ст. 190, ч. 3 ст. 368 КК України на підставі п.2 ст.6 КК України.
Вину в інкримінованих їй злочинах не визнає. Відповідно до Закону « Про адвокатуру», нею було укладено договір про надання юридичної допомоги, слідчому було надано всі документи передбачені КПК (в редакції 1960 року). Права свого підзахисного ОСОБА_7 ніяким чином не порушувала. Покази, стосовно отримання нею від ОСОБА_23 20 000 тисяч гривень були надані нею підтиском.
Цивільний позов поданий ОСОБА_23 не визнала.
Відповідно до ст. 274 КПК України розгляд справи провадиться тільки відносно підсудних і тільки в межах пред`явленого їм обвинувачення.
В ході судового слідства було допитано:
До показів потерпілих ОСОБА_8 та ОСОБА_7 про те, що ОСОБА_9 шляхом обману заволоділа їхніми грошовими коштами суд ставиться критично, оскільки на досудовому слідстві потерпіла ОСОБА_8 , зокрема у заяві від 10.10.2011 (т. 1 а.с. 13), поясненнях від 10.10.2011 (т. 1 а.с. 14-16, 19 -20), поясненнях від 11.10.2011 (т. 1 а.с. 120-121), під час допиту в якості свідка 11.10.2011 (т. 1 а.с. 177-184), допиту в якості потерпілої 24.11.2011 та повторного допиту в якості потерпілої 10.04.2012 (т. 2 а.с. 142-147, т. 5 а.с. 9-14) надавала послідовні показання про те, що особисто їй ОСОБА_9 не висловлювала пропозицію передавати їй або іншій особі для неї, ОСОБА_9 , грошові кошти.
- свідка ОСОБА_28 , який в судовому засіданні пояснив, що з 2006 по 2014 роки працював в прокуратурі Голосіївського району м. Києва на посаді старшого помічника прокурора Голосіївського району м. Києва. Особу ОСОБА_7 він пам`ятає лише в той момент, коли в прокуратурі Голосіївського району м. Києва розглядалося клопотання слідчого Голосіївського РУ ГУМВС України в м. Києві ОСОБА_9 про обрання останньому міри запобіжного заходу у виді тримання під вартою. Дане клопотання розглядав та приймав по ньому рішення прокурор ОСОБА_29 . На розгляді вказаного клопотання разом із ОСОБА_7 була присутня його захисник ОСОБА_10 . Тиск на обвинуваченого з боку слідчого не чинився. За результатами розгляду вказаного клопотання прокурором було прийнято рішення про відмову в його погодженні. Про те, що ОСОБА_16 причетний до вчинення більш тяжкого злочину ОСОБА_9 в поданні не вказала.
- свідка ОСОБА_29 , який в судовому засіданні пояснив, що він здійснював розгляд подання слідчої ОСОБА_9 щодо обрання ОСОБА_16 міри запобіжного заходу у виді тримання під вартою. Точної дати розгляду подання він не пам`ятає, однак пояснив, що в той день до його кабінету зайшов начальник слідчого відділу Голосіївського РУ ГУМВС України в м. Киві ОСОБА_15 та повідомив, що прибув разом зі слідчим для розгляду подань обрання міри запобіжного заходу. При цьому в кабінеті перебував старший помічник прокурора ОСОБА_28 . В подальшому до кабінету зайшла слідчий ОСОБА_9 , було запрошено обвинуваченого ОСОБА_16 та його захисника. Після цього він запитав у обвинуваченого його дані та чи визнає він вину. Останній вказав, що дійсно придбав наркотичний засіб, але хотів його вжити самостійно та можливо поділитись з колегами на авто ринку де він працює. Також ОСОБА_16 повідомив, що має дружину, двох дітей та постійне місце проживання у м. Києві. На питання ОСОБА_29 чи судимий він, ОСОБА_16 повідомив, що ні. Враховуючи, що в матеріалах подання не містилось достатніх даних про вчинення ОСОБА_16 злочину, передбаченого ст. 307 КК України, ним було прийнято рішення про відмову в задоволенні подання слідчого про обрання ОСОБА_16 міри запобіжного заходу у виді взяття під варту. Про те, що ОСОБА_16 причетний до вчинення більш тяжкого злочину ОСОБА_9 в поданні не вказала.
Аналізуючи покази свідків ОСОБА_28 та ОСОБА_29 суд дійшов висновку, що під час розгляду клопотання про обрання запобіжного заходу ОСОБА_16 прокурор приймав рішення самостійно, а слідча ОСОБА_9 жодним чином не могла вплинути на його рішення про відмову в обранні ОСОБА_16 міри запобіжного заходу у виді взяття під варту. Крім того, ОСОБА_9 не могла знати , яке рішення буде прийнято прокурором.
- свідка ОСОБА_30 , який в судовому засіданні пояснив, що 11.10.2011 року був запрошений в якості понятого при затриманні особи під час вчинення злочину. Також повідомив, що був присутній під час складання протоколу огляду місця події в приміщенні кабінету № 326 Голосіївського РУ ГУМВС України в м. Києві, в ході проведення огляду місця події з шухляди робочого столу ОСОБА_9 було виявлено та вилучено грошові кошти в сумі 1800 доларів США. В ході проведення огляду слідча пояснила, що дані грошові кошти вона отримала від адвоката. Однак, за що слідча ОСОБА_9 отримала грошові кошти від адвоката ОСОБА_10 він не пам`ятає.
Аналагочні покази за своїм змістом надав під час досудового слідства свідок ОСОБА_31 , які в порядку ст. 306 КПК України були оголошені в судовому засіданні.
Покази свідків ОСОБА_30 та ОСОБА_32 підтверджують лише факт отримання ОСОБА_33 від ОСОБА_10 1800 доларів США, однак жодним чином не вказують на те, що ОСОБА_34 заволоділа вказаними коштами шляхом обману.
-свідка ОСОБА_35 , який в судовому засіданні пояснив, що він працює в УВБ МВС України за адресою: м. Київ, вул. Залізничне шосе, 9. На час звернення ОСОБА_8 до Управління у них була оперативна інформація про те, що слідча Голосіївського РУ ГУМВС України в м. Києві ОСОБА_9 працювала з трьома адвокатами з якими вимагала хабарі. ОСОБА_8 він особисто не знав. Про те, що ОСОБА_8 потрапила до слідчого ОСОБА_9 йому повідомив його інформатор. Як він зв`язався з ОСОБА_8 не пам`ятає. ОСОБА_8 прийшла до нього у відділення та повідомила, що під час її перебування в Голосіївському РУ, слідча ОСОБА_9 вимагає від неї хабар. Заяву від ОСОБА_8 він друкував особисто з її слів, з якою вона ознайомилася та підписала її. Після чого він повідомив керівництво, яке наказало розслідувати дану ситуацію. Крім цього, ОСОБА_8 передала йому власний фотоапарат для ознайомлення з фотографіями грошей, які вона зробила перед передачею їх ОСОБА_10 . Дані фотографії він роздрукував на принтері, та написав на роздруківках «фотокопія вірна». Як проводились оперативно-розшукові дії він не знає, оскільки приймав лише заяву від ОСОБА_8
-свідка ОСОБА_36 , який в судовому засіданні пояснив, що він здійснював досудове розслідування по кримінальній справі по обвинувачення ОСОБА_9 та ОСОБА_10 , діяв в рамках чинного на той момент законодавства, де на даний момент вилучені телефони ОСОБА_9 та ОСОБА_10 пояснити не зміг.
Крім того, органами досудового розслідування в основу обвинувачення покладено:
- протокол вручення технічного засобу аудіозапису від 10.10.2011 року, відповідно до якого 10.10.2011 року з 12.25 год. до 12.30 год. оперуповноважений в ОВС управління внутрішньої безпеки в м. Києві ДВБ МВС України майор міліції ОСОБА_37 , керуючись ст. 190 КПК України, з дотриманням вимог ст.ст. 84, 191 КПК України, у відповідності до р. 14 ст. 9 Закону України «Про оперативно-розшукову діяльність», в приміщенні службового кабінету № 5 по вул. Залізничне шосе, 9 у м. Києві надав ОСОБА_8 засоби аудіозапису, про що склав протокол вручення технічного засобу аудіозапису (Т. 1 а.с. 17-18);
- протокол вилучення технічного засобу аудіо запису, відповідно до якого 10.10.2011 з 16.30 год. до 20.00 год. оперуповноважений ОСОБА_37 , керуючись ст. 190 КПК України, з дотриманням вимог ст.ст. 84, 191 КПК України, у відповідності до р.14 ст. 9 Закону України «Про оперативно-розшукову діяльність», в приміщенні службового кабінету № 5 по вул. Залізничне шосе, 9 у м. Києві вилучив у
- протокол огляду та вилучення грошових купюр від 11.10.2011 року, відповідно до якого 11.10.2011 із 8 до 8.30 оперуповноважений ОСОБА_38 , керуючись ст. 190 КПК України, з дотриманням вимог ст.ст. 84, 191 КПК України, у відповідності ст. 8 Закону України «Про оперативно-розшукову діяльність», в приміщенні службового кабінету № 5 по вул. Залізничне шосе, 9 у м. Києві вилучив у Мещерякової 5000 дол США, про що склав протокол вилучення грошей (Т. 1 а.с. 94-95);
- протокол вручення грошових купюр від 11.10.2011року, відповідно до якого 11.10.2011 з 8.30 до 9.00 оперуповноважений ОСОБА_38 , керуючись ст. 190 КПК України, з дотриманням вимог ст.ст. 84, 191 КПК України, у відповідності ст. 8 Закону України «Про оперативно-розшукову діяльність», в приміщенні службового кабінету № 5 по вул. Залізничне шосе, 9 у м. Києві вручив у Мещеряковій 5000 дол США, про що склав протокол вручення грошей (Т. 1 а.с. 96-97-110);
- протокол вручення технічних засобів від 11.10.2011 року, відповідно до якого 11.10.2011 року у період часу 09.05 - 09.15 оперуповноважений ОСОБА_37 , керуючись ст. 190 КПК України, з дотриманням вимог ст.ст. 84, 191 КПК України, у відповідності у відповідності до р. 14 ст. 9 Закону України «Про оперативно-розшукову діяльність», в приміщенні службового кабінету № 5 по вул. Залізничне шосе, 9 у м. Києві, вручив Мещеряковій цифровий диктофон «ЕDІС-mini Тіnу» моделі А31, відеонакопичувач моделі «РV-500СК» та матрицю із вбудованим мікрофоном «ВІU-12РСК», для фіксації зустрічі та розмови з адвокатом ОСОБА_10 , про що склав протокол вручення ОСОБА_8 технічних засобів аудіо та відео запису (Т. 1 а.с. 111-112);
- протокол огляду від 11.10.2011 року, відповідно до якого 11.10.2011 у період часу 13.15-14.20 старший оперуповноважений в ОВС УВБ в м. Києві ОСОБА_39 відповідно до ст. 8 ЗУ «Про оперативно-розшукову діяльність» по вул. Голосіївській, 15 в м. Києві навпроти входу до приміщення Голосіївського РУ ГУМВС України в м. Києві з правої кишені плаща чорного кольору ОСОБА_10 , у який остання була одягнута, виявлено та вилучено 200 доларів США та з жіночої сумки чорного кольору, яку мала при собі ОСОБА_10 виявлено та вилучено 3 000 доларів США. Як вбачається з пояснень, наданих підсудною ОСОБА_10 під час проведення даної слідчої дії, грошові кошти у сумі 5000 доларів США вона отримала 11.10.2011 року від дружини свого клієнта ОСОБА_8 у якості гонорару, частину цих коштів у сумі 1800 доларів США вона передала слідчому Голосіївського РУ ГУМВС України в м. Києві ОСОБА_9 для того, щоб остання придбала шини для її автомобіля.
- протокол огляду від 11.10.2011 року, відповідно до якого 11.10.2011 у період часу 12.48-16.05 слідчий в особливо важливих справах відділу розслідування злочинів щодо корупційних діянь прокуратури м. Києва ОСОБА_40 з дотриманням вимог ст.ст. 190-192, 195 КПК України провів огляд місця події, а саме кабінету № 326, що знаходиться на третьому поверсі у приміщенні Голосіївського РУ ГУМВС України м. Києві за адресою: м. Київ, вул. Голосіївська, 15, відповідно до якого у шухляді робочого столу слідчої ОСОБА_9 виявлено і вилучено грошові кошти у сумі 1800 доларів США. Як вбачається з пояснень, наданих підсудною ОСОБА_9 під час проведення даної слідчої дії, грошових коштів, одержаних незаконним шляхом вона не отримувала.
- протокол очної ставки від 12.10.2011 року, відповідно до якого 12.10.2011 у період часу 01.30-04.20 було проведено очну ставку між підозрюваними ОСОБА_10 та ОСОБА_9 , під час якою ОСОБА_10 надала покази щодо вимагання та одержання коштів з ОСОБА_8
- протокол обшуку від 13.10.2011 року, відповідно до якого 13.10.2011 року у період часу 17.30-19.30 ст. о/у в ОВС УВБ в м. Києві ДВБ МВС України ОСОБА_41 було проведено обшук житла ОСОБА_13 за адресою: АДРЕСА_4 , де грошові кошти, речі та документи, інші цінності здобуті злочинним шляхом виявлено не було.
- протокол обшуку від 13.10.2011 року, відповідно до якого 13.10.2011 року у період часу 16.45 год о/у в ОВС УВБ в м. Києві ДВБ МВС України ОСОБА_42 було проведено обшук житла обшук житла ОСОБА_10 за адресою: АДРЕСА_3 , де грошові кошти, речі та документи, інші цінності здобуті злочинним шляхом виявлено не було.
- протокол обшуку від 13.10.2011 року, відповідно до якого 13.10.2011 року у період часу 18.10-19.50 год ст. о/у в ОВС УВБ в м. Києві ДВБ МВС України ОСОБА_43 було проведено обшук житла ОСОБА_9 за адресою: АДРЕСА_1 , де грошові кошти, речі та документи, інші цінності здобуті злочинним шляхом виявлено не було.
- протокол про наслідки виконання оперативно-розшукового заходу «Візуальне спостереження» з фото таблицею до нього від 11.10.2011 року відносно ОСОБА_10
- протокол про наслідки виконання оперативно-розшукового заходу «Візуальне спостереження» з фото таблицею до нього від 11.10.2011 року відносно ОСОБА_9 . Даний протокол не містить даних про тримання ОСОБА_9 20 000 гривень.
Відповідно до ст. 65 КПК України, доказами в кримінальній справі є будь-які фактичні дані, на підставі яких у визначеному законом порядку орган дізнання, слідчий і суд встановлюють наявність або відсутність суспільно небезпечного діяння, винність особи, яка вчинила це діяння, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються: показаннями свідка, показаннями потерпілого, показаннями підозрюваного, показаннями обвинуваченого, висновком експерта, речовими доказами, протоколами слідчих і судових дій, протоколами з відповідними додатками, складеними уповноваженими органами за результатами оперативно-розшукових заходів, та іншими документами.
Відповідно до ч. 3 ст. 62 Конституції України обвинувачення не може ґрунтуватись на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях.
Згідно рішення Конституційного суду України № 12-рп/2011 від 20.10.2011 року за конституційним поданням Служби Безпеки України, оперативно-розшукові заходи можуть проводитись виключно визначеними у Законі України «Про оперативно-розшукову діяльність» державними органами та їх посадовими особами, які зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, передбачені Конституцією і законами України. Проведення оперативно-розшукової діяльності громадськими, приватними організаціями й особами, іншими органами чи їх підрозділами заборонено. Така заборона пов`язана з тим, що здійснення неуповноваженими фізичними або юридичними особами на власний розсуд будь-яких заходів, які віднесені до оперативно-розшукової діяльності (мають ознаки оперативно-розшукової діяльності), порушує не тільки законодавчі положення, а й конституційні права і свободи людини та громадянина.
Відповідно до ст. 84 КПК України при провадженні слідчих дій під час досудового слідства і дізнання, в судових засіданнях суду першої інстанції та апеляційного суду ведуться протоколи.
Статями 190-191 КПК України регламентовано проведення огляду. Частинами 1, 3 ст. 190, ч. 2,3,4 ст. 191 КПК України посадовою особою, уповноваженою проведення огляду, складати протокол є виключно слідчий, до яких відповідно до п. 7 ч. 1 ст. 32 КПК України віднесені слідчі органів внутрішніх справ, прокуратури, податкової міліції та СБ України.
Оскільки вказані протоколи складені неуповноваженою на проведення таких слідчих дій особою - оперативними працівниками були порушені вимоги ч. 2 ст. 19 Конституції України, статей 84, 190-191 КПК України, у зв`язку з чим, протокол вручення технічного засобу аудіозапису (Т. 1 а.с. 17-18); протокол вилучення технічного засобу аудіозапису (Т. 1 а.с. 34-35-46); протокол вилучення грошей (Т. 1 а.с. 94-95); протокол вручення грошей (Т. 1 а.с. 96-97-110); протокол вручення технічних засобів аудіо та відео запису (Т. 1 а.с. 111-112); протокол вилучення технічних засобів аудіо та відео запису (Т. 1 а.с. 113-114) є недопустими доказами на підставі ч. 3 ст. 62 Конституції України та не можуть бути покладені в основу вироку, а тому суд не бере їх до уваги та відкидає як доказ обвинувачення.
Крім того, протоколи вручення технічного засобу аудіозапису (Т. 1 а.с. 17-18) та вилучення технічного засобу аудіозапису (Т. 1 а.с. 34-35-46) не можуть бути визнані допустимими доказами з огляду на послідовні показання потерпілої ОСОБА_8 щодо здійснення нею аудіозапису зустрічі 10.11.2011 зі ОСОБА_10 на власний диктофон, а телефонної розмови на власний мобільний диктофон, лише після цього звернулась до управління внутрішньої безпеки МВС. Такі показання ОСОБА_8 відразу після порушення кримінальної справи 11.10.2011 в період часу 19.45-21.00 на допиті в якості свідка (Т. 1 а.с. 177-184), під час допитів в якості потерпілої 24.11.2011 у період часу 14.05-14.35 (Т. 2 а.с. 142-147), 10.04.2012 у період часу 18.05-19.40 (Т. 5 а.с. 9-14) та під час судових засідань. Отже, законність як і сам факт здійснення ОСОБА_8 запису під контролем оперативних працівників спростовується її ж послідовними показаннями. Також, у протоколі вручення технічного засобу аудіозапису (Т. 1 а.с. 17-18) відсутній підпис особи яка отримала технічний засіб.
Крім того, відповідно до протоколів вилучення у ОСОБА_8 грошей (Т. 1 а.с. 94-95) та вручення їй цих грошей (Т. 1 а.с. 96-97-110) зафіксовано загальну суму 4900 доларів США. Відповідно до супровідного листа до прокуратури від 11.10.2011 № 18/10-М-681 (т. 1 а.с. 11-12) передано 3100 доларів, вилучених у ОСОБА_10 . З урахуванням 1800 доларів вилучених під час огляду кабінету ОСОБА_9 загальна сума також складає 4900 доларів США, хоча сторона обвинувачення інкримінує загальну суму отриманих ОСОБА_10 5000 доларів США, з яких 2000 передала ОСОБА_9 ..
Слід зауважити, що згадані вище протоколи за результатами оперативно розшукових заходів «Візуальне спостереження» (т. 2 а.с. 110-129) не містять даних по якій оперативно-розшуковій справі вони проводились.
Відповідно до вимог ст. 323 КПК України, вирок суду повинен бути законним і обґрунтованим, в його основу можуть бути покладені лише достовірні докази, досліджені в судовому засіданні. При постановленні вироку суд, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному розгляді всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом, повинен дати оцінку доказам з точки зору їх стосовності, допустимості, достовірності і достатності для вирішення питань, зазначених у ст. 324 КПК України.
Відповідно до ст. 274 КПК України розгляд справи провадиться тільки відносно підсудних і тільки в межах пред`явленого їм обвинувачення.
Провівши судове слідство та проаналізувавши наявні у справі докази, суд приходить до висновку, що ОСОБА_9 та ОСОБА_10 вчинили суспільно-небезпечне діяння в межах того обвинувачення, з яким справа надійшла до суду, однак суд розглянув справу лише в межах пред`явленого постановою про зміну обвинувачення від 11.11.2014 року ОСОБА_9 та ОСОБА_10 обвинувачення та приходить до наступних висновків.
По епізоду заволодіння ОСОБА_9 майном ОСОБА_8 , а саме грошовими коштами у сумі 20 000 гривень шляхом обману та пособництві ОСОБА_10 у заволодінні ОСОБА_9 майном ОСОБА_8 , а саме грошовими коштами у сумі 20 000 гривень шляхом обману, дії ОСОБА_9 відповідно до постанови про зміну обвинувачення кваліфіковано за ч. 1 ст. 190 КК України як заволодіння чужим майном шляхом обману, а дії ОСОБА_10 відповідно до постанови про зміну обвинувачення кваліфіковані за ч. 5 ст. 27 ч. 1 ст. 190 КК України як пособництво у заволодінні чужим майном шляхом обману.
Склад злочину, передбачений ст. 190 КК України з об`єктивної сторони характеризується такою обов`язковою ознакою як заволодіння чужим майном шляхом обману, тобто повідомлення неправдивих відомостей або замовчування відомостей, які мають бути повідомлені з метою заволодіння чужим майном, а з суб`єктивної сторони шахрайство передбачає наявність прямого умислу та корисливий мотив.
Так, допитані як під час досудового слідства, так і у судовому засіданні, підсудні ОСОБА_9 та ОСОБА_10 свою вину у пред`явленому обвинуваченні не визнали.
Відповідно до ст. 165-2 КПК України (1960 року в редакції від 16.09.2011 року, яка діяла на момент повідомлення ОСОБА_8 про можливість вирішення питання про обрання її чоловіку запобіжного заходу, не пов`язаного з позбавленням волі, зокрема у виді застави у розмірі 20 000 гривень), на стадії досудового розслідування справи запобіжний захід, не пов`язаний з триманням під вартою, обирає орган дізнання, слідчий, прокурор.
У зв`язку з цим, суд приходить до висновку, що у слідчої ОСОБА_9 був відсутній умисел на заволодіння грошовими коштами ОСОБА_8 у сумі 20 000 гривень шляхом обману.
Як вбачається із показань потерпілої ОСОБА_8 перед передачею адвокату ОСОБА_10 грошових коштів у сумі 20 000 для внесення застави вона їх сфотографувала на власний фотоапарат. Даний фотоапарат під час звернення до УВБ вона надала для огляду оперуповноваженому ОСОБА_44 , який в свою чергу, роздрукував з нього фотографії грошей, а роздруківки засвідчив власним підписом. В подальшому вказані роздруківки були приєднані до матеріалів кримінальної справи.
Однак в ході судового слідства під час дослідження матеріалів справи судом було встановлено, що на вказаних знімках зафіксовані лише номери купюр, деякі з них відображені нечітко, а номінали купюр взагалі не зафіксовані, що ставить під сумнів, що ОСОБА_8 було передано ОСОБА_10 саме 20 000 гривень. Вказаний фотоапарат в ході досудового розслідування не був приєднаний в якості речового доказу до матеріалів справи.
Однак факт передачі ОСОБА_10 ОСОБА_9 грошових коштів у сумі 20 000 гривень жодним чином не зафіксований в матеріалах кримінальної справи, а також як вбачається із протоколів обшуку житла ОСОБА_13 підсудних ОСОБА_10 та ОСОБА_9 грошові кошти, речі та документи, інші цінності здобуті злочинним шляхом виявлено не було.
Крім того, суд як доказ вини ОСОБА_9 в отриманні 20 000 гривень не може покласти в основу вироку ту обставину, що колишній захисник ОСОБА_9 адвокат ОСОБА_27 без узгодження з підзахисною передав ОСОБА_8 20 000 гривень (т.4 а.с. 137).
Покази підсудної ОСОБА_10 , які надавала остання під час проведення очної ставки від 12.10.2011 року, про те, що вона біля кіоску, що розташований навпроти Голосіївського РУ ГУМВС України у м. Києві передала ОСОБА_9 20 000 гривень для вирішення питання щодо обрання ОСОБА_7 запобіжного заходу не пов`язаного з триманням під вартою, не можуть бути покладені в основу обвинувального вироку, оскільки як було встановлено в ході судового слідства 11.10.2011 року вона знаходилась на лікуванні в інституті онкології, проходила курс хіміотерапії, та під час проведення слідчих дій знаходилась під впливом сильнодіючих лікарських препаратів. Крім того, в судовому засіданні вона категорично спростовувала надані нею раніше покази.
Крім того, в матеріалах справи міститься не скасована постанова від 22.11.2011 року (т.3 а.с. 47-48) про закриття кримінальної справи на підставі п. 2 ст. 6 КПК України (за відсутністю в діянні складу злочину) відносно ОСОБА_10 по факту одержання нею 20 тисяч гривень від ОСОБА_8 , які було передано останньою в якості грошових коштів для внесення застави.
Обвинуваченням жодним чином не доведено, що ОСОБА_9 вчиняла цілеспрямовані кроки для введення ОСОБА_8 в оману.
Крім того, до змінення прокурором обвинувачення в суді та під час досудового розслідування ОСОБА_9 визнавала свою вину у вчиненні більш тяжкого злочину та не заперечувала факт неправомірного отримання 1800 доларів США від ОСОБА_10 в якості неправомірної вигоди.
Однак, прокурор змінивши обвинувачення відкинув ці покази, оскільки вони суперечили зміненому обвинуваченню, а саме у заволодінні чужим майном шляхом обману.
Так, обман при шахрайстві застосовується винним з метою викликати у потерпілого впевненість про вигідність або обов`язковість передачі йому майна чи права на нього.
В інкримінованому ОСОБА_9 обвинуваченні жодним чином не вказано, які дії безпосередньо вчинила ОСОБА_9 по обману ОСОБА_8 та відсутні дані про вимогу ОСОБА_9 , що адресована потерпілій про передачу грошей.
Повідомлення ОСОБА_9 про ймовірність обрання судом ОСОБА_7 застави та про необхідність мати із собою гроші без вимоги їх передати не є обманом як способом заволодіння вказаними грошовими коштами, оскільки ОСОБА_9 чітко вказала, який саме орган буде вирішувати подання.
Крім того, ОСОБА_9 до останнього моменту повідомляла потерпілих, що внесла до прокуратури клопотання про арешт ОСОБА_7 і це питання буде вирішуватись не нею, а прокурором та судом.
Крім того, як вбачається із заяви потерпілої ОСОБА_8 (т. 1 а.с. 13) ОСОБА_9 через адвоката ОСОБА_10 за зміну складу злочину її чоловіку ОСОБА_7 з ч. 1 ст. 307 КК України на ч. 1 ст. 309 КК України вимагала від неї незаконну винагороду у сумі 5 тисяч доларів США та із показів допитаного в судовому засіданні свідка ОСОБА_46 , що ОСОБА_8 звернулась до УВБ із заявою саме про те, що слідча ОСОБА_9 вимагає від неї хабар.
Однак, дану заяву потерпілої прокурор під час зміни обвинувачення також не взяв до уваги.
У зв`язку з чим, як вбачається із матеріалів кримінальної справи і знайшло своє підтвердження в ході судового слідства, що достатніх підстав для обвинувачення ОСОБА_9 у заволодінні шляхом обману грошовими коштами ОСОБА_8 у сумі 20 000 гривень та пособництві ОСОБА_10 у заволодінні ОСОБА_9 майном ОСОБА_8 , а саме грошовими коштами у сумі 20 000 гривень шляхом обману не встановлено, а тому у діях ОСОБА_9 відсутній склад злочину, передбачений ч. 1 ст. 190 КК України, та в діях ОСОБА_10 відсутній склад злочину, передбачений ч. 5 ст. 27 ч. 1 ст. 190 КК України.
По епізоду повторного заволодіння ОСОБА_9 за попередньою змовою зі ОСОБА_10 майном ОСОБА_8 шляхом обману, дії ОСОБА_9 та ОСОБА_10 відповідно до постанови про зміну обвинувачення кваліфіковано за ч. 2 ст. 190 КК України як заволодіння чужим майном шляхом обману, вчинене повторно за попередньою змовою групою осіб.
У зв`язку з тим, що у діях ОСОБА_9 відсутній склад злочину, передбачений ч. 1 ст. 190 КК України, та в діях ОСОБА_10 відсутній склад злочину, передбачений ч. 5 ст. 27 ч. 1 ст. 190 КК України повторність в діях ОСОБА_9 та ОСОБА_10 за даним епізодом відсутня.
Також за вказаним епізодом прокурором не доведено в чому саме полягала попередня змова ОСОБА_9 зі ОСОБА_10 , оскільки як вбачається із показів ОСОБА_9 , її чоловік працював на СТО «Омега», а ОСОБА_10 , яка тривалий час обслуговувалася на вказаному СТО, передала ОСОБА_9 гроші в сумі 2000 доларів США для придбання автошин та дисків на її автомобіль. Даний факт обвинуваченням спростовано не було та під час судового слідства судом було встановлено, що згідно з світлокопії трудової книжки НОМЕР_3 , виданої на ім`я ОСОБА_47 (т. 8 а.с. 226), наданої підсудною в судовому засіданні, її чоловік ОСОБА_48 дійсно працював на СТО «Омега» в період часу з 02.06.2008 року по 29.04.2014 року.
По епізоду обвинувачення за ч. 2 ст. 190 КК України ОСОБА_9 жодним чином не вводила в оману потерпілих щодо звільнення зпід варти ОСОБА_16 , за що останні нібито передавали гроші. Крім того, як вбачається із показів підсудних та досліджених матеріалів справи ОСОБА_9 завчасно і до останнього моменту повідомляла, що внесла клопотання про арешт ОСОБА_7 .
У зв`язку з чим, як вбачається із матеріалів кримінальної справи і знайшло своє підтвердження в ході судового слідства, що не встановлено достатніх підстав для обвинувачення ОСОБА_9 у повторному заволодінні за попередньою змовою зі ОСОБА_10 майном ОСОБА_8 шляхом обману, а саме грошовими коштами у сумі 2000 доларів США у зв`язку з відсутністю в її діяхскладу злочину, передбаченого за ч. 2 ст. 190 КК України
Відповідно до ст. 327 КПК України, виправдувальний вирок постановляється у випадках, коли не встановлено події злочину, коли в діянні підсудного немає складу злочину, а також коли не доведено участі підсудного у вчиненні злочину.
З урахуванням викладеного, у відповідності до вимог ст.62 Конституції України, ст. 323 КПК України, рекомендаціями Пленуму Верховного Суду України Про виконання судами України законодавства та постанов Пленуму Верховного Суду України з питань судового розгляду кримінальних справ при постановленні вироків від 29 червня 1990 року з послідуючими змінами та доповненнями, в основу вироку можуть бути покладені тільки достовірні докази, досліджені в судовому засіданні. Обвинувачення не може ґрунтуватись на припущеннях. Всі сумніви по справі, в тому числі, що стосується достатності зібраних фактичних даних, якщо вичерпані всі можливості їх доповнення та усунення, повинні тлумачитись та вирішуватись на користь підсудних.
Суд враховує особу підсудної ОСОБА_9 , яка характеризується позитивно, на обліку у лікарів нарколога та психіатра не перебуває, раніше не судима, а також відсутні дані про її притягнення до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративних правопорушень.
У зв`язку з чим, суд приходить до висновку, що ОСОБА_9 за ч. 1 ст. 190 КК України за відсутністю складу злочину визнати невинною і по суду виправдати та за ч. 2 ст. 190 КК України за відсутністю складу злочину визнати невинною і по суду виправдати.
Суд враховує особу підсудної ОСОБА_10 , яка характеризується позитивно, на обліку у лікарів нарколога та психіатра не перебуває, раніше не судима, а також відсутні дані про її притягнення до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративних правопорушень.
У зв`язку з чим, ОСОБА_10 за ч. 5 ст. 27 ч. 1 ст. 190 КК України за відсутністю складу злочину необхідно визнати невинною і по суду виправдати.
У зв`язку з тим, що в ході судового слідства вину підсудної ОСОБА_9 у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 190 КК України, а саме заволодіння чужим майном шляхом обману, вчинене повторно за попередньою змовою групою осіб доведено не було, а за ч. 5 ст. 27 ч. 1 ст. 190 КК України ОСОБА_10 необхідно виправдати за відсутністю в її діях складу даного злочину, суд вважає за необхідне перекваліфікувати дії ОСОБА_10 з ч. 2 ст. 190 КК України на ч. 1 ст. 190 КК України, оскільки в діях ОСОБА_10 відсутні такі кваліфікуючі ознаки як вчинення злочину повторно та вчинення злочину за попередньою змовою групою осіб.
Аналізуючи досліджені під час судового слідства докази, суд приходить до висновку про те, вина підсудної ОСОБА_10 у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 190 КК України, а саме у заволодінні шляхом обману грошовими коштами ОСОБА_8 у сумі 5000 доларів США знайшла своє підтвердження в ході судового розгляду.
Злочинні дії ОСОБА_10 суд кваліфікує за ч. 1 ст. 190 КК України як заволодіння чужим майном шляхом обману.
Обставин, що пом`якшують покарання, судом не встановлено.
Обставин, що обтяжували б покарання, судом не встановлено.
На підставі викладеного, суд вважає, що підсудну ОСОБА_26 слід визнати винною у вчинені злочину, передбаченого ч. 1 ст. 190 КК України та призначити їй міру покарання у виді штрафу.
Відповідно до класифікації злочинів, передбаченої ст. 12 КК України, злочин, передбачений ч. 1 ст. 190 КК України є злочином невеликої тяжкості, за який передбачено покарання у виді штрафу до п`ятдесяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або громадські роботи на строк до двохсот сорока годин, або виправні роботи на строк до двох років або обмеження волі на строк до трьох років.
Відповідно до положень п. 2 ч. 1 ст. 49 КК України особа звільняється від кримінальної відповідальності, якщо з дня вчинення нею злочину і до дня набрання вироком законної сили минуло 3 роки у разі вчинення злочину невеликої тяжкості, за який передбачено покарання у виді обмеження волі або позбавлення волі.
Відповідно до ч. 5 ст. 74 КК України, особа може бути за вироком суду звільнена від покарання на підставах, передбачених статтею 49 цього Кодексу.
Як вбачається із пред`явленого ОСОБА_10 обвинувачення, остання вчинила злочин, передбачений ч. 1 ст. 190 КК України 11.10.2011 року, відтак на час ухвалення вироку сплинув, передбачений п. 2 ч. 1 ст. 49 КК України трирічний строк притягнення особи до кримінальної відповідальності.
У зв`язку з чим, суд приходить до висновку, що ОСОБА_10 необхідно звільнити від призначеного покарання у виді штрафу, на підставі п. 2 ч. 1 ст. 49 КК України у зв`язку із закінченням строків давності притягнення до кримінальної відповідальності.
Міру запобіжного заходу підсудним, до набранням вироком законної сили, залишити без змін.
Арешт накладений на майно підсудних ОСОБА_9 та ОСОБА_10 скасувати.
Питання щодо речових доказів вирішити відповідно до вимог ст.ст. 81, 248 КПК України.
На підставі вищевикладеного, керуючись ст.ст. 323, 324 КПК України.-
ЗАСУДИВ:
за ч. 1 ст. 190 КК України за відсутністю складу злочину визнати невинною і по суду виправдати на підставі п. 2 ст. 6 КПК України,
за ч. 2 ст. 190 КК за відсутністю складу злочину визнати невинною і по суду виправдати на підставі п. 2 ст. 6 КПК України.
за ч. 5 ст. 27 ч. 1 ст. 190 КК України за відсутністю складу злочину визнати невинною і по суду виправдати на підставі п. 2 ст. 6 КПК України,
визнати винною за ч. 1 ст. 190 КК України та призначити покарання у виді штрафу в розмірі 50 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 850 гривень.
Згідно ст. 74 КК України, ОСОБА_10 від призначеного покарання звільнити, на підставі п. 2 ч. 1 ст. 49 КК України у зв`язку із закінченням строків давності притягнення до кримінальної відповідальності.
Міру запобіжного заходу ОСОБА_9 у виді застави до набрання вироком законної сили залишити без змін, після набрання вироком законної сили заставу, внесену за ОСОБА_9 повернути заставодавцю.
Міру запобіжного заходу ОСОБА_10 у виді підписки про невиїзд до набрання вироком законної сили залишити без змін.
Арешт, накладений на транспортний засіб «TOYOTA COROLLA» номер кузова НОМЕР_4 , д.н.з. НОМЕР_5 , який належить на праві власності ОСОБА_9 скасувати.
Арешт, накладений на транспортний засіб «MAZDA -3» номер кузова НОМЕР_6 , д.н.з. НОМЕР_2 , який належить на праві власності ОСОБА_10 скасувати.
Арешт, накладений на квартиру АДРЕСА_5 скасувати.
Дві відео касети із записом огляду місця події формату mini DV, три компакт диски з відеозаписами зустрічей між ОСОБА_9 , ОСОБА_10 та ОСОБА_8 , 3 компакт диски з записами камери спостереження Голосіївського РУ ГУМВС України в м. Києві, які приєднано до матеріалів справи залишити зберігати при матеріалах справи.
Грошові кошти у сумі 541 грн. і 500 євро, які передані до бухгалтерії прокуратури м. Києва повернути ОСОБА_9 .
Грошові кошти у сумі 1800 доларів США та 3200 доларів США, які передані на зберігання до УФЗБО ГУ МВС України у м. Києві повернути ОСОБА_8
Службове посвідчення ОСОБА_9 , що знаходиться при справі повернути до ГУ МВС України у м. Києві для вирішення його подальшої долі.
Вирок може бути оскаржений до Апеляційного суду м. Києва через Голосіївський районний суд м. Києва протягом 15 діб з моменту проголошення.

Суддя