Справа № 496/192/16-к
Провадження № 1-кп/496/71/16
В И Р О К

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08 лютого 2016 року Біляївський районний суд
Одеської області
в складі: головуючої судді ОСОБА_1

при секретарі ОСОБА_2
за участю прокурора ОСОБА_3
захисника ОСОБА_4
обвинуваченого ОСОБА_5
розглянувши у підготовчому судовому засіданні в залі суду м. Біляївка кримінальне провадження відносно:

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с.Надія, Роздільнянського району Одеської області, громадянина України, українця, освіта середньо-спеціальна, одруженого, має на утриманні двох малолітніх дітей, на момент вчинення кримінального правопорушення проходив службу за мобілізацією на посаді водія господарчого відділення 1602 дивізіону військової частини НОМЕР_1 ( польова пошта НОМЕР_2 ) перебуває у військовому званні сержант запасу, зареєстрованого АДРЕСА_1 , проживаючого АДРЕСА_2 , раніше не судимого

у скоєнні кримінального правопорушення передбаченого ч.1 ст. 409 КК України, суд

В С Т А Н О В И В:
ОСОБА_5 , являючись військовослужбовцем, призваним за мобілізацією та проходячи військову службу на посаді водія господарчого відділення 1602 дивізіону військової частини - польова пошта НОМЕР_2 , яка дислокується в АДРЕСА_3 , діючи з прямим умислом, з метою ухилитись від несення обов`язків військової служби, достовірно знаючи про те, що він за висновками ВЛК в особливий період не підлягає звільненню з військової служби, 16.06.2014 року надав командуванню військової частини польова пошта НОМЕР_2 заздалегідь пришукане у невстановлених осіб завідомо підроблене свідоцтво про хворобу №267 від 30.04.2014 року, відповідно до якого він нібито не придатний до військової служби у мирний час, обмежено придатний у військовий час, чим ввів в оману командування частини про нібито існування законних підстав для його звільнення за станом здоров`я.

Внаслідок чого 17.06.2014 року наказом командира військової частини польова пошта НОМЕР_2 №123 його звільнено з військової служби у запас за станом здоров`я та тим самим ОСОБА_5 ухилився від несення обов`язків військової служби.

За скоєння вказаних дій обвинуваченим ОСОБА_5 передбачена кримінальна відповідальність за ст. 409 ч.1 КК України, а саме: ухилення військовослужбовця від несення обов`язків військової служби шляхом підроблення документів та іншого обману.

Між прокурором військової прокуратури Одеського гарнізону Південного регіону України та підозрюваним ОСОБА_5 16.01.2016 року була укладена угода про визнання винуватості відповідно до вимог п.2 ч.1 ст.468 КПК України.

Відповідно до угоди про визнання винуватості прокурор та обвинувачений ОСОБА_5 дійшли згоди щодо формулювання обвинувачення, кваліфікації дій за ч.1 ст.409 КК України, щодо узгодженого покарання, із застосуванням ст.69 КК України, у виді штрафу у розмірі 415 неоподаткованих мінімумів доходів громадян ( 7 055 грн.) та згоди сторін на його призначення.

Прокурор в судовому засіданні вважає, що при укладенні угоди про визнання винуватості дотримані вимоги та правила КПК України та КК України, просив угоду про визнання винуватості затвердити і призначити обвинуваченому узгоджене в угоді покарання.

Обвинувачений ОСОБА_5 визнав себе винуватим у вчиненні злочину, передбаченого ч.1 ст.409 КК України, в обсязі підозри, пояснив, що права, надані йому законом у зв`язку з укладенням угоди про визнання винуватості розуміє, з наслідками укладення та затвердження угоди обізнаний, характер обвинувачення та його суть йому зрозумілі, дав згоду на застосування узгодженого виду та розміру покарання у разі затвердження угоди та заявив, що здатний реально виконати взяті на себе відповідно до угоди зобов`язання. Просив угоду про визнання винуватості затвердити та призначити узгоджене покарання.

Суд, заслухавши доводи сторін кримінального провадження, переконався, що укладення сторонами угоди про визнання винуватості є добровільним, з наданих суду матеріалів кримінального провадження суд з`ясував, що скарги обвинувачений ОСОБА_5 під час кримінального провадження не подавав.

Згідно п. 1 ч. 3 ст. 314 КПК України суд у підготовчому судовому засіданні має право прийняти рішення про затвердження угоди або відмовити в затвердженні угоди.

Розглядаючи питання про затвердження угоди про визнання винуватості, суд виходить з наступного.

Відповідно п. 2 ч. 1 ст. 468 КПК України у кримінальному провадженні може бути укладена угода про визнання винуватості між прокурором та підозрюваним.

Згідно ч. 4 ст. 469 КПК України угода про визнання винуватості між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена у провадженні щодо кримінальних проступків, злочинів невеликої чи середньої тяжкості, тяжких злочинів, внаслідок яких шкода завдана лише державним чи суспільним інтересам. Укладення угоди про визнання винуватості у кримінальному провадженні, в якому бере участь потерпілий, не допускається.

Злочин, у скоєнні якого обвинувачується ОСОБА_5 , відповідно до ч. 2 ст. 12 КК України відноситься до злочинів невеликої тяжкості.

В судовому засіданні з`ясовано, що обвинувачений цілком розуміє права, визначені п. 1 ч. 4 ст. 474 КПК України. Наслідки укладення та затвердження даної угоди, передбачені ч. 2 ст. 473 КПК України обвинуваченому роз`яснені.

Суд переконався, що укладення угоди сторонами є добровільним, тобто не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дій будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді.

Судом встановлено, що умови даної угоди відповідають вимогам Кримінального процесуального Кодексу України та Кримінального Кодексу України, умови угоди не порушують права, свободи, інтереси сторін або інших осіб, чи суспільства.

Враховуючи, щире каяття обвинуваченого, його активне сприяння у розкритті злочину та враховуючи те, що даний злочин не набув значного суспільного резонансу, що суспільний інтерес виражається в зменшенні рівня злочинності, запобіганні, виявленні та припиненні кримінального правопорушення та забезпеченні швидкого досудового розслідування та судового розгляду, суд вбачає наявність фактичних підстав для доведення винуватості ОСОБА_5 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 409 КК України.

За таких обставин суд вважає можливим затвердити угоду про визнання винуватості, укладену 16.01.2016 року між прокурором військової прокуратури Одеського гарнізону Південного регіону України та підозрюваним ОСОБА_5 і призначити йому узгоджене сторонами покарання у вигляді штрафу .

Керуючись ст. ст. 314, 368, 370, 371, 374, 468 - 475 КПК України, суд

З А С У Д И В:
Затвердити угоду про визнання винуватості від 16 січня 2016 року, укладену між прокурором військової прокуратури Одеського гарнізону Південного регіону України та підозрюваним ОСОБА_5 .

Визнати ОСОБА_5 винним у скоєнні злочину, передбаченого ст. 409 ч.1 КК України та призначити йому узгоджене сторонами покарання із застосуванням ст. 69 КК України у вигляді штрафу в розмірі 7 055 грн..

Речові докази зберігати при матеріалах кримінального провадження.
Вирок може бути оскаржений в апеляційний суд Одеської області через Біляївський районний суд Одеської області протягом 30 днів з дня його проголошення з підстав передбачених ст. 394 КПК України.

Суддя: ОСОБА_1