У Х В А Л А

Справа № 183/891/14-к

№ 1-кс/183/80/14

10.02.2014 року Слідчий суддя Новомосковського міськрайонного суду Дніпропетровської області ОСОБА_1 , секретар ОСОБА_2 , за участю прокурора ОСОБА_3 , захисника ОСОБА_4 , розглянувши клопотання слідчого слідчого відділення Новомосковського міського відділу (з обслуговування м. Новомосковська та Новомосковського району) ГУ МВС України в Дніпропетровській області ОСОБА_5 про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою
ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Новомосковська, Дніпропетровської області, українця, громадянина України, не працюючого, маючого середню освіту, неодруженого, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , не судимого, -

підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч. 2 ст. 186 КК України, -

встановив :

ОСОБА_6 підозрюється в тому, що 07 лютого 2014 р. близько 00 год. 00 хв. разом зі своїм знайомим неповнолітнім ОСОБА_7 знаходилися поблизу кафе «Полуничка» розташованого по пров. Волгоградському м. Новомосковська Дніпропетровської області, де побачили ОСОБА_8 та ОСОБА_9 , які направлялися по дорозі пров. Волгоградського в сторону свого дому. В цей момент у ОСОБА_6 виник злочинний умисел, направлений на відкрите викрадення чужого майна. З цією метою ОСОБА_6 вступив в злочинний зговір з ОСОБА_7 .
Реалізуючи свій злочинний умисел, 07.02.2014 р. близько 00 год. 10 хв. ОСОБА_6 діючи умисно за попередньою змовою з ОСОБА_7 з корисливих мотивів, усвідомлюючи відкритий характер противоправних дій, передбачаючи і бажаючи настання суспільно небезпечних наслідків, діючи сумісно по раніше обговореному плану, наніс декілька ударів по голові ОСОБА_8 та відкрито заволодів його мобільним телефоном марки «Samsung D 880», вартістю 180 грн., з сім картою оператора «Київстар», вартістю 10 гривен та сім картою оператора «МТС», вартістю 10 грн.. В цей час ОСОБА_7 умисно наніс декілька ударів по голові ОСОБА_9 та відкрито заволодів його мобільним телефоном марки «Samsung Galaxy SIII», вартістю 300 гривень, з сім картою оператора «Київстар», вартістю 10 гривен та сім картою оператора «Life», вартістю 10 гривень. Після чого ОСОБА_6 та ОСОБА_7 з місця скоєння злочину з викраденим майном втекли та розпорядились ним на власний розсуд, спричинивши матеріальний збиток ОСОБА_8 на загальну суму 200 грн. та ОСОБА_9 на загальну суму 320 грн.
07 лютого 2014 р. відомості про дане кримінальне правопорушення були внесені до ЄРДР за №0000433 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 186 КК України. (а.с.3)
Слідча ОСОБА_5 , звернулася до суду з клопотанням, яке в судовому засіданні підтримав слідчий ОСОБА_10 про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою ОСОБА_6 мотивуючи тим, що по справі є достатньо підстав вважати підозру у вчинені кримінального правопорушення обґрунтованою, вчинене ним кримінальне правопорушення віднесене до категорії тяжких злочинів за яке передбачено покарання лише у вигляді позбавлення волі строком від чотирьох до шести років. Крім того вважає, що наявні ризики, передбачені п. 1, п. 3, ч. 1 ст. 177 КПК України, так перебуваючи на свободі в нього може виникнути намір зникнути від слідства, може вплинути на потерпілих, свідків, неповнолітнього Отришко , якому буде пред`явлено про підозру, крім того слідство має намір пред`явити ОСОБА_6 підозру за цим же фактом за ч. 2 ст. 187 та ст. 304 КК України, у зв`язку з чим відносно неможливо застосувати більш м`який запобіжний захід ніж тримання під вартою.
Прокурор ОСОБА_3 підтримав заявлене слідчим клопотання та просив задовольнити його, оскільки на його думку наявні ризики передбачені п. 1, п. 3, ч. 1 ст. 177 КПК України та враховуючи вчинення підозрюваним кримінального правопорушення тяжкого ступеню, вважає не можливим застосувати інший запобіжний захід ніж тримання під вартою.
Захисник ОСОБА_4 вважає, що в задоволенні клопотання провинно бути відмовлено, так як ОСОБА_11 має постійне місце проживання, працює з батьком приватним підприємцем, не судимий, позитивно характеризується за місцем проживання, потерпілому відшкодовано матеріальну шкоду у повному обсязі. Такий запобіжний захід є занадто суворим і може бути обраний інший захід.
Підозрюваний ОСОБА_11 винним себе у скоєнні вказаного кримінального правопорушення визнав повністю, кається, вважає, що забіжний захід може бути обраний інший, а не тримання під вартою, так як у нього є постійне місце проживання і він буде з`являтися до слідчого за першою вимогою.
Суд, дослідивши заявлене клопотання, вислухавши доводи слідчого, прокурора, захисника, підозрюваного, у відповідності до вимог ч. 2 ст. 177, з урахуванням ч. 1 ст. 177, ст. 178, ст. 183 КПК України вважає його не обґрунтованим та таким що не підлягає задоволенню з наступних підстав.
В судовому засіданні встановлено, що ОСОБА_11 підозрюється у вчинені тяжкого кримінального правопорушення передбаченого ч. 2 ст. 186 КК України, про що винесено повідомлення про підозру від 08 лютого 2014р. (а.с.24). Однак в тексті підозри не вказано чим саме вдарив ОСОБА_11 потерпілого ОСОБА_12 та які тілесні пошкодження йому було завдано. Крім того суд враховує позицію потерпілого ОСОБА_12 , викладену в заяві наданій захисником, про відшкодування завданої матеріальної та моральної шкоди. Суд враховує, що ОСОБА_11 тривалий час має постійне місце проживання, і там позитивно характеризується. Вказані обставини та виявлені недоліки не дають суду можливості оцінити належним чином особу ОСОБА_6 таким чином, щоб задовольнити клопотання слідчого і взагалі вплинути на задоволення подання.
При вирішенні питання про обрання запобіжного заходу ОСОБА_6 , суд враховує відповідно до ст. 177 КПК України відсутність ризиків на які посилається слідчий за п.1 ч.1 ст.177 КПК України щодо переховування від органів досудового розслідування та суду, то слідчий не надав доказів, що ОСОБА_11 має намір переховуватися від слідства. Щодо ризику передбаченого п.3 ч.1 ст.177 КПК України щодо впливати на потерпілих ОСОБА_8 , ОСОБА_9 то слідчий та прокурор не надали суду доказів такого впливу. Припущення слідчого, що до подальшої перекваліфікації дій ОСОБА_13 на більш тяжкий злочин і додаткове обвинувачення у іншому злочині втягненні неповнолітнього Отришко у злочинну діяльність суд вважає безпідставними і не маючого ніякого доказу, що до розгляду вказаного клопотання.
В сукупності вказані недоліки і недоведеність слідчим та прокурором наявності будь яких ризиків передбачених ст. 177 КПК України дають суду підстави для відмови обрання запобіжного заходу взагалі.
В поданні слідча вказав як доказ показання свідка ОСОБА_14 , потерпілих ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , яких в судове засідання не доставила, тому суд відповідно до ч. 4 ст. 95 КПК України не має законних підстав досліджувати такі докази, так як згідно закону не вправі обґрунтовувати судові рішення показаннями наданими слідчому, або посилатися на них, оскільки безпосередньо їх не сприймав під час судового засідання.
На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 177, 178, 181, 183 КПК України, суд,

постановив :

в задоволенні клопотання слідчого ОСОБА_5 , про обрання ОСОБА_6 запобіжного заходу тримання під вартою відмовити.
Ухвалу передати для виконання до Новомосковського міського відділу (з обслуговування міста Новомосковська і Новомосковського району) головного управління Міністерства внутрішніх справ України в Дніпропетровській області.
На ухвалу може бути подано апеляційну скаргу безпосередньо до апеляційного суду Дніпропетровської області протягом п`яти днів з дня її проголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_1