Справа № 713/1427/15-к
Провадження №1-кп/713/135/15
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
17.09.2015 м. Вижниця
Вижницький районний суд Чернівецької області в складі: головуючого судді ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 , за участю прокурора ОСОБА_3 , захисника ОСОБА_4 , обвинуваченого ОСОБА_5 розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в приміщенні суду м. Вижниця кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000065 від 17.04.2015 року по обвинуваченню :

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця та жителя АДРЕСА_1 , громадянина України, одруженого, на утриманні має одну неповнолітню дитину, раніше працюючого майстром з охорони природи НПП «Вижницький» раніше судимого,

- Вироком Вижницького районного суду від 12.02.2014 до 3 років позбавлення волі, ст. 75,76 звільнений від призначеного покарання з іспитовим строком терміном на 1 рік,

у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого.ст.367 ч.2 КК України,-

ВСТАНОВИВ:

Обвинувачений ОСОБА_6 , наказом №56-к директора НПП «Вижницький» від 27 вересня 2010 року ОСОБА_6 з 01 жовтня 2010 року призначено на посаду майстра з охорони природи Вижницького природоохоронного науково-дослідного відділення національного природного парку «Вижницький» (надалі НПП «Вижницький»), що розташований за адресою смт.Берегомет Вижницького району Чернівецької області, вул. Центральна, 27А.

Згідно ст.3 Закону України «Про природно-заповідний фонд України» від 16 червня 1992 року, національні природні парки належать до природно-заповідного фонду України.

Згідно Постанови КМУ №1127 від 14 липня 2000 року «Про службу державної охорони природно-заповідного фонду України» посада майстра з охорони природи національного природного парку входить до переліку посад працівників, які входять до складу служби державної охорони природно-заповідного фонду України.

На підставі ч.1 ст.2 Закону України «Про державний захист працівників суду і правоохоронних органів» від 23 грудня 1993 року та ст. 61 Закону України «Про природно заповідний фонд України» служба державної охорони природно заповідного фонду України має статус правоохоронного органу.

Відповідно до вимог ст.61 Закону України «Про природно заповідний фонд України» посадові особи служби державної охорони природно заповідного фонду України мають право: вимагати від громадян і службових осіб пояснення у зв`язку з порушенням режиму територій та об`єктів природно-заповідного фонду, їх охоронних зон; перевіряти у громадян і службових осіб посвідчення на право перебування, використання природних ресурсів та здійснення іншої діяльності в межах відповідних територій та об`єктів природно заповідного фонду; доставляти порушників установленого режиму з метою з`ясування особи; складати протоколи про порушення вимог законодавства, надсилати їх відповідним органам для притягнення винних осіб до відповідальності, тощо.

02 січня 2013 року між директором НПП «Вижницький» ОСОБА_7 та ОСОБА_6 , як майстром з охорони природи, було укладено договір №30 про повну індивідуальну матеріальну відповідальність від 2 січня 2013 року, згідно якого останній працюючи на посаді майстра з охорони природи виконує роботу безпосередньо пов`язану із зберіганням, обробкою, продажем(відпуском), перевезенням або застосуванням у процесі виробництва переданих йому цінностей, бере на себе повну матеріальну відповідальність за збереження довірених йому Установою матеріальних цінностей і у встановленому законом порядку відповідає за їх збереження, у зв`язку з чим зобов`язується: дбайливо ставитись до переданих йому для зберігання матеріальних цінностей, приймати всілякі заходи для запобігання їх нестачі, розкраданню, знищенню, псуванню, втратам, вчасно повідомляти установу про будь-які обставини, що загрожують збереженню довірених йому цінностей, проводити приймання і відпускання матеріальних цінностей за документами, підписаними керівником установи і її головним бухгалтером, брати участь в інвентаризації ввірених йому матеріальних цінностей.

Згідно посадової інструкції на майстра з охорони природи ОСОБА_6 було покладено обов`язки щодо забезпечення режиму охорони території та об`єктів НПП «Вижницький» у межах ввіреного йому відділення (обходу), попередження та припинення порушень природоохоронного законодавства, здійснення охорони природних комплексів національного парку в межах відділення, забезпечення порядку використання природних ресурсів, забезпечення додержання вимог щодо відвідування території та об`єктів національного природного парку в межах відділення (обходу), попередження пошкодження лісових насаджень внаслідок незаконних рубок, здійснення заходів щодо запобіганню виникнення, поширення пожеж, інших надзвичайних ситуацій та їх ліквідації, а також щодо безпосередньої охорони лісу та іншого державного майна на ввіреній йому дільниці, складання протоколів про всі види порушень природоохоронного законодавства та скерування їх у відділення, а також інші обов`язки щодо охорони лісу.

24 грудня 2012 року майстер з охорони природи ОСОБА_6 згідно акту прийому-передачі обходу прийняв від майстра з охорони природи ОСОБА_8 обхід №7 Вижницького ПНДВ НПП «Вижницький», який складається з кварталів №19, 20, 21, 22, 26 площею 477 га. Під час приймання-передачі обходу, що відбувалося в присутності т.в.о.начальника Вижницького ПНДВ НПП «Вижницький» ОСОБА_9 здійснено перевірку території вказаного обходу, в результаті якої станом на 24 грудня 2012 року, на момент прийому обходу майстром з охорони природи ОСОБА_6 на території обходу №7 Вижницького ПНДВ НПП «Вижницький» самовільних рубок, не оформлених актами лісопорушень, а також інших порушень виявлено не було.

Тобто, 24 грудня 2012 року ОСОБА_6 , як службовій особі правоохоронного органу, яка наділена організаційно-розпорядчими повноваженнями, було ввірено під охорону квартали №19, 20, 21, 22, 26 площею 477 га обходу №7 Вижницького ПНДВ НПП «Вижницький», у зв`язку з чим останній повинен був належно виконувати свої службові обов`язки, передбачені службовими інструкціями та чинним законодавством України.

Незважаючи на вищевказане, майстер з охорони природи Вижницького ПНДВ НПП «Вижницький» ОСОБА_6 , як службова та матеріально відповідальна особа, будучи зобов`язаним належно виконувати свої службові обов`язки, маючи об`єктивну можливість виконання покладених на нього обов`язків щодо охорони та захисту лісу, в період з 24 грудня 2012 року по 25 вересня 2013 року, перебуваючи на ввіреному йому обході №7 Вижницького ПНДВ НПП «Вижницький» на території смт.Берегомет Вижницького району Чернівецької області, неналежно виконував свої службові обов`язки, не здійснював належних перевірок на ввіреному йому обході, не здійснював належних дій щодо попередження та припинення порушень природоохоронного законодавства, а саме попередження пошкодження лісових насаджень внаслідок незаконних рубок, не здійснював належної охорони природних комплексів національного парку в межах ввіреного йому обходу, в результаті чого допустив незаконну порубку 107 дерев породи ялиця в кварталі 21 виділа 1, 2, 3 Вижницького ПНДВ НПП «Вижницький», яку здійснили невстановлені особи в період з 24 грудня 2012 року по 25 вересня 2013 року. Крім того, неналежно виконуючи свої службові обов`язки, через несумлінне ставлення до них, що виявилось у нездійсненні належних перевірок на ввіреному йому обході, ОСОБА_6 не виявляв та не повідомляв керівництво НПП «Вижницький» про дану незаконну рубку, що призвело до неможливості встановити осіб, якими вчинена незаконна рубка та унеможливило відшкодування заподіяних цією рубкою збитків.

Так, в період з 25 по 30 вересня 2013 року Державною екологічною інспекцією в Чернівецькій області було проведено перевірку НПП «Вижницький» щодо дотримання вимог природоохоронного законодавства про додержання режиму територій та об`єктів природно-заповідного фонду.

Відповідно до вказаного акту перевірки в кварталі 21 виділи 1, 2, 3 Вижницького ПНДВ НПП «Вижницький», тобто у ввіреному ОСОБА_6 кварталі, виявлено незаконну порубку 107 дерев породи ялиця. На кореневих лапах пнів незаконно зрізаних дерев були відсутні клейма для відводу дерев в рубку та працівниками Вижницького ПНДВ НПП «Вижницький» дана незаконна порубка дерев не виявлялась, про що свідчила відсутність клейм на зрізах пнів та записи в книзі виявлених лісопорушень. Діаметри пнів замірялись працівниками НПП «Вижницький» повіреною рулеткою та зазначались як середнє арифметичне значення між найбільшим та найменшим значеннями діаметрів. Замір пнів проводився за фактичним зрізом.

Дана рубка була скоєна невстановленими особами протягом 2013 року.

Згідно розрахунків, проведених Державною екологічною інспекцією в Чернівецькій області у відповідності до постанови КМУ №521 від 24 липня 2013 року «Про затвердження такс для обчислення розміру шкоди, заподіяної порушенням законодавства про природно-заповідний фонд» розмір шкоди внаслідок незаконної рубки 107 дерев породи ялиця в кварталі 21 виділи 1, 2, 3 Вижницького ПНДВ НПП «Вижницький» становить 928961 грн.

Отже, внаслідок бездіяльності та службової недбалості майстра з охорони природи Вижницького ПНДВ НПП «Вижницький» ОСОБА_6 , яка виразились у невиконанні та неналежному виконанні своїх службових обов`язків через несумлінне ставлення до них, у недотриманні вимог чинного законодавства України в період з 24 грудня 2012 року по 25 вересня 2013 року, внаслідок незаконної рубки 107 дерев породи ялиця в кварталі 21 виділи 1, 2, 3 Вижницького ПНДВ НПП «Вижницький» охоронюваним законом державним інтересам завдано матеріальних збитків на загальну суму 928961 грн., що являється тяжкими наслідками для державних інтересів.

16 вересня 2015 року старшим прокурор відділу процесуального керівництва у кримінальних провадження прокуратури Чернівецької області ОСОБА_3 якому на підставі ст. 37 КПК України надані повноваження прокурора у кримінальному провадженні № 0000065 , з одного боку, та обвинуваченим у цьому провадженні ОСОБА_6 , з іншого боку, діючи на підставі ст.ст. 468, 469, 470, 472, 473, 476 КПК України в приміщенні прокуратури Вижницького району за адресою м. Вижниця, вул. Гагріна, 3 а, уклали угоду про визнання винуватості, яку учасники процесу під час проведення попереднього судового засідання просили затвердити.

Згідно вказаної угоди обвинувачений ОСОБА_6 повністю та беззастережно визнав свою винуватість у вчиненні кримінальних правопорушень .

Сторони погоджуються, виходячи з вимог ст. 61, 65, 66, 75, 76 КК України, призначити ОСОБА_6 основне покарання за ч. 2 ст. 367 КК України у виді позбавлення волі строком на 3 роки; призначити ОСОБА_6 додаткове покарання за ч. 2 ст. 367 КК України у виді позбавлення права обіймати посади, пов`язані із здійсненням владних повноважень, організаційно-розпорядчих або адміністративно-господарських обов`язків строком на 1 рік 6 місяців. На підставі ч.4 ст.70 КК України, шляхом поглинання менш суворого покарання (призначеного вироком Вижницького районного суду від 12.02.2014 за ч.1 ст.289 КК України до 3 років позбавлення волі з іспитовим строком, відповідно до ст.ст. 75,76 КК України в 1 рік) більш суворим покаранням, призначити ОСОБА_6 остаточну міру покарання у вигляді позбавлення волі строком на 3 роки із позбавленням права обіймати посади, пов`язані із здійсненням владних повноважень, організаційно-розпорядчих або адміністративно-господарських обов`язків строком на 1 рік 6 місяців.

На підставі ст. 75-76 КК України звільнити ОСОБА_6 від відбування основного покарання з випробуванням, із встановленням іспитового строку на 1 рік 6 місяців, поклавши на нього обов`язки не виїжджати за межі України на постійне проживання без дозволу кримінально-виконавчої інспекції, повідомляти кримінально-виконавчу інспекцію про зміну місця проживання, роботи або навчання, періодично з`являтись для реєстрації в кримінально-виконавчій інспекції.

В підготовчому судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_6 стверджував, що повністю розуміє свої права та характер обвинувачення за ч.2 ст.367 КК України щодо яких він визнає себе повністю винним, вид покарання та інші заходи, які будуть застосовані до нього у разі затвердження угоди, а також наслідки укладення та затвердження угоди про визнання винуватості, передбачені ст.473 КПК України, які йому роз`яснені судом.

Крім цього, обвинувачений ОСОБА_6 вказував на те, що угода про визнання винуватості укладена між ним та прокурором добровільно, без застосування будь - якого насильства, примусу чи погроз та не є наслідком обіцянок чи дії будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді.

Прокурор в підготовчому судовому засіданні вважав, що при укладенні угоди про визнання винуватості дотримані вимоги та правила КПК України та КК України, просив угоду про визнання винуватості затвердити і призначити обвинуваченій узгоджене в угоді покарання. Також прокурор просив долучити до обвинувального акту та угоди про визнання винуватості матеріали кримінального провадження відносно ОСОБА_6 ..

Заслухавши думку учасників процесу з приводу затвердження угоди, дослідивши матеріали кримінального провадження, переконавшись у добровільності укладення угоди з боку обвинуваченого ОСОБА_6 перевіривши угоду на відповідність вимогам ст.ст.472-473 КПК України та нормам КК України, суд приходить до висновку про відсутність підстав для відмови у її затвердженні.

Відповідно до вимог п.2 ст.468 КПК України у кримінальному провадженні може бути укладена угода між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим про визнання винуватості.

При цьому, як передбачено ч.4 ст.469 КПК України, угода про визнання винуватості між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена у провадженні щодо кримінальних проступків, злочинів невеликої чи середньої тяжкості, тяжких злочинів, внаслідок яких шкода завдана лише державним чи суспільним інтересам.

Як встановлено судом, ОСОБА_6 обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.367 КК України, дане кримінальне правопорушення, згідно ст.12 КК України, відносяться до категорії злочинів середньої тяжкості.

Судом також з`ясовано, що обвинувачений цілком розуміє права, визначені п.1 ч.4 ст.474 КПК України, наслідки укладення та затвердження даної угоди, передбачені ч.2 ст.473 КПК України, характер обвинувачення, вид покарання, а також інші заходи, які будуть застосовані до нього у разі затвердження угоди судом.

Суд переконався, що укладення угоди сторонами є добровільним, тобто не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дій будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді.

Також судом встановлено, що умови даної угоди відповідають вимогам Кримінального процесуального Кодексу України та Кримінального Кодексу України.

Виходячи з викладеного, а також враховуючи те, що взяті на себе зобов`язання обвинуваченим ОСОБА_6 можуть бути реально виконані, суд приходить до висновку про можливість затвердження угоди про визнання винуватості, постановивши відносно ОСОБА_6 обвинувальний вирок та призначивши йому узгоджену сторонами міру покарання.

Судом встановлено, що вироком Вижницького районного суду Чернівецької області від 12.02.2014 року ОСОБА_6 засуджено до 3 років позбавлення волі. На підставі ст. 75,76 звільнений від призначеного покарання з іспитовим строком терміном на 1 рік.

Ухвалою апеляційного суду Чернівецької області від 18 серпня 2015 року, Апеляційне провадження в частині апеляційних вимог обвинуваченого ОСОБА_6 закрито. Вирок Вижницького районного суду залишено без змін.

Крім цього, в судовому засіданні обвинувачений заявив клопотання про застосування відносно нього Закону України «Про амністію у 2014 році», так як він має на утриманні неповнолітню дитину.

Відповідно до ст. 85 КК України, на підставі закону про амністію або акта про помилування засуджений може бути повністю або частково звільнений від основного і додаткового покарань.

Відповідно до п. «в» ст. 1 Закону України «Про амністію у 2014 році» від 08.04.2014 року, звільненню від відбування покарання у виді позбавлення волі на певний строк та від інших покарань, не пов`язаних з позбавленням волі, засуджених за умисні злочини, які не є тяжкими або особливо тяжкими відповідно до статті 12 КК України, та за злочини, вчинені з необережності, які не є особливо тяжкими відповідно до статті 12 КК України, особи, не позбавлених батьківських прав, які на день набрання чинності цим Законом мають дітей, яким не виповнилося 18 років.

Як вбачається з матеріалів кримінального провадження, вчинив кримінальне правопорушення середньої тяжкості, має на утриманні неповнолітнього сина ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , батьківських прав відносно дитини не позбавлявся, що підтверджується копією свідоцтва про народження та відповіддю служби у справах дітей № Т-05 від 15.07.2015 року.

Відповідно до п. 2 ст. 9 Закону України «Про застосування амністії в Україні», установивши в стадії судового розгляду кримінальної справи наявність акта амністії, що усуває застосування покарання за вчинене діяння, суд, за доведеності вини особи, постановляє обвинувальний вирок із звільненням засудженого від відбування покарання.

Обставин, які б перешкоджали застосуванню амністії, відповідно до ст. 8 Закону України «Про амністію у 2014 році» від 08.04.2014 року, судом не встановлено.

Враховуючи викладене, суд приходить до висновку, що обвинуваченого ОСОБА_6 слід звільнити від основного та додаткового покарання на підставі п. «в» ст. 1 Закону України «Про амністію у 2014 році» від 08.04.2014 року.

Керуючись ст. ст. 469, 471, 473, 474, 475 КПК України, на підставі ст. 85 КК України, ст.1, 8, 9, 10 Закону України "Про амністію у 2014 році" від 08 квітня 2014 року, Закону України "Про застосування амністії в Україні", суд,-.

ЗАСУДИВ:

Затвердити угоду про визнання винуватості від 16 вересня 2015 року по кримінальному провадженню, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за за 0000065 від 17.04.2015 року яка укладена між старшим прокурором старшим прокурор відділу процесуального керівництва у кримінальних провадження прокуратури Чернівецької області ОСОБА_3 та обвинуваченим ОСОБА_6 .

Визнати винним ОСОБА_6 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 367 КК України і призначити йому покарання у виді позбавлення волі строком на 3 роки.

Призначати ОСОБА_6 додаткове покарання за ч. 2 ст. 367 КК України у виді позбавлення права обіймати посади, пов`язані із здійсненням владних повноважень, організаційно-розпорядчих або адміністративно-господарських обов`язків строком на 1 рік 6 місяців.

На підставі ч.4 ст.70 КК України, шляхом поглинання менш суворого покарання призначеного вироком Вижницького районного суду від 12.02.2014 за ч.1 ст.289 КК України до 3 років позбавлення волі з іспитовим строком, відповідно до ст.ст. 75,76 КК України в 1 рік більш суворим покаранням, призначити ОСОБА_6 остаточну міру покарання у виді позбавлення волі строком на 3 роки із позбавленням права обіймати посади, пов`язані із здійсненням владних повноважень, організаційно-розпорядчих або адміністративно-господарських обов`язків строком на 1 рік 6 місяців.

На підставі ст. 75-76 КК України звільнити ОСОБА_6 від відбування основного покарання з випробуванням із встановленням іспитового строку на 1 рік 6 місяців, поклавши на нього обов`язки не виїжджати за межі України на постійне проживання без дозволу кримінально-виконавчої інспекції, повідомляти кримінально-виконавчу інспекцію про зміну місця проживання, роботи або навчання, періодично з`являтись для реєстрації в кримінально-виконавчій інспекції.

ОСОБА_6 звільнити від основного та додаткового покарання, призначеного даним вироком, на підставі ст. 1 п. «в» Закону України «Про амністію у 2014 році» від 08 квітня 2014 року.

На вирок суду може бути подана апеляція до апеляційного суду Чернівецької області через Вижницький районний суд Чернівецької області протягом тридцяти діб з моменту його проголошення, а обвинуваченим в той же строк з дня отримання копії вироку.

Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору.

Суддя: ОСОБА_1