Справа № 11а-558/10 Головуючий у 1 інстанції: Карбовнік І.М.
Провадження № 11а-558/10
Категорія ст.81 КК України Доповідач: Волинець М. М.
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30 липня 2010 року Колегія суддів Судової палати у кримінальних справах апеляційного суду Львівської області в складі:

головуючого-судді Леона О.І.

суддів Волинця М.М., Галапаца І.І.

за участю прокурора Максимчука А.М.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Львові справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на постанову Миколаївського районного суду Львівської області від 10.06.2010 року,-

в с т а н о в и л а:

Адміністрація Держівської ВК-110 спільно із спостережною комісією при Миколаївській райдержадміністрації звернулася до Миколаївського районного суду Львівської області з поданням, в якому просить звільнити засудженого ОСОБА_1 умовно-достроково, покликаючись на те, що засуджений відбув 2/3 частини призначеного судом покарання, за час відбування покарання в ДВК-110 зарекомендував себе з позитивної сторони. Заходи виховного характеру відвідує регулярно і робить правильні висновки для себе. Спілкується з засудженими, що характеризуються позитивно. До роботи відноситься добросовісно, за що отримав п'ять заохочень, має одне стягнення, яке погашено згідно ст. 134 п. 14 КВК України.

Санітарних норм і власної гігієни дотримується. По характеру спокійний, ввічливий.

Постановою Миколаївського районного суду Миколаївської області від 10 червня 2010 року відмовлено у поданні про умовно-дострокове звільнення засудженого ОСОБА_1 від відбування покарання.

На дану постанову суду засудженим ОСОБА_1 подано апеляційну скаргу, просить змінити або скасувати постанову Миколаївського районного суду Львівської області від 10 червня 2010 року, та застосувати щодо нього умовно-дострокове звільнення від покарання у вигляді позбавлення волі та звільнити його від подальшого відбування покарання.

В обгрунтування своєї апеляційної скарги покликається на незаконність постанови суду, оскільки така не відповідає вимогам чинного законодавства та матеріалам справи.

Вважає, що рішення суду є явно несправедливим внаслідок своєї необгрунтованої суворості до його особи, не враховано позитивних сторін у поведінці останнього.

Заслухавши доповідача, думку прокурора, який просить апеляція відхилити, дослідивши та перевіривши матеріали справи та доводи апеляції колегія суддів вважає, що апеляція до задоволення не підлягає.

Відповідно до роз'яснень Пленуму Верховного Суду України, зокрема п.2 постанови від 26 квітня 2002 року №3 "Про умовно-дострокове звільнення від покарання і заміну невідбутої частини покарання більш м'яким" - умовно дострокове звільнення від покарання можливе лише після повного тавсебічного вивчення даних про особу засудженого. При цьому головною умовою прийняття такого рішення є доведеність того, що засуджений сумлінною поведінкою і ставленням до праці довів своє виправлення (ч.2 ст.8 КК України); Крім того слід ретельно з'ясовувати ставлення засудженого д вчиненого злочину, праці та навчання, додержання ним вимог режиму, участь у самодіяльних організаціях засуджених виправно-трудової установи, а також його наміри щодо прилучення до суспільно корисної праці та потребу в наданні допомоги при обранні місця проживання і працевлаштування.

Як вбачається з матеріалів справи ОСОБА_1 засуджений 23.06.2005 року вироком Суворовського районного суду м. Херсон за ст.ст. 187 ч.4, 69, 121 ч.2, 70 КК України на 7 років позбавлення волі. Строк відбування покарання встановлено з 24.01.2005 р. по 24.01.2012 р.

З характеристики, наданої адміністрацією Держівської ВК-110 вбачається, що ОСОБА_1 за час відбування покарання в ДВК-110 зарекомендував себе з позитивної сторони. Заохочувався п'ять разів правами начальника установи, однак допустив одне порушення режиму утримання.

Судом при вивченні матеріалів особової справи засудженого встановлено що він засуджений за тяжкий злочин, міра покарання за який обрана із застосуванням ст. 69 КК України, однак за час відбування покарання у 200 році допускав порушення встановленого режиму, за що на нього накладалось стягнення, що само по собі не дає підстави вважати, що останній працею та поведінкою довів своє виправлення.

Враховуючи вищенаведене, колегія суддів вважає, що доводи апеляції не спростовують висновків суду і в такій слід відмовити.

Керуючись ст.ст. 366, 407 КПК України, колегія суддів,-

у х в а л и л а:

Постанову Миколаївського районного суду Львівської області від 10 червня 2010 року про залишення без задоволення подання адміністрації Держівської виправної колонії №110 Львівської області та спостережної комісії при Миколаївській рай держадміністрації Львівської області про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання засудженого ОСОБА_1 - залишити без змін, а його апеляційну скаргу - без задоволення.

Головуючий:

Судді: