Провадження № 1-кп/742/296/15
Єдиний унікальний № 742/4486/15-к
ВИРОК
Іменем України
23 грудня 2015 року

Прилуцький міськрайонний суд Чернігівської області в складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

при секретарі ОСОБА_2 ,

з участю прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченого ОСОБА_4 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м.Прилуки кримінальне провадження № 0001936 по обвинуваченню ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженець с. Новоселиця Тячівського району Закарпатської області, українець, громадянин України, не одружений, освіта середня, тимчасово не працюючий, зареєстрований та проживаючий: АДРЕСА_1 , раніше не судимий (в силу ст. 89 КК України),

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 190 КК України, -

В С Т А Н О В И В :

22 жовтня 2015 року близько 18 години ОСОБА_4 , перебуваючи в господарстві розташованого в АДРЕСА_2 , попросив господарку ОСОБА_5 скористатись належним їй велосипедом «Ардіс», вартістю згідно висновку судово-товарознавчої експертизи №С-355 - 3025, 50 грн., для здійснення поїздки у власних справах. Отримавши велосипед, ОСОБА_4 , маючи на меті корисливий мотив та діючи шляхом обману, вирішив не повертати вказаний велосипед та в подальшому продав його поблизу ринку «Привіз» без відома потерпілої ОСОБА_5 , спричинивши останній збитків на суму 3025 грн. 50 коп., а виручені кошти використав на власні потреби.

У даному кримінальному провадженні потерпіла ОСОБА_5 пред`явила цивільний позов до обвинуваченого ОСОБА_4 про відшкодування 3300 грн. матеріальної шкоди, завданої злочином.

В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 свою вину у пред`явленому йому обвинуваченні за ч.1 ст.190 КК України визнав повністю та підтвердив вищевикладені фактичні обставини заволодіння велосипедом у потерпілої ОСОБА_5 шляхом шахрайства, що мало місце 22.10.2015 року. При цьому суду він детально пояснив про конкректні обставини заволодіння велосипедом, тобто, привласнив його шляхом зловживання довірою знайомої йому ОСОБА_5 , після чого він продав даний велосипед за 300 грн. незнайомій особі поблизу ринку Привіз в м.Прилуки, а виручені кошти витратив на власні потреби. Також обвинувачений пояснив, що він не заперечує проти оціночної вартості викраденого, а тому він зобовязується повністю відшкодувати збитки потерпілій ОСОБА_5 , цивільний позов якої визнає повністю в розмірі 3300 грн., він попросив вибачення у потерпілої в ході підготовчого судового засідання, заявив про щире каяття у скоєному та просить не застосовувати суворої міри покарання.

Потерпіла ОСОБА_5 в підготовчому судовому засіданні підтримала цивільний позов на суму 3300 грн. стягнення з обвинуваченого на її користь матеріальної шкоди, а в судове засідання не зявилася та не повідомила причин своєї неявки.

З`ясувавши думку учасників судового провадження про те, які докази потрібно дослідити та порядок їх дослідження, суд за правилами ст. 349 ч. 3 КПК України визнавши недоцільним дослідження доказів щодо обставин які ніким не оспорюються та враховуючи, що учасниками судового провадження не оспорюються доведеність вини обвинуваченого ОСОБА_4 та кваліфікація його дій, з`ясувавши правильне розуміння обвинуваченим та іншими учасниками судового провадження змісту цих обставин, за відсутності сумнівів у добровільності їх позиції, роз`яснивши їм, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку.

За таких обставин справи суд приходить до висновку, що своїми діями обвинувачений ОСОБА_4 скоїв кримінальне правопорушення за ст.190 ч.1 КК України, тобто заволодіння чужим майном шляхом зловживання довірою (шахрайство), за що і повинен нести кримінальну відповідальність.

Вирішуючи питання про призначення виду та міри покарання обвинуваченому ОСОБА_4 , суд враховує пом"якшуючою його покарання обставиною те, що він щиро кається у вчиненому. Обтяжуючі його покарання обставини у справі відсутні. При цьому суд також враховує, що обвинувачений вибачився перед потерпілою у судовому засіданні, повністю визнав як свою вину у вчиненні злочину так і цивільний позов потерпілої, що він вважається раніше не судимий і посередньо характеризується за місцем проживання, молодий за віком, не перебуває на обліку в лікаря психіатра та нарколога (а.п.21-31), і хоча він тимчасово не працевлаштований, але має тимчасові заробітки і вказує про свою спроможність сплатити штраф, що передбачений одним із видів покарання за вчинене кримінальне правопорушення, а тому суд вважає таку міру покарання достатньою для його виправлення і попередження вчинення ним нових злочинів.

Суд вважає необхідно у повному обсязі задовольнити цивільний позов потерпілої ОСОБА_5 , шляхом стягнення на її користь з ОСОБА_4 -3300 грн.матеріальної шкоди заподіяної злочином, за правилами ст.ст. 22, 1166 ЦК України.

Речові докази та процесуальні витрати у кримінальному провадженні відсутні.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 368, 370-374 КПК України, суд, -

З А С У Д И В :
ОСОБА_4 визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 190 КК України і призначити йому покарання у вигляді 850 (вісімсот пятдесят) грн. штрафу.

Стягнути з ОСОБА_4 на користь ОСОБА_5 3300 (три тисячі триста) грн. в рахунок відшкодування матеріальної шкоди заподіяної злочином.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

На вирок може бути подана апеляція до Апеляційного суду Чернігівської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення, через Прилуцький міськрайонний суд.

Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору.

Головуючий суддя ОСОБА_1