Справа № 733/2185/13-к Головуючий у І інстанції ОСОБА_1
Провадження № 11-кп/795/627/2015
Категорія - ч.1 ст.358 КК України Доповідач ОСОБА_2
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
16 вересня 2015 року колегія суддів судової палати у кримінальних справах апеляційного суду Чернігівської області в складі:

Головуючого-суддіОСОБА_2

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4

секретарів судового засідання ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Чернігові в порядку апеляційного розгляду кримінальне провадження, внесене в Єдиний реєстр досудових розслідувань за № 0000371 від 23.09.2013 року за апеляційними скаргами прокурора прокуратури Ічнянського району ОСОБА_6 та потерпілого ОСОБА_7 на вирок Ічнянського районного суду Чернігівської області від 29 травня 2015 року,

з участю прокурора ОСОБА_8

потерпілого ОСОБА_7

представника потерпілого адвоката ОСОБА_9

захисника ОСОБА_10

обвинуваченої ОСОБА_11

В С Т А Н О В И Л А:

Цим вироком:

ОСОБА_11 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженка та мешканка АДРЕСА_1 , громадянка України, не працююча, незаміжня, раніше не судима,

виправдана у пред`явленому обвинуваченні у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 358 КК України за відсутності в її діях складу цього правопорушення.

Питання речових доказів вирішено в порядку ст. 100 КПК України.

Згідно обвинувального акту ОСОБА_11 обвинувачується у підробленні документу, який видається чи посвідчується підприємством, яке має право його видавати чи посвідчувати, який надає права, з метою використання його іншою особою, а також виготовлення підроблених бланків підприємств, установ чи організацій незалежно від форми власності.

Так, ОСОБА_11 , 18 березня 2011 року за усною домовленістю з ОСОБА_12 без належним чином оформленого бланку письмового замовлення, як це передбачено «Інструкцією про порядок проведення технічної інвентаризації об`єктів нерухомого майна», затвердженої наказом № 127 від 24.05.2001 року Державним комітетом будівництва, архітектури та житлової політики України, виїхала в с. Іваниця Ічнянського району Чернігівської області для проведення поточної інвентаризації домоволодіння, розташованого за адресою АДРЕСА_2 . По прибуттю на місце ОСОБА_11 , оглядаючи дане домоволодіння за відсутності співвласника ОСОБА_7 , виявила в одній з кімнат будинку відсутність печі та в порушення вищевказаної Інструкції цього ж дня внесла недостовірні відомості до інвентаризаційно-технічної справи, яка має відповідний реєстраційний номер, а саме до журналу внутрішніх обмірів та розрахунків площ приміщень, визнавши приміщення кухні як житлове, хоча демонтаж печі одним із співвласників будинку не було пов`язане зі зміною призначення приміщення, а лише для її ремонту та виготовила технічний паспорт. Таким чином, внаслідок підроблення шляхом внесення недостовірних відомостей до інвентарної справи та технічного паспорту на будівлю площу житлових приміщень будинку, по АДРЕСА_2 , було незаконно збільшено з 23.9 кв.м до 44.5 кв.м.

Вище вказані дії ОСОБА_11 було кваліфіковано за ч.1 ст. 358 КК України.

Своє рішення про визнання ОСОБА_11 невинуватою у пред`явленому обвинуваченні, суд першої інстанції мотивував тим, що доказів вини ОСОБА_11 не було здобуто, а об`єм обвинувачення її у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 358 КК України не знайшов свого підтвердження, оскільки відсутні докази, які вказують на те, що ОСОБА_11 підробила документи, які надають право або звільняють від обов`язків з метою використання їх іншою особою, а також виготовлення підробних бланків підприємств, установ чи організацій належно від форми власності, тобто підроблення документів.

В апеляційній скарзі, прокурор, який брав участь у розгляді справи в суді першої інстанції, просить скасувати вирок суду та ухвалити новий вирок, яким визнати ОСОБА_11 винною у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 358 КК України та призначити покарання у виді штрафу у розмірі 40 н.м.д.г. і на підставі ст. 49 КК України звільнити її від призначеного покарання.

Вважає, що вирок суду винесений з порушенням норм чинного законодавства, а саме: невідповідністю висновків суду викладених у вироку фактичним обставинам справи, істотними порушеннями вимог кримінального процесуального закону та неправильним застосуванням закону України про кримінальну відповідальність.

Посилається на однобічний підхід суду при дослідженні доказів, що свідчить про необ`єктивну позицію суду. Так, апелянт зазначає, що судом не було взято до уваги, що ОСОБА_11 діяла в порушення своєї посадової Інструкції та Інструкції про порядок проведення технічної інвентаризації об`єктів нерухомого майна. Суд не звернув уваги, що в результаті цього були порушені права ОСОБА_7 , якого ніхто не попереджав про проведення інвентаризації, який не бажав її проведення, оскільки здійснював ремонтні роботи, у зв`язку з чим піч була демонтована тимчасово і переобладнання чи перепланування будинку здійснювалось. Той факт, що у зустрічній позовній заяві представника ОСОБА_7 - ОСОБА_13 у цивільній справі, на яку посилається суд, зазначено, що ОСОБА_7 здійснив капітальний ремонт, не мав бути прийнятий судом до уваги, оскільки позов був поданий після вчинення ОСОБА_11 злочину, а допитаний в суді свідок ОСОБА_13 зазначив, що помилився вказавши даний факт. Не погоджується прокурор з висновком суду щодо не встановлення факту підробки документу - замовлення, та вважає, що замовлення, після зазначення всіх необхідних реквізитів, підписання чи посвідчення компетентними особами стає документом.

В апеляційній скарзі потерпілій просить скасувати виправдувальний вирок та ухвали новий, яким визнати ОСОБА_11 винною та призначити покарання в межах санкції статті з урахуванням обставин, що пом`якшують та обтяжують покарання.

В обґрунтування своїх доводів посилається на те, що суд не взяв до уваги доказів які б могли вплинути на його висновки, зокрема показання свідків щодо тимчасового демонтажу печі для ремонту котла. Вважає, що суд не дав належної оцінки тому, що будучі зацікавленою ОСОБА_11 не повідомивши його як співвласника, без його присутності та згоди, в супереч його інтересам навмисно внесла до інвентаризаційно-технічної справи інформацію про зміну призначення приміщень та розрахунків площ приміщень і у зв`язку з цим виніс помилкове рішення.

У запереченнях обвинувачена ОСОБА_11 посилається на необґрунтованість апеляційної скарги прокурора та просить залишити її без задоволення.

Заслухавши доповідача, прокурора, потерпілого ОСОБА_7 та його представника, які просили задовольнити апеляційні скарги, пояснення ОСОБА_11 та її захисника, які заперечували проти задоволення апеляційних скарг, вивчивши та дослідивши матеріали кримінального провадження, перевіривши таким чином апеляційні доводи, колегія суддів вважає, що апеляційні скарги не підлягають задоволенню виходячи з наступного.

Відповідно до вимог ст. 62 Конституції України та ст.ст. 17, 91, 92 КПК України особа вважається невинуватою у вчинені злочину і не може бути піддана кримінальному провадженню, доки її вину не буде доведено у встановленому Законом порядку. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачиться на її користь.

Кримінальна відповідальність за ч. 1 ст. 358 КК України (в ред. до 01.01.2011 року) передбачена за підроблення посвідчення або іншого документа, який видається чи посвідчується підприємством, установою, організацією, громадянином-підприємцем, приватним нотаріусом, аудитором чи іншою особою, яка має право видавати чи посвідчувати такі документи, і який надає права або звільняє від обов`язків, з метою використання його як підроблювачем, так і іншою особою, або збут такого документа, а також виготовлення підроблених печаток, штампів чи бланків підприємств, установ чи організацій незалежно від форми власності, а так само інших офіційних печаток, штампів чи бланків з тією самою метою або їх збут.

Під підробленням документа потрібно розуміти як повне виготовлення сфальсифікованого документа, так і часткову фальсифікацію змісту справжнього документа. В останньому випадку (так звана переробка) перекручення істини відбувається шляхом внесення у документ неправдивих відомостей (виправлення, внесення фіктивних записів, знищення частини тексту, витравлення, підчистка, змивання, підробка підпису, переклеювання фотографій, проставлення на документі відбитка підробленої печатки тощо).

Із досліджених в судовому засіданні першої інстанції доказів, встановлено, що досудовим та судовим слідством не здобуто доказів, які б підтверджували, що ОСОБА_11 здійснюючи інвентаризацію будинку розташованому в АДРЕСА_2 , внесла в схему будинку неправдиві відомості, а саме не відобразила піч або фундамент демонтованої печі.

Натомість, в суді першої інстанції знайшли підтвердження ті обставини, що ОСОБА_11 , при виконанні своїх обов`язків на посаді техніка 2 категорії КП «Бюро технічної інвентаризації» Ічнянської районної ради при складанні схематичного плану у будинку по АДРЕСА_2 , не допустила порушень, в тому числі Інструкції «Про порядок проведення технічної інвентаризації об`єктом нерухомого майна», затвердженої наказом Державного комітету будівництва, архітектури та житлової політики України від 24 травня 2001 року N 127 та зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 10 липня 2001 року за N 582/5773 (в редакції на 21.11.2005 р.).

Виходячи із загальних вимог щодо організації та порядку виконання робіт зазначених в даній Інструкції, під час інвентаризації технік повинен здійснити обстеження та обмір конструктивних елементів будинку та в подальшому зафіксувати ці обміри в абрисі чи ескізі.

Із матеріалів кримінального провадження, а саме показань свідків ОСОБА_14 та ОСОБА_12 , допитаних в суді першої інстанції, вбачається, що при дослідженні домоволодіння піч була відсутня, і місце де за схемою вона мала місце бути технік не досліджувала, з тих підстав, що на її місці знаходились інші предмети інтер`єру. Факт відсутності печі не заперечував і потерпілий ОСОБА_7 .

Технік не мала припускати, що на місці знаходження меблів залишився фундамент печі та в подальшому на цьому ж місці буде відновлена чи побудована піч.

Виявивши відсутність печі, ОСОБА_11 зазначила це в ескізі, і в подальшому внесла до інвентаризаційних документів відповідні виправлення та доповнення, які були перевірені інженером-бригадиром і будь-яких порушень при проведенні ОСОБА_11 поточної інвентаризації виявлено не було.

Крім того, суб`єктивна сторона злочину, передбаченого ч. 1 ст. 358 КК України, характеризується умисною формою вини. В матеріалах кримінального провадження не міститься жодних даних, які б свідчили про наявність умислу у ОСОБА_11 внести неправдиві відомості або підробити документ, який надає право або звільняє від обов`язків, з метою використання його нею самою чи іншою особою.

Доводи прокурора та потерпілого щодо порушення прав приватної власності на житло ОСОБА_15 , на думку колегії суддів є надуманими, і хоча ОСОБА_7 і був визнаний потерпілим у даному кримінальному провадженні, але із досліджених судом першої інстанції доказів у кримінальному провадженні вбачається, що діями ОСОБА_11 йому не завдано ніякої шкоди.

Так, відповідно до копії матеріалів інвентарної справи (т.1 а.к.п. 17-41), а саме довідки про належність будинку АДРЕСА_2 , вбачається, що власниками згідно правовстановлюючих документів є дві особи - ОСОБА_12 та ОСОБА_7 .

У зв`язку з цим, колегія суддів погоджується з висновком суду, що ОСОБА_12 запросила техніка БТІ для проведення інвентаризації на законних підставах.

Порушень вимог Інструкції щодо обов`язкової участі замовника (замовників), у присутності якого (яких) проводиться обстеження, в діях ОСОБА_11 не було. Дана Інструкція не передбачає сповіщення інших співвласників про інвентаризацію, або обов`язкову присутність всіх співвласників, мова іде лише про замовника (замовників).

Безпідставними є також посилання прокурора на те, що «замовлення» є документом в розумінні предмету злочину передбаченого ст. 358 КК України.

З точки зору кваліфікації за ст. 358 КК України предметом цього злочину не можуть визнаватись документи, які хоч і мають певне юридичне значення, але не надають конкретних прав або не звільняють від обов`язків, тобто ті первинні документи, які фіксують факти виконання певних дій, які не надають прав чи звільняють від обов`язків.

«Замовлення» є лише підставою для проведення інвентаризації, хоча і видається підприємством, але не виходить за його межі та не надає права і не звільняє від обов`язків та не потребує посвідчення.

Що ж стосується факту проведення інвентаризації без належно оформленого замовлення відповідно до Інструкції, то за ці дії обвинувачена була притягнута до дисциплінарної відповідальності.

Враховуючи наведене, колегія суддів приходить до висновку, що суд першої інстанції належним чином оцінивши всі докази в їх сукупності, обґрунтовано визнав ОСОБА_11 невинуватою у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.358 КК України та виправдав за відсутності в її діях складу цього правопорушення.

Підстав для скасування виправдувального вироку щодо ОСОБА_11 колегія суддів не вбачає.

На підставі наведеного, керуючись ст.ст. 376, 407, 409, 412, 415, 419 КПК України, колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А:
Апеляційні скарги прокурора прокуратури Ічнянського району ОСОБА_6 та потерпілого ОСОБА_7 залишити без задоволення, а вирок Ічнянського районного суду Чернігівської області від 29 травня 2015 року, яким виправдано ОСОБА_11 - без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту її проголошення, але вона може бути оскаржена до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом трьох місяців з дня її проголошення.

СУДДІ:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4