У Х В А Л А
про повернення апеляційної скарги
26 серпня 2015 року м. Рівне
Суддя-доповідач судової палати з розгляду кримінальних справ Апеляційного суду Рівненської області ОСОБА_1 перевіривши апеляційну скаргу представника потерпілого ОСОБА_2 адвоката ОСОБА_3 на вирок Рівненського міського суду Рівненської області від 17 червня 2015 року у кримінальному провадженні №0000125 по обвинуваченню ОСОБА_4 за ч.1 ст.119 КК України, -
ВСТАНОВИВ:
Вироком Рівненського міського суду Рівненської області від 17 червня 2015 року ОСОБА_4 визнано винним у вчиненні злочину за ч.1 ст.119 КК України та призначено покарання 3 роки обмеження волі. Стягнуто з ОСОБА_4 на користь ОСОБА_5 2354,83 коп. матеріальної шкоди та 100000 грн. на користь ОСОБА_6 у відшкодування моральної шкоди.
Вказаний вирок представник потерпілого ОСОБА_3 , захисник обвинуваченого ОСОБА_7 та обвинувачений ОСОБА_4 оскаржили в апеляційному порядку.

Як вбачається з апеляційної скарги, представник потерпілого ОСОБА_3 , просив вирок скасувати та ухвалити новий вирок, яким визнати ОСОБА_4 винним у вчиненні за ч.1 ст.121 КК України та призначити покарання у виді 7 років позбавлення волі та задовольнити цивільний позов потерпілого. При цьому зазначив, що вказане рішення суду є незаконним та необгрунтованим у зв`язку з неправильним застосуванням закону про кримінальну відповідальність, неповнотою судового розгляду та невідповідністю висновків суду першої інстанції фактичним обставинам кримінального провадження.

Ухвалою Апеляційного суду Рівненської області від 07 серпня 2015 року апеляційну скаргу представника потерпілого ОСОБА_3 залишено без руху та надано строк для усунення недоліків з посиланням на те, що перелік обставин, за яких вирок суду першої інстанції підлягає скасуванню з ухваленням свого вироку, передбачених ч.1 ст.420 КПК України є вичерпний. Разом з тим, апеляційна скарга представника потерпілого ОСОБА_3 не містила посилань на жодний із пунктів вказаного закону. Крім того, суддя дійшов висновку про те, що в порушення вимог ст.396 КПК України зазначена апеляційна скарга не містить клопотання про дослідження доказів, тоді як без повторного їх дослідженя апеляційний суд не може дати доказам інші оцінку, ніж ту, що дав суд першої інстанції.

21 серпня 2015 року на виконання вказаної ухвали представником потепілого ОСОБА_3 подано нову апеляційну скаргу. При цьому мотивувальна частина апеляційної скрги містить перелік доказів, якими обгрунтовується доведеність вчинення ОСОБА_4 злочину за ч.1 ст.119 КК України та пункти ст.420 КПК України, якими передбачено, в яких випадках апеляційний суд скасовує вирок суду першої інстанції та ухвалює свій вирок.

Однак в порушення вимог ч.3 ст.404 КПК України у скарзі не зазначено умов, за яких слід повторно дослідити докази, які досліджені судом першої інстанції. У прохальній частині відсутнє також клопотання про дослідження доказів. Крім того, зазначено вимогу про часткове скасування вироку суду першої інстанції, що не передбачено змістом ч.1 ст.420 КПК України.
За таких обставин, апеляційну скаргу слід визнати такою, що не відповідає вимогам ст.396 КПК України та підлягає поверненню.

Виходячи з наведеного та згідно п.1 ч.3 ст.399 КПК України апеляційна скарга повертається, якщо особа не усунула її недоліки, яку залишено без руху, в установлений строк.

З урахуванням викладеного, керуючись ст.399 КПК України, суддя,-

УХВАЛИВ:
Апеляційну скаргу представника потерпілого ОСОБА_3 на вирок Рівненського міського суду Рівненської області від 17 червня 2015 року, у кримінальному провадженні №0000125 по обвинуваченню ОСОБА_4 за ч.1 ст.119 КК України повернути.

Ухвала може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Вищого спеціалізовано Суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом трьох місяців.

Суддя Апеляційного суду ОСОБА_1 Рівненської області