У К Р А Ї Н А
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД М. КИЄВА
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06 лютого 2014 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Апеляційного суду міста Києва у складі:
головуючого судді ОСОБА_1
суддів - ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,
за участю прокурора ОСОБА_4
засудженої ОСОБА_5
розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні Апеляційного суду міста Києва кримінальну справу за апеляціями прокурора, який затвердив обвинувальний висновок та засудженої ОСОБА_5 на вирок Дарницького районного суду м. Києва від 26 лютого 2013 року, яким-
ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ,
уродженка м. Києва, громадянка України, з середньою
освітою, не працюючий, зареєстрована та проживаюча за
адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимої
22.03.2005 року Дарницьким районним судом м. Києва за ст.
115 ч.1 КК України до 9 років позбавлення волі, звільнена
09.09.2011 року умовно-достроково, не відбувши строк 2 роки
2 місяці 4 дні,
засуджена за ст. 191 ч.1 КК України до 1 (одного) року позбавлення волі, за ст.191 ч.3 КК України до 3 (трьох) років позбавлення волі; на підставі ст. 70 КК України за сукупністю злочинів шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим остаточно призначено ОСОБА_5 покарання у виді позбавлення волі строком на 3 (три) роки; на підставі ст. 71 КК України до призначеного ОСОБА_5 покарання частково приєднана невідбута частина покарання за вироком Дарницького районного суду м.Києва від 22.03.2005 року та призначено остаточне покарання у виді 3 (трьох) років 1 (одного) місяця позбавлення волі.
В С Т А Н О В И Л А:
За вироком суду ОСОБА_5 визнана винною у тому, що будучи призначеною наказом керуючого магазином «Сільпо» №12 ТОВ «Фоззі-Фуд» №280/М12к від 23.12.2011 року на посаду касира торговельного залу вказаного підприємства, являючись згідно договору про повну індивідуальну матеріальну відповідальність від 23.12.2011 року матеріально-відповідальною особою, та знаючи, що згідно п.1 вказаного договору, вона виконує роботу у відділі каси, безпосередньо пов`язану із зберіганням, переробкою, перевезенням або продажем/ відпуском матеріальних цінностей, приймає на себе повну матеріальну відповідальність та
______________________________________________________
Справа: 11/796/132/2014
Головуючий у 1-й інстанції: ОСОБА_6 .
довірені адміністрацією цінності і у зв`язку з цим зобов`язується виконувати перелік обов`язків передбачений вищезазначеним договором.
Так, 09.03.2012 року ОСОБА_5 являючись касиром торгівельного залу вказаного підприємства, та згідно договору про повну індивідуальну матеріальну відповідальність від 23.12.2011 року несе повну матеріальну відповідальність, знаходячись на своєму робочому місті за касою №2 в магазині «Сільпо» №12 ТОВ «Фоззі-Фуд», розташованому за адресою: м.Київ, вул. Харківське шосе, 144 Б, отримала від покупця магазину грошові кошти в сумі 125 грн. за придбаний товар, внесла вказану суму до каси та пробила касовий чек на зазначену суму, однак, діючи умисно, з корисливих спонукань, з метою привласнення матеріальних цінностей, які їй були ввірені, вказаний чек покупцю не віддала та після його уходу скоректувала зроблену операцію в касі та відмінила покупку, в результаті чого шляхом привласнення чужого майна заволоділа грошовими коштами в сумі 125 грн., чим завдала матеріальну шкоду ТОВ «Фоззі-Фуд».
Крім того, у період часу з 17.03.2012 по 25.03.2012 року ОСОБА_5 , знаходячись на своєму робочому місті за касою №2 в магазині «Сільпо» №12 ТОВ «Фоззі-Фуд», розташованому за адресою: м.Київ, вул. Харківське шосе, 144 Б, отримувала від покупців магазину грошові кошти в сумах 238 грн., 134грн., 168грн., 171грн., 242 грн. за придбані товари, вносила вказані суми до каси та пробивала касові чеки на зазначені суми, однак, діючи умисно, з корисливих спонукань, з метою привласнення матеріальних цінностей, які їй були ввірені, вказані чеки покупцю не віддавала та після їх уходу скорегувала зроблені операції в касі та відміняла покупки, в результаті чого шляхом привласнення чужого майна повторно заволоділа грошовими коштами на суму 238 грн., 134грн., 168грн., 171грн., 242 грн., чим завдала матеріальну шкоду ТОВ «Фоззі-Фуд».
В апеляції засуджена ОСОБА_5 , не оспорюючи фактичні обставини справи та кваліфікацію своїх дій, посилається на невідповідність призначеного судом покарання тяжкості злочину та її особі внаслідок суворості. Вважає, що суд не в повній мірі врахував обставини, що пом`якшують покарання, а саме відшкодування заподіяної шкоди, наявність на утриманні трьох неповнолітніх дітей, двоє з яких є малолітніми близнюками, яких вона народила після вчинення злочину. Просить пом`якшити призначене їй покарання та застосувати до неї положення ст.ст.69, 75 КК України.
В апеляціїпрокурор, який затвердив обвинувальний висновок, не оспорюючи фактичні обставини справи та кваліфікацію дій засудженого, посилається на невідповідність призначеного судом покарання тяжкості вчиненого злочину та особі засудженої внаслідок м`якості, мотивуючи це тим, що суд не надав належної правової оцінки ступеню суспільної небезпеки скоєних злочинів, не врахував дані про особу засудженої, а саме те, що вона, маючи судимість, вчинила умисні злочини в період умовно-дострокового строку.. Просить вирок Дарницького районного суду м. Києва від 26 лютого 2013 року скасувати в частині призначеного покарання та постановити новий вирок, яким призначити ОСОБА_5 покарання за ст.191 ч.1 КК України у вигляді 2-х років 6 місяців позбавлення волі, за ст. 191 ч.3 КК України у вигляді 4-х років позбавлення волі. Відповідно до ст. 70 КК України шляхом поглинання менш суворого покарання більш суворим призначити покарання у вигляді 4-х років позбавлення волі. Відповідно до ст. 71 КК України шляхом часткового приєднання невідбутої частини покарання за попереднім вироком, остаточно призначити ОСОБА_5 покарання у вигляді 4-х років 6 місяців позбавлення волі. В решті вирок суду залишити без зміни.
Заслухавши доповідь судді, пояснення прокурора, який не підтримав апеляцію прокурора, що затвердив обвинувальний висновок і заперечував проти апеляції засудженої; пояснення засудженої, яка підтримала доводи своєї апеляції та заперечувала проти апеляції прокурора; провівши судові дебати та вислухавши останнє слово засудженої, перевіривши матеріали справи та обговоривши апеляційні доводи; колегія суддів вважає, що апеляції прокурора та засудженої задоволенню не підлягають, з наступних підстав.
Як вбачається з матеріалів справи, суд розглянув кримінальну справу у відповідності з вимогами ст.299 КПК України, обмеживши дослідження доказів по справі допитом засудженої, яка повністю визнала себе винною у вчиненні інкримінованих їй злочинів, дала детальні пояснення з приводу обставин вчинення нею злочинів, а тому суд першої інстанції обґрунтовано визнав недоцільним дослідження інших доказів по справі.
Висновки суду про доведеність вини ОСОБА_5 у вчиненні злочинів, за які вона засуджена, при обставинах встановлених судом першої інстанції та викладених у вироку, підтверджуються наявними у справі доказами, і в апеляціях учасниками судового розгляду не оскаржуються, а тому відповідно до вимог ст. 365 КПК України ( в редакції 1960 року) апеляційною інстанцією не перевіряються.
Перевіряючи вирок суду в межах доводів поданих апеляцій, колегія суддів вважає, що обвинувальний вирок постановлений відносно ОСОБА_5 є законним і обґрунтованим, оскільки суд першої інстанції, у відповідності з вимогами ст.65 КК України, врахував як ступень тяжкості вчинених нею злочинів, так і дані про її особу, яка характеризується посередньо, має на утриманні трьох малолітніх дітей, а також обставини, які пом`якшують покарання, зокрема її щире каяття, сприяння розкриттю злочину та вчинення злочину в стані вагітності.
Отже, суд обґрунтовано призначив ОСОБА_5 покарання у виді позбавлення волі в межах санкції ч. 1 та ч. 3 ст. 191 КК України і з урахуванням вимог ст. 71 КК України до призначеного покарання за новий злочин частково приєднав невідбуту частину покарання за вироком Дарницького районного суду м. Києва від 22.03.2005 року та визначив остаточне покарання у виді позбавлення волі, яке за своїм видом та розміром є необхідним й достатнім для виправлення засудженої та попередження вчинення нею нових злочинів, а тому колегія суддів не вбачає підстав як для задоволення апеляції прокурора, який затвердив обвинувальний висновок, про посилення засудженій ОСОБА_7 покарання, так і для задоволення апеляції засудженої, оскільки з урахуванням вимог кримінального закону відсутні підстави для застосування щодо неї вимог ст. 75 КК України.
На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 362, 365, 366 КПК України (в редакції Закону 1960 року), колегія суддів,-

У Х В А Л И Л А :

Вирок Дарницького районного суду м. Києва від 26 лютого 2013 року постановлений щодо ОСОБА_5 залишити без зміни, а апеляції прокурора, який затвердив обвинувальний висновок, та засудженої ОСОБА_7 - без задоволення.
Судді: ______________ ___________________ ____________________
ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3