Колегія суддів Судової палати у
кримінальних справах
Верховного Суду України у складі:
суддів
Жука В.Г. і Заголдного В.В.,
розглянула в судовому засіданні 31 травня 2007 року в м. Києві кримінальну
справу за касаційним поданням заступника
прокурора Миколаївської області, на вирок Новоодеського районного суду Миколаївської області від 20 лютого 2006
року, яким засуджено:
ІНФОРМАЦІЯ_1 народження,
раніше не судимого,
за ч. 3 ст. 187 КК України із застосуванням ст. 69 КК України на 5 років позбавлення волі без конфіскації
майна. На підставі ст. 75 КК України ОСОБА_1 звільнено від відбування покарання
з випробуванням з іспитовим строком на 3 роки та на нього покладено певні
обов'язки згідно вимог ст. 76 КК України;
ІНФОРМАЦІЯ_2 народження,
раніше не судимого,
за ч. 3 ст. 187 КК України із застосуванням ст. 69 КК України на 5 років позбавлення волі без конфіскації
майна;за ч. 2 ст. 186 КК України із застосуванням ст. 69 КК України на 2 роки позбавлення волі.
На підставі ст. 70 КК України
ОСОБА_2. остаточно призначено 5 років
позбавлення волі без конфіскації майна.
На підставі ст. 75 КК України
ОСОБА_2 звільнено від відбування покарання з випробуванням з іспитовим строком
на 3 роки та на нього покладено певні обов'язки згідно вимог ст. 76 КК України.
В апеляційному порядку вирок не
ОСОБА_2 та ОСОБА_1 визнано винними
у тому, що вони та невстановлена слідством особа, перебуваючи в нетверезому
стані, 8.10.2005 року приїхали на дачу ОСОБА_5, що в АДРЕСА_1, де побили з неприязності ОСОБА_3 та ОСОБА_4, чим
заподіяли потерпілим легкі тілесні ушкодження.
Через деякий час ОСОБА_1 з метою
заволодіння мобільним телефоном напав на ОСОБА_3 та став його душити.
Продовжуючи свої злочинні дії, ОСОБА_1, діючи разом із ОСОБА_2, відвели ОСОБА_3
до його дачного будинку, де примусили останнього відімкнути двері, після чого
проникли в середину будинку. ОСОБА_1 тримав ОСОБА_3, продовжуючи здавлювати
його шию, а ОСОБА_2 заволодів його мобільним телефоном “NOKIA-3210” та стартовим пакетом “Джинс”
загальною вартістю 370 грн.. Після цього вони повернулися до дачного будинку
ОСОБА_5, де продовжували утримувати ОСОБА_3 та ОСОБА_4. Крім того, ОСОБА_2 зірвав з шиї ОСОБА_4
срібний ланцюжок, вартістю 370 грн, яким розпорядився на власний розсуд.
У касаційному поданні прокурор
порушує питання про скасування вироку у зв'язку
з неправильним застосуванням кримінального закону та призначенням занадто м'якого покарання. Просить
направити справу на новий судовий розгляд. У поданні зазначається, що
при застосуванні ст.75 КК України, суд недостатньо врахував тяжкість вчинених злочинів та обставини
вчинення злочинів. Крім того, судом не враховані обтяжуючі обставини по справі.
запереченнях на касаційне подання захисник ОСОБА_6 просить залишити касаційне
подання без задоволення, вирок - без зміни. На її думку, суд призначив
покарання засудженим ОСОБА_1 та ОСОБА_2у, яке відповідає вимогам кримінального
Заслухавши доповідача, прокурора,
яка підтримала касаційне подання, перевіривши матеріали справи та обговоривши
доводи касаційного подання, колегія
суддів вважає, що подання не підлягає задоволенню з таких підстав.
Суд визнав доведеною винність
ОСОБА_1 та ОСОБА_2 у вчинених злочинах, яка грунтується на допустимих і
достатніх доказах, котрі ретельно досліджені у судовому засіданні і такі
висновки суду не оспорюються у поданні.
Кваліфікація злочинних дій ОСОБА_1
за ч. 3 ст. 187 КК України та ОСОБА_2 за
ч. 2 ст. 186, ч. 3 ст. 187 КК України також не оспорюється у поданні.
Призначаючи покарання ОСОБА_1 та
ОСОБА_2у, суд у відповіності з вимогами ст. 65 КК України в достатній мірі
врахував ступінь тяжкості вчиненого, а також як пом'якшуючі, так і обтяжуючі
обставини, а саме: щире каяття
винних, визнання ними своєї вини, повне
відшкодування потерпілим заподіяної шкоди, позитивні характеристики з місця
проживання та роботи, що раніше вони не притягувалися до кримінальної
відповідальності, ОСОБА_1 має на утриманні неповнолітню дитину, у ОСОБА_2 матір - інвалід, потерпілі просили суворо не
карати винних. На даний час, як вбачається з повідомлення
кримінально-виконавчої інспекції Центрального району м. Миколаєва, засуджені
ОСОБА_1 та ОСОБА_2 обов'язки, покладені вироком суду, виконують в повному
обсязі. Крім того, прокурор, який підтримував обвинувачення в суді першої
інстанції, просив призначити покарання
ОСОБА_1 та ОСОБА_2у із застосуванням ст. 69 КК України, а на підставі
ст. 75 КК України звільнити від відбування покарання з іспитовим строком на 3
роки. Тому з урахуванням викладеного суд дійшов правильного висновку про
можливість застосування до ОСОБА_1 та ОСОБА_2 ст. 75 КК України.
За таких обставин суд обгрунтованно
призначив покарання ОСОБА_1 та ОСОБА_2у
з іспитовим строком, застосувавши ст. 75 КК України.
Керуючись ст. ст. 394 - 396
КПК України, колегія суддів
касаційне подання заступника
прокурора Миколаївської області залишити без задоволення.
Вирок Новоодеського районного суду Миколаївської області від 20 лютого 2006
року щодо ОСОБА_1 та ОСОБА_2 залишити без зміни.

Судді:

А.І. Редька В.Г. Жук
В.В. Заголдний