Справа №1321/2010/2012
В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"09" серпня 2012 р. Сокальський районний суд Львівської області

в складі: головуючого - судді Фарина Л. Ю.

при секретарі Матолінець З.М.

з участю прокурора Калька І.З.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Сокалі кримінальну справу про обвинувачення ОСОБА_1, народженого 26.09.1985р., уродженеця м.Сокаль Львівської області, жителя ІНФОРМАЦІЯ_1, громадянина України, ІНФОРМАЦІЯ_2, непрацюючого, неодруженого, військовозобов»язаного, раніше судимого вироком Сокальського районного суду від 22.06.2012р. по ч.3 ст.15 ч.3 ст.185; ч.2 ст.187, ч.2 ст.185 КК України на 7(сім) років позбавлення волі.

ОСОБА_2, народженого 08 липня 1982 року в м.Сокаль, громадянина України, жителя ІНФОРМАЦІЯ_3, розлученого, на утриманні перебуває одна неповнолітня дитина, непрацюючого, ІНФОРМАЦІЯ_4, раніше судимого вироком Сокальського районного суду від 22.06.2012р. по ч.2 ст.185 КК України до позбавлення волі строком на 2 роки, із застосуванням ст.75 КК України звільнено від відбування покарання з встановленням іспитового строку 1 рік 6 місяців,

.

по ч.2 ст.185 КК України

В С Т А Н О В И В:

Підсудний ОСОБА_1, 20 травня 2012 року, близько 18 год., маючи умисел на незаконне заволодіння чужим майном, з корисливих мотивів, повторно, за попередньою змовою діючи в групі з підсудним ОСОБА_2, шляхом вільного доступу з огорожі господарства по вул..Гоголя, 4 м.Сокаль таємно викрали 4 металеві труби довжиною 2,6 метра, діаметром 0,08 метра, що належить потерпілій ОСОБА_3, чим завдали потерпілій матеріальну шкоду на 1 000 грн.

В судовому засіданні підсудний ОСОБА_2 вину у вчиненні даного злочину визнав повністю та пояснив, що 20.05.2012р. в обідній час він зустрів свого знайомого ОСОБА_1, з яким знайомий протягом тривалого часу і перебуває з ним у дружніх відносинах. Того ж самого дня у вказаний час він з ОСОБА_1 пішли на берег р.Західний Буг, що в м.Сокаль, щоб там погуляти. Близько 18год 00хв перебуваючи на березі річки він помітив огорожу металеву сітку, яка була прикріплена до металевих стовпців. В них обох одразу виникла думка викрасти дані стовпці з вказаної огорожі невідомого їм господарства, яке знаходиться по вул.Гоголя в м.Сокаль. Через отвір в огорожі, в сітці, вони зайшли на територію і спільно з ОСОБА_1, витягнули чотири металевих стовпці, які не були зацементовані, а тільки закопані в землю на глибину приблизно 30-35м, тому витягнути їх із землі вдалося легко. Після чого він та ОСОБА_2 взяли по два металевих стовпці та направилися до господарства ОСОБА_4 жит. ІНФОРМАЦІЯ_5, так як хотіли останньому продати стовпці, бо знали, що він проводить будівельні роботи і можливо йому були потрібні металеві вироби. Зайшовши близько за 20-30хв до господарства ОСОБА_4, вони побачили ОСОБА_4 та запропонували йому придбати в них вказані стовпці на дану пропозицію ОСОБА_4 погодився і заплатив їм за вказані 4 металеві стовпці 70 чи можливо 90 гривень, точно пригадати він не може, однак перед покупкою ОСОБА_4 запитав їх звідки вони взяли ці труби обоє повідомили, що дані труби не є краденими, що вони належать їм. Отримавши гроші, вони купили за них алкогольні напої, сигарети та продукти харчування, які зразу ж спожили.У скоєному щиро кається. Просив суд суворо його не карати.

В судовому засіданні підсудний ОСОБА_1. вину у вчиненні даного злочину визнав повністю, надав пояснення аналогічні поясненням підсудного ОСОБА_2 Просив суд суворо його не карати.

На підставі вищезазначеного, суд приходить до висновку, що вину підсудного ОСОБА_1 у вчиненні злочину доведено повністю, а кваліфікація його дій по ст.185 ч.2 КК України тобто таємне викрадення чужого майна(крадіжка), вчинене повторно за попередньою змовою групою осіб є правильною.

Також доведено вину підсудного ОСОБА_2, а кваліфікація його дій по та ст.185 ч.2 КК України тобто таємне викрадення чужого майна(крадіжка), вчинене за попередньою змовою групою осіб є правильною.

При призначенні покарання, суд враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винних ОСОБА_1 та ОСОБА_2, які на обліку в психіатричному та наркологічному диспансерах не перебувають, за місцем проживання характеризується посередньо, непрацюють, неодружені (в підсудного ОСОБА_2 на утриманні перебуває одна неповнолітня дитина, підсудний ОСОБА_1 хворіє на туберкульоз), в минулому обоє підсудних судимі згідно вироку Сокальського районного суду від 22.06.2012р. та обставини, що помякшують та обтяжують покарання.

Обставиною, яка помякшує покарання ОСОБА_1 є щире каяття у скоєнні злочину.

Обставин, що обтяжують покарання ОСОБА_1 суд не знаходить.

Обставиною, яка помякшує покарання ОСОБА_2, є щире каяття.

Обставин, що обтяжують покарання ОСОБА_2 суд не знаходить

З наведених підстав, суд приходить до висновку про можливість виправлення засуджених лише в умовах ізоляції від суспільства.

Разом з тим, суд враховує те, що інкримінований злочин підсудний ОСОБА_2 та ОСОБА_1 вчинили до постановлення вироку Сокальського районного суду від 22.06.2012р.

Зокрема вказаним вироком, ОСОБА_2 засуджено до позбавлення волі строком на 2 роки, із застосуванням ст.75 КК України звільнено від відбування покарання з встановленням іспитового строку 1 рік 6 місяців. Термін іспитового строку не закінчився.

Відповідно до Постанови Пленуму ВСУ №7 від 24.10.2003р. « Про практику призначення судами кримінального покарання», коли особа, щодо якої було застосоване звільнення від відбуття покарання з випробуванням, вчинила до постановлення вироку в першій справі інший злочин, за який вона засуджується до покарання, що належить відбувати реально, застосування принципів поглинення, часткового чи повного складання призначених покарань не допускається. За таких умов кожний вирок виконується самостійно.

Таким чином, вирок Сокальського районного суду від 22.06.2012р. постановлений відносно ОСОБА_2 слід виконувати самостійно від покарання за даним вироком.

Керуючись ст.ст. 323, 324 КПК України, суд,-

З А С У Д И В:

ОСОБА_1 визнати винним і призначити йому покарання по ст.185 ч.2 КК України на 3 (три) роки позбавлення волі.

На підставі ч.4 ст.70 КК України до покарання за новим вироком приєднати невідбуту частину покарання за вироком Сокальського районного суду Львівської області від 22.06.2012р., визначивши остаточне покарання за сукупністю злочинів у виді 7(семи) років 1(одного) місяця позбавлення волі у кримінально-виконавчій установі.

Строк відбуття покарання засудженому ОСОБА_1 рахувати з 22.06.2012 року, зарахувавши в строк відбуття остаточного призначеного покарання, відбуте частково покарання терміном 1 місяць 19 днів позбавлення волі за вироком Сокальського районного суду від 22.06.2012р.

Зарахувати в строк відбуття покарання засудженому ОСОБА_1 тримання під вартою під час досудового слідства та судового розгляду період з 28.03.2009р.-10.04.2009р. та 24.06.2010р.-18.11.2011р.

Запобіжний захід ОСОБА_1 до набрання вироком законної сили залишити без змін взяття під варту.

ОСОБА_2 визнати винним по ст.185 ч.2 КК України та призначити йому покарання у виді 3 (трьох) місяців арешту.

Запобіжний захід ОСОБА_2 до набрання вироком законної сили змінити з підписки про невиїзд на взяття під варту, взявши його під варту із зали суду.

Покарання за даним вироком відносно ОСОБА_2 виконувати самостійно від покарання за вироком Сокальського районного суду від 22.06.2012р.

Речові докази- 4 металеві труби, що знаходяться на зберіганні у потерпілої ОСОБА_3-залишити у її володінні.

На вирок може бути подана апеляція до Львівського апеляційного суду через Сокальський районний суд протягом пятнадцяти діб з моменту його проголошення, а засудженими з часу вручення копії вироку.

Вирок може бути оскаржений до апеляційного суду Львівської області протягом 15 діб з часу його оголошення.

Головуючий:ОСОБА_5