Справа № 1-402/11
В И Р О К

іменем України

08.07.2011 року Києво-Святошинський районний суд Київської області в складі:

головуючого судді: Лисенка Владислава Вікторовича

при секретарі: Ярмольській І.В.

за участі прокурора: Польщенко Ю.Є.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві справу за обвинуваченням

ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженця ІНФОРМАЦІЯ_2, українця, громадянина України, що має середню освіту, одруженого, не працюючого, зареєстрованого та проживаючого за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_3, раніше не судимого

· у вчиненні злочину, передбаченого ч 3 ст. 15, ч 1 ст. 186 КК України,

·

В С Т А Н О В И В:

08.11.2009 року близько 14 години 30 хвилин ОСОБА_1, маючи прямий умисел, спрямований на таємне викрадення чужого майна та реалізуючи його, шляхом вільного доступу потрапив в приміщення шиномонтажу, належного приватному підприємцю «Степанюк», яке розташоване за адресою: вулиця Велика Кільцева, 8 село Софіївська Борщагівка Києво-Святошинського району Київської області, де шляхом вільного доступу з коробки, яка знаходилась на тумбі, взяв грошові кошти в сумі 330 гривень, які поклав під устілку свого правого кросівка, в який він був взутий, після чого, продовжуючи реалізувати свій злочинний умисел, вийшов з приміщення шиномонтажу, де відразу був помічений ОСОБА_2, який наказав йому зупинитись, однак, ОСОБА_1, достовірно знаючи, що він був помічений ОСОБА_2 та, маючи прямий умисел, спрямований на відкрите викрадення чужого майна, який виник у нього в момент, коли він був помічений ОСОБА_2, почав тікати з місця події, однак, був одразу затриманий ОСОБА_2, в зв'язку з чим не довів свій злочинний умисел до кінця з обставин, які не залежали від його волі.

В судовому засіданні підсудний ОСОБА_1 свою вину у вчиненні злочину визнав повністю та суду пояснив, що 08.11.2009 року біля 14-30 години він приїхав на шиномонтаж, що знаходиться в с. Соф.Борщагівка Києво-Святошинського району Київської області, де працював його знайомий. Зайшовши в кабінет, привітався з ОСОБА_3 та ОСОБА_2, які перебували в стані алкогольного спяніння. Згодом вони вийшли на вулицю, а він побачив коробку, в якій лежали гроші. Вказані гроші він забрав та став тікати з шиномонтажу, але хлопці його наздогнали та викликали працівників міліції. У вчиненому розкаявся. Просив його суворо не карати та не позбавляти волі.

Крім повного визнання вини підсудним, його вину у вчиненні злочину повністю підтверджують докази, які є в матеріалах справи і які були досліджені в ході судового слідства, а саме:

· заява потерпілого ОСОБА_3, в якій він просить прийняти міри до ОСОБА_1, який вчинив крадіжку належних йому грошових коштів (а.с. 6);

· протокол огляду місця події, обєктом якого являється ОСОБА_1, в ході огляду якого було виявлено та вилучено грошові кошти (а.с. 12);

· протокол про зявлення із зізнанням ОСОБА_1 (а.с. 13);

· протокол відтворення обставиновки та обставин події, в ході якого ОСОБА_1 відтворив обставини вчинення злочину (а.с. 27-31).

Суд визнає, що підсудний ОСОБА_1 давав правдиві покази суду, які підтверджуються іншими доказами, дослідженими в ході судового слідства.

Тому, оцінивши зібрані по справі та досліджені в ході судового слідства докази, суд приходить до переконання, що вина підсудного ОСОБА_1 повністю доведена і його дії суд кваліфікує за ч 3 ст. 15, ч 1 ст. 186 КК України, як незакінчений замах на відкрите викрадення чужого майна (грабіж).

Обставинами, що помякшують покарання підсудного ОСОБА_1, відповідно до ст. 66 КК України, суд визнає щире каяття у вчиненому та усунення завданого збитку.

Обставин, що обтяжують покарання підсудного ОСОБА_1, відповідно до ст. 67 КК України, судом не встановлено.

Призначаючи покарання підсудному ОСОБА_1, суд, крім обставин, що помякшують його покарання, враховує ступінь тяжкості та обставини вчиненого злочину і особу підсудного ОСОБА_1, який вчинив злочин середньої тяжкості, раніше не судимий, на обліку у лікаря нарколога та психіатра не перебуває, позитивно характеризується за місцем проживання, тому з урахуванням обставин справи і даних про особу підсудного, суд приходить до переконання про необхідність призначити підсудному покарання у вигляді арешту в межах санкції статті 186 ч 1 КК України і не знаходить підстав для призначення іншого виду покарання, передбаченого санкцією ч 1 ст. 186 КК України.

Цивільний позов по справі не заявлено.

Судові витрати по справі відсутні.

Питання речових доказів суд вирішує відповідно до ст. 81 КПК України.

Враховуючи вищевикладене та керуючись ст.ст. 323-324 КПК України, суд, -

З А С У Д И В:

ОСОБА_1 визнати винним у вчиненні злочину, передбаченого ч 3 ст. 15, ч 1 ст. 186 КК України і призначити йому покарання у вигляді арешту строком на 5 (пять) місяці.

Строк відбування покарання ОСОБА_1 рахувати з моменту затримання, тобто з 14 березня 2011 року.

Міру запобіжного заходу засудженому ОСОБА_1 до набрання вироком законної сили - залишити взяття під варту та триманні в СІЗО Управління ДДУ з ПВП в м. Києві.

Речові докази: грошові кошти в сумі 330 грн., передані на зберігання потерпілому ОСОБА_3 залишити ОСОБА_3 (прож.: ІНФОРМАЦІЯ_4).

Вирок може бути оскаржено протягом 15 діб з дня його проголошення до апеляційного суду Київської області через Києво-Святошинський районний суд Київської області прокурором, потерпілим, а засудженим в той же термін з моменту вручення йому копії вироку.

СУДДЯ: