АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ТЕРНОПІЛЬСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 606/2168/14-кГоловуючий у 1-й інстанції ОСОБА_1
Провадження № 11-кп/789/37/15 Доповідач - ОСОБА_2
Категорія - ч.2 ст.125 КК України
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

04 лютого 2015 р. Колегія суддів судової палати в кримінальних справах апеляційного суду Тернопільської області в складі:

Головуючого - ОСОБА_2

Суддів - ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

при секретарі ОСОБА_5

за участю прокурора ОСОБА_6

обвинуваченого ОСОБА_7

захисника адвоката ОСОБА_8

потерпілої ОСОБА_9

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Тернополі кримінальне провадження за апеляційною скаргою заступника прокурора Тернопільської області ОСОБА_10 на вирок Теребовлянського районного суду від 27 листопада 2014 року, яким -

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженець с. Деренівка Теребовлянського району Тернопільської області, мешканець АДРЕСА_1 , громадянин України, пенсіонер, -
засуджений за ч.2 ст.125 КК України на 1 000 грн. штрафу.
За вироком суду ОСОБА_7 визнаний винним та засуджений за вчинення кримінального правопорушення за наступних обставин.
ОСОБА_7 23 червня 2014 року близько 16 год., перебуваючи за місцем свого проживання у с. Долина Теребовлянського району Тернопільської області, на грунті особистих неприязних відносин, які склались між ним та потерпілою ОСОБА_9 , як сусідами, з приводу ведення особистого господарства (переміщення птиці потерпілої на подвір`я обвинуваченого), умисно наніс їй один удар порожньою скляною пляшкою по голові. Внаслідок спричинення вказаного удару потерпіла отримала тілесні ушкодження, а саме: травму голови у вигляді рани лівої лобно-скроневої ділянки та об`єктивної неврологічної симптоматики закритої черепно-мозкової травми зі струсом головного мозку, які відповідно до висновку судово-медичного експерта від 6 серпня 2014 року №1038 належать до легких тілесних ушкоджень із короткочасним розладом здоров`я.
В апеляційній скарзі заступник прокурора Тернопільської області ОСОБА_10 не оспорюючи доведеність вини ОСОБА_7 та кваліфікацію його дій за ч.2 ст.125 КК України, просить вищевказаний вирок скасувати та ухвалити новий, яким ОСОБА_7 засудити за ч.2 ст.125 КК України до штрафу в розмірі 60 неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 1 020 грн. Вказує, що судом першої інстанції допущено неправильне тлумачення кримінального закону, яке суперечить його точному змісту, оскільки при призначенні ОСОБА_7 покарання, суд всупереч санкції ч.2 ст.125 КК України, призначив покарання лише в грошовому еквіваленті, який також не є кратним неоподаткованому мінімуму доходів громадян.
Заслухавши суддю-доповідача, прокурора та потерпілу ОСОБА_9 , які підтримали подану прокурором апеляційну скаргу та просили її задовольнити, вирок суду першої інстанції скасувати та постановити новий, обвинуваченого ОСОБА_7 та його захисника - адвоката ОСОБА_8 , які в судових дебатах, а обвинувачений у останньому слові просили апеляційну скаргу прокурора залишити без задоволення, а вирок суду першої інстанції без змін, перевіривши матеріали кримінального провадження та обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів прийшла до висновку, що апеляційна скарга не підлягає до задоволення з наступних підстав.

Висновок суду першої інстанції про доведеність винності ОСОБА_7 у вчиненні кримінального правопорушення за яке його засуджено та кваліфікація його дій за ч.2 ст.125 КК України, в апеляційній скарзі не оспорюються.

Відповідно до вимог ст.65 КК України при призначенні покарання суд повинен врахувати ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.

Особі, яка вчинила злочин, має бути призначено покарання, необхідне та достатнє для її виправлення, яке б сприяло запобіганню вчиненню нею нових злочинів.

Суд першої інстанції зазначені вимоги закону виконав належним чином та в повній мірі врахував ступінь тяжкості вчиненого ОСОБА_7 кримінального правопорушення, особу винного.

Щодо доводів апелянта про те, що судом при визначенні обвинуваченому розміру штрафу допущено неправильне тлумачення кримінального закону, що є підставою для скасування вироку, то колегія суддів вважає їх необґрунтованими виходячи з наступного.

Відповідно до ч. 2 ст. 53 КК України, розмір штрафу визначається судом залежно від тяжкості вчиненого злочину та з урахуванням майнового стану винного в межах від тридцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян до п`ятдесяти тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, якщо статтями Особливої частини цього Кодексу не передбачено вищого розміру штрафу.

Розмір призначеного обвинуваченому штрафу, в розмірі 1 000 грн., в даному випадку призначений в межах статті 53 КК України та санкції ч.2 ст.125 КК України, яка передбачає покарання в виді штрафу в розмірі від 50 до 100 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, та становить 58.8 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Враховуючи вищенаведене, колегія суддів вважає, що призначення ОСОБА_7 штрафу не в кратному розмірі 17 грн. неоподатковуваному мінімуму доходів громадян не є безумовною підставою для скасування або зміни вироку.

Таким чином, при перевірці кримінального провадження за апеляційною скаргою заступника прокурора Тернопільської області ОСОБА_10 , колегія суддів не вбачає будь-яких передбачених ст.409 КПК України безумовних підстав для скасування чи зміни вироку.

На підставі наведеного, керуючись ст.ст. 404, 405, 407, 419 КПК України, колегія суддів, -

УХВАЛИЛА:
Апеляційну скаргу заступника прокурора Тернопільської області ОСОБА_10 залишити без задоволення, а вирок Теребовлянського районного суду від 27 листопада 2014 року стосовно ОСОБА_7 без зміни.
Касаційна скарга може бути подана безпосередньо до суду касаційної інстанції протягом трьох місяців з дня проголошення судового рішення судом апеляційної інстанції.

Головуючий - підпис

Судді - два підписи

З оригіналом згідно:
Суддя апеляційного суду Тернопільської області ОСОБА_2