Справа № 591/636/15-к
Провадження № 1-кп/591/99/15
В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

23 лютого 2015 року

Зарічний районний суд м. Суми у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

секретаря ОСОБА_2 ,

з участю прокурора ОСОБА_3

обвинуваченого ОСОБА_4 та його захисника ОСОБА_5 ,

потерпілого ОСОБА_6 та його представника ОСОБА_7 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Суми кримінальне провадження за обвинуваченням:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Суми, українця, громадянина України, військовозобов`язаного, з середньою технічною освітою, одруженого, працюючого газоелектрозварювальником на ПАТ Сумихімпром, зареєстрованого в АДРЕСА_1 , раніше не судимого, -

за ст. 125 ч. 2 КК України,
В С Т А Н О В И В:
07.11.2014 року близько 19-30 год. ОСОБА_4 , перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння, у дворі будинку АДРЕСА_2 , вчинив сварку із сусідом ОСОБА_6 , 1948 року народження, яка виникла на ґрунті раптово виниклих у обвинуваченого особистих неприязних стосунків, усвідомлюючи протиправний характер своїх дій, умисно наніс два удари кулаком правої руки в обличчя потерпілого, після чого останній впав на спину, і ОСОБА_4 наніс стоячи правою ногою не менше трьох ударів в область голови потерпілого. Своїми діями ОСОБА_4 спричинив умисні тілесні ушкодження ОСОБА_6 , у вигляді: ЗЧМТ, струсу головного мозку, перелому медіальної стінки правої орбіти, перелому кісток спинки носу, гемо синус, гематом вік обох очей, субконьюктивального крововиливу правого ока, саден губ, лобної області, перенісся, посттравматичного періодонтиту 1, 3, 6-го зубів на верхній щелепі зліва, які в сукупності є легкими тілесними ушкодженнями, що спричинили короткочасний розлад здоров`я.

Допитаний в судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 свою вину в скоєнні зазначеного правопорушення визнав повністю і пояснив, що спричинив умисні тілесні ушкодження потерпілому, перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння, в ході раптово виниклих неприязних стосунків на ґрунті перебування його сина в АТО, за обставин, викладених в обвинувальному акті: умисно наніс удари кулаком в обличчя потерпілого, після чого той впав, і він наніс йому ще не менше трьох ударів ногою в область голови. У вчиненому щиро кається, просить вибачення у потерпілого, просить суворо його не карати. Цивільний позов визнає частково, а саме: в частині відшкодування моральної шкоди, та щодо її розміру, який підлягає відшкодуванню, покладається на розсуд суду.

Потерпілий ОСОБА_6 в судовому засіданні пояснив, що 07.11.2014 року близько 20-00 год., розмовляв з сусідкою ОСОБА_8 у дворі їхнього будинку АДРЕСА_2 . В цей час до них підійшов ОСОБА_4 , який був в стані сильного алкогольного сп`яніння, і раптом несподівано вдарив його в обличчя, і після цього потерпілий нічого не пам`ятає. Внаслідок таких дій йому були завдані тілесні ушкодження, потерпілий тривалий час лікувався в нейрохірургічному відділенні СОКЛ, і до цього часу відчуває наслідки отриманих травм: став погано чути, страждає від частого головного болю, змушений був протезувати вибиті зуби. Вважає, що такими діями йому завдана моральна шкода, яку оцінює в 50 000 грн., а також просить стягнути з обвинуваченого матеріальну шкоду у виді втраченого доходу як приватного підприємця за час своєї непрацездатності. Пояснив також, що дійсно обвинувачений просив у нього вибачення, але цих вибачень він не приймає, але просить суд його суворо не карати.

Свідок ОСОБА_8 пояснила суду, що мешкає в будинку АДРЕСА_2 . 07.11.2014 року близько 19-30 год., її сусід потерпілий ОСОБА_6 розмовляв з нею у дворі їхнього будинку. В цей час до них підійшов ще один їхній сусід - ОСОБА_4 , який був в стані алкогольного сп`яніння, і раптом несподівано вдарив потерпілого в обличчя, і після цього потерпілий впав, а той продовжував бити його ногою в область голови. При цьому обвинувачений вигукував якісь претензії до потерпілого, пов`язані з тим, що його син служить в АТО. Ці дії продовжувалися до п`яти хвилин. Потерпілий не чинив йому жодного опору, все обличчя і куртка у нього були в крові.

Згідно з висновком № 131 судово-медичної експертизи від 29.01.2015 року у потерпілого ОСОБА_6 були виявлені тілесні ушкодження у виді: закритої черепно-мозкової травми, струсу головного мозку, перелому медіальної стінки правої орбіти, перелому кісток спинки носу, гемо синус, гематом вік обох очей, субконьюктивального крововиливу правого ока, саден губ, лобної області, перенісся, посттравматичного періодонтиту 1, 3, 6-го зубів на верхній щелепі зліва. Вказані тілесні ушкодження утворилися від дії тупих предметів, та могли утворитися від ударів руками і ногами, яких було нанесено не менше чотирьох. Тілесні ушкодження не були небезпечними для життя і кваліфікуються як легкі тілесні ушкодження, що спричинили короткочасний розлад здоров`я, та могли утворитися в строк та при обставинах, вказаних в постанові, що підтверджується медичною документацією.

Таким чином суд вважає, що вина обвинуваченого повністю доведена, і його дії кваліфікує за ст. 125 ч. 2 КК України, оскільки він умисно спричинив легкі тілесні ушкодження потерпілому ОСОБА_6 , що спричинили короткочасний розлад здоров`я.

Призначаючи вид та міру покарання обвинуваченому, суд враховує ступінь тяжкості вчиненого правопорушення, а саме те, що ОСОБА_4 , вперше вчинив кримінальне правопорушення невеликої тяжкості, особу винного, який є раніше не судимим, працює, позитивно характеризується за місцем мешкання та за місцем роботи, має дружину, яка хворіє та перебуває на диспансерному обліку, а також обставини, що пом`якшують покарання, а саме: повне визнання обвинуваченим своєї вини, сприяння розкриттю злочину, щире каяття, часткове відшкодування завданої шкоди потерпілому, думку потерпілого, який не наполягав на призначенні суворого покарання обвинуваченому, а також обставини, обтяжуючі покарання обвинуваченого: вчинення злочину в стані алкогольного сп`яніння та проти особи похилого віку. Враховуючи наведене, необхідним і достатнім, на думку суду, є призначення обвинуваченому покарання у виді виправних робіт.

Вирішуючи цивільний позов, суд враховує заяву цивільного позивача ОСОБА_6 про часткову відмову від позовних вимог в частині стягнення витрат на лікування, який просив позов в цій частині не розглядати.

Суд враховує також надані цивільним позивачем докази на підтвердження вимог про стягнення матеріальної шкоди у виді втраченої вигоди та дійшов наступного висновку.

Зі змісту позовної заяви вбачається, що в цій частині потерпілий ОСОБА_6 обґрунтував свої позовні вимоги, посилаючись на положення ст. 1198 ЦК України , відповідно до яких розмір доходу фізичної особи підприємця, втраченого фізичною особою внаслідок каліцтва або іншого ушкодження здоров`я, що підлягає відшкодуванню, визначається на підставі даних органу доходів і зборів з її річного доходу, одержаного в попередньому господарському році, поділеного на дванадцять.

При цьому потерпілий у позові вказав, що його місячний дохід в середньому складає 14 486,44 гривень, що підтверджується декларацією про доходи. Поте, суду не надано належних доказів, зокрема, як це передбачено ст. 1198 ч. 2 ЦК України, згідно з якою розмір доходу від підприємницької діяльності втраченого фізичною особою-підприємцем внаслідок ушкодження здоров`я, визначається на підставі даних органу державної податкової служби. Суду не надано довідки податкового органу, як це передбачено законом, а надано лише дані про фактичний дохід за рік без витрат та сплачених обов`язкових податків та зборів. Тому неможливо встановити, у якому розмірі потерпілий втратив заробіток у зв`язку із завданням шкоди його здоров`ю.

За змістом наданої суду податкової декларації суму оподаткованого чистого доходу приватного підприємця ОСОБА_6 платника єдиного податку - вказати неможливо. Тобто доказів, які б доводили розмір втраченого доходу, не отриманого приватним підприємцем внаслідок ушкодження його здоров`я, в матеріалах кримінального провадження немає, а відомості про загальний обсяг виручки за певний проміжок часу, згідно з приписами ст. 1198 ЦК України, не є даними для визначення заробітку (доходу), втраченого ним внаслідок втрати чи зменшення професійної або загальної працездатності, а відтак і не є доказом, який підтверджує розмір завданої злочином матеріальної шкоди в цій частині. До того ж в матеріалах кримінального провадження наявна лише виписка із медичної картки ОСОБА_6 , з якої вбачається, що на стаціонарному лікуванні у зв`язку з отриманими тілесними ушкодженнями він знаходився з 08.11.2014 р. по 29.11.2014 року. Виходячи з викладеного, суд відмовляє в задоволенні позову в цій частині.

Суд вважає за необхідне частково задовольнити цивільний позов потерпілого про відшкодування моральної шкоди. При цьому, вважаючи вину ОСОБА_4 доведеною, суд вважає також встановленим факт завдання потерпілому моральної шкоди та причинний зв`язок між неправомірними діями обвинуваченого та негативними наслідками для потерпілого, що настали. При визначенні розміру морального відшкодування суд враховує характер та ступінь моральних страждань, їх тривалість, похилий вік потерпілого та всі інші обставини в їх сукупності, та вважає за необхідне на підставі ст. 1167 ЦК України стягнути з ОСОБА_4 на відшкодування моральної шкоди на користь потерпілого 15 000 гривень. В іншій частині відмовити за необґрунтованістю.

На підставі викладеного, керуючись ст. 128, 368 - 374 КПК України, суд

З А С У Д И В:
ОСОБА_4 визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 125 ч. 2 КК України та призначити йому покарання у виді виправних робіт строком на один рік, з відрахуванням 10% заробітку в дохід держави.

Стягнути з ОСОБА_4 на користь ОСОБА_6 на відшкодування моральної шкоди 15 000 гривень 00 коп. В іншій частині відмовити за необґрунтованістю.

На вирок може бути подана апеляційна скарга до апеляційного суду Сумської області через Зарічний районний суд м. Сум протягом тридцяти днів з моменту його проголошення.

Копію вироку негайно після проголошення вручити обвинуваченому, прокурору та іншим присутнім учасникам розгляду. Відсутнім учасникам розгляду направити копію вироку не пізніше наступного дня після проголошення.

Суддя ОСОБА_1