У Х В А Л А

іменем України

6 травня 2008
року
м. Рівне

Колегія
суддів судової палати в кримінальних справах апеляційного суду Рівненської
області у складі

головуючого
судді Коробова О.К.,

суддів Шпинти М.Д.,

Збитковської Т.І.,

з
участю

представника потерпілої ОСОБА_1-
адвоката ОСОБА_2,

засудженої ОСОБА_3,

її захисника - адвоката ОСОБА_4,

розглянула у відкритому судовому
засіданні апеляцію засудженої ОСОБА_3 на вирок Костопільського районного
суду від 21 січня 2008 року .

Цим вироком

ОСОБА_3, яка народилася ІНФОРМАЦІЯ_1 у селі Збуж Костопільського району Рівненської області, не
судима, громадянка України,

– засуджена за ч.1 ст. 125
КК України до штафу в 510 гривень.

Як зазначено у
вироку, ОСОБА_3 2 червня 2007 року
приблизно о 21 годині 30 хвилин на подвір'ї будинку ОСОБА_5 в селі
Космачів Костопільського району Рівненської області перебуваючи в стані алкогольного сп'яніння,
на ґрунті особистих неприязних відносин
умисно нанесла ОСОБА_1 легкі тілесні ушкодження у виді синця в ділянці правого ліктьового суглоба, лівого
плеча, правої сідниці, "болючості в
лобній ділянці голови і в місцях пошкоджень" .

В апеляції засуджена просить вирок скасувати, а кримінальну справу повернути на новий судовий розгляд. При цьому
засуджена зазначає про порушення судом вимог
кримінально-процесуального законодавства. Зокрема, засуджена стверджує,
що суд не виконав вимог ст. 251 КПК України і розглянув скаргу, яка не
відповідала вимогам статей 223, 224 КПК України. Ще засуджена посилається на
порушення судом вимог ст. 314 КПК України, яке полягало в безпідставній
відмові дослідити за її клопотанням акт
судово-медичного обстеження № 248 від 5
червня 2007 року, в якому є дані про нанесення їй тілесних ушкоджень.

В судовому
засіданні апеляційного суду засуджена та її захисник підтримали прохання, викладене в апеляції з посиланням
на наведені доводи.

Представник потерпілої в судових дебатах стверджував про
відсутність підстав для скасування вироку, та при цьому міркувань на
спростування доводів апеляції не навів.

Заслухавши
доповідь судді-доповідача, прохання
засудженої та її захисника про скасування вироку і повернення справи на новий
судовий розгляд, прохання представника потерпілої про залишення вироку без
зміни, перевіривши матеріали справи, колегія суддів вважає, що апеляція
підлягає задоволенню.

За положеннями в
ч.1 ст. 251 КПК України скарга потерпілого повинна відповідати вимогам, які цим
Кодексом встановлені до обвинувального висновку (статті 223, 224). Тобто,
скарга має складатись із описової і
резолютивної частини. В описовій частині скарги, зокрема, мають бути наведені
докази (фактичні дані), якими підтверджуються обставини, які за ст. 64 КПК України
підлягають доказуванню по справі. В резолютивній частині скарги має бути
викладена суть обвинувачення, яке на погляд скаржника, містить склад
злочину, передбаченого ч.1 ст. 125 КК України. До скарги повинні бути долучені довідки, передбачені ст.
224 КПК України. Порушуючи кримінальну справу суд знехтував вказаними вимогами закону і
судове слідство по справі почав з оголошення скарги, котра вимогам закону не відповідає. Суть
обвинувачення в скарзі не була сформульована, а тому запитання головуючого до
підсудної про те чи зрозуміла їй суть обвинувачення, позбавлена сенсу.
Відсутність обвинувачення, сформульованого стороною обвинувачення, порушувало
право підсудної на захист.

Суд, ухвалюючи вирок, порушив вимоги ст. 161 КПК України
і перебрав на себе функцію обвинувачення, сформулювавши у вироку обвинувачення,
яке не було сформульоване в резолютивній частині скарги потерпілої.

Не виконав суд і
своїх обов'язків по створенню необхідних умов для виконання сторонами їх
процесуальних обов'язків і здійснення наданих їм прав ( ч.6 ст. 161
КПК України). Підсудною та адвокатом ОСОБА_4 була надана угода від 22 листопада
2007 року про виконання цим адвокатом обов'язків захисника (а.с. 29) . За ст.
48 КПК України захисник набуває процесуальних прав з моменту допуску до участі
в справі. Суд першої інстанції постанову
про допуск захисника до участі в справі, передбачену ч.5 ст. 44 КПК України, не
виніс. Отже адвокат ОСОБА_4 в судовому
засіданні був присутній не маючи
процесуальних прав, передбачених КПК України.

Не виконана і вимога ч.1 ст. 52 КПК України
про допуск постановою судді до участі
справі представника потерпілої. Отже
адвокат ОСОБА_2 виступав у судових дебатах не маючи на те процесуальних повноважень для
підтримання державного обвинувачення, а потерпіла жодних доводів на підтримання
обвинувачення в судових дебатах не
наводила (а.с. 41).

Істотно порушені
норми процесуального законодавства, які стосуються проведення судової експертизи. Судово-медичну експертизу
суддя призначив 6 вересня 2007 року
(а.с. 9) в день проведення попереднього засідання по справі. Відповідно
до ст. 237 КПК України, питання про
проведення судової експертизи при
попередньому розгляді справи не розглядається. Рішення про призначення
експертизи за результатами досудового розгляду справи не передбачене ст. 244
КПК України. Призначаючи одноособово експертизу до судового розгляду суддя
істотно порушив вимоги ст. 310 КПК
України, позбавивши сторони можливості
скористуватись своїми правами при призначенні експертизи.

При дослідженні висновку експертизи в суді суд не
звернув уваги на те, що висновок експерта ОСОБА_6 не має дослідницької частини,
що позбавляє суд можливості перевірити узгодженість дослідницької частини акту
з кінцевими висновками, як того вимагає п. 17 постанови Пленуму Верховного Суду
України N 8 від 30 травня 1997 року "Про судову експертизу в
кримінальних і цивільних справах" (
Із змінами, внесеними згідно з Постановою
Пленуму
Верховного Суду України N 15 від
25.05.98 ).

Не дав суд
належної оцінки недотриманню експертом вимог "Правил судово-медичного визначення ступеня тяжкості тілесних
ушкоджень", затверджених наказом Міністерства охорони здоров'я України від
17 січня 1995 р. N 6, де в п.4.10. зазначено: "Підсумки у висновку
експерта (акті) повинні бути результатом аналізу відомостей, що встановлені при
проведенні експертизи. Вони повинні бути детальними і науково обгрунтованими.
Складання, так званих, попередніх висновків, що містять згадане твердження про
ступінь тяжкості тілесних ушкоджень, неприпустиме". Ніякого аналізу
судово-медичних даних у висновку експерта немає, він лише послався на свій попередній висновок, складений до
порушення кримінальної справи.

Відмова у задоволенні клопотання про долучення до справи акту
судово-медичного обстеження ОСОБА_3
(а.с. 38), про що зазначено в апеляції,
ніяк не обгрунтована судом.

Долучаючи до справи "характеристику" потерпілої (а.с. 38), досліджуючи її (а.с. 41), суд не дав оцінки
тому, що вона є ніким не завіреною ксерокопією,- без дати, без вихідних даних, без реєстраціїї її як
документа (а.с. 31) .

Протокол судового засідання по справі
виготовлений так, що із нього неможливо зрозуміти зміст допитів по
підсудної, потерпілої і свідків. При фіксації коротких відповідей (як то:
"Вона скакала до нас", "В руках у них я нічого не бачила“,
"Я там стояла кілька хвилин", тощо) немає можливості зрозуміти, які ж
запитання задавали учасники процесу
підсудній, потерпілій свідкам, в чому сенс конкретного запитання та
відповіді, як вони стосуються обставин, що підлягають доказуванню.

При призначенні покарання суд вказав, що враховує ступінь тяжкості
вчиненого злочину і особу винної. Та при цьому- не зазначив, які ж саме дані,
що характеризують тяжкість конкретного злочину враховує, які саме дані про особу підсудної враховує.

Наявність викладених порушень
кримінально-процесуального законодавства (частина яких, зокрема
відсутність належної скарги приватного
обвинувачення, порушення права на захист, перебирання судом функції обвинувачення, є істотними - такими,
що позбавляють можливості постановити законний вирок) колегія суддів, у відповідності до п. 3 ч.1
ст. 367 КПК України, вважає підставою для скасування вироку. Кримінальна
справа, відповідно до положень ч. 2 ст.
374 КПК України, підлягає поверненню на
новий судовий розгляд.

При новому
судовому розгляді необхідно усунути порушення кримінально-процесуального
законодавства; запропонувати стороні обвинувачення надати для
вручення підсудній і оголошення в
суді скаргу приватного обвинувачення, оформлену відповідно до вимог статей 223,
224 КПК України; провести повторну судово-медичну експертизу з дотриманням прав
сторін при її призначенні; дати повну, всебічну та об'єктивну оцінку всім
добутим доказам. Протокол судового
засідання має відображати хід судового засідання і бути складеним з такою повнотою, щоб зміст допитів сторін та
свідків, хід дослідження інших доказів
був зрозумілий апеляційному суду, іншим особам, котрі будуть із протоколом
знайомитись. Зокрема, з протоколу має бути зрозуміло, які запитання,
користуючись своїми процесуальними правами, ставив суддя та учасники процесу
при допитах підсудної, потерпілої,
свідків, експертів.

На підставі наведеного, керуючись
ст.ст. 365, 366 КПК України, колегія суддів

у х в а
л и л а:

Апеляцію засудженої
ОСОБА_3 задовольнити.

Вирок
Костопільського районного суду від 21 січня 2008 року щодо ОСОБА_3 скасувати, а
кримінальну справу повернути в той же суд
на новий судовий розгляд іншим суддею.

Головуючий суддя О.К.Коробов

судді
М.Д.Шпинта

Т.І.
Збитковська

Головуючий суддя ( підпис)

судді
(підписи)

Згідно.

Суддя-доповідач О.К.
Коробов