Справа № 1 la
- 602/ 2007 рік Головуючий
у 1 інстанції Сенечин В.М.
Категорія 121 ч.1 КК України Доповідач Приколота Ю.А.
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06 липня
2007 року Колегія суддів Судової палати у кримінальних справах апеляційного
суду Львівської області

в складі:

Головуючого: Галапаца І.І.

суддів : Валько Н.М., Приколоти Ю.А.

з участю прокурора: Ходачкевича
Ю.І.

розглянула у відкритому судовому засіданні в м.Львові
кримінальну справу за апеляційною скаргою засудженого ОСОБА_1 на вирок
Самбірського міськрайонного суду Львівської області від 23 березня 2007 року,

встановила:

Цим вироком

ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, який народився та проживає у АДРЕСА_1, українець,
гроимадянин України, з середньою освітою, не одружений, не працюючий, судимий
26.12. 1978 року Самбірським міським судом Львівської області за ч.2 ст. 206 КК
України до двох років позбавлення волі, 29.04. 1981 року Самбірським міським
судом Львівської області за ст. 188-1 ч.2 КК України до чотирьох років
позбавлення волі, 22.03. 1989 року Славутським міським судом Хмельницької
області за ст.ст. 95, 106 ч.2, 42 КК України до п»яти років позбавлення волі,
06.07. 1994 року Самбірським міським судом Львівської області за ст. 145 ч.2 КК
України до одного року та шести місяців позбавлення волі, 22.06. 1998 року
Самбірським міським судом Львівської області за ст. 222 ч.1 КК України до
чотирьох років позбавлення волі, 15.03. 2005 року Самбірським міським судом
Львівської області за ст.ст. 15, 185 ч.1, 75 КК України до трьох років
позбавлення волі з іспитовим строком на два роки, засуджений за ч.1 ст. 121КК України до п»яти
років та шести місяців позбавлення волі і на підставі ст. 71 КК України до
обраного покарання шляхом часткового приєднання невідбутої частини покарання за
попереднім вироком остаточно йому визначене покарання у вигляді шести років
позбавлення

волі.

Запобіжний захід ОСОБА_1 залишено взяття під варту і
початок строку відбування покарання рахується з 01 грудня 2005 року, а також
зараховано у строк відбуття покарання час його затримання з 28 листопада по 01
грудня 2005 року.

Цивільний позов Самбірського міжрайонного прокурора
Львівської області задоволено і стягнуто з засудженого ОСОБА_1 на користь
Самбірської центральної районної лікарні сімсот п»ять грн. 60 коп. витрат
пов»язаних із лікуванням потерпілого.

Питання речових
доказів вирішено у відповідності до вимог закону.

За вироком суду ОСОБА_1 о 00.30. год.
22.11. 2005 року, перебуваючи в стані алкогольного сп"яніння на вул.
Музейній, 1 у м.Самборі Львівської області, поблизу магазину «Галицька горілка»,
умисно наніс удар стамескою в живіт потерпілому ОСОБА_2, спричинивши останньому
колото-різане проникаюче поранення живота з пошкодженням малого і великого
сальників та печінки, яке відноситься до тяжкого тілесного ушкодження як
небезпечне для життя в момент нанесення.

Засуджений
ОСОБА_1 вироку суду оскаржив.

В апеляційній скарзі та додатках до неї засуджений
ОСОБА_1, просить вирок суду першої інстанції скасувати ваажаючи такий
незаконним, оскільки судове слідство проведено упереджено, однобічно та неповно
та прийняти по справі законне рішення. На думку апелянта висновки суду першої
інстанції не відповідають фактичним обставинам справи, його висновки викладені
з істотними змінами і тлумаченнями показань, які суперечать подіям, які мали
місце в дійсності. У своїй скарзі посилається на те, що він поступив у
Самбірську центральну районну лікарню у непритомному стані і з пораненнями о
00.45. год. 22.11.
2005 року, а подія злочину за версією слідства мала місце о 01.20. год. тієї ж ночі.
Відтак, поранень потерпілому ОСОБА_2, який був доставлений згідно представленої
довідки в лікарню о 01.30. год.
22.11. 2005 року він спричинити не міг. Ставить під сумнів висновки
проведених експертиз, вважаючи, що потерпілому не могли бути спричинені тяжкі
тілесні ушкодження, розміри рани на тілі потерпілого не відповідають розмірам
вилучених у нього стамески та викрутки. Крім цього, з 22.11. 2005 року по
28.11. 2005 року він перебував на стаціонарному лікуванні в Самбірській
центральній районній лікарні і біля нього постійно знаходились працівники
міліції, одяг його було вилучено і судом безпідставно не було звараховано у
строк відбування покарання цей період часу. Вважає за незаконним задоволення
цивільного позову по справі.

Заслухавши суддю-доповідача,пояснення засудженого, який викладені в
апеляції вимоги підтримав і просить вирок суду скасувати і виправдати його,
міркування прокурора про залишення вироку без змін, перевіривши справу, колегія
суддів дійшла до висновку, що апеляція до задоволення не підлягає з наступних підстав.

Суд з належною повнотою дослідив зібрані по справі докази, з»ясував
фактичні обставини справи і дійшов обгрунтованого висновку щодо винності
засудженого ОСОБА_1 у інкримінованому йому злочині.

Так, під час
судового розгляду справи потерпілий ОСОБА_2 ствердив, що біля
01.00. год. 22.11.
2005 року на вул. Музейній, поблизу магазину «Галицька горілка», що у м.Самборі
Львівської області до нього підійшов саме ОСОБА_1, якого він раніше не знав, і
наніс йому удар в живіт. Чим саме був нанесений удар не помітив, однак
засуджденого добре розпізнав. Від удару йому стало погано і він звернувся по
допомогу до ОСОБА_3, який
знаходився у десяти метрах від нього, який і допоміг йому сісти в таксі та
супроводжував до лікарні, де він лікувався внаслідок одержаного поранення на
протязі 14 днів.

Під час проведення досудового слідства потерпілий ОСОБА_2 (т.1а.с.57) за
фотографіями опізнав ОСОБА_1 як особу, яка вчинила відносно нього злочин, а
також вказав на нього і під час проведеної між ними ставки віч на віч (т.1 а.с.128).

В процесі проведення досудового слідства за участю потерпілого ОСОБА_2 (т.1
а.с.99-100) було проведено відтворення обстановки та обставин події під час
якого останній показав місце на якому 22.11. 2005 року йому засуджений наніс
тілесні ушкодження і конкретизував обставини вчинення ним злочину.

Винуватість засудженого у вчиненому злочині стверджується і показаннями
свідка ОСОБА_3 (т. 1 а.с.60) про те, що після виходу з бару в ніч на 22.11.
2006 року на підході до магазину «Галицька горілка» він побачив мужчину віком
40-45 років, зростом 165-170 см., худорлявої тілобудови, який був одягнутий у
коротку коричневу куртку, сірі штани і з в»язаною шапкою на голові, який
проходив повз нього і тримав у руках викрутку чи щось інше. Після цього до
нього підійшов ОСОБА_2 і сказав, що йому щось запхали. Він забіг у магазин
«Галицька горілка» і попросив продавця викликати швидку, а коли повернувся
побачив, що ОСОБА_2 знаходиться на іншій стороні вулиці і знайомий хлопець на
ім»я ОСОБА_4 допомагав йому сісти в таксі після чого вони поїхали в лікарню.

Допитана в судовому засіданні свідок ОСОБА_5 пояснила, що о 00.30. год. 22.11. 2005 року
до неї в магазин «Галицька горілка», що у м. Самборі забіг невідомий молодий
хлопець, який попросив викликати швидку, оскільки поранили його товариша, що
вона і зробила.

Свідок ОСОБА_6 пояснив, що біля 24.00. год. 21.11. 2005 року він знаходився на своїй автомашині
«таксі» по замовленню поблизу склозаводу і через деякий час до нього звернулись
двоє хлопців, які попросили відвезти в лікарню їх товариша. На зупинці вони
посадили в салон автомобіля непритомного чоловіка і при повоорті він бачив, що
поблизу магазину «Галицька горілка» лежить ще один невідомий одягнутий у
коричневу куртку.

Свідок ОСОБА_7
суду ствердив, що біля 01.00. год.
22.11. 2005 року поблизу магазину «Галицька горілка», що у м.Самборі на
дорозі ближче до тротуару лежав ОСОБА_1, якого він допомагав транспортувати в
лікарню і який по дорозі погрожував невідомим розправою.

Показаннями свідка ОСОБА_8
підтверджується, що біля приміщення Самбірського міськрайвідділу міліції в
ніч з 21 на 22. 11. 2005 року зустрічав засудженого, який перебував у
нетверезому стані разом з іншим мужчиною. При сорбі ОСОБА_1 мав кульок у якому
знаходились стамеска та викрутка і який пояснив, що повертається з роботи.
Засуджений не погодився на його пропозицію їхати додому і сказав, що має
бажання погуляти і направився в сторону магазину «Галицька горілка».

Як стверджується протоколами вилучення та огляду речей (
т.1 а.с.5-7, 24-27, 28-31) 22.11. 2005 року в приміщенні Самбірської ЦРЛ у
потерпілого ОСОБА_2 були вилучені його особисті речі і на його куртці з правої
сторони на відстані 34,5 см. від верху та 41,5 см. Від низу виявлено розріз 1,5
см. знизу вверх, з права на ліво на відстані 0,5 см. від замка-блискавки до
верхнього краю, та 1,5 см. від нижнього краю розрізу; на светрі замок
пошкоджений по середині на відстані 33.3 см. від верху і 35,7 см. від низу,
розмір розрізу 1,5 см., на футболці виявлено розріз на відстані 32,5 см. від
верхнього краю та 34 см. від нижнього краю, ширина розрізу 1,5 см. знизу вверх
і справа на ліво та плями бурого кольору, на светрі чорного кольору виявлено
розріз на відстані 28,5 см. від верху та 37 см. від низу шириною 1,5 см. з
права на ліво і з низу вверх. У засудженого ОСОБА_1 наряду з особистими речами
було вилучено стамеску та викрутку, які також в ході досудового слідства були
оглянуті про що складено відповідний протокол (т.1 а.с.32-34).

Висновком судово-медичної експертизи (т.1 а.с.124-125) підтверджується, що
у потерпілого ОСОБА_2 виявлено колото-різане проникаюче поранення живота з
пошкодженням малого та великого сальників, печінки. Дане пошкодження могло бути
спричинено колото-ріжучим знаряддям та відноситься до тяжких як небезпечне для
життя в момент заподіяння.

Не заслуговують на увагу покликання засудженого ОСОБА_1 про те, що
потерпілому не могли бути спричинені тяжкі тілесні ушкодження, оскільки, на
його думку, при хірургічному втручанні на тілі останнього повинні були бути
більш виражені сліди.

Те, що поранення потерпілому ОСОБА_2 спричене саме стамескою, яка була
вилучена у засудженого стверджується і проведеною по справі
медико-криміналістичною експертизою (т.1 а.с. 114-119).

Зазначений висновок в судовому засіданні було підтверджено експертом
Антоненко Д., що і спростовує твердження апелянта про те, що пошкодження, які
маються на тілі потерпілого і на його одягу не відповідають розмірам знаряддя
вчинення злочину.

Дійсно, за версією органу досудового слідства подія злочину мала місце о
01.20. год. 22.11.
2005 року. Однак судом були прийняті необхідні заходи для встановлення всіх
обставин події і при дослідженні «Журналу реєстрації заяв і повідомлень про
злочини, що вчинені або готуються» (аркуш 56 зворот Журналу) міститься
повідомлення за № 2473 згідно якого о 00.45. год. 22.11. 2005 року по телефону
02 чергова медсестра Самбірської ЦРЛ Слобчук повідомила про те, що в лікарню з
тілесними ушкодженнями поступили гр. ОСОБА_2, 1983 року народження та ОСОБА_1,
1962 року народження. Отже, судом було встановлено, що подія злочину мала місце
о 00.30. год. 22.11.
2005 року.

З приводу допущеного виправлення у протоколі прийому телефонного
повідомлення (т.1 а.с.2) із Самбірської ЦРЛ про поступлення з тілесними
ушкодженнями ОСОБА_2 та ОСОБА_1 з 00.45 год. на 01.45 год., судом, вірно
відреаговано на таке порушення шляхом винесення окремої постанови (т.2 а.с.44).

Довідкою (т.1 а.с.31) стверджується, що потерпілий ОСОБА_2 поступив на
стаціонарне лікування в реанімаційне відділення Самбірської ЦРЛ о 01.30. год.
22.1.1. 2005 року і йому було

проведено лапаратомію та ушивання печінки.

Згідно довідки №484 (т.1 а.с.13) засуджений ОСОБА_1
поступив на лікування в травматологічне відділення Самбірської ЦРЛ о 01.45 год. 22.11. 2005 року
з колото-різаними ранами правої сідниці, забійними саднами лобної ділянки
голови, різаною раною 5-го пальця правої кисті та в стані алкогольного
сп»яніння.

Відтак, зазначений у довідках час відповідає часу поступлення цих осіб у
відповідні відділення з прийомного відділення лікарні, що спростовує твердження
апелянта в тій частині, що він не міг спричинити поранення потерпілому,
оскільки на той час вже знаходився у лікарні.

У своїй скарзі апелянт покликається на те, що судом при визначенні початку
строку відбування покарання не враховано, що він з 22 по 28.11. 2005 року
перебував у лікарні, був обмежений у пересуванні, за ним наглядали працівники
міліції і відразу ж після того як його виписали був затриманий, а тому цей
період часу слід було включити у строк покарання. Таке його твердження не заслуговує
на увагу, оскільки засуджений ОСОБА_1 в лікарні знаходився на стаціонарному
лікуванні, йому надавалась необхідна медична допомога з приводу одержаних
травм, в лікарні його відвідували рідні і затриманий він був 28.11. 2005 року
(т.1 а.с.43) по підозрі у вчиненні інкримінованого йому злочину, і з цього часу
суд вірно обчислив йому строки відбуття покарання.

Задовільняючи цивільний позов Самбірського міжрайонного прокурора
Львівської області закладений ним в інтересах Самбірської ЦРЛ, суд, дійшов до правильного
висновку про те, що на лікування потерпілого ОСОБА_2, який знаходився у лікарні
з вини засудженого було затрачено 705 грн.60 коп. і стягнув з останнього
вказану суму.

При таких обставинах колегія суддів приходить до висновку, що судом була
дана правильна оцінка зібраним по справі доказам, на підставі яких було
критично оцінено показання засудженого ОСОБА_1 щодо його непричетності до
вчиненого злочину, порушення прав на захист, а також його тверджень щодо
фальсифікації доказів по справі. Суд першої інстанції в повному обсязі
перевірив висунуту засудженим версію перебігу подій, яка не знайшла свого
підтвердження, належним чином оцінив і не прийняв до уваги показання свідків
ОСОБА_9, ОСОБА_10 Та ОСОБА_11, які перебувають з засудженим в родинних та особливих
відносинах, а надав віру послідовним показанням потерпілого ОСОБА_2, які
знайшли своє підтвердження доказами, які були проаналізовані в оскаржуваному
вироку.

Оскільки засуджений ОСОБА_1 умисно спричинив тяжке тілесне ушкодження
потерпілому, суд першої інстанції, вірно кваліфікував його дії за ч.1 ст. 121
КК України.

Призначене судом засудженому ОСОБА_1 покарання відповідає
вимогам ст. 65 КК України, є необхідним і достатнім для його виправлення та
попередження вчинення нових злочинів, а також судом вірно застосовані вимоги
ст. 71 КК України, оскільки засуджений після постановления вироку, але до
повного відбуття покарання вчинив новий злочин.

Постановлене щодо ОСОБА_1 судове рішення є законним та обгрунтованим і
підстав для його зміни чи скасування немає.

Керуючись ст.ст. 362, 365, 366 КПК України колегія суддів,-

ухвалила:

Вирок Самбірського міськрайонного Львівської області від 23 березня 2007
року по кримінальній справі щодо ОСОБА_1 - залишити без змін, а апеляцію
засудженого без задоволення.