ВИРОК
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

16 березня 2015 року Жовтневий районний суд

м. Дніпропетровська

у складі: головуючого судді ОСОБА_1

за участю: секретаря ОСОБА_2

прокурора ОСОБА_3

обвинуваченого ОСОБА_4

представника потерпілої адвоката ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська матеріали кримінального провадження № 201/2678/15-к (пр. № 1-кп/201/141/2015), відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0004448, стосовно ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який народився та мешкає у АДРЕСА_1 , громадянина України, освіта повна середня, не одруженого, раніше не судимого відповідно до ст. 89 КК України, не працюючого, обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України,

ВСТАНОВИВ:
Обвинувачений ОСОБА_4 18 грудня 2014 року близько 10.34 години, перебуваючи у приміщенні квартири АДРЕСА_2 , побачив на поличці залишений без нагляду наручний годинник марки Rolex моделі Daytona Steel and Gold 116523 dark mother of pearl diamond dial, серійний номер Q8f19101, вартістю 268931,00 грн., який належав потерпілій ОСОБА_6 . Визначивши вказаний годинник, як предмет свого злочинного посягання, обвинувачений ОСОБА_4 , реалізуючи свій умисел на таємне викрадення чужого майна, діючи умисно, переконавшись, що за його діями ніхто не спостерігає і вони є таємними для оточуючих, шляхом вільного доступу, таємно викрав зазначений годинник, після чого, з місця вчинення кримінального правопорушення зник, розпорядившись викраденим на власний розсуд, чим завдав потерпілій майнової шкоди на вищезазначену суму.

В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 свою вину у скоєному кримінальному правопорушенні визнав у повному обсязі та підтвердив фактичні обставини щодо вчиненого ним діяння та викладених у обвинувальному акті.

Ухвалою суду в порядку ч. 3 ст. 349 КПК України дослідження доказів щодо обставин, які ніким не оспорюються визнані судом недоцільними. У зв`язку з чим суд не приводить не дослідженні докази винуватості обвинуваченого у мотивувальній частині вироку.

Враховуючи викладене, суд доходить висновку про доведеність вини обвинуваченого в таємному викраденні чужого майна (крадіжка), вчиненого у великому розмірі, тобто у вчинені кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України.

При визначенні виду та розміру покарання, суд виходить зі ступеня тяжкості скоєного кримінального правопорушення та особи обвинуваченого, який позитивно характеризується, раніше до кримінальної відповідальності не притягався, активно сприяв розкриттю кримінального правопорушення, вину визнав у повному обсязі та щиро розкаявся у скоєному, що суд відносить до пом`якшуючих його покарання обставин. При цьому, обтяжуючих покарання останнього обставин, судом не встановлено.

З врахуванням викладеного, суд вважає, що з метою виправлення та попередження нових кримінальних правопорушень, обвинуваченому слід призначити покарання у виді позбавлення волі, однак, враховуючи конкретні обставини кримінального правопорушення, дані про особу обвинуваченого, а також обставини, що пом`якшують покарання останнього, суд вважає за доцільне звільнити ОСОБА_4 від відбування призначеного йому покарання з випробуванням в порядку ст. 75 КК України, а також покласти на останнього обов`язки, передбачені п. 2,3,4 ч. 1 ст. 76 КК України, оскілки саме таке покарання, на думку суду, буде повністю відповідати загальним засадам його застосування, передбачених ст. 65 КК України, а також принципам співрозмірності, достатності та справедливості, що у сукупності із встановленими у судовому засіданні даними, свідчить про недоцільність призначення обвинуваченому покарання, пов`язаного з реальним його відбуттям.

Питання щодо речових доказів, суд вважає за необхідне вирішити в порядку, передбаченому ст. 100 КПК України.

Що стосується заявленого представником потерпілої цивільного позову про відшкодування майнової шкоди у розмірі 268931,00 грн., то, враховуючи вимоги ст. 1166 ЦК України, суд вважає за необхідне задовольнити його у повному обсязі, оскільки дійсно судом встановлено, що злочинними діями обвинуваченого ОСОБА_4 було завдано потерпілій майнової шкоди на вищезазначену суму, розмір якої повністю підтверджується матеріалами кримінального провадження.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 374-376 КПК України, -

ЗАСУДИВ:
ОСОБА_4 визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України та призначити йому покарання у виді п`яти років позбавлення волі.

На підставі ст.ст. 75, 76 КК України звільнити ОСОБА_4 від відбування призначеного йому покарання, якщо він протягом трирічного іспитового строку не вчинить нового кримінального правопорушення, а також виконає покладені на нього обов`язки у виді: не виїзду за межі України на постійне проживання без дозволу органу кримінально-виконавчої інспекції, повідомлення органу кримінально-виконавчої інспекції про зміну місця проживання, роботи та навчання, та періодичного з`явлення для реєстрації в органи кримінально-виконавчої інспекції.

Запобіжний захід стосовно ОСОБА_4 у вигляді домашнього арешту, до набрання вироком законної сили, - залишити без змін.

Речовий доказ DVD-диск із записом з камер відеоспостереження залишити на зберіганні в матеріалах кримінального провадження.

Стягнути з ОСОБА_4 на користь ОСОБА_6 в рахунок відшкодування майнової шкоди 268931 грн. (двісті шістдесят вісім тисяч дев`ятсот тридцять одну гривню) 00 коп.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, яка може бути подана учасниками кримінального провадження до апеляційного суду Дніпропетровської області через Жовтневий районний суд м. Дніпропетровська протягом тридцяти діб з дня проголошення вироку суду.

Головуючий - суддя: ОСОБА_1