№ 336/790/15-к
провадження № 1кп/336/158/2015
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
18 червня 2015 року м.Запоріжжя
Шевченківський районний суд м.Запоріжжя в складі:
головуючого судді: ОСОБА_1 ,
при секретарі судового засідання ОСОБА_2 ,
за участю прокурора ОСОБА_3 ,
потерпілої ОСОБА_4 ,
захисника ОСОБА_5 ,
обвинуваченого ОСОБА_6 ,
21.12.2005 р. Заводським районним судом м.Запоріжжя за ч.2 ст.185 КК України до 1 року 6 місяців позбавлення волі з іспитовим строком 1 рік;
20.09.2007 р. Заводським районним судом м.Запоріжжя за ч.2 ст.186, ст.69 КК України до 2 років 6 місяців позбавлення волі, звільнений 29.10.2008 р. умовно-достроково на 6 місяців 29 днів;
23.02.2010 р. Заводським районним судом м.Запоріжжя за ч.2 ст.186 КК України до 4 років позбавлення волі з іспитовим строком 1 рік 6 місяців;
23.02.2011 р. Заводським районним судом м.Запоріжжя за ч.3 ст.186, ч.2 ст.263, ч.1 ст.187, ст.70, 71 КК України до 4 років 2 місяців позбавлення волі, звільнений 15.12.2014 р. по відбуттю строку покарання,
у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.186 Кримінального кодексу України, -
13.01.2015 р. приблизно о 19.15 годині ОСОБА_6 , діючи повторно за попередньою змовою з невстановленою досудовим розслідуванням особою, матеріали щодо якої виділені в окреме провадження, маючи умисел на відкрите викрадення чужого майна, із застосуванням насильства, яке не є небезпечним для життя та здоров`я потерпілої, що виразилось у поштовсі ОСОБА_4 та зриванні з її шиї ланцюжка, з корисливих мотивів, знаходячись на перетині вул..Фонвізіна та вул..Уральська в м.Запоріжжя, відкрито викрали майно ОСОБА_4 , а саме: мобільний телефон «Нокіа 3610» в корпусі сірого кольору, імей: НОМЕР_1 , вартістю 1145 грн.; срібний ланцюжок, вартістю 234 грн.; срібний кулон, вартістю 78 грн.; сумку із замінника шкіри, вартістю 100 грн.; банківську картку «ПУМБ» № НОМЕР_2 , з якої в подальшому ОСОБА_6 були зняті грошові кошти в сумі 1200 грн.; гаманець, косметичку, в якій знаходилась різноманітна косметика, записну книжку, рукавички та ключі, які не представляють для потерпілої матеріальної цінності, тим самим спричинивши ОСОБА_4 майнову шкоду на загальну суму 2757 грн.
В судовому засіданні обвинувачений вину у вчиненні інкримінованого йому злочину не визнав, просив виправдати, оскільки кримінального правопорушення по відношенню до ОСОБА_4 він не вчиняв. В процесі розгляду справи під час допиту у якості обвинуваченого пояснив, що 13.01.2015 р. приблизно о 20.00 годині він знаходився разом зі знайомим на ім`я ОСОБА_7 біля спортивного комплексу «Стріла». У вказаній місцевості були розташовані гаражі та неподалік приватний сектор. ОСОБА_6 на невстановлена особа помітили, що їм на зустріч рухається жінка. ОСОБА_7 запропонував пожартувати, в чому буде полягати жарт ОСОБА_8 . ОСОБА_7 не повідомляв. Коли наблизились до жінки, то ОСОБА_7 затулив їй рота рукою, звалив на землю, вирвав з рук жіночу сумку, після чого почав втікати. ОСОБА_6 , злякавшись, що потерпіла почне кричати, також затулив їй рота рукою. Через нетривалий проміжок часу, ОСОБА_6 залишив ОСОБА_4 та став наздоганяти ОСОБА_7 . В гаражах наздогнав ОСОБА_7 , той передав йому банківську картку та повідомив ПІН-код до картки. Після чого вони розійшлися. При спробі зняти грошові кошти з банківської картки потерпілої, його затримали співробітники ППС. Наміру вчиняти грабіж він не мав, речі потерпілої не викрадав.
Дослідивши всі обставини кримінального провадження та оцінивши кожний наданий доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів-з точки зору достатності та взаємозв`язку, суд прийшов до висновку про доведеність винуватості ОСОБА_6 у вчиненні вказаного вище злочину, виходячи з наступного.
Так, відповідно до витягу з кримінального провадження, 13.01.2015 р. до ЄРДР була внесена заява ОСОБА_4 про те, що 13.01.2015 р. приблизно о 19.07 год. невстановлені особи у кількості двох чоловіків, знаходячись на перехресті вул..Фонвізіна та Оборонної у м.Запоріжжя, відкрито викрали її майно (а.с.79).
Допитана в судовому засіданні потерпіла ОСОБА_4 суду пояснила, що 13.01.2015 р. в вечірній час вона поверталась з роботи додому. Проходячи по вул..Фонвізіна в м.Запоріжжя, вона помітила хлопця, який рухався їй на зустріч, зовнішність якого не запам`ятала, оскільки було темно. Підійшовши до перехрестя вулиць, вона помітила, що назустріч рухається ще один чоловік, який підійшовши до неї, затулив їй рота та став вимагати передати йому телефон. В той же час ззаду підійшов ще один хлопець, який вирвав у неї з рук жіночу сумку, при цьому нічого не говорив. Той чоловік, який прикривав їй рота рукою, штовхнув ОСОБА_4 , від поштовху вона впала на коліно, після чого віддала належний їй мобільний телефон марки Нокіа. Відразу цей же чоловік зірвав у неї з шиї срібний ланцюжок. Жодного з чоловіків вона впізнати не зможе, оскільки на той час було дуже темно та їх обличчя вона помітила. Крім іншого, повідомила, що чоловік, який затуляв їй рота рукою був одягнений в легкий одяг чорного кольору з білими полосами на рукавах.
Згідно протоколу огляду місця події від 13.01.2015 р. з фототаблицею до нього (а.с.53-54), в період з 23.40 год. по 23.55 год. була оглянута ділянка місцевості, розташована на перетині вул..Фонвізіна та вул..Уральська в м.Запоріжжя, від час огляду місцевості було виявлено різноманітні сліди від протекторів та сліди взуття.
Свідок ОСОБА_9 в судовому засіданні пояснив, що він працює інспектором ДПС. В один із днів, дату не пам`ятає через сплив часу, він разом з ще двома інспекторами ОСОБА_10 та ОСОБА_11 , патрулювали територію Жовтневого району м.Запоріжжя. Від чергового надійшла інформація про те, що двоє невідомих вчинили пограбування, потерпілій на телефон прийшло СМС-повідомлення про те, що з її банківської картки в одному із банкоматів, розташованих по пр..Леніна в м.Запоріжжя були зняті грошові кошти. В ході відпрацювання отриманої інформації, біля банкомату ними був затриманий невідомий, одягнутий в одяг темного кольору, який назвав своє прізвище та пояснив, що знімає кошти своєї дружини. Через деякий час приїхала потерпіла, яка впізнала банківську картку та повідомила, що картка належить їй. Були викликані співробітники Шевченківського РВ, які затримали невідомого.
ОСОБА_12 , який був допитаний в суді як свідок, дав свідчення аналогічні свідченням свідка ОСОБА_9 , доповнивши їх тим, що він на стометровці ринку ОСОБА_13 виявив у одного з реалізаторів мобільний телефон, який належав потерпілій.
Протоколом огляду місця події від 13.01.2015 р. (а.с.58) зафіксовано, що в період з 21.30 по 21.45 год. було оглянуто місце події, яким є ділянка місцевості, розташована за адресою АДРЕСА_2 , де знаходився громадянин, який назвався ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який добровільно видав співробітникам міліції картку банку «ПУМБ» НОМЕР_2 TATYANA STEPANENKO «Master Card» та грошові кошти в сумі 1200 грн. купюрами по 200 грн.
13.01.2015 р. ОСОБА_6 добровільно видав співробітникам міліції картку ПУМБ та грошові кошти в сумі 1200 грн., про що склав відповідну заяву (а.с.57), які визнані у справі речовими доказами (а.с.60).
З протоколу огляду місця події від 14.01.2015 р. (а.с.55-56) судом встановлено, що в період часу з 00.30 год. по 00.50 год. було проведено огляд місця події. Була оглянута ділянка місцевості, розташована на перехресті вул..Фонвізіна та вул. Іванова в м.Запоріжжя. Встановлено, що на даній ділянці місцевості знаходиться гаражний кооператив, між двома гаражами була виявлена жіноча сумка коричневого кольору. При огляді також виявлені жіноча косметика, пропуск АТ «Мотор Січ», записна книжка, паспорт на ім`я ОСОБА_4 , предмети жіночої гігієни та гаманець синього кольору, які були вилучені та визнані речовими доказами по справі (а.с.61). До протоколу огляду місця події додані ілюстраційні таблиці, ілюстрація № 2 містить оглядовий знімок з зображенням ОСОБА_6 , який вказує на предмети, що були виявлені при огляді місця події.
Досліджені судом докази в сукупності логічні, послідовні, не містять протиріч та не викликають сумнівів щодо їх достовірності.
По суті вони узгоджуються між собою та із показами самого обвинуваченого про фактичні обставини справи.
Аналізуючи наведене, з урахуванням встановлених в судовому засіданні обставин, які перевірені доказами, суд дійшов до висновку, що кожен досліджений у судовому засіданні доказ та їх сукупність у взаємозв`язку дають підстави для висновку про те, що винуватість ОСОБА_6 у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення доведена в повному обсязі.
Обвинувачений в обґрунтування своєї позиції захисту посилався на те, що він не мав умислу вчиняти напад на потерпілу, а лише в результаті дій його знайомого ОСОБА_7 , який відкрито викрав сумку ОСОБА_4 , та про намір вчинити які ОСОБА_7 його не проінформував, ОСОБА_6 , злякавшись, затулив рота ОСОБА_4 рукою. Наміру вчиняти грабіж він мав, речей у потерпілої не викрадав.
Проте така позиція обвинуваченого повністю спростована.
Як пояснила в судовому засіданні ОСОБА_4 відкрите викрадення її майна було вчинено щодо неї двома чоловіками. Один з яких, затуляючи їй рота, вимагав передати мобільний телефон та, згодом, зірвав срібного ланцюжка, а інший, в цей же час, вирвав з її рук жіночу сумочку з речами.
Як роз`яснив Пленум Верховного Суду України в п.24 Постанови № 10 від 06.11.2009 р. «Про судову практику у справах про злочини проти власності» злочин визначається вчиненим за попередньою змовою групою осіб у разі його вчинення декількома (двома і більше) суб`єктами цього злочину, які заздалегідь домовилися про його спільне вчинення. Учасники вчинення злочину групою осіб діють узгоджено, зі спільним умислом, і кожен із них безпосередньо виконує діяння, що повністю чи частково утворює об`єктивну сторону складу злочину. При цьому можливий розподіл функцій, за якого кожен співучасник виконує певну роль у вчиненні злочину.
Наявність у обвинуваченого банківської картки потерпілої, з якої ОСОБА_6 намагався через невеликий проміжок часу після вчинення злочину отримати грошові кошти, але був затриманий, після чого, під час огляду місця події, вказав на важкодоступне місце, де були виявлені та вилучені інші викрадені у ОСОБА_4 речі, свідчать про те, що злочин відносно потерпілої вчинив саме ОСОБА_6 разом з іншою невстановленою особою.
Час вчинення злочину та його місце встановлено з пояснень потерпілої ОСОБА_4 та протоколу огляду місця події.
Про встановлений корисний мотив свідчить намір обвинуваченого отримати грошові кошти з банківської картки потерпілої.
Клопотання захисника про виключення з кола доказів протоколу огляду особи, як недопустимого на підставі ст.89 КПК України, не підлягає задоволенню, оскільки матеріали кримінального провадження не містять зазначеного захисником протоколу. У порядку ст.358 КПК України протокол огляду особи судом не досліджувався та стороною обвинувачення у якості доказу не надавався.
Суд кваліфікує дії ОСОБА_6 за ч.2 ст.186 КК України, як відкрите викрадення чужого майна (грабіж), поєднане з насильством, яке не є небезпечним для життя чи здоров`я потерпілої, вчинене повторно, за попередньою змовою групою осіб.
При призначенні покарання обвинуваченому, суд згідно із вимогами ст.65 КК України враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винного, обставини справи, що пом`якшують та обтяжують покарання.
ОСОБА_6 вчинив тяжкий злочин.
Обвинувачений має постійне місце проживання, за місцем проживання характеризується задовільно, не працевлаштований, одружений, дружина вагітна, має батьків-пенсіонерів, раніше неодноразово судимий, на обліку в ЗОНД та ЗГПНД не перебуває (а.с.66-78).
Обставин, які пом`якшують та обтяжують покарання обвинуваченого, судом не встановлено.
З урахуванням всіх цих обставин у сукупності з відомостями про особу обвинуваченого, його ставлення до скоєного, вчинення злочину через короткий термін після звільнення з місць відбування покарань, що вказує на свідоме ігнорування суспільних норм та правил поведінки, суд прийшов до висновку, що обвинувачений не бажає ставати на шлях виправлення, висновків для себе не зробив, має стійку орієнтацію на вчинення протиправних дій та існування за рахунок доходів, отриманих злочинним шляхом. З метою виправлення та запобігання вчиненню нових правопорушень, обвинуваченому необхідно призначити покарання у виді позбавлення волі з реальною ізоляцією від суспільства, що є необхідним та достатнім задля досягнення цілей кримінального покарання та убезпечення суспільства від його протиправних посягань.
Аналізуючи ці обставини, суд дійшов до висновку, що строк покарання, запропонований державним обвинувачем, з позицією якого погодилась потерпіла, повністю відповідає обставинам справи та особі обвинуваченого.
Цивільний позов не заявлявся.
Долю речових доказів необхідно вирішити відповідно до ст.100 КПК України.
Відносно обвинуваченого на досудовому розслідуванні був обраний запобіжний захід у виді домашнього арешту. 16.03.2015 р. судом за клопотанням прокурора до ОСОБА_6 було застосовано запобіжний захід у вигляді особистого зобов`язання строком на 2 місяці, тобто до 14.05.2015 р. Після спливу застосованого судом запобіжного заходу, клопотань зі сторони обвинувачення про зміну або обрання запобіжного заходу (ч.1 ст.331 КПК України), до суду не надходило.
Керуючись ст.ст.371, 373-374 Кримінального процесуального кодексу України (в редакції 2012 року), суд, -
ЗАСУДИВ:
ОСОБА_6 визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.186 КК України та призначити йому покарання у вигляді 4 (чотирьох) років позбавлення волі.
Строк відбування покарання ОСОБА_6 рахувати з часу його фактичного затримання.
Речові докази по справі:
картку банку «ПУМБ» № НОМЕР_2 , грошові кошти в сумі 1200 грн., сумку, гаманець, косметичку з косметикою, ключі, паспорт на ім`я ОСОБА_4 , мобільний телефон «Нокіа» в корпусі сірого кольору, імей НОМЕР_1 , передані на відповідальне зберігання потерпілій, залишити в розпорядженні ОСОБА_4 .
Вирок набирає законної сили через тридцять днів з моменту його проголошення, якщо не буде оскаржений.

Вирок може бути оскаржений до Апеляційного суду Запорізької області через Шевченківський районний суд м.Запоріжжя області протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасники кримінального провадження мають право отримати копію вироку негайно після його проголошення, особам, які не були присутні при проголошенні вироку, його копія не пізніше наступного дня буде направлена поштою.

Головуючий суддя