Справа № 539/1986/15-к
В И Р О К
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
03 липня 2015 року Лубенський міськрайонний суд

Полтавської області

В складі: головуючого судді - ОСОБА_1

при секретарі ОСОБА_2 ,

з участю прокурора ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

адвоката - ОСОБА_5 ,

представника потерпілої - ОСОБА_6 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Лубни кримінальне провадження про обвинувачення :

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця та мешканця АДРЕСА_1 , українця, одруженого, освіта повна середня, громадянина України, працюючого різноробочим в "Суми Сервіс Буд", має на утриманні малолітню доньку, раніше не судимого,

у вчинені злочину, передбаченого ст. 286 ч.2 КК України,-

В С Т А Н О В И В :
20.02.2015 о 01 год. обвинувачений ОСОБА_7 , керував технічно-несправним автомобілем «МАN LE 8.180» д.н.з. НОМЕР_1 , а саме: на одній вісі встановлено шини з різними розмірами, до моменту ДТП та в момент експлуатації, що не відповідає вимогам п.п. 31.4.5 Правил дорожнього руху, при цьому рухаючись по автодорозі «Київ-Харків-Довжанський» на 189 км. + 450 м. в напрямку м. Києва, ОСОБА_7 грубо порушив вимоги Правил дорожнього руху України, затверджені постановою Кабінету Міністрів України № 1306 від 10.10.2001, що призвело до дорожньо-транспортної пригоди за наступних обставин.

Так, 20.02.2015 року о 01 год. обвинувачений ОСОБА_7 грубо порушив вимоги п. 10.1 Правил дорожнього руху України, а саме під час руху на ділянці дороги, не врахував дорожню обстановку, а також необхідних прийомів управління над автомобілем з тим, аби мати змогу постійно контролювати його рух та безпечно керувати ним. Як наслідок, ОСОБА_7 не переконався в безпеці виконанні свого маневру, змінив напрямок руху вправо, виїхав за межі проїзної частини та в подальшому допустив наїзд на автобус І-VAN д.н.з. НОМЕР_2 , що стояв за межами проїзної частини з увімкненими габаритними вогнями та вогнями аварійної зупинки, який, в свою чергу, внаслідок зіткнення, наїхав на пішохода ОСОБА_8 .

В результаті дорожньо-транспортної пригоди пішохід гр. ОСОБА_8 , згідно висновку судово-медичної експертизи № 54 від 16.03.2015, отримав ушкодження у вигляді: синець червоного кольору по передній поверхні грудної клітки з наявністю дрібно крапкових крововиливів темно-червоного кольору, розташованих переважно у верхніх відділах грудної клітки, кровпідтічність м`яких тканин грудної клітки, переломи 5-9 ребер справа, 2 ребра зліва, поперечний перелом тіла грудини, крововилив у клітковину середостіння, підкапсулярний крововилив на поверхні печінки, травматичний розрив тканини лівої легені, кровопідтічність м`яких тканин голови в лобно-тім`яній ділянці, субарханоїдні крововиливи ерозивного характеру в тім`яній долі лівої та правої півкуль мозку, скроневій долі правої півкулі мозку, кровопідтічність м`яких тканин з розміщенням підшкірно-жирової клітковини в поперековій ділянці, синці, садна обличчя, тулуба, кінцівок, які несуть на собі ознаки прижиттєвості, утворилися під час ДТП, від дії тупих предметів, при чому в ділянку грудної клітки та живота травмуючий предмет діяв на здавлювання, і відносно живої особи, відносяться до тяжких тілесних ушкоджень, які небезпечні для життя в момент спричинення.

Смерть гр-на ОСОБА_8 наступила внаслідок механічної асфіксії від здавлювання грудної клітки та живота.

Згідно висновку авто-технічної експертизи № 35 від 14.05.2015 року, в діях водія ОСОБА_7 вбачаються невідповідності з вимогами п.п. 10.1, 31.1, 31.4, 31.4.5 Правил дорожнього руху України.

Невідповідності з вимогами п. 10.1 Правил дорожнього руху України, з технічної точки зору знаходяться в причинному зв`язку з виникненням обставин даної пригоди.

10.1. Перед початком руху, перестроюванням та будь-якою зміною напрямку руху водій повинен переконатися, що це буде безпечним і не створить перешкод або небезпеки іншим учасникам руху.

31.1. Технічний стан транспортних засобів та їх обладнання повинні відповідати вимогам стандартів, що стосуються безпеки дорожнього руху та охорони навколишнього середовища, а також правил технічної експлуатації, інструкцій підприємств-виробників та іншої нормативно-технічної документації.

31.4. Забороняється експлуатація транспортних засобів, згідно із законодавством за наявності таких технічних несправностей і невідповідності таким вимогам:

31.4.5. Колеса і шини: г) на одну вісь транспортного засобу встановлено діагональні шини разом з радіальними, ошиповані і неошиповані, морозостійкі і неморозосгійкі, шини різних розмірів чи конструкцій, а також шини різних моделей з різними малюнками протектора для легкових автомобілів, різними типами малюнків протектора - для вантажних автомобілів;

ОСОБА_7 мав технічну можливість уникнути ДТП шляхом виконання ним вимог п. 10.1 Правил дорожнього руху України. Для цього у нього не було будь-яких перешкод, які б не дозволили йому виконати вимоги вказаних Правил.

В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_7 свою вину у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.286 КК України визнав повністю, щиросердечно розкаявся, пояснивши, що він 20.02.2015 о 01 год. керував автомобілем «МАN LE 8.180» д.н.з. НОМЕР_1 на 189 км автошляху "Київ-Харків-Довжанський". Під час керування вищезазначеним автомобілем він проявив неуважність та здійснив наїзд на автобус І-VAN д.н.з. НОМЕР_2 , який стояв на смузі розгону за межами проїзної частини дороги з увімкненими габаритними вогнями.

Внаслідок вказаного зіткнення було смертельно травмовано пішохода ОСОБА_8 .

Вина ОСОБА_7 також повністю підтверджується доказами , дослідженими в ході судового розгляду, а саме:

- показами свідка ОСОБА_9 , допитаного в режимі відеокоференції, який суду показав, що він перебував на посаді старшого водія і 19.02.2015 року він разом з іншим водієм везли на автобусі І-VAN д.н.з. НОМЕР_2 близько 12 військовослужбовців із зони АТО . 20.01.2015 року близько 1 год. в районі населеного пункту Пишне він зупинив автобус на смузі розгону та увімкнув сигнал аварійної зупинки. Крім цього, також було увімкнуто габаритні вогні. Вказана зупинка була здійснена в зв"язку з тим, що двигун автобуса по якійсь причині перегрівався.

Він вийшов із автобуса, підійшов до передньої частини вказаного транспортного засобу, відкрив капот та почав оглядати радіатор. Потім із автобуса вийшов пасажир ОСОБА_8 , який підійшов до нього та почав цікавитись про те, що там сталося із двигуном. Він, ОСОБА_9 , стояв на відстані одного метра від автобуса, а відстань між автобусом і ОСОБА_8 була близько 3-4 метрів. В цей момент він відчув сильний удар, через який його відкинуло за відбійник дороги . Прийшов він до тями, коли він лежав на снігу за відбійником дороги.

Спочатку вони не помітили, що ОСОБА_8 був відсутній, але потім через деякий час побачили, що він знаходився під автобусом, його тіло було здавлено днищем автобуса, бо в тій ділянці був сніг і автобус мав низький кліренс. За допомогою домкрата вони підняли автобус і витягнули тіло ОСОБА_8 .

При зіткненні автомобіля «МАN LE 8.180» д.н.з. НОМЕР_1 з автобусом І-VAN д.н.з. НОМЕР_2 вищевказані транспортні засоби отримали технічні пошкодження. Водій вантажного автомобіля «МАN LE 8.180» на місці пояснював, що він, під час керування транспортним засобом, заснув, внаслідок чого здійснив наїзд на автобус, який стояв на смузі розгону.

- показами потерпілої ОСОБА_10 , яка суду показала, що її чоловік був військослужбовцем і перебував в зоні АТО, повинен був повернутися додому. Потім вона дізналася, що її чоловік в Полтавській області загинув в ДТП. В даний час вона залишилась сама з малолітньою дитиною. Збитки їй обвинуваченим відшкодовано частково в розмірі 45000 гривень. На час розгляду справи в суді вона має моральні претензії до обвинуваченого, бажає йому покарання у вигляді позбавлення волі;

- протоколом огляду місця дорожньо-транспортної пригоди, фотаблицею та схемою до нього (а.с.35-52);

- протоколом огляду трупа (а.с.53-55);

- актом обстеження дорожніх умов на ділянці автомобільної дороги М-03 Київ-Харків-Довжанський (а.с.56);

- висновком судової металознавчої експертизи № 2275 від 06.04.2015 року (а.с.63-65), згідно якого вбачається, що з наданої на дослідження лампочки з заднього лівого покажчика повороту автобуса І-VAN д.н.з. НОМЕР_2 , в момент останнього механічного удару випромінювалось світло;

- висновком автотехнічної експертизи № 28 від 06.05.2015 року (а.с.67-70);

- протоколом огляду одягу трупа (а.с.73-75);

- висновком судово-медичної криміналістичної експертизи речових доказів № 103-МК від 02.04.2015 року (а.с.76-78);

- висновком судово-медичної експертизи трупа ОСОБА_8 № 54 від 16.03.2015 року (а.с.79-81);

- протоколами проведення слідчих експериментів за участю свідків ОСОБА_11 та ОСОБА_9 (а.с.84-93

- висновком автотехнічної експертизи № 35 від 14.05.2015 року (а.с.95-98);

Дії обвинуваченого ОСОБА_7 слід кваліфікувати за ст. 286 ч.2 КК України, як порушення правил безпеки дорожнього руху особою, яка керує транспортним засобом, що спричинило смерть потерпілого ОСОБА_8 ..

При призначенні покарання ОСОБА_7 суд враховує характер і ступінь суспільної небезпечності скоєного ним злочину.

Обставинами, які помякшуть покарання обвинуваченого, суд визнає - щире каяття, активне сприяння розкриттю злочину, часткове відшкодування матеріальних і моральних збитків потерпілим.

Обставин, які обтяжують покарання обвинуваченого суд не вбачає .

З урахуванням характеру та ступеня тяжкості скоєного злочину, особи обвинуваченого, суд вважає за необхідне призначити йому покарання у виді позбавлення волі в межах санкції ст.286 ч.2 КК України з позбавленням права керувати транспортними засобами .

Підстав для застосування ст.ст.69, 75 КК України суд не знаходить .

Керуючись ст.ст. 369 -371, 373 -376 КПК України,

З А С У Д И В:
ОСОБА_7 визнати винним у скоєнні злочину, передбаченого ч.2 ст.286 КК України і призначити йому покарання у вигляді 4 (чотирьох) років позбавлення волі з позбавленням права керувати транспортними засобами строком на 3 (три) роки.

Запобіжний захід ОСОБА_7 до набрання чинності вироком залишити попередній у вигляді особистого зобов`язання.

Речові докази по справі, а саме :

- одяг, в якому був одягнений ОСОБА_8 на момент ДТП, залишок лампочки з автобуса, які зберігаються в камері зберігання речових доказів при Лубенському МВ УМВС України в Полтавській області - знищити;

- автомобіль марки «МАN LE 8.180» д.н.з. НОМЕР_1 , який знаходиться на території автостоянки, розташованої за адресою м.Лубни, вул. Київська, 1 - повернути власнику ОСОБА_12 ;

- автобус марки І-VAN д.н.з. НОМЕР_3 , який знаходиться на території військової частини, розташованої за адресою м.Лубни, вул.Деповська, 1 - повернути власнику військовій частині НОМЕР_4 АДРЕСА_2 .

Вирок може бути оскаржений до Апеляційного суду Полтавської області протягом 30 днів з дня його проголошення шляхом подачі апеляційної скарги через Лубенський міськрайонний суд, а обвинуваченим в той же строк з моменту вручення йому копії вироку.

Обвинуваченому та прокурору копію вироку на підставі п. 6 ст. 366 КПК України вручити негайно після його проголошення.

Учасники судового провадження мають право на підставі п. 6 ст. 366 КПК України отримати в суді копію вироку.

Суддя Лубенського

міськрайонного суду ОСОБА_1