Справа № 282/310/15-к
Провадження № 1-кп/282/42/15
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
03 квітня 2015 року
смт.Любар

Любарський районний суд Житомирської області у складі:

головуючого-судді ОСОБА_1

при секретарі судових засідань ОСОБА_2

з участю прокурора ОСОБА_3

обвинуваченого ОСОБА_4

розглянувши у підготовчому судовому засіданні у залі суду в смт.Любар кримінальне провадження №0000110 від 17 березня 2015 року по обвинуваченню ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця та жителя АДРЕСА_1 , українця, громадянина України, пенсіонера, не працюючого, одруженого, раніше не судимого,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.213 КК України,

В С Т А Н О В И В:
17 березня 2015 року з 08год. 30 хв. до 10 години ОСОБА_4 в с. Велика Волиця Любарського району без державної реєстрації та спеціального дозволу (ліцензії), одержання якого передбачено законодавством, незаконно здійснював операції з металобрухтом чорних та кольорових металів, які виразилися в купівлі від жителів вище зазначеного населеного пункту металобрухту чорних металів за ціною 2 грн. 00 коп. за кілограм, який завантажував в автомобіль марки «IVEKO» д.н.з. НОМЕР_1 , яким керував сам.

Під час огляду вказаного автомобіля, у багажному відділенні працівниками Любарського PB УМВС України у Житомирській області було виявлено та вилучено брухт чорних металів вагою 1020 кг. та електронні ваги «Nokosonik» з максимальною вагою 300 кг.

В результаті вищевказаних дій ОСОБА_4 діючи умисно, в порушення вимог ст.1,4,6 Закону України «Про металобрухт» від 05.05.1999 року; п.26 ст.9 Закону України «Про ліцензування певних видів господарської діяльності» від 01.06.2000 року, Ліцензійних умов провадження господарської діяльності з заготівлі, переробки, металургійної переробки металобрухту чорних та кольорових металів, затверджених наказом Державного комітету України з питань регуляторної політики та підприємництва Міністерства промислової політики України від 23.10.2007 року, зареєстрованої в Міністерстві юстиції України 08.11.2007 року № 1258/14525, що виразилося у відсутності державної реєстрації та спеціального дозволу (ліцензії) одержання якого передбачено законодавством вчинив кримінальне правопорушення передбачене ч.1 ст.213 КК України.

27 березня 2015 року між прокурором прокуратури Любарського району, який здійснює процесуальне керівництво у даному кримінальному провадженні, ОСОБА_3 та ОСОБА_4 укладено угоду про визнання винуватості, у відповідності до вимог ст.472 КПК України.

Згідно даної угоди прокурор ОСОБА_3 , та обвинувачений ОСОБА_4 дійшли згоди щодо правової кваліфікації дій обвинуваченого за ч.1 ст.213 КК України, істотних для даного кримінального провадження обставин. Обвинувачений беззастережно визнав свою винуватість у зазначеному діянні.

Вказаною угодою погоджено покарання, яке повинний понести ОСОБА_4 за ч.1 ст.213 КК України - у виді 100 (ста) годин громадських робіт.

В угоді передбачені наслідки укладення та затвердження угоди про визнання винуватості, встановлені статтею 473 КПК України, та наслідки її невиконання.

Розглядаючи питання про затвердження угоди про визнання винуватості, суд виходить з наступного.

Згідно п.1 ч.3 ст.314 КПК України, при прийнятті рішення у підготовчому судовому засіданні суд має право, зокрема, затвердити угоду.

Відповідно ст.468 КПК України у кримінальному провадженні може бути укладена угода між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим про визнання винуватості.

Згідно ст.469 КПК України, угода про визнання винуватості між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена у провадженні щодо кримінальних проступків, злочинів невеликої чи середньої тяжкості, тяжких злочинів, внаслідок яких шкода завдана лише державним чи суспільним інтересам.

Судом встановлено, що ОСОБА_4 обґрунтовано обвинувачується у вчиненні злочину, передбаченому ч.1 ст.213 КК України, який згідно ст.12 КК України, є злочином невеликої тяжкості.

При цьому судом з`ясовано, що обвинувачений цілком розуміє права визначені абз. 1, 4 п.1 ч.4 ст.474 КПК України, наслідки укладення та затвердження даної угоди, передбачені ч.2 ст.473 КПК України, характер обвинувачення, вид покарання, а також інші заходи, які будуть застосовані до нього у разі затвердження угоди судом.

Суд переконався, що укладення угоди сторонами є добровільним, тобто не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дій будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді.

Також судом встановлено, що умови даної угоди відповідають вимогам Кримінального процесуального Кодексу України та Кримінального Кодексу України.

Виходячи з викладеного, суд дійшов висновку про можливість затвердження угоди про визнання винуватості між прокурором ОСОБА_3 та обвинуваченим ОСОБА_4 і призначення обвинуваченому узгодженої сторонами міри покарання.

Матеріальна шкода даним правопорушенням не завдана.

Цивільний позов по справі не заявлено.

Керуючись ст.ст.314, 373- 375, 395, 468, 469, 473, 474, 475, 532 КПК України, суд, -

У Х В А Л И В :
Затвердити угоду від 27 березня 2015 року про визнання винуватості між прокурором прокуратури Любарського району ОСОБА_3 та обвинуваченим ОСОБА_4 .

ОСОБА_4 визнати винним у вчиненні злочину, передбаченого ч.1 ст.213 КК України та призначити йому за узгоджене сторонами покарання у виді 100 (ста) годин громадських робіт.

Запобіжний захід обвинуваченому не обирався.

Речові докази по справі після набрання вироком суду законної сили:

-Металобрухт чорних металів вагою 1020 кг та який знаходиться на зберіганні у Любарському РВ УМВС України у Житомирській області - конфіскувати в дохід держави;

-Електронні ваги «Nokosonik» з максимальною вагою 300 кг., які знаходяться на зберіганні в кімнаті зберігання речових доказів Любарського РВ УМВС України в Житомирській області повернути законному власнику.

-Автомобіль «IVEKO» д.н.з. НОМЕР_1 , білого кольору, який знаходиться на зберіганні в ОСОБА_4 - повернути законному власнику.

Вирок може бути оскаржений в апеляційному порядку з підстав, передбачених статтею 394 КПК України, до апеляційного суду Житомирської області через Любарський районний суд шляхом подачі апеляції протягом 30 днів з моменту його проголошення.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку на подання апеляції, а в разі подачі апеляції після розгляду справи апеляційною інстанцією, якщо його не скасовано.

Копія вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченому та прокурору.

Суддя ОСОБА_1