Справа № 605/164/15-к
ВИРОК
Іменем України
ВСТАНОВИВ:
В провадженні суду знаходиться кримінальне провадження за обвинуваченням ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.185 КК України, яке надійшло до суду з обвинувальним актом, та угодою про примирення від 30 березня 2015 року укладеною між підозрюваним ОСОБА_4 та потерпілимОСОБА_5 у відповідності до вимог ст.469 КПК України.
Органом досудового розслідування дії ОСОБА_4 кваліфіковані за ч. 1 ст. 185 КК України, таємне викрадення чужого майна (крадіжка).
Зазначені обставини викладені як такі, що визнаються підозрюваним ОСОБА_4 в угоді про примирення, укладеної між підозрюваним ОСОБА_4 та потерпілимОСОБА_5 на підставі ст.ст. 468, 469, 471 КПК України , від 30 березня 2015 року
В підготовчому судовому засіданні ОСОБА_4 повністю визнав себе винним у вчиненому кримінальному правопорушенні за ч. 1 ст. 185 КК України, дав суду показання, аналогічні вищевикладеним, та звернувся до суду з клопотанням про затвердження укладеної між ним та потерпілим угоди про примирення. Ствердив, що розуміє права визначені п.1 ч.5 ст.474 КПК України, наслідки укладення та затвердження даної угоди, передбачені п. 1 ч. 1 ст.473 КПК України, характер обвинувачення, вид і міру покарання. Просить затвердити угоду про примирення, яку уклав добровільно, заявивши, що здатен реально виконати взяті на себе відповідно до угоди зобов`язання.
Потерпілий ОСОБА_5 клопотання підтримав, та заявив про відсутність претензій до обвинуваченого ОСОБА_4 у зв`язку з відшкодуванням ним завданої шкоди.. Вважає, що угоду про примирення можна затвердити, оскільки вона була укладена по обоюдній згоді та добровільно, наслідки укладення та затвердження угоди про примирення зрозумілі.
Прокурор проти затвердження угоди не заперечував, вважає, що угоду про примирення можливо затвердити з покаранням, яке визначене сторонами угоди.
Суд, заслухавши учасників судового провадження, дослідивши матеріали кримінального провадження в межах вирішуваних питань, дійшов висновку про затвердження угоди про примирення та призначення узгодженої сторонами міри покарання виходячи з наступного.
Відповідно до вимог ст. 468 КПК України, у кримінальному провадженні може бути укладена угода про примирення між потерпілим та підозрюваним чи обвинуваченим. Згідно ч.1 ст. 469 КПК України, угода про примирення може бути складена за ініціативою потерпілого, підозрюваного або обвинуваченого.
Частиною 3 ст. 469 КПК України передбачено, що угода про примирення між потерпілим та підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена у провадженні щодо кримінальних проступків, злочинів невеликої чи середньої тяжкості, та у кримінальному провадженні у формі приватного обвинувачення. Стаття 471 КПК України встановлює вимоги, яким повинна відповідати угода про примирення.
Пункт 1 ч. 3 ст. 314 КПК України передбачає, що у підготовчому судовому засіданні суд має право прийняти таке рішення: затвердити угоду або відмовити у її затвердженні та повернути кримінальне провадження прокурору для продовження досудового розслідування в порядку, передбаченому ст. ст. 468-475 КПК України.
Частина 7 ст. 474 КПК України передбачає, що суд перевіряє угоду на відповідність вимогам цього Кодексу та/або закону.Суд відмовляє в затвердженні угоди, якщо умови угоди суперечать вимогам цього Кодексу та/або закону.
Судом у підготовчому судовому засіданні встановлено, що ОСОБА_4 обґрунтовано підозрюється у вчиненні злочину, передбаченому ч.1 ст.185 КК України, який згідно ст. 12 КК України, є злочином середньої тяжкості, від якого потерпілим є ОСОБА_5 , шкода заподіяна потерпілому відшкодована в повному обсязі.
Суд переконався, що укладення угоди сторонами є добровільним, тобто не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дій будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді,
Судом встановлено, що підозрюваний беззаперечно визнав свою винуватість у вчиненні кримінального правопорушення за вказаних обставин; сторони добровільно уклали угоду про примирення, зміст якої відповідає вимогам ст.471 КПК України та розуміють наслідки затвердження такої, передбачені ст.473 КПК України. Згідно угоди сторни дійшли згоди щодо правової кваліфікації дій обвинуваченого за ч.1 ст.185 КК України, а також, що він має понести покарання за ч.1 ст.185 КК України у виді 80 годин громадських робіт. Вид та міра покарання передбачені санкцією ч.1 ст.185 КК України, на яке підозрюваний погоджується, обране з урахуванням загальних засад призначення покарань, передбачених ст.ст.65-67 КК України. Судом не встановлено підстав для відмови в затвердженні угоди, визначених в ч.7 ст.474 КПК України.
Підозрюваний на обліку у лікаря нарколога, психіатра не перебуває, раніше до кримінальної відповідальності не притягався, за місцем проживання характеризується позитивно. Обставиною, яка пом`якшує покарання, відповідно до ст.66 КК України, є визнання вини та щире каяття . Обставин, що обтяжують покарання, відповідно до ст.67 КК України, судом не встановлено.
Згідно ст.65 КК України у випадку затвердження вироком угоди про примирення, суд призначає покарання, узгоджене сторонами угоди.
Відповідно до ч. 1 ст. 475 Кримінального процесуального кодексу України, якщо суд переконається, що угода може бути затверджена, він ухвалює вирок, яким затверджує угоду і призначає узгоджену сторонами виду і міру покарання
Дійшовши висновку про відповідність умов угоди вимогам Кримінального процесуального Кодексу України та Кримінального Кодексу України, суд виходить з правильності правової кваліфікації кримінального правопорушення, вчиненого ОСОБА_4 за ст.185 ч.1 КК України як вчинення умисного таємного викрадення чужого майна ( крадіжка).
Узгоджене сторонами покарання за своїм видом та мірою повністю відповідає характеру, тяжкості вчиненого кримінального правопорушення та особі обвинуваченого.
Таким чином, суд вважає, що затвердження вказаної угоди про примирення відповідає вимогам закону та інтересам сторін кримінального провадження і відносно обвинуваченого ОСОБА_4 судом постановляється обвинувальний вирок та призначається міра покарання, визначена сторонами в угоді у виді громадських робіт.
Запобіжний захід у відношенні обвинуваченого ОСОБА_4 в ході досудового розслідування не обирався. Під час судового провадження клопотання від прокурора про застосування запобіжного заходу не надходило.
Цивільний позов потерпілим у кримінальному провадженні не заявлений. Речові докази у справі: що зберігається у потерпілого ОСОБА_5 залишити в його розпорядженні. Судових витрат немає.
Керуючись ст.ст.314, 368-371, 373-375, 474-475 КПК України, суд -
ЗАСУДИВ:
ОСОБА_4 визнати винним у вчиненні злочину, передбаченого ч.1 ст.185 КК України, та призначити йому узгоджене сторонами покарання у виді 80( вісімдесяти) годин громадських робіт.
Речові докази у справі: що зберігається у потерпілої ОСОБА_5 залишити в його розпорядженні.
Цивільний позов не пред`являвся. Заходи забезпечення кримінального провадження обвинуваченим на досудовому слідстві не обирався
Вирок може бути оскаржений з підстав, передбачених ст.394 КПК України, до апеляційного суду Тернопільської області через Підгаєцький районний суд протягом 30 днів з дня його проголошення.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення апеляційним судом.

Згідно ст.376 ч.6 КПК України копію вироку після його проголошення негайно вручити засудженому та прокурору, інші учасники судового провадження копію вироку мають право отримати в суді.

Головуючий: підпис ОСОБА_1

З оригіналом згідно