Справа № 1-161/07 рік
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08
серпня 2007 року м.Калуш

Калуський
міськрайонний суд Івано-Франківської області в складі: головуючого судді Якиміва Р.В.

секретаря Заткальницької Н.І. з участю
прокурора Орищенка І.В. захисника ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Калуші
кримінальну справу про обвинувачення

ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1народження, уродженця
м.Івано-Франківськ та жителя АДРЕСА_1, українця, освіта середня, непрацюючого,
не одруженого, не військовозобов'язаного, раніше судимого Івано-Франківським
міським судом 05.04.2004 року за ст.185 ч.5, з застосуванням ст.69, 71 КК
України 4 роки б місяців позбавлення волі, громадянина України, у пред'явленому
обвинуваченні за ч.3 ст. 186 КК України, суд,-

ВСТАНОВИВ:

Підсудний ОСОБА_1 вчинив відкрите викрадення чужого майна вчинененому за
попередньою змовою групою осіб з проникненням в житло.

Злочин вчинено
при слідуючих обставинах.

ОСОБА_1 07 серпня 2001 року, близько о 16.00 годин спільно з двома
настановленими слідством особами, за попередньою змовою прийшли до АДРЕСА_2де
проживає ОСОБА_3 Там, невстановлена слідством особа залишилася стояти на
сходовій площадці біля квартири, а ОСОБА_1 разом із іншою невставовленою
слідством особою шляхом підбору ключа до замка вхідних дверей проникли в
приміщення квартири ОСОБА_3. звідки таємно викрали її гроші в сумі 300 доларів США, що в перерахунку
на національну валюту України становило 1614,12 грн. Коли ОСОБА_1 та
невстановлена слідством особа ще перебували в квартирі, додому повернулася
ОСОБА_3 Побачивши господарку квартири ОСОБА_1 спільно із невстановленою
слідством особою, усвідомлюючи що вони викриті, відштовхнули ОСОБА_3 із викраденими грошима втекли.

В судовому засіданні ОСОБА_1 свою вину у вчиненні злочину визнав повністю
та пояснив суду, що злочин вчинено саме при викладених вище обставинах.

Дослідження фактичних обставин справи було обмежено лише допитом
підсудного. Так як підсудний визнав себе винуватим у вчиненні злочину, не бажає
досліджувати в судовому засіданні докази, які були зібрані в процесі досудового
слідства, прокурор не заперечує проти цього, а тому суд визнає недоцільним
дослідження доказів, які ніким не оспорюються.

Крім визнання вини самим підсудними його винуватість у вчиненні злочину
повністю доведена у судовому засіданні, письмовими показаннями потерпілого,
свідків, письмовими доказами зібраними по справі, які підсудний не оспорює та
вважає їх дослідження в судовому засіданні недоцільним.

Аналізуючи досліджені в судовому засіданні докази в їх сукупності суд
приходить до висновку, що дії ОСОБА_1,
необхідно кваліфікувати за ст.18б ч.3 КК України оскільки він, вчинив
відкрите викрадення чужого майна вчинененому за попередньою змовою групою осіб
з проникненням в житло.

Призначаючи покарання ОСОБА_1 необхідне і достатнє для виправлення
підсуднього та попередження нових злочинів, суд враховує характер та ступінь
суспільної небезпеки скоєного, те що підсудний вчинив тяжкий злочин, особу
підсудного, його позитивну характеристику за місцем проживання, те що підсудний
раніше притягувався до кримінальної відповідальності, на даний час хворий,
повністю визнав вину, повністю відшкодував шкоду потерпілому, у вчиненому щиро
кається, тяжких наслідків не наступило.

В якості пом'якшуючих покарання обставин, суд враховує, що підсудний щиро
кається, визнав вину.

Обтяжуючих
покарання обставин судом не виявлено.

Згідно ст.69 КК України за наявності декількох обставин, що пом'якшують
покарання та істотно знижують ступінь тяжкості вчиненого злочину, з урахуванням
особи винного суд, умотивувавши своє рішення, може за злочин середньої тяжкості
призначити основне покарання, нижче від найнижчої межі, встановленої в санкції
статті Особливої частини цього Кодексу, або перейти до іншого, більш м'якого
виду основного покарання, не зазначеного в санкції статті за цей злочин.

Під час розгляду справи встановлено, що підсудний має молодий вік, хворіє
та підлягає обстеженню та лікуванню в умовах стаціонару та згідно довідки № 55
від 11.07.2007 р. не може утримуватися в слідчому ізоляторі, повністю
відшкодував шкоду та враховуючи пом'якшуючі обставини, суд вважає зниженням
ступеню тяжкості вчиненого ним злочину й приходить до переконання що слід
перейти до іншого, більш м'якого виду основного покарання, не зазначеного в санкції
статті за цей злочин.

Обираючи покарання підсудному, суд вважає, що виправлення й перевиховання
підсудного можливе без ізоляції від суспільства з обранням покарання у виді
штрафу.

До вступу вироку в законну силу запобіжний захід змінити з тримання під вартою
на підписку про невиїзд.

Речовий доказ слід пальця руки зберігати при матеріалах справи.

Керуючись
ст.ст.323, 324 КПК України, суд,-

ЗАСУДИВ:

ОСОБА_1 визнати винуватим за ч.3 ст.186
КК України із
застосуванням ст.69 КК
України

призначити
покарання у виді штрафу в розмірі 800,00 (вісімсот) гривень.

Запобіжний захід змінити з тримання під вартою на підписку про невиїзд до
вступу вироку в законну силу.

ОСОБА_1 звільнити з-під варти негайно.

Речовий доказ слід пальця руки зберігати при матеріалах справи.

На вирок може бути подано апеляцію до апеляційного суду Івано-Франківської
області через Калуський міськрайонний суд протягом 15 діб з часу його
проголошення.