Справа № 357/5595/15-к
1-кп/357/444/15
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
14.07.2015 Білоцерківський міськрайонний суд Київської області в складі:

головуючий суддя - ОСОБА_1 ,

при секретарі ОСОБА_2 ,

за участі прокурора ОСОБА_3 , потерпілого ОСОБА_4 , обвинуваченого ОСОБА_5 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду кримінальне провадження № 0001123 від 19.03.2015 року щодо ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженщя м. Білої Церкви, Київської області, українця, громадянина України, з середньою професійною освітою, неодруженого, не працюючого, судимого 28.11.2014 року Білоцерківським міськрайонним судом Київської області за ст. 185 ч. 1 КК України до 200 годин громадських робіт, жителя АДРЕСА_1 , зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_2 , обвинуваченого у вчиненні злочинів, передбачених ст.ст. 389 ч. 2, 185 ч. 2 КК України, -

В С Т А Н О В И В:
ОСОБА_7 вчинив ухилення від відбування призначеного судом покарання.

Злочин скоєно за наступних обставин.

Вироком Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 28.11.2014 року ОСОБА_8 засуджено за ст. 185 ч. 1 КК України до покарання у виді 200 годин громадських робіт, .

14.01.2015 року вирок суду щодо ОСОБА_8 надійшов на виконання до Білоцерківського міськрайонного відділу кримінально виконавчої інспекції (БЦ МВКВІ).

19.01.2015 року засудженого було ознайомлено з порядком та умовами відбування покарання у виді громадських робіт, попереджено про кримінальну відповідальність за ухилення від громадських робіт та вручено направлення до КП БМР ЖЕК № 6, що за адресою м. Біла Церква, Торгова площа, 11, для відпрацювання призначеного судом покарання у виді громадських робіт.

Наказом начальника КП БМР ЖЕК № 6 від 23.01.2015 року ОСОБА_8 було прийнято для виконання робіт по благоустрою території підприємства. Одночасно було складено графік виходу на роботу, зідно з яким ОСОБА_9 належало працювати безоплатно по п`ять днів на тиждень по 4 години щоденно.

У січні 2015 року ОСОБА_7 повністю відпрацював визначені графіком 24 години громадських робіт. Однак у лютому місяці 2015 року останній став на шлях ухилення від відпрацювання громадських робіт і з установлених графіком 80-и годин відпрацював лише 76, після чого з 27.02.2015 року до КП БМР ЖЕК № 6 для відпрацювання громадських робіт без поважних причини не з?явився. Не прибув ОСОБА_7 на підприємство в період з 27.02.2015 року по 03.03.2015 року і для складання графіку відпрацювання громадських робіт на березень 2015 року.

Також без поважних причин не з?явився ОСОБА_7 02.03.2015 року до Білоцерківського МРВ КВІ для реєстрації.

06.03.2015 року ОСОБА_8 повторно було попереджено про можливість притягнення його до кримінальної відповідальності за подальше порушення порядку відбування призначеного покарання та за відмову від відпрацювання громадських робіт, однак останній вказане попередження проігнорував, віднісся до нього байдуже і, порушуючи встановлений графік виходу на роботу, в період часу з 27.02.2015 року по 24.03.2015 року без поважних причин для відпрацювання громадських робіт до КП БМР ЖЕК № 6 не прибув, допустивши тим самим прогули.

Таким чином станом на 25.03.2015 року із призначених судом 200 годин громадських робіт ОСОБА_7 відпрацював лише 100 годин. Від відпрацювання інших 100 годин громадських робіт останній ухилився.

Окрім цього ОСОБА_7 , маючи незняту та непогашену у встановленому законом порядку судимість за крадіжку чужого майна, 17 березня 2015 року, о 23 год. 43 хв., перебуваючи на зупинці громаського транспорту, що на вул. Карбишева у м. Білій Церкві, Київської області, помітивши встановлені на розташованому поруч з указаною зупинкогю торгівельному кіоску № 12, який належав ОСОБА_4 , дві камери відеоспостереження, марки «PARTIZAN», вартістю 400 грн. кожна, та переконавшись у тім, що за ним ніхто не спостерігає, таємно від оточуючих зірвав указані камери відеоспостереження з кріплень і викрав їх, спричинивши потерпілому ОСОБА_4 матеріальну шкоду в сумі 800 грн..

Допитаний судом ОСОБА_7 повністю визнав себе винуватим у скоєному і в повному обсязі підтвердив факт ухилення, за встановлених досудовим слідством обставин, від відбування покарання у виді громадських робіт за вироком суду від 28.11.2014 року і факт таємного, за встановлених слідством обставин, викрадення 17.03.2015 року, о 23 год. 43 хв., двох камер відеоспостереження, марки «PARTIZAN», з торгівельного кіоску потерпілого ОСОБА_4 , розташованого біля зупинки громадського транспорту на вул. Карбишева у м. Білій Церкві.

Показав, що дійсно відпрацював у січні-лютому місяцях 2015 року лише 100 годин з 200, призначених йому судом громадських робіт. Потім захворів і 27.02.2015 року на роботу до КП БМР ЖЕК № 6 не з?явився. Документів, підтверджуючих своє захворювання, підприємству і КВІ не надав, оскільки до лікаря за допомогою не звертався.

Після одужання 06.03.2015 року його повторно попередили про кримінальну відповідальність за ухилення від відбування призначеного судом покарання, однак він, не маючи більше наміру відпрацьовувати громадські роботи, до КП БМР ЖЕК № 6 більше не з?являвся і до відпрацювання невідбутої частини покарання не приступив. Таким чином він не відпрацював 100 годин із 200 призначених йому судом громадських робіт.

А 17.03.2015 року, приблизно о 23 год. 40 хв., він знаходячись на зупинці громаського транспорту по вул. Карбишева у м. Білій Церкві та помітивши на розташованому поруч з указаною зупинкою торгівельному кіоску дві камери відеоспостереження, таємно від оточуючих, скориставшись тим, що за ним ніхто не спостерігав, зірвав указані відеокамери з кріплень і викрав їх. У вчиненому розкаявся.

Повністю визнавши себе винуватим у скоєному, в повному обсязі погодившись з обвинуваченням та не оспорюючи фактичних обставин злочинів, будучи належним чином ознайомленим з положеннями ч. 3 ст. 349 КПК України і наслідками їх застосування, обвинувачений просив суд не досліджувати зібрані у провадженні докази та обмежитись його власним визнанням своєї винуватості у вчиненому.

Суд вважає, що винуватість ОСОБА_8 у вчиненому доведена повністю за обома епізодами обвинувачення, і що дії останнього вірно кваліфіковані досудовим слідством:

- по епізоду ухилення від призначеного судом покарання за ч. 2 ст. 389 КК України, як ухилення від відбування громадських робіт особою засудженою до цього покарання;

- по епізоду викрадення двох камер відеоспостереження з торгівельного кіоску потерпілого ОСОБА_4 за ч. 2 ст. 185 КК України, як таємне викрадення чужого майна крадіжка, вчинена повторно.

При обранні покарання для ОСОБА_8 суд приймає до уваги характер і ступінь суспільної небезпеки скоєних злочинів, пом?якшуючі відповідальність останнього обставини, як то повне визнання вини та щире каяття у вчиненому, активне сприяння розкриттю злочинів, враховує особу обвинуваченого, котрий позитивно характеризується за місцем проживання, а також обставини, що обтяжують відповідальність обвинуваченого, як то рецидив злочинів (по відношенню до ст. 389 КК), і вважає, що виправлення ОСОБА_8 можливе без довготривалої ізоляції від суспільства, за умови призначення покарання у виді арешту.

Невідбуту обвинуваченим частину покарання у виді 100 годин громадських робіт за вироком Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 28.11.2014 року суд вважає за необхідне приєднати частково до покарання, призначеного останньому цим вироком, з розрахунку один день арешту за вісім годин громадських робіт.

На переконання суду саме таке покарання є необхідним і достатнім для виправлення обвинуваченого та попередження нових злочинів.

Заявлений у провадженні потерпілим ОСОБА_4 цивільний позов про стягнення з

обвинуваченого 2500 грн. в рахунок відшкодування завданих йому збитків: 1500 грн. матеріальних, пов?язаних викраденням та пошкодженням двох камер відеоспостереження, і 1000 грн. моральних, пов?язаних з перенесеними ним, у зв?язку зі скоєним обвинуваченим, душевними стражданнями та переживанням, ОСОБА_7 визнав повністю. Тому суд вважає позовні вимоги потерпілого обгрунтованими і такими, що підлягають задоволенню в повному обсязі.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 366-368, 371, 374-376 КПК України, суд

З А С У Д И В :
ОСОБА_6 визнати винуватим у вчиненні злочинів, передбачених ст.ст. 389 ч. 2, 185 ч. 2 КК України, і призначити йому покарання:

- за ст. 389 ч. 2 КК - у виді 4 /чотирьох/ місяців арешту;

- за ст. 185 ч. 2 КК - у виді у виді 4 /чотирьох/ місяців арешиту.

Всилу ст. 70 ч. 1 КК України, шляхом часткового складання покарань за кожен злочин, до відбування ОСОБА_9 визначити покарання у виді 5 /п?яти/ місяців арешту.

На підставі ст. 71 ч. 1 КК України приєднати частково до призначеного обвинуваченому покарання невідбуту частину покарання у виді 100 годин громадських робіт за вироком Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 28.11.2014 року, з розрахунку 1одинь день арешту за вісім годин громадських робіт, і остаточно до відбування ОСОБА_9 визначити покарання у виді 5/п?яти/ місяців і 10 /десяти/ днів арешту.

Стягнути з ОСОБА_8 на користь потерпілого ОСОБА_4 2500 грн. врахунок відшкодування збитків.

Запобіжний захід ОСОБА_9 на період до набрання вироком законної сили залишити попрередній особисте зобов?язання.

Строк покарання обвинуваченому рахувати з моменту затримання та взяття під варту.

Речові докази - дві пошкоджені камери відеоспростереження повернути потерпілому ОСОБА_4 , у котрого вони перебувають на зберіганні. Компакт-диск з відеозаписом камер відеоспостереження зберігати в матеріалах кримінального провадження.

Вирок може бути оскаржений до апеляційного суду Київської області, через Білоцерківський міськрайонний суд, протягом 30 діб.

Суддя: ОСОБА_1