Справа № 592/6173/15-к
Провадження № 1-кс/592/2001/15

УХВАЛА

про застосування запобіжного заходу у вигляді особистого зобов`язання

03 липня 2015 року м.Суми

Слідчий суддя Ковпаківського районного суду міста Суми ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 , за участю прокурора прокуратури м. Суми юриста 3 класу ОСОБА_3 , старшого слідчого відділення розслідування злочинів, скоєних проти життя та здоров`я СВ Сумського МВ УМВС України в Сумській області капітана міліції ОСОБА_4 , за участю підозрюваного ОСОБА_5 , без фіксації процесуальної дії за допомогою технічних засобів, розглянувши клопотання старшого слідчого відділення розслідування злочинів, скоєних проти життя та здоров`я СВ Сумського МВ УМВС України в Сумській області капітана міліції ОСОБА_4 , за матеріалами кримінального провадження № 0003617, відомості за якими 17.06.2015 року були внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 309, ч. 2 ст. 307 КК України, про застосування запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту щодо:

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця міста Суми, який проживає та зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , який працює пакувальником ТОВ Фрунзе-Електрод без офіційного працевлаштування, одруженого, громадянина України, українця, який має професійно-технічну освіту, раніше не засудженого, який має на утриманні малолітню дочку ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , військовозобов`язаного,

підозрюваного у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 309, ч. 2 ст. 307 КК України, -

В С Т А Н О В И В :

02.07.2015 року до Ковпаківського районного суду міста Суми надійшло клопотання слідчого, погоджене з прокурором, про застосування щодо підозрюваного ОСОБА_5 запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту.

Старший слідчий відділення розслідування злочинів, скоєних проти життя та здоров`я СВ Сумського МВ УМВС України в Сумській області капітан міліції ОСОБА_4 у своєму клопотанні зазначив про те, що досудовим розслідуванням було встановлено, що ОСОБА_5 вчинив умисний тяжкий злочин на території м. Суми. Згідно із Переліком наркотичних засобів, психотропних речовин і прекурсорів, затвердженим Постановою Кабінету Міністрів України Про затвердження переліку наркотичних засобів, психотропних речовин і прекурсорів № 770 від 06.05.2000 року канабіс віднесений до особливо небезпечних наркотичних засобів, обіг яких заборонено. 16.06.2015 року в порушення вимог щодо заборони обігу наркотичних засобів, психотропних речовин та їх аналогів ОСОБА_5 вирішив збагатитись за рахунок збуту наркотичних засобів. Так, реалізуючи свій злочинний намір 16.06.2015 року близько 18 годин 29 хвилин ОСОБА_5 , діючи умисно та цілеспрямовано, з корисливих спонукань, за власною ініціативою, попередньо домовившись, зустрівся з ОСОБА_7 , якому реалізував за 100 грн. по вул. Л. Українки в м. Суми паперовий згорток з речовиною рослинного походження зеленого кольору в подрібненому стані, при цьому достовірно знаючи, що вказана речовина є особливо небезпечним наркотичним засобом канабісом. В подальшому вказаний паперовий згорток з речовиною рослинного походження зеленого кольору в подрібненому стані ОСОБА_7 добровільно видав співробітникам міліції. Згідно висновку судово-хімічної експертизи № 766 від 18.06.2015 року надана на експертне дослідження речовина рослинного походження, вилучена під час добровільної видачі ОСОБА_7 , є особливо небезпечним наркотичним засобом канабісом, масою в перерахунку на висушену речовину 4,42 г. 24.06.2015 року ОСОБА_5 , проходячи біля буд. 59-Б по вул. Інтернаціоналістів в м. Суми, він був зупинений співробітниками міліції, після чого був доставлений до дільничного пункту міліції по вулиці Інтернаціоналістів, буд. 16, де в присутності понятих було виявлено та вилучено з наплічної сумочки медичний шприц ємністю 2,5 мл приблизно до відмітки 2 мл заповнений речовиною коричневого кольору, яка відповідно до висновку експертизи № 801 від 26.06.2015 року є особливо небезпечним наркотичним засобом опієм ацетильованим, масою в перерахунку на суху речовину 0,048 г. 26.06.2015 року ОСОБА_5 було повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 307 КК України, та було допитано з даного приводу в якості підозрюваного, який свою вину у вказаному кримінальному правопорушенні визнав повністю. 26.06.2015 року ОСОБА_5 було повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 309 КК України, та було допитано з даного приводу в якості підозрюваного, який свою вину у вказаному кримінальному правопорушенні визнав повністю. Обставини, що дають підстави підозрювати ОСОБА_5 у вчиненні зазначених кримінальних правопорушень, підтверджуються наступними матеріалами: - протоколом огляду покупця та вручення грошових коштів; - протоколом огляду майна, цінностей, грошових коштів та додатком до нього; - протокол про результати аудіо-, відео контролю місця (за особою) ; - протоколом про результати контролю за вчиненням злочину; - висновками експертиз; - повідомленням про підозру; - допитом підозрюваного ОСОБА_5 ; - речовими доказами; - іншими матеріалами справи у їх сукупності. Враховуючи, що підозрюваний ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , знаходячись на волі вчинив тяжке умисне корисливе кримінальне правопорушення, санкція статі КК України за вчинення якого передбачає покарання у вигляді позбавлення волі на строк до 10 років, тому є достатні підстави вважати, що ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , знаходячись на волі, може переховуватись від органів досудового розслідування та продовжувати злочинну діяльність; може незаконно впливати на свідків, а саме: на закупного ОСОБА_7 та понятих, які були присутні під час проведення огляду, оскільки дані особи йому відомі; перешкоджати кримінальному провадженні іншим чином, що свідчить про неможливість запобігання цим ризикам шляхом застосування більш м`яких запобіжних заходів, інші запобіжні заходи не забезпечать належної поведінки підозрюваного. Так: - запобіжний захід у вигляді особистого зобов`язання не може бути обраний щодо ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , оскільки його особистість не заслуговує на довіру і підстав вважати що останній буде виконувати покладені на нього обов`язки в слідства не має; - запобіжний захід у вигляді особистої поруки не може бути застосований щодо ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , оскільки відсутні особи, які можуть виступити в ролі поручителів, які забезпечать виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків та забезпечать належну поведінку підозрюваного; - запобіжний захід у вигляді застави не може бути застосований щодо ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , оскільки останній не має можливості внести кошти для застави. Враховуючи вищевикладене є достатньо підстав вважати, що тільки один запобіжний захід домашній арешт забезпечить виконання підозрюваним ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , покладених на нього процесуальних обов`язків та забезпечать належну поведінку підозрюваного. На підставі вищевикладеного, керуючись ст. ст. 131, 132, 176 179, 184, 194 КПК України, він просив застосувати щодо підозрюваного ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , запобіжний захід у вигляді домашнього арешту.

У відкритому судовому засіданні прокурор, слідчий підтримали клопотання з вищезазначених підстав, просили його задовольнити.

У відкритому судовому засіданні підозрюваний ОСОБА_5 пояснив суду про те, що він дійсно вчинив дані кримінальні правопорушення. Він не заперечував проти задоволення клопотання про застосування щодо нього запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту.

Вислухавши клопотання слідчого, перевіривши матеріали, додані до клопотання, вислухавши думку прокурора, думку слідчого, пояснення підозрюваного, суд дійшов до висновку про можливість, доцільність та необхідність застосувати щодо ОСОБА_5 запобіжний захід у вигляді особистого зобов`язання, виходячи з наступного.

ОСОБА_5 обґрунтовано підозрюється у вчиненні умисного тяжкого злочину та умисного злочину середньої тяжкості, раніше не засуджений, працює пакувальником ТОВ Фрунзе-Електрод без офіційного працевлаштування, одружений, має на утриманні малолітню дочку ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , військовозобов`язаний, відтак можливо припустити, що він може переховуватись від органів досудового слідства, вчиняти інші кримінальні правопорушення, впливати на потерпілих та свідків, що свідчить про існування ризиків, передбачених ст. 177 КПК України.

Відповідно до рішення Європейського суду з прав людини в справі Чеботарь проти Молдови (заява № 35615/06) від 13.11.2007 року, яке набуло статусу остаточного 13.02.2008 року, слова обґрунтована підозра означають наявність фактів чи інформації, які могли б переконати об`єктивного спостерігача, що особа, можливо, вчинила злочин.

Згідно п. п. 1, 4 ч. 1 ст. 176 КПК України запобіжними заходами є: 1) особисте зобов`язання; 4) домашній арешт.

Згідно ч. 5 ст. 176 КПК України запобіжні заходи у вигляді особистого зобов`язання, особистої поруки, домашнього арешту, застави не можуть бути застосовані до осіб, які підозрюються або обвинувачуються у вчиненні злочинів, передбачених статтями 109 114-1, 258 258-5, 260, 261 Кримінального кодексу України.

Згідно ст. 179 КПК України особисте зобов`язання полягає у покладенні на підозрюваного, обвинуваченого зобов`язання виконувати покладені на нього слідчим суддею, судом обов`язки, передбачені статтею 194 цього Кодексу. Підозрюваному, обвинуваченому письмово під розпис повідомляються покладені на нього обов`язки та роз`яснюється, що в разі їх невиконання до нього може бути застосований більш жорсткий запобіжний захід і на нього може бути накладено грошове стягнення в розмірі від 0,25 розміру мінімальної заробітної плати до 2 розмірів мінімальної заробітної плати. Контроль за виконанням особистого зобов`язання здійснює слідчий, а якщо справа перебуває у провадженні суду, прокурор.

Згідно ст. 181 КПК України домашній арешт полягає в забороні підозрюваному, обвинуваченому залишати житло цілодобово або у певний період доби. Домашній арешт може бути застосовано до особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за вчинення якого законом передбачено покарання у виді позбавлення волі. Ухвала про обрання запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту передається для виконання органу внутрішніх справ за місцем проживання підозрюваного, обвинуваченого. Орган внутрішніх справ повинен негайно поставити на облік особу, щодо якої застосовано запобіжний захід у вигляді домашнього арешту, і повідомити про це слідчому або суду, якщо запобіжний захід застосовано під час судового провадження. Працівники органу внутрішніх справ з метою контролю за поведінкою підозрюваного, обвинуваченого, який перебуває під домашнім арештом, мають право з`являтися в житло цієї особи, вимагати надати усні чи письмові пояснення з питань, пов`язаних із виконанням покладених на неї зобов`язань, використовувати електронні засоби контролю. Строк дії ухвали слідчого судді про тримання особи під домашнім арештом не може перевищувати двох місяців. У разі необхідності строк тримання особи під домашнім арештом може бути продовжений за клопотанням прокурора в межах строку досудового розслідування в порядку, передбаченому статтею 199 цього Кодексу. Сукупний строк тримання особи під домашнім арештом під час досудового розслідування не може перевищувати шести місяців. По закінченню цього строку ухвала про застосування запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту припиняє свою дію і запобіжний захід вважається скасованим.

Згідно ч. ч. 4 6 ст. 194 КПК України, якщо при розгляді клопотання про обрання запобіжного заходу прокурор доведе обставини, передбачені пунктами 1 та 2 частини першої цієї статті, але не доведе обставини, передбачені пунктом 3 частини першої цієї статті, слідчий суддя, суд має право застосувати більш м`який запобіжний захід, ніж той, який зазначений у клопотанні, а також покласти на підозрюваного, обвинуваченого обов`язки, передбачені частиною п`ятою цієї статті, необхідність покладення яких встановлена з наведеного прокурором обґрунтування клопотання. Якщо під час розгляду клопотання про обрання запобіжного заходу, не пов`язаного з триманням під вартою, прокурор доведе наявність всіх обставин, передбачених частиною першою цієї статті, слідчий суддя, суд застосовує відповідний запобіжний захід, зобов`язує підозрюваного, обвинуваченого прибувати за кожною вимогою до суду або до іншого визначеного органу державної влади, а також виконувати один або кілька обов`язків, необхідність покладення яких була доведена прокурором, а саме: 1) прибувати до визначеної службової особи із встановленою періодичністю; 2) не відлучатися із населеного пункту, в якому він зареєстрований, проживає чи перебуває, без дозволу слідчого, прокурора або суду; 3) повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання та/або місця роботи; 4) утримуватися від спілкування з будь-якою особою, визначеною слідчим суддею, судом, або спілкуватися з нею із дотриманням умов, визначених слідчим суддею, судом; 5) не відвідувати місця, визначені слідчим суддею або судом; 6) пройти курс лікування від наркотичної або алкогольної залежності; 7) докласти зусиль до пошуку роботи або до навчання; 8) здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну; 9) носити електронний засіб контролю. Обов`язки, передбачені частиною п`ятою цієї статті, можуть бути покладені на підозрюваного, обвинуваченого на строк не більше двох місяців. У разі необхідності цей строк може бути продовжений за клопотанням прокурора в порядку, передбаченому статтею 199 цього Кодексу. Після закінчення строку, в тому числі продовженого, на який на підозрюваного, обвинуваченого були покладені відповідні обов`язки, ухвала про застосування запобіжного заходу в цій частині припиняє свою дію і обов`язки скасовуються.

Згідно п. 2 ч. 2 ст. 195 КПК України електронні засоби контролю можуть застосовуватися працівниками органу внутрішніх справ на підставі ухвали слідчого судді, суду, якою щодо підозрюваного, обвинуваченого обрано запобіжний захід у вигляді домашнього арешту.

Згідно п. п. 4, 5 ч. 1 ст. 309 КПК України під час досудового розслідування можуть бути оскаржені в апеляційному порядку ухвали слідчого судді про: 4) застосування запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту або відмову в його застосуванні; 5) продовження строку домашнього арешту або відмову в його продовженні.

Крім того, суд бере до уваги лист начальника Сумського МВ УМВС України в Сумській області № 8224 від 04.06.2015 року, адресованого голові Ковпаківського районного суду м. Суми, із змісту якого вбачається, що 31.05.2015 року співробітниками Сумського МВ УМВС України в Сумській області був виявлений факт порушення ухвали Ковпаківського районного суду м. Суми № 592/4232/15-к від 07.05.2015 року. Громадянин ОСОБА_8 , 1974 року народження, якому був обраний запобіжний захід у вигляді домашнього арешту зі застосуванням електронних засобів контролю, залишив встановлене судом місце постійного перебування, при цьому зняв електронний засіб контролю. При огляді квартири, де мешкав ОСОБА_8 , співробітниками міліції був виявлений електронний браслет, який був надітий на пластикову пляшку, яка знаходилась на столі впритул до динаміку ввімкненого телевізору. При цьому жодних спрацювань про порушення на стаціонарний пульт спостереження чергової частини штабу Сумського МВ УМВС України в Сумській області не надходило. Лише після огляду місця події, коли слідчим Сумського МВ УМВС України в Сумській області був знятий з пляшки електронний засіб, одразу на спостережний пульт надійшло тривожне повідомлення порушення контакту з тілом , що є сигналом для співробітників міліції. Тобто, деякий час звичайна пластикова пляшка успішно виконувала роль руки піднаглядної особи. При подальшому вивченні обставин даної події було встановлено, що у загально доступній інформації мережі Інтернет оприлюднений спосіб зняття електронного приладу за допомогою гарячої води, мильного розчину та пластикової пляшки. При правильному втілювані цього способу сигнал тривоги на стаціонарний пульт спостереження міліції не надходить. Таким чином, можна дійти висновку, що застосування електронних засобів до осіб, яким обраний запобіжний захід домашній арешт, не є надійним та досконалим способом контролю за поведінкою піднаглядних осіб. Враховуючи вищевикладене, він просив з порозумінням поставитися до даного проблемного питання та запобіжний захід у вигляді домашнього арешту зі застосуванням електронних засобів контролю застосовувати лише до осіб, які скоїли не тяжкі злочини та злочини середньої тяжкості.

Таким чином, під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту судом було встановлено, що надані слідчим докази доводять обставини, які свідчать про: 1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним ОСОБА_5 кримінальних правопорушень; 2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, і на які вказує слідчий, прокурор. Але при розгляді клопотання про обрання запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту прокурор не довів обставини, передбачені п. 3 ч. 1 ст. 194 КПК України, тобто надані слідчим докази не доводять обставини, які свідчать про недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризикам, зазначеним у клопотанні. Відтак суд вважає за доцільне, можливе та необхідне застосувати до підозрюваного ОСОБА_5 більш м`який запобіжний захід, а саме: особисте зобов`язання, ніж той, який зазначений у клопотанні, а саме: домашній арешт, а також покласти на підозрюваного обов`язки, передбачені ч. 5 ст. 194 КПК України, необхідність покладення яких встановлена з наведеного прокурором обґрунтування клопотання.

Отже, суд вважає, що в результаті застосування запобіжного заходу у вигляді особистого зобов`язання буде забезпечена належна процесуальна поведінка ОСОБА_5 , а також те, що зазначений запобіжний захід буде запобігати вчиненню підозрюваним ОСОБА_5 дій, передбачених ч. 1 ст. 177 КПК України.

На підставі вищевикладеного, керуючись ст. ст. 131, 132, 176 179, 181, 184, 194, 195, 309 КПК України, -

У Х В А Л И В :

У задоволенні клопотання старшого слідчого відділення розслідування злочинів, скоєних проти життя та здоров`я СВ Сумського МВ УМВС України в Сумській області капітана міліції ОСОБА_4 , за матеріалами кримінального провадження № 0003617, відомості за якими 17.06.2015 року були внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 309, ч. 2 ст. 307 КК України, про застосування запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту щодо ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , відмовити.

Застосувати щодо ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , запобіжний захід у вигляді особистого зобов`язання.

Покласти на підозрюваного ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , зобов`язання виконувати покладені на нього обов`язки, на строк два місяці, а саме:

- прибувати за кожною вимогою до суду, прокурора, слідчого;

- не відлучатися із населеного пункту, в якому він зареєстрований, проживає чи перебуває, без дозволу слідчого, прокурора або суду;

- повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання та/або місця роботи, навчання.

Підозрюваного ОСОБА_5 письмово під розпис повідомити про покладені на нього обов`язки та роз`яснити, що в разі їх невиконання до нього може бути застосований більш жорсткий запобіжний захід і на нього може бути накладено грошове стягнення в розмірі від 0,25 розміру мінімальної заробітної плати до 2 розмірів мінімальної заробітної плати.

Контроль за виконанням особистого зобов`язання здійснює слідчий.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію ухвали слідчого судді.

Під час досудового розслідування можуть бути оскаржені в апеляційному порядку ухвали слідчого судді про застосування запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту або відмову в його застосуванні.

Апеляційна скарга подається на ухвалу слідчого судді безпосередньо до суду апеляційної інстанції апеляційного суду Сумської області.

Апеляційна скарга може бути подана на ухвалу слідчого судді протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Ухвала слідчого судді про застосування запобіжного заходу у вигляді особистого зобов`язання не може бути оскаржена.

Ухвала слідчого судді, яка не може бути оскаржена, набирає законної сили з моменту її оголошення.

Слідчий суддя: ОСОБА_1