Справа № 367/2012/15-к Головуючий у І інстанції ОСОБА_1
Провадження № 11-кп/780/572/15 Доповідач у 2 інстанції ОСОБА_2
Категорія 18 30.06.2015

УХВАЛА
Іменем України
30 червня 2015 року м. Київ
Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Апеляційного суду Київської області у складі :
головуючого- судді : - ОСОБА_2
суддів : - ОСОБА_3 , ОСОБА_4
при секретарі : - ОСОБА_5 , ОСОБА_6
з участю прокурора : - ОСОБА_7
засудженого: - ОСОБА_8
розглянувши у відкритому судовому засіданні в режимі відеоконференції з Чернігівським СІЗО справу за апеляційною скаргою засудженого ОСОБА_8 на ухвалу Ірпінського міського суду Київської області від 08 квітня 2015 року, якою відмовлено у задоволенні клопотання засудженого ОСОБА_8 про застосування п.п. «г» та «є» ст.1 Закону України «Про амністію у 2014 році»,
в с т а н о в и л а :
Вироком Новозаводського районного суду м. Чернігова від 07.05.2013 р. ОСОБА_8 засуджено за ч.1 ст.357, ч.1 ст.185, 70 КК України до 2 років 6 місяців позбавлення волі. На підставі ст.75 КК України звільнений від відбування покарання з випробуванням, встановлено іспитовий строк тривалістю 2 роки. Ухвалою Ріпкінського районного суду від 04.09.2014 р. іспитовий строк скасовано та направлено ОСОБА_8 в місця позбавлення волі строком на 2 роки 6 місяців.
До Ірпінського міського суду Київської області 24.03.2015 р. надійшло клопотання засудженого ОСОБА_8 про застосування щодо нього п.п. «г» та «є» ст. 1 Закону України від 08 квітня 2014 року «Про амністію у 2014 році». Вимоги клопотання обґрунтовував тим, що він має матір ОСОБА_9 1941р. народження та крім того, хворіє на тяжку хворобу, а саме, оклюзію стегново підколінних артеріальних сегментів, хронічні трофічні виразки культі І-ІІ-ІІІ-ІV-V пальців лівої стопи, залишкові явища сухої гангрени І-ІІ-ІІІ-ІV-V пальців лівої стопи і І-ІІ-ІІІ пальців правої стопи.
Ухвалою Ірпінського міського суду Київської області від 08 квітня 2015 року в задоволенні клопотання засудженого ОСОБА_8 про застосування щодо нього п.п. «г» та «є» ст. 1 Закону України від 08 квітня 2014 року «Про амністію у 2014 році» відмовлено. Своє рішення суд обґрунтував тим, що засуджений ОСОБА_8 захворів на тяжку хворобу після набрання чинності Закону України «Про амністію у 2014 році» і коли вже діяв Перелік захворювань, які є підставою для представлення засуджених до звільнення від подальшого відбування покарання від 15.08.2014 р. №1348/5/572, який не містить виявленої у засудженого хвороби, також тим, що суду не було надано жодних доказів того, що ОСОБА_8 має одного чи обох батьків, які досягли 70-річного віку або визнані інвалідами першої групи, і що в цих батьків немає інших працездатних дітей, тому до нього не можуть бути застосовані положення вказаного Закону.
Не погоджуючись з рішенням суду засуджений ОСОБА_8 подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати ухвалу Ірпінського міського суду Київської області від 08.04.2015р., якою йому відмовлено в застосуванні щодо нього Закону України «Про амністію у 2014р.» та застосувати до нього п. «є» ст. 1 вказаного Закону. Вказує, що судом першої інстанції не було враховано те, що він має матір ІНФОРМАЦІЯ_1 , яка потребує його догляду, а він є її єдиним сином.
Заслухавши доповідь судді, думку засудженого, який подану апеляційну скаргу підтримав та просив застосувати щодо нього п. «є» ст. 1 Закону України «Про амністію у 2014р.», прокурора, який заперечував щодо задоволення апеляційної скарги засудженого, перевіривши матеріали справи та обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів приходить до наступних висновків.
Відповідно до вимог ст. 404 КПК України, апеляційний суд переглядає судові рішення суду першої інстанції у межах апеляційної скарги.
Відповідно до п. «г» та п. «є» ст. 1 Закону України «Про амністію у 2014 році» звільненню від відбування покарання у виді позбавлення волі на певний строк та від інших покарань, не пов`язаних з позбавленням волі підлягають особи, засуджені за умисні злочини, які не є тяжкими або особливо тяжкими відповідно до ст. 12 КК України, та за злочини, вчинені з необережності, які не є особливо тяжкими відповідно до ст. 12 КК України, які на день набрання чинності цим Законом в установленому порядку визнані інвалідами першої, другої чи третьої групи, а також хворими на активну форму туберкульозу, онкологічні захворювання, СНІД та інші тяжкі хвороби, що перешкоджають відбуванню покарання та підпадають під визначення Переліку захворювань, які є підставою для подання в суди матеріалів про звільнення засуджених від подальшого відбування покарання, затвердженого наказом Державного департаменту України з питань виконання покарань та Міністерства охорони здоров`я України від 18.01.2000р. №3/6, а також особи, які на день набрання чинності цим Законом мають одного чи обох батьків, які досягли 70-річного віку або визнані інвалідами першої групи, за умови, що в цих батьків немає інших працездатних дітей.
Як вбачається з матеріалів справи, вироком Новозаводського районного суду м. Чернігова від 07.05.2013 року ОСОБА_8 засуджено за ч.1 ст.357, ч. 1 ст.185, ст.70 КК України до 2 років 6 місяців позбавлення волі. На підставі ст. 75 КК України звільнений від відбування покарання з випробуванням з іспитовим строком 2 роки. Ухвалою Ріпкінського районного суду від 04.09.2014 р. іспитовий строк скасовано та направлено ОСОБА_8 в місця позбавлення волі терміном на 2 роки 6 місяців.
Відповідно до висновку спеціальної лікарської комісії про медичний огляд засудженого від 06.04.2015 р. ОСОБА_8 хворіє на облітеруючий атеросклероз судин нижніх кінцівок III-IV стадії, оклюзію стегново підколінних артеріальних сегментів. На таку хворобу він захворів з грудня 2014 р., тобто, після набрання чинності Закону України «Про амністію у 2014 році» і коли вже діяв Перелік захворювань, які є підставою для представлення засуджених до звільнення від подальшого відбування покарання від 15.08.2014 р. №1348/572, який не містить виявленої у засудженого хвороби.
Таким чином, суд першої інстанції дійшов правильного висновку про відсутність підстав для застосування до засудженого ОСОБА_8 п. «г» ст.1 Закону України «Про амністію у 2014році».
Також, судом першої інстанції правильно встановлено, що відсутні підстави для застосування до засудженого ОСОБА_8 і п. «є» ст. 1 Закону України «Про амністію у 2014 році».
Як вбачається з довідки Пушкарівської сільської ради Ріпкинського району Чернігівської області № 112 від 24.06.2015 р., у ОСОБА_8 є матір ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . Разом з тим, з вказаної довідки також вбачається, що ОСОБА_9 має двох синів: ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_2 та ОСОБА_8 , 1966 р.н.
А тому доводи ОСОБА_8 в апеляційній скарзі про те, що він має матір, якій виповнилось 70 років та він є єдиним сином, є безпідставними.
На підставі викладеного, до ОСОБА_8 не може бути застосовано п. «є» ст. 1 Закону України «Про амністію у 2014 році», оскільки, хоча він і має матір ОСОБА_9 , якій виповнилось 70 років, однак у матері є інші працездатні діти.
З урахуванням наведеного, ухвала Ірпінського міського суду Київської області від 08.04.2015 року щодо ОСОБА_8 , якою відмовлено в задоволенні його клопотання про застосування щодо нього п.п. «г» та «є» ст.1 Закону України «Про амністію у 2014 році» відповідає вимогам закону, є обґрунтованою і підстав для її скасування колегія суддів не вбачає.
На підставі викладеного, керуючись ст. 404, 405, 407, 419 КПК України, ст. 1 Закону України «Про амністію у 2014р.», колегія суддів,
У Х В А Л И Л А:
Апеляційну скаргу засудженого ОСОБА_8 залишити без задоволення.
Ухвалу Ірпінського міського суду Київської області від 08.04.2015 року про відмову у задоволенні клопотання засудженого ОСОБА_8 про застосування п. «г» та п. «є» ст.1 Закону України «Про амністію у 2014 році» залишити без змін .
Судді