Ухвала

іменем україни

Колегія суддів судової палати у кримінальних справах

Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ у складі:

головуючого - судді ОСОБА_1.,
суддів ОСОБА_2., ОСОБА_3.,
секретаря судового засідання ОСОБА_8.,
розглянула в судовому засіданні в м. Києві 14 квітня 2015 року кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000318, за касаційною скаргою прокурора на ухвалу Апеляційного суду Одеської області від 23 грудня 2014 року.

Вироком Малиновського районного суду м. Одеси від 24 жовтня 2014 року

ОСОБА_5,

ІНФОРМАЦІЯ_1,

уродженця м. Бійськ, РФ, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1, проживаючого за адресою: АДРЕСА_2, раніше судимого вироком Приморського районного суду м. Одеси від 4 вересня 2013 року за ч. 1 ст. 186 КК України до штрафу у розмірі 1700 гривень,

засуджено за ч. 2 ст. 186 КК України на 4 роки позбавлення волі.

На підставі ч. 1 ст. 71 КК України за сукупністю вироків остаточно визначено ОСОБА_5 покарання у виді позбавлення волі строком на 4 роки та штрафу в розмірі 1700 гривень, які на підставі ч. 3 ст. 72 КК України постановлено виконувати самостійно.

Постановлено стягнути з ОСОБА_5 на користь потерпілої ОСОБА_6 матеріальну шкоду у розмірі 4000 гривень та моральну шкоду в розмірі 1000 гривень.

Ухвалою Апеляційного суду Одеської області від 23 грудня 2014 року вирок місцевого суду змінено. Постановлено вважати ОСОБА_5 засудженим за ч. 2 ст. 15, ч. 2 ст. 186 КК України на 4 роки позбавлення волі. На підставі ч. 1 ст. 71 КК України за сукупністю вироків остаточно визначено ОСОБА_5 покарання у виді позбавлення волі строком на 4 роки та штрафу в розмірі 1700 гривень.

Кримінальне провадження розглянуто за участю:

прокурора ОСОБА_7

У касаційній скарзі прокурор, посилаючись на істотні порушення вимог кримінального процесуального закону, неправильне застосування закону України про кримінальну відповідальність, просить скасувати ухвалу апеляційного суду, а кримінальне провадження направити на новий апеляційний розгляд. Стверджує, що ухвала апеляційного суду не відповідає вимогам кримінального процесуального закону, оскільки судове слідство у суді апеляційної інстанції не проводилось, докази які є в матеріалах провадження апеляційний суд не безпосередньо досліджував, проте дав їм іншу оцінку під час апеляційного розгляду, перекваліфікувавши дії ОСОБА_5 та визнавши його винним у складі іншого інкримінованого йому кримінального правопорушення ніж того, у якому його визнав винуватим місцевий суд. Вважає, що висновки апеляційного суду не відповідають фактичним обставинам кримінального провадження, а тому ухвала апеляційного суду не відповідає вимогам ст. 419 КПК України.

За вироком суду ОСОБА_5 визнано винуватим у тому, що він, будучи раніше судимим за ч. 1 ст. 186 КК України, 3 червня 2014 року, приблизно о 16 годині 55 хвилин, знаходячись на трамвайній зупинці, розташованої за адресою: м. Одеса, вул. І. Рабіна, 1, відкрито заволодів золотим ланцюжком, що належить ОСОБА_6, чим завдав останній матеріальну шкоду на суму 3600 гривень.

Заслухавши доповідь судді, пояснення прокурора, який підтримав касаційну скаргу, перевіривши матеріали кримінального провадження та обговоривши доводи скарги, колегія суддів вважає, що скарга не підлягає задоволенню з таких підстав.

Ухвала апеляційної інстанції відповідає вимогам ст. 419 КПК України.

Як убачається, суд апеляційної інстанції, розглядаючи кримінальне провадження щодо ОСОБА_5, належним чином проаналізував усі доводи поданої на вирок місцевого суду апеляції захисника, на кожний з доводів, що в ній містяться, дав вичерпну відповідь і обґрунтовано змінив вирок місцевого суду в частині кваліфікації дій засудженого.

Що стосується правової оцінки дій ОСОБА_5, то висновок апеляційного суду про їх перекваліфікацію належним чином мотивований.

Як правильно зазначено апеляційним судом, з фактичних обставин убачається, що ОСОБА_5 хоча і виконав усі дії для доведення злочину до кінця, але не закінчив його виконувати з причин, які не залежали від його волі, оскільки він не мав реальної можливості розпоряджатися чи користуватися майном, яким він протиправно заволодів.

За таких обставин апеляційний суд обґрунтовано прийшов до висновку, на підставі показань свідка, потерпілої та засудженого про обставини вчинення злочину, які вони давали в судовому засіданні, і правильно перекваліфікував його дії з ч. 2 ст. 186 КК України на ч. 2 ст. 15, ч. 2 ст. 186 КК України.

Доводи касаційної скарги та матеріали кримінального провадження не містять вказівки на порушення судом апеляційної інстанцій при розгляді провадження норм кримінального процесуального закону, які ставили би під сумнів обґрунтованість прийнятого рішення по справі.

Покарання засудженому призначено відповідно до вимог закону, за своїм видом та розміром є необхідним та достатнім для виправлення ОСОБА_5 і попередження нових злочинів, та відповідає вимогам ст. 65 КК України.

Керуючись статтями 433, 434, 436, 438 колегія суддів

ухвалила:

Ухвалу Апеляційного суду Одеської області від 23 грудня 2014 року щодо ОСОБА_5 залишити без зміни, а касаційну скаргу прокурора без задоволення.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та оскарженню не підлягає.

Судді :

ОСОБА_1. ОСОБА_2 ОСОБА_3