справа № 488/3509/14-к
провадження № 1-кп/488/23/15
В И Р О К
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26.02.2015 року Корабельний районний суд м. Миколаєва

у складі:
головуючого суддіОСОБА_1
при секретаріОСОБА_2 , ОСОБА_3
за участю
прокурора:ОСОБА_4
обвинуваченого:ОСОБА_5

розглянувши в судовому засіданні кримінальне провадження за обвинуваченням:

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженець міста Миколаєва, громадянин України, українець, раніше не судимий, зареєстрований та мешкає за адресою: АДРЕСА_1 ;

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого частиною 1 статті 190 КК України, -

ВСТАНОВИВ:
28.09.2012 року обвинувачений ОСОБА_7 звернувся до Управління Пенсійного фонду України в Корабельному районі міста Миколаєва з заявою про призначення соціальної допомоги, а саме про надання допомоги по втраті годувальника та надав довідку про навчання у Миколаївському професійному машинобудівному ліцеї від 25.09.2012 № 1778, відповідно до якої останній зарахований з терміном навчання 10 місяців з 01.09.2012 року по 30.06.2013 року, що є підставою для виплати соціальної допомоги у вказаний період. При постановці на облік обвинувачений був ознайомлений про відповідальність в разі зміни обставин, які можуть вплинути на отримання ним соціального забезпечення та про ознайомлення з вимогами засвідчив власним підписом у заяві про призначення/перерахунок пенсії.

Відповідно до частини 2 статті 36 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» право на отримання соціальної допомоги мають діти, які навчаються за денною формою навчання у загальноосвітніх навчальних закладах системи загальної середньої освіти, а також професійно-технічних, вищих навчальних закладах до закінчення такими дітьми навчальних закладів, але не довше ніж до досягнення ними 23 років.

12.11.2013 року співробітником Управління ПФУ в Корабельному районі міста Миколаєва був направлений запит, з відповіді на який від 19.11.2013 року вбачається, що обвинувачений відрахований 25.03.2013 року за власним бажанням. Таким чином обвинувачений, маючи умисел на заволодіння бюджетними коштами шляхом обману, з корисливих мотивів не повідомив Управління ПФУ про відрахування з навчального закладу.

Таким чином, в період з 01.04.2013 року по 30.06.2013 року обвинувачений, шляхом обману, в порушення статей 36, 50 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» заволодів державними коштами у вигляді пенсії у зв`язку із втратою годувальника на загальну суму 2.682,00 гривень.

Допитаний в ході судового засідання обвинувачений визнав свою вину у вчиненні вказаних вище дій в повному обсязі, заявивши, що ним повністю визнаються вищевикладені обставини, повідомивши суду, що дійсно, після відрахування з навчального закладу, продовжував отримувати пенсію, на яку не мав права, у вчиненому щиро кається.

Показання обвинуваченого узгоджуються з інформацією, що міститься у досліджених судом письмових доказів: позовній заяві від 04.02.2014 року, службовій записці від 02.01.2014 року, рішенні Управління ПФУ від 09.12.2013 року, довідці, виданої обвинуваченому, розрахунку пенсії, довідці, розрахунку заробітної плати, розрахунку за новою формулою, перерахунку, розрахунку на перерахунок, копії свідоцтва про смерть ОСОБА_8 , копії картки фізичної особи-платника податків, копії паспорта, заяви про призначення пенсії, розрахунку заробітку, перерахунку № 1, протоколу № 174100 від 25.10.2012 року.

Вказані документи постановою 25.06.2014 року визнані речовими доказами (а.п. 51), їх копії залучені до матеріалів кримінального провадження (а.п. 29-49), оригінали передані на зберігання до Управління ПФУ (а.п. 52).

Таким чином, проаналізувавши досліджені в судовому засіданні докази суд вважає доказаною вину ОСОБА_9 у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення (злочину). Дії обвинуваченого, тобто заволодіння чужим майном шляхом обману (шахрайство) кваліфікуються судом за частиною 1 статті 190 КК України.

Вивченням особистості обвинуваченого встановлено, що він повнолітній (а.п. 53), раніше не судимий (а.п. 54), працює, на обліку у лікаря-нарколога (а.п. 55) та лікаря-психіатра (а.п.56, 57) не перебуває, за місцем проживання характеризується позитивно (а.п. 58).

Призначаючи покарання, суд враховує ступінь тяжкості скоєного злочину, який відноситься до категорії злочинів невеликої тяжкості, сукупність усіх обставин, що характеризують даний злочин, який є умисним, корисливим, особистість обвинуваченого, про що детально вказано вище.

Обставиною, що пом`якшує покарання, суд вважає каяття обвинуваченого, визнання ним вини.

Таким чином, суд доходить до висновку про призначення обвинуваченому покарання у вигляді штрафу у мінімальному розмірі, передбаченому санкцією частини 1 статті 190 КК України.

На підставі викладеного, керуючись статтями 370, 374 Кримінально-процесуального кодексу України, суд, -

УХВАЛИВ:
ОСОБА_6 визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення (злочину), передбаченого частиною 1 статті 190 КК України та призначити йому покарання у вигляді штрафу у розмірі 510 (п`ятсот десять) гривень.

Речові докази (документи) залишити на зберігання в Управлінні ПФУ (а.п. 51, 52).

Вирок може бути оскаржений до апеляційного суду Миколаївської області через Корабельний районний суд міста Миколаєва протягом 30 днів з дня його проголошення.

Суддя ОСОБА_1