ун. № 759/3532/15-к
пр. № 1-кп/759/302/15
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
30 квітня 2015 року Святошинський районний суд м. Києва в складі:

головуючого судді -ОСОБА_1 ,
при секретарі -ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Києві кримінальне провадження, внесене до ЄРДР за №0000298 відносно

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м.Києва, громадянина України, українця, не одруженого, не працюючого, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимого:

-11.08.1997р. Ленінградським районним судом м.Києва за ч.2 ст.143 КК України (в редакції 1960р.) до 3 років позбавлення волі, відповідно до ст.46-1 КК України (в редакції 1960р.) з відстрочкою покарання 2 роки;

-21.09.1999р. Ленінградським районним судом м.Києва за ч. 3 ст. 140, 17, ч. 3 ст. 140, 42, 43 КК України (в редакції 1960 року) до 6 років позбавлення волі, звільнений з місць позбавлення волі 22.08.2003р. умовно-достроково на невідбутий строк 5 місяців 10 днів;

-29.04.2004р. Святошинським районним судом м. Києва за ч. 2 ст. 186 КК України до 4 років 1 місяця позбавлення волі, 10.10.2007р., звільнений умовно-достроково на невідбутий строк 4 місяця 7 днів;

-05.03.2009р. Солом`янським районним судом м. Києва, за ч.3 ст. 185 КК України до 4 років 6 місяців позбавлення волі, 22.06.2011р., звільнений з умовно-достроково на невідбутий строк 4 місяця 7 днів;

-13.05.2014р. Солом`янським районним судом м. Києва,за ч.3 ст. 185 КК України до 2 років 6 місяців позбавлення волі, 25.10.2014р., звільнений з місць позбавлення волі по відбуттю строку покарання,

у вчиненні злочину, передбаченого ч.3 ст.185 КК України,

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженця м.Києва, громадянина України, українця, одруженого, не працюючого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_2 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_3 , раніше засудженого:

-28.12.2000р. Ленінградським районним судом м. Києва за ч.3 ст. 140 КК України (в редакції 1960 року) до 3 років позбавлення волі, 19.02.2001р., звільнений умовно-достроково на 1 рік 5 місяців 9 днів;

-01.07.2004р. Святошинським районним судом м. Києва за ч. 2 ст. 185 КК України до 2 років позбавлення волі, з іспитовим строком на 1 рік;

-21.09.2004р. Святошинським районним судом м. Києва за ч. 1 ст. 15, ч.3 ст.185 КК України до 3 років 6 місяців позбавлення волі;

-31.01.2013р. Солом`янським районним судом м. Києва за ч.3 ст.185 КК України до 4 років 6 місяців позбавлення волі, з іспитовим строком на 2 роки -

у вчиненні злочину, передбаченого ч.3 ст.185 КК України,

сторони кримінального провадження: прокурор ОСОБА_6 ,

потерпіла ОСОБА_7 ,

захисник - ОСОБА_8 ,

захисник - ОСОБА_9 ,

обвинувачений - ОСОБА_4 ,

обвинувачений - ОСОБА_5 ,
В С Т А Н О В И В:
ОСОБА_10 та ОСОБА_5 13.01.2015р., приблизно о 16 год., перебуваючи по вул.Жолудева в м.Києві, вирішили скоїти крадіжку з квартир громадян, чим вступили між собою в попередню злочинну змову.

Після цього, ОСОБА_10 разом з ОСОБА_5 13.01.2015р. у невстановлений слідством час проходили біля будинку АДРЕСА_4 та звернули увагу на вікно кв. АДРЕСА_5 , яке знаходиться на першому поверсі вказаного будинку, так як світло там було вимкнене.

Потім ОСОБА_10 разом з ОСОБА_5 , підійшли до вікна вказаної квартири і впевнившись в тому, що в приміщенні нікого не має, вирішили незаконно проникнути до неї, звідки таємно викрасти чуже майно громадян. З цією метою ОСОБА_10 приблизно о 22 год. 13.01.2015р., впевнившись в тому, що за їх діями ніхто не спостерігає, за допомогою невстановленого слідством предмета розбив вікно кв. АДРЕСА_6 та проник до вищевказаної квартири. В цей час ОСОБА_5 знаходився на вулиці та слідкував за тим, щоб у разі наявності перехожих громадян завчасно попередити ОСОБА_11 .

Перебуваючи в кв. АДРЕСА_6 , ОСОБА_10 , з метою обернення на свою користь та особистого збагачення, таємно викрав чуже майно, яке належить ОСОБА_7 , а саме: мобільний телефон «Айфон 4», вартістю 1 469 грн.; мобільний телефон «Нокіа И95», вартістю 715 грн.; мобільний телефон «Соні Еріксон 550», вартістю 340 грн.; мобільний телефон «Нокіа 1661 », вартістю 168 грн.; мобільний телефон «Алькател И766», вартістю 183 грн.; дитячий рюкзак сірого кольору, вартістю 227 грн.; наручний годинник «Касіо 300Н», вартістю 1316 грн.; мобільний телефон «Нокіа И73», вартістю 267 грн., а всього майна на загальну суму 4 685 грн.

Таємно викравши чуже майно, яке належить ОСОБА_7 , ОСОБА_10 разом з ОСОБА_5 з місця вчинення злочину зникли, однак згодом були затримані працівниками міліції.

Допитаний в судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 свою вину у вчиненні інкримінованого йому злочину, передбаченого ч.3 ст.185 КК України визнав повністю, не оспорював фактичні обставини справи, та показав, що 13.01.2015р., приблизно о 16 год. він зустрівся з ОСОБА_5 .. Приблизно о 22год., проходячи по вул.Симиренка в м.Києві він, разом з ОСОБА_5 , вирішили вчинити крадіжку з квартири в будинку АДРЕСА_4 . Помітивши вікно у кв. АДРЕСА_5 на першому поверсі, у якому не горіло світло, він каменем розбив вікно та таким чином проник до квартири, а ОСОБА_5 в цей час перебував на вулиці біля дому. З кімнати квартири він викрав майно, перелік якого зазначено в обвинувальному акті, при цьому годинник «Касіо» поклав до кишені, а мобільні телефони знаходились в дитячому рюкзаку. Вказане майно він мав намір викрасти та ним розпорядитись. Почувши шум, він через вікно іншої кімнати вискочив з квартири, при цьому, коли вистрибував, рюкзак залишив на підвіконні. Маючи намір з місця події зникнути, побіг, однак його затримали невідомі особи, які завдали йому тілесних ушкоджень, внаслідок чого він втратив свідомість. Прийшовши до тями, він побачив працівників міліції, які його затримали та разом з ОСОБА_5 доставили до райвідділу міліції. У вчиненому щиро розкаюється.

Допитаний в судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_5 свою вину у вчиненні інкримінованого йому злочину, передбаченого ч.3 ст.185 КК України визнав повністю, не оспорював фактичні обставини справи, та показав, що 13.01.2015р. він зустрівся із ОСОБА_4 та ввечері вони проходили по АДРЕСА_4 помітили, що не горить світло і ОСОБА_4 сказав, що він зараз залізе до квартири з метою викрадення майна, з чим він погодився та не відмовляв його. Як саме ОСОБА_4 залазив до квартири він не бачив, оскільки відійшов на деяку відстань, чекав на нього та спостерігав за навколишньою обстановкою і мав можливість в разі непередбачуваної ситуації зателефонувати ОСОБА_4 та попередити. Через деякий час до нього підійшли декілька осіб, напевно працівників міліції, та сказали пройти з ними. Пройшовши через арку на інший бік будинку, він побачив працівників міліції та ОСОБА_4 , який був сильно побитий та їх доправили до райвідділу міліції. У вчиненому щиро розкаюється.

Враховуючи те, що учасниками процесу не оспорювались фактичні обставини справи і судом встановлено, що учасники процесу правильно розуміють зміст цих обставин та відсутні сумніви щодо добровільності їх позицій, в порядку ч.3 ст.349 КПК України, суд визнав недоцільним дослідження інших доказів по справі та обмежився допитом обвинувачених та дослідженням матеріалів, що характеризують їх особи.

Оцінюючи зібрані у справі докази в їх сукупності, суд вважає, що вина обвинуваченого ОСОБА_4 доведена повністю та кваліфікація його дій за ч.3 ст.185 КК України вірна, оскільки він повторно, за попередньою змовою групою осіб, із проникненням у житло, таємно викрав чуже майно. Вина обвинуваченого ОСОБА_5 доведена повністю та кваліфікація його дій за ч.3 ст.185 КК України вірна, оскільки він повторно, за попередньою змовою групою осіб, із проникненням у житло, таємно викрав чуже майно.

При призначенні покарання обвинуваченому ОСОБА_4 суд враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, який віднесено до категорії тяжких злочинів, відношення до скоєного, особу обвинуваченого, який раніше неодноразово засуджений за аналогічні злочини, на обліку у лікаря психіатра не перебуває, перебуває на обліку у лікаря нарколога відповідно до довідки №339311 від 23.01.2015р., стан його здоров`я, який страждає на ряд тяжких захворювань, а на даний час стан його здоров`я задовільний та відсутні медичні застереження для звільнення від покарання за хворобою, думку потерпілої щодо призначення покарання, те, що викрадене майно їй було повернуто тільки завдяки затриманню ОСОБА_4 безпосередньо після вчинення злочину, відсутність обтяжуючих вину обставин. Суд визнає обставиною, що пом`якшує покарання обвинуваченого ОСОБА_4 - щире каяття у вчиненому злочині. Також, суд, з урахуванням всіх обставин справи, приймаючи до уваги, що ОСОБА_4 неодноразово був засуджений за вчинення крадіжок чужого майна, нещодавно звільнився з місць позбавлення волі, належних висновків для себе не зробив, на шлях виправлення не став і знову вчинив аналогічний злочин, не вбачає підстав для визнання обставиною, що пом`якшує його покарання вчинення злочину внаслідок збігу тяжких особистих, сімейних чи інших обставин, оскільки його твердження про неможливість влаштуватися на роботу та необхідність медичного лікування не надає права на вчинення злочинів проти власності, а держава забезпечує необхідний рівень лікування ВІЛ-інфікованих осіб та інших захворювань, у зв`язку з чим підстави для застосування ст.69 КК України та призначення йому більш м`якого покарання, ніж передбачено законом відсутні.

На підставі наведеного, суд вважає за необхідне обрати ОСОБА_4 міру покарання в межах санкції ч.3 ст.185 КК України у виді позбавлення волі, оскільки вважає, що його виправлення та перевиховання неможливі без ізоляції від суспільства. Суд вважає, що відповідно до вимог ч.2 ст.65 КК України дана міра покарання є достатньою для виправлення обвинуваченого та попередження вчинення ним нових злочинів.

Вирішуючи питання про вид і міру покарання обвинуваченому ОСОБА_5 суд враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, який віднесено до категорії тяжких злочинів, відношення до скоєного, особу обвинуваченого, який раніше неодноразово судимий, одружений, має на утриманні неповнолітню дитину, за місцем проживання характеризується позитивно, на обліку у лікаря-психіатра не перебуває, перебуває на обілку у лікаря-нарколога, обставину, що пом`якшує покарання- щире каяття у вчиненому злочині, відсутність обтяжуючих вину обставин, думку потерпілої, та вважає за необхідне обрати міру покарання у виді позбавлення волі, оскільки вважає, що його виправлення та перевиховання неможливі без ізоляції від суспільства.

Суд вважає, що відповідно до вимог ч.2 ст.65 КК України дана міра покарання є достатньою для виправлення обвинуваченого ОСОБА_12 та попередження вчинення ним нових злочинів.

Відповідно до вимог ст.71 КК України, суд вважає необхідним приєднати обвинуваченому ОСОБА_5 невідбуту ним частину покарання за вироком Солом`янського районного суду м.Києва від 31.01.2013р.

Оскільки в судовому засіданні встановлено, що ОСОБА_4 та ОСОБА_5 затримані 13.01.2015р., суд не приймає до уваги протоколи їх затримання від 14.01.2015р. та вважає необхідним рахувати строк відбуття покарання саме з 13.01.2015р.

Судові витрати за проведення експертиз у розмірі 1694,88грн. суд вважає за необхідне стягнути з обвинувачених солідарно.

Питання щодо речових доказів вирішити в порядку ст.100 КПК України.

Керуючись ст.ст. 369-371, 373- 376 КПК України, суд, -

З А С У Д И В:
ОСОБА_4 визнати винуватим у вчиненні злочину, передбаченого ч.3 ст.185 КК України та призначити йому покарання у виді 3 (трьох) років позбавлення волі.

Запобіжний захід до вступу вироку в законну силу обвинуваченому ОСОБА_4 залишити попередній тримання під вартою в Київському СІЗО №13 Управління Державної пенітенціарної служби у м.Києві та Київській області.

Строк відбуття покарання обвинуваченому ОСОБА_4 рахувати з 13 січня 2015 року.

ОСОБА_5 визнати винуватим у вчиненні злочину, передбаченого ч.3 ст.185 КК України та призначити йому покарання у виді 3 (трьох) років позбавлення волі.

Згідно ст.71 КК України до призначеного ОСОБА_5 покарання по даному вироку частково приєднати невідбуте ним покарання за вироком Солом`янського районного суду м.Києва від 31.01.2013р. та остаточну міру покарання обвинуваченому ОСОБА_5 призначити у виді 4 (чотирьох) років 7 ( семи) місяців позбавлення волі.

Запобіжний захід до вступу вироку в законну силу обвинуваченому ОСОБА_5 залишити попередній тримання під вартою в Київському СІЗО №13 Управління Державної пенітенціарної служби у м.Києві та Київській області.

Строк відбуття покарання обвинуваченому ОСОБА_5 рахувати з 13 січня 2015 року.

Стягнути з ОСОБА_4 та ОСОБА_5 солідарно судові витрати у розмірі 1694 (одну тисячу шістсот дев`яносто чотири) грн.. 88 коп.

Речові докази по справі: мобільний телефон «Айфон 4», мобільний телефон «Нокіа И95», мобільний телефон «Соні Еріксон 550», мобільний телефон «Нокіа 1661», мобільний телефон «Алькател И766», дитячий рюкзак сірого кольору, наручний годинник «Касіо 300Н», мобільний телефон «Нокіа И73», дитячий рюкзак, три зарядні пристрої до телефону, дві пари навушників, учнівський квиток на імя ОСОБА_13 , які передані на зберігання ОСОБА_7 залишити за належністю ОСОБА_7 ; 2 сліди структури матеріалу, 3 сліди папілярних узорів, 2 сліди відбитку взуття, які зберігаються при матеріалах кримінального провадження - залишити в матеріалах кримінального провадження.

Вирок може бути оскаржений до Апеляційного суду м.Києва через районний суд протягом тридцяти днів з дня його проголошення, а особою, яка перебуває під вартою - в той же строк з моменту отримання копії вироку.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після прийняття рішення судом апеляційної інстанції.

Копія вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченим та прокурору.

Суддя: