Дата документу Справа № 229/2405/14-к
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ЗАПОРІЗЬКОЇ ОБЛАСТІ
Єдиний унікальний № 229/2405/14-к Головуючий в 1 інст. ОСОБА_1
Провадження №11-кп/778/484/15 Доповідач в 2 інст. ОСОБА_2
Категорія ст.122 ч.1 КК України
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
12 березня 2015 року м. Запоріжжя

Колегія суддів судової палати у кримінальних справах Апеляційного суду Запорізької області в складі:

Головуючого ОСОБА_3 ,

суддів ОСОБА_4 , ОСОБА_2 ,

при секретарі ОСОБА_5 ,

за участю прокурора ОСОБА_6 ,

обвинуваченого ОСОБА_7 ,

захисника адвоката ОСОБА_8

потерпілого ОСОБА_9 ,

представника потерпілого адвоката ОСОБА_10 ,

розглянула у відкритому судовому засіданні кримінальне провадження за апеляційною скаргою прокурора прокуратури м. Дружківка Донецької області, обвинуваченого ОСОБА_7 на вирок Дружківського міського суду Донецької області від 17 грудня 2014 року, яким

ОСОБА_11 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Дружківка Донецької області, громадянина України, не працюючого, який мешкає за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого,

засуджено за ст. 122 ч.1 КК України на 1 рік обмеження волі.

Постановлено стягнути з ОСОБА_7 на користь ОСОБА_9 моральну шкоду 4000 грн.

В вироку вирішена доля речових доказів по справі.

Згідно з вироком суду ОСОБА_7 визнано винним та засуджено за те що він, 11 липня 2014 року о 20 годині, знаходячись біля четвертого під`їзду будинку №48 по вул.Космонавтів м.Дружківка Донецької області, зустрів раніше знайомого йому потерпілого ОСОБА_9 . Під час бесіди між обвинуваченим ОСОБА_7 та потерпілим ОСОБА_9 , на ґрунті раптово виниклих особистих неприязних відносин, відбулася сварка, в ході якої обвинувачений ОСОБА_7 діючи умисно, з метою заподіяння тілесних ушкоджень потерпілому ОСОБА_9 , наніс останньому один удар кулаком правої руки по обличчю в область нижньої щелепи, в результаті чого потерпілий ОСОБА_9 впав на землю.

В результаті застосованого фізичного насильства обвинувачений ОСОБА_7 заподіяв потерпілому ОСОБА_9 тілесні ушкодження у вигляді припухлості та синця нижньої губи, травматичне видалення п`яти зубів нижньої щелепи, які як результат однієї дії розцінюється в сукупності і за ознакою стійкої втрати працездатності менш як на одну третину (10%) відносяться до тілесних ушкоджень середньої тяжкості.

В апеляції прокурор, не оскаржуючи фактичні обставини справи, доведеність вини та юридичну кваліфікацію дій обвинуваченого ОСОБА_7 , просить вирок суду скасувати у зв`язку з невідповідністю призначеного покарання тяжкості кримінального правопорушення та особі обвинуваченого внаслідок м`якості. Просить скасувати вирок суду, ухвалити новий вирок, яким призначити ОСОБА_7 покарання у вигляді 2 років 6 місяців обмеження волі.

На апеляцію прокурора надійшли заперечення від обвинуваченого ОСОБА_7 .

В апеляції обвинувачений ОСОБА_7 вказує, що не згоден з вироком суду, вважає його незаконним у зв`язку з неповнотою судового розгляду, невідповідністю висновків суду фактичним обставинам справи, неправильним застосуванням закону України про кримінальну відповідальність. Просить вирок суду скасувати, винести новий вирок, за яким його дії перекваліфікувати на ст. 128 КК України та застосувати до нього положення ст. 75 КК України.

На апеляцію обвинуваченого ОСОБА_7 надійшли заперечення від представника потерпілого адвоката ОСОБА_12 .

Заслухавши доповідь судді, прокурора, який підтримав свою апеляцію та наполягав на її задоволенні, апеляцію обвинуваченого просив залишити без задоволення,

обвинуваченого, який просив апеляцію прокурора залишити без задоволення, наполягав на задоволенні його апеляції,

потерпілого та його представника, які підтримали апеляцію прокурора, просили її задовольнити, апеляцію обвинуваченого просили залишити без задоволення, перевіривши матеріали справи та обговоривши доводи викладені в апеляціях, колегія суддів вважає, що апеляція прокурора та апеляція обвинуваченого задоволенню не підлягають з наступних підстав.

Висновки суду щодо доведеності вини ОСОБА_7 у скоєнні кримінального правопорушення, зазначеного у вироку, засновані на доказах досліджених у судовому засіданні, і є обґрунтованими.

З матеріалів кримінального провадження вбачається, що обвинувачений ОСОБА_7 у судовому засіданні свою провину у висунутому обвинуваченні не визнав, та пояснив, що потерпілий ОСОБА_9 є рідним братом його вітчима. ОСОБА_9 доглядав за його батьками, а після їх смерті будинок, в якому вони мешкали, став належати йому за заповітом. Ввечері 11 червня 2014 року він зустрівся з потерпілим біля під`їзду де мешкав потерпілий, В ході бесіди між ними виник конфлікт. Потерпілий ОСОБА_9 , який знаходився у стані алкогольного сп`яніння, став його ображати, замахнувся, щоб вдарити. Він ухилився від удару і відштовхнув ОСОБА_13 руками.

В цей момент вибігла дружина потерпілого і він пішов до дому. Наступного дня його викликали до міліції, де повідомили, що він начебто вибив потерпілому ОСОБА_14 п`ять зубів, однак він цього не робив. Потерпілий ОСОБА_15 пропонував йому забрати заяву в обмін на дім його батьків. Вважає, що потерпілий ОСОБА_15 каже неправду, оскільки має претензії на будинок, який став належати йому після смерті батьків потерпілого. Просив суд його виправдати, оскільки його вина не була доведена, а кримінальне провадження закрити.

Разом з тим, його провина підтверджується і іншими доказами, які були досліджені в судовому засіданні:

- показаннями потерпілого ОСОБА_9 , який в судовому засіданні пояснив що 11 червня 2014 року о 20 годині він сидів на лавці біля 4 під`їзду свого дому. В цей час до нього підійшов раніше знайомий ОСОБА_16 . Між ними виникла сварка, підчас якої ОСОБА_16 вдарив його кулаком правої руки в нижню щелепу. Від удару він впав на землю, вдарився головою і втратив свідомість. Коли він прийшов до тями, то біля нього була його дружина, з якою він пішов додому. ОСОБА_16 переслідував їх до квартири. Коли дружина викликала працівників міліції, ОСОБА_16 втік. В результаті удару у нього було вибито 5 зубів нижньої щелепи, забій головного мозку та ліктя правої руки.

Просив суд суворо покарати обвинуваченого ОСОБА_7 покази потерпілого ОСОБА_15 підтвердила свідок ОСОБА_17 , яка в судовому засіданні пояснила, що потерпілий ОСОБА_9 є її чоловіком. Ввечері 11 червня 2014 року її чоловік сидів на лавці біля під`їзду та розмовляв з ОСОБА_16 . Вона побачила як ОСОБА_16 вдарив її чоловіка кулаком в щелепу, від удару він впав на землю. Вона підійшла до чоловіка, допомогла йому піднятись і вони разом пішли додому. ОСОБА_16 йшов за ними до дверей квартири. Вона викликала міліцію. В квартирі вона побачила, що у її чоловіка була розбита нижня губа, відсутні п`ять зубів на нижній щелепі, садно на лікті правої руки;

- показаннями свідка ОСОБА_17 , який в судовому засіданні пояснив, що 11 червня 2014 року він знаходився в квартирі, коли в квартиру зайшли його батьки, то він побачив на обличчі свого батька кров, пошкодження нижньої губи, відсутність зубів на нижній щелепі. Зі слів батька та матері ОСОБА_16 вдарив батька;

- протоколом огляду місця події від 11 червня 2014 року, відповідно до якого місцем огляду є ділянка місцевості розміром 3x3м. біля 4-го під`їзду будинку АДРЕСА_2 , що не суперечить показам потерпілого ОСОБА_9 та свідка ОСОБА_17 про місце вчинення злочину (а.с.61);

- протоколом огляду від 16 червня 2014 року, згідно якого предметом огляду є поліетиленовий пакет розміром 5x6 см, в якому знаходиться зуб довжиною 2 см, жовтого кольору, з коренем коричневого кольору (а.с.88) Як підчас огляду так і в судовому засіданні потерпілий ОСОБА_15 пояснив, що даний зуб, якій він знайшов наступного дня біля під`їзду свого будинку, належить йому. 11.06.2014 року обвинувачений ОСОБА_7 наніс йому один удар кулаком в нижню щелепу, в результаті чого він втратив п`ять зубів;

- постановою слідчого СВ Дружківського MB ГУМВС України в Донецькій області від 16 липня 2014 року зуб, який належить потерпілому ОСОБА_18 , було визнано речовим доказом у кримінальному провадженні (а.с.65);

- висновком судово-медичної експертизи №152 від 23 червня 2014 року, згідно якої виявлені у ОСОБА_9 припухлість та синець нижньої губи, травматичне видалення п`яти зубів нижньої щелепи, садно спини та правої руки могли утворитись за обставин на які вказує потерпілий ОСОБА_19 на слідчому експерименті (а.с.67);

- протоколом слідчого експерименту від 18 липня 2014 року, згідно якого потерпілий ОСОБА_9 на місці показав як обвинувачений ОСОБА_7 наносив йому удар в той час, коли він сидів на лавочці. Ці покази узгоджуються з показами свідка ОСОБА_17 , яка знаходилась на відстані 270см. від потерпілого ОСОБА_9 в момент нанесення йому удару обвинуваченим ОСОБА_7 та бачила як ОСОБА_7 наносив удар потерпілому ОСОБА_9 (а.с.89-92);

- висновком судово-медичної експертизи №143 від 13 червня 2014 року, згідно якого у ОСОБА_9 виявлено припухлість та синець нижньої губи, травматичне видалення п`яти зубів нижньої щелепи, які як результат однієї дії розцінюється в сукупності і за ознакою стійкої втрати працездатності менш як на одну третину відносяться до тілесних ушкоджень середньої тяжкості, садно спини та правої руки, відносяться до легких тілесних ушкоджень. Ці ушкодження утворились від дії тупих предметів, можливо, у строк вказаний ОСОБА_9 (а.с.66).

Колегія суддів вважає, що суд першої інстанції дав правильну оцінку дослідженим доказам, належним чином мотивував у вироку свої висновки та правильно кваліфікував дії ОСОБА_7 за ч.1 ст. 122 КК України, як умисне середньої тяжкості тілесне ушкодження, тобто умисне ушкодження, яке не є небезпечним для життя і не потягло за собою наслідків, передбачених ст. 121 КК України, але таке, що спричинило значну стійку втрату працездатності менш як на одну третину.

Доводи викладені в апеляції обвинуваченого, про те що його дії необхідно кваліфікувати за ст. 128 КК України, як необережне середньої тяжкості тілесне ушкодження, колегія суддів вважає необґрунтованим та таким що спростовуються доказами, які були досліджені у суді.

Так, відповідно до висновку судово-медичної експертизи №143 від 13 червня 2014 року у ОСОБА_9 виявлено припухлість та синець нижньої губи, травматичне видалення п`яти зубів нижньої щелепи, які як результат однієї дії розцінюється в сукупності і за ознакою стійкої втрати працездатності менш як на одну третину відносяться до тілесних ушкоджень середньої тяжкості, садно спини та правої руки, відносяться до легких тілесних ушкоджень.

В ході досудового слідства було проведено слідчий експеримент від 18липня 2014 року в ході якого потерпілий ОСОБА_9 на місці показав як обвинувачений ОСОБА_7 наносив йому удар в той час коли він сидів на лавочці. Ці покази повністю узгоджуються з показами свідка ОСОБА_17 , яка знаходилась на відстані 270 см від потерпілого в той момент коли ОСОБА_7 наносив йому удар .

Ці покази потерпілого та свідка під час проведення слідчого експерименту підтверджуються висновками судово-медичної експертизи №205 від 20.08.2014р., згідно якого виявлені у ОСОБА_9 ушкодження могли утворитися за обставин і в термін на які він вказав при слідчому експерименті. Припухлість та синець нижньої губи з травматичним видаленням п`яти зубів нижньої щелепи могли утворитися від одного удару кулаком по нижній щелепі.

При падінні з положення стоячи або сидячи на лавці і ударі о плоску тверду поверхню обличчям, не могли утворитися пошкодження нижньої щелепи, які мались у потерпілого. (а.с. 68).

Враховуючи силу нанесеного удару, місце його нанесення обличчя потерпілого, та його наслідки травматичне видалення п`яти зубів тобто тілесне ушкодження середньої тяжкості, неможна казати про необережність скоєного кримінального правопорушення.

Покарання обвинуваченому ОСОБА_7 суд призначив у відповідності з положеннями Загальної частини КК України у межах, встановлених санкцією статті Особливої частини КК України, яка передбачає відповідальність за скоєні ним злочини. При цьому суд врахував ступінь суспільної небезпеки скоєних злочинів, та дані про особу винного, який свою провину не визнав, не розкаявся, матеріальної допомоги потерпілому не надавав, ніде не працює, стан його здоров`я, та ту обставину що його мати є інвалідом 3 групи.

Таким чином, колегія суддів вважає, що доводи, викладені в апеляції прокурора та в апеляції обвинуваченого задоволенню не підлягають. По даній справі постановлено законне та обґрунтоване рішення, яке скасуванню або зміні не підлягає.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст.404, 405, 407, 418, 419 КПК України, колегія суддів
УХВАЛИЛА:

Апеляцію прокурора прокуратури м. Дружківка Донецької області, апеляцію обвинуваченого ОСОБА_7 залишити без задоволення.

Вирок Дружківського міського суду Донецької області від 17 грудня 2014 року у відношенні обвинуваченого ОСОБА_7 , якого засуджено за ст.122 ч.1 КК України залишити без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає чинності з моменту її проголошення та може бути оскаржена до Вищого Спеціалізованого Суду України протягом трьох місяців з дня проголошення судового рішення, а засудженим, який тримається під вартою, - в той самий строк з дня вручення йому копії судового рішення.

Судді
ОСОБА_3 ОСОБА_4 ОСОБА_2