Справа № 352/498/15-к
Провадження № 1-кп/352/51/15
В И Р О К
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
02 червня 2015 року м. Івано-Франківськ

Тисменицький районний суд Івано-Франківської області складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

секретаря ОСОБА_2 ,

участю прокурора ОСОБА_3 ,

захисника ОСОБА_4 ,

законного представника обвинуваченого ОСОБА_5 ,

потерпілої ОСОБА_6 ,

законного представника потерпілої ОСОБА_7 ,

обвинуваченого ОСОБА_8 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Івано-Франківську кримінальне провадження з обвинувальним актом про обвинувачення :

ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця та жителя АДРЕСА_1 , учня 11-го класу Лисецького навчально-виховного комбінату, не одруженого, українця, громадянина України, не військовозобов`язаного, не судимого, у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ст. 185 ч. 1 КК України,-

в с т а н о в и в :

підсудний ОСОБА_8 , вчинив таємне викрадення чужого майна.

Вказаний злочин підсудний вчинив при наступних обставинах:

27 січня 2015 року приблизно о 14 год., неповнолітній ОСОБА_8 перебуваючи на уроці фізичного виховання в приміщенні Лисецького навчально-виховного комбінату, вирішив реалізувати свій раніше виниклий умисел на викрадення планшету марки «Lenovo S 5000», сірого кольору, у своєї однокласниці ОСОБА_6 .

Реалізуючи свої злочинні наміри, ОСОБА_8 , діючи умисно, з корисливих мотивів та маючи на меті незаконне збагачення, самовільно залишивши спортзал, де проходив урок фізичного виховання, зайшов до приміщення навчального класу № 9 Лисецького НВК, де за однією із парт виявив залишену без нагляду потерпілою ОСОБА_6 жіночу сумочку. Після цього, підсудний переконавшись, що за його протиправними діями ніхто не спостерігає, відкрив замочок вказаної жіночої сумочки, звідки таємно викрав майно потерпілої ОСОБА_6 , а саме планшет марки «Lenovo S 5000», сірого кольору, та маючи можливість розпорядитися викраденим на власний розсуд з місця вчинення злочину скрився. Внаслідок неправомірних дій підсудного ОСОБА_8 потерпілій ОСОБА_6 були заподіяні матеріальні збитки на загальну суму 2855 грн.

В судовому засіданні підсудний ОСОБА_8 свою вину у вчиненні пред`явленого йому в обвинувальному акті злочину визнав повністю, в скоєному щиро розкаявся і дав суду показання про те, що являється учнем Лисецького навчально-виховного комбінату. 27.01.2015 р. перебуваючи на заняттях у вказаному навчальному закладі, виявив у своєї однокласниці ОСОБА_6 планшет марки «Lenovo S 5000», сірого кольору, який вирішив викрасти. Реалізуючи свій задум, він самовільно залишивши спортзал, де проходив урок фізичного виховання, зайшов до приміщення навчального класу № 9 Лисецького НВК, де за однією із парт виявив залишену без нагляду ОСОБА_6 жіночу сумочку. Після цього, він переконавшись, що за його діями ніхто не спостерігає, відкрив замочок вказаної жіночої сумочки, звідки викрав належний ОСОБА_6 планшет марки «Lenovo S 5000», сірого кольору та з місця вчинення злочину скрився. Підсудний просить суд суворо його не карати та при призначенні покарання врахувати, що всі заподіяні потерпілій збитки відшкодовано в повному обсязі в добровільному порядку.

Суд, відповідно до ст. 349 КПК України, визнавши недоцільним дослідження доказів стосовно тих фактичних обставин провадження, які ніким не оспорюються, приходить до висновку, що вина обвинуваченого ОСОБА_8 у скоєнні інкримінованого йому злочину знайшла своє підтвердження та кваліфікує його дії за ч. 1 ст. 185 КК України, як таємне викрадення чужого майна.

Вирішуючи питання про призначення покарання підсудному, суд враховує характер і ступінь суспільної небезпечності скоєного злочину, особу неповнолітнього винного та обставини справи, що пом`якшують і обтяжують його відповідальність.

Обтяжуючі відповідальність підсудного обставини відсутні.

До пом`якшуючих обставин суд відносить те, що підсудний в скоєному щиро розкаявся, активно сприяв розкриттю злочину, вчинив злочин у неповнолітньому віці, заподіяні злочином потерпілій збитки відшкодовані в повному обсязі в добровільному порядку.

Крім того, вирішуючи питання про призначення неповнолітньому підсудному покарання, суд приймає до уваги думку потерпілої та її законного представника щодо несуворості призначуваного підсудному покарання не пов`язаного з ізоляцією від суспільства, а також враховує і те, що підсудний навчаючись займається суспільно-корисною працею, по місцю проживання та навчання характеризується позитивно, раніше не судимий, має незадовільний стан здоров`я.

Окрім того, при призначенні покарання неповнолітньому підсудному суд враховує вплив на нього дорослих, умови його життя та виховання, те, що він виріс у повній сім`ї, у задовільних матеріально-побутових умовах, рівень його розвитку відповідає віку, а також соціально-психологічні риси та особливості його особи.

З врахуванням всіх вищеперелічених обставин, даних про особу неповнолітнього підсудного, суд вважає, що виправлення, перевиховання підсудного та попередження скоєння ним нових злочинів, можливе без ізоляції його від суспільства, а тому за доцільне йому слід обрати покарання у виді громадських робіт в межах санкції ч. 1 ст. 185 КК України. Одночасно суд вважає, що відповідно до ст. 105 КК України, неповнолітній ОСОБА_8 , який вчинив злочин середньої тяжкості, може бути звільнений від покарання із застосуванням примусових заходів виховного характеру, оскільки судом встановлено, що внаслідок щирого розкаяння та подальшої бездоганної поведінки неповнолітній обвинувачений на момент постановлення вироку не потребує застосування покарання.

При обранні неповнолітньому примусових заходів виховного характеру, суд враховує обставини провадження, дані про його особистість, а саме те, що більша частина навчальних та виховних позитивних впливів здійснюється на дитину в межах сім`ї. Суд також вважає, що батьки здатні забезпечити позитивний виховний вплив на неповнолітнього та постійно контролювати за його поведінкою. За таких обставин, на підставі п. 3 ч. 2 ст. 105 КК України до неповнолітнього обвинуваченого слід застосувати примусові заходи виховного характеру у виді передачі неповнолітнього обвинуваченого ОСОБА_8 під нагляд його батьків ОСОБА_5 та ОСОБА_9 .

Речові докази по даному кримінальному провадженні (а.с. 153-154, 164-165) слід повернути за приналежністю їх законному володільцю ОСОБА_6 .

Керуючись ст.ст. 370, 373, 374 КПК України, суд,-

з а с у д и в :

ОСОБА_8 визнати винним у скоєнні злочину передбаченого ст. 185 ч. 1 КК України та призначити йому покарання у виді 80 годин громадських робіт.

На підставі п. 3 ч. 2 ст. 105 КК України, звільнити ОСОБА_8 від призначеного судом покарання за ч. 1 ст. 185 КК України у виді 80 годин громадських робіт та застосувати до неповнолітнього ОСОБА_8 примусові заходи виховного характеру передати неповнолітнього ОСОБА_8 під нагляд його батьків ОСОБА_5 та ОСОБА_9 на строк до 23.08.2016 року до досягнення обвинуваченим повноліття.

Речові докази по даному кримінальному провадженні (а.с. 153-154, 164-165), а саме : планшет марки «Lenovo S 5000», сірого кольору, ІМЕІ НОМЕР_1 , коробку до планшета, гарантійний талон від 12.08.2014 р. та фіскальний чек від 12.08.2014 р. за № 0091 - повернути за приналежністю їх законному володільцю ОСОБА_6 .

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку суду.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. Вирок може бути оскаржено до Івано-Франківського апеляційного суду протягом тридцяти днів з моменту його проголошення, шляхом подачі апеляційної скарги через Тисменицький районний суд.

Головуючий : ОСОБА_1