У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Колегія суддів Судової палати у кримінальних справах

Верховного Суду України у складі:

головуючого

Синявського О.Г.,

суддів

Пекного С.Д. і Нікітіна Ю.І.

розглянула в судовому засіданні в м. Києві 01 квітня 2008 року кримінальну справу за касаційною скаргою засудженого ОСОБА_1на вирок Центально-Міського
районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 10 липня 2006 року та ухвалу апеляційного суду Дніпропетровської області від 25 квітня 2007 року.

Вироком Центально-Міського районного суду м.
Кривого Рогу Дніпропетровської області від 10 липня 2006 року

ОСОБА_1,

ІНФОРМАЦІЯ_1

уродженця м.
Кривого Рогу

Дніпропетровської області, громадянина України,

раніше неодноразово судимого, останній раз - 27 березня 2000 року

вироком Центрально-Міського районного суду

м. Кривого Рогу Дніпропетровської області

за ч. 2 ст. 229-6, ч. 1 ст. 229-1, ч. 1 ст. 229-4 КК України (1960 року)

до покарання у виді позбавлення волі строком на шість років,

звільненого 26 грудня 2003 року постановою

Синельниківського міськрайонного суду Дніпропетровської області

умовно-достроково на один рік і одинадцять місяців та вісім днів,

засуджено за ч. 1 ст. 121 КК України до покарання у виді позбавлення волі строком на шість років.

На підставі ст. 71 КК України ОСОБА_1. визначено остаточне покарання у виді
позбавлення волі строком на шість років і шість місяців.

Ухвалою апеляційного суду Дніпропетровської
області від 25 квітня 2007 року зазначений вирок залишено без зміни.

ОСОБА_1. засуджено за те, що він 21 вересня 2005 року о 15-й год. у будинку
АДРЕСА_1, перебуваючи у стані алкогольного
сп'яніння, на ґрунті раптово виниклої особистої неприязні до ОСОБА_2., завдав
їй удари руками в обличчя, ногами - у різні частини тіла, а також молотком в
область лівої руки, ноги та тулуба, заподіявши останній тяжкі тілесні
ушкодження, небезпечні для життя в момент заподіяння.

У касаційній скарзі засуджений ОСОБА_1., посилаючись на неправильне застосування
кримінального закону та істотні порушення вимог кримінально-процесуального закону, порушує питання про зміну
постановлених щодо нього судових рішень. При
цьому зазначає, що ударів потерпілій не завдавав, кримінальна справа щодо нього
сфабрикована, а її матеріали - сфальсифіковані. На думку засудженого, під час
досудового слідства і в судовому засіданні було порушено його право на захист.
Вважає, що суд безпідставно призначив йому покарання за правилами ст. 71 КК
України, яке є несправедливим внаслідок суворості.

Заслухавши доповідача, перевіривши матеріали кримінальної справи та
обговоривши доводи касаційної скарги, колегія суддів не вбачає підстав для її
задоволення з таких підстав.

Висновки суду про доведеність винності ОСОБА_1. у заподіянні
умисних тяжких тілесних ушкоджень відповідають фактичним обставинам справи та
ґрунтуються на сукупності зібраних і належним чином досліджених судом доказах.

Зокрема, на показаннях ОСОБА_1. в якості обвинуваченого, з яких убачається,
що останній завдав ОСОБА_2. декілька ударів рукою по обличчю та один удар в
область спини (а. с. 45, 55); показаннях потерпілої ОСОБА_2. про те, що саме
ОСОБА_1. 21 вересня 2005 року завдав їй два удари руками по обличчю, не менш як
чотири удари ногами, а також молотком у різні частини тіла (а. с. 30);
показаннях свідка ОСОБА_3., з яких убачається, що зранку 22 вересня 2005 року у
домоволодінні ОСОБА_1. бачила ОСОБА_2., все обличчя якої було в синцях, а на
тілі - запечена кров (а. с. 50); даними висновку судово-медичної експертизи про
заподіяння потерпілій ОСОБА_2. тяжких тілесних
ушкоджень (а. с. 48).

Ці та інші наведені у вироку суду
докази переконливо свідчать про те, що ОСОБА_1. вчинив умисне тяжке тілесне ушкодження, небезпечне для життя потерпілої в момент
заподіяння.

Доводи скарги ОСОБА_1. про порушення його права на захист колегія суддів
розцінює як безпідставні, оскільки йому у встановленому законом порядку було
роз'яснено право на захист яким він
скористався, виявивши бажання захищати свої інтереси самостійно. Під час
судового розгляду справи ОСОБА_1. заявив клопотання про призначення йому
професійного захисника, у зв'язку із чим постановою суду йому було призначено
захисника - адвоката Центрально-Міської районної ЮК м. Кривого Рогу, який в
подальшому захищав його інтереси в суді (а. с. 42, 52, 98).

Оскільки ОСОБА_1. вчинив новий злочин до повного відбуття покарання,
призначеного за попереднім вироком, суд обґрунтовано призначив йому покарання
за сукупністю вироків, що спростовує доводи скарги засудженого про неправильне
застосування кримінального закону при призначенні покарання.

Не знайшли свого підтвердження і доводи скарги засудженого про застосування
щодо нього недозволених методів ведення слідства. Так, допитаний в судовому
засіданні слідчий ОСОБА_4. показав, що ОСОБА_1. під час досудового слідства
показання давав добровільно, а протоколи слідчих дій підписував власноручно (а.
с. 109 зв.).

Перевіркою не виявлено будь-яких доказів фабрикації кримінальної справи
щодо ОСОБА_1. та фальсифікації її матеріалів.

Суд апеляційної інстанції перевірив всі викладені в апеляції засудженого
доводи, які за змістом є аналогічними доводам касаційної скарги, та з
наведенням відповідних мотивів визнав їх безпідставними, з чим погоджується і
колегія суддів.

Вважати, що судом неправильно застосований кримінальний закон, або що
призначена ОСОБА_1. міра покарання не відповідає ступеню тяжкості вчиненого
злочину та особі засудженого, немає підстав. Його дії вірно кваліфіковані за ч.
1 ст. 121 КК України.

Вивченням матеріалів кримінальної справи не виявлено порушень
кримінально-процесуального закону, які тягнуть скасування або зміну
постановлених у справі судових рішень.

Враховуючи наведене та керуючись с. 394 КПК України, колегія суддів

У Х В А Л И Л А :

відмовити у задоволенні касаційної скарги засудженого ОСОБА_1.

С
У Д Д І :

Синявський О.Г. Пекний С.Д. Нікітін Ю.І.