Справа №1-437/11
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 серпня 2011 року м.Бровари

Броварський міськрайонний суд Київської області в складі:

головуючого, судді - Рабець М.Д.

при секретарі - Гривко А.В.

з участю прокурора - Лавренюк Т.М.

потерпілого - ОСОБА_1

розглянув у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Бровари кримінальну справу по обвинуваченню:

ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженеця і жителя ІНФОРМАЦІЯ_2. вул..Леваневського,20 Київської області, громадянина України, ІНФОРМАЦІЯ_3, не одруженого, дітей не маючого, офіційно не працюючого, військовозобов'язаного, інвалідності, нагород не маючого, раніше не судимого.-

у скоєні злочину, передбаченого ст.289 ч.І КК У країни,-

ВСТАНОВИВ:

Підсудний ОСОБА_2 вчинив незаконне заволодіння транспортним засобом за таких обставин.

Судом визнано доведеним, що підсудний ОСОБА_3 приблизно о 24 годині 18 червня 2011 року, перебуваючи в будинку №33 по вул. Маяковського в м.Бровари Київської області та. вживаючи з ОСОБА_4 алкогольні напої, отримав від останнього ключ запалювання легкового автомобіля «Форд Сієра», д.н.з. А НОМЕР_1, що належить потерпілому ОСОБА_1

В подальшому, близько о пів на другу годину ночі, підсудний ОСОБА_2, з метою незаконного заволодіння транспортним засобом, щоб покататись, перебуваючи в стані алкогольного сп'яніння, діючи умисно, з хуліганських мотивів, не маючи ні дійсного, ні уявного права користуватись та розпоряджатись даним автомобілем, в супереч волі власника, через незачинені двері, проник в салон вказаного автомобіля, який на той час знаходився поруч із будинком №33 по вул. Маяковського в м. Бровари, намагався запустити за допомогою ключа запалювання двигун автомобіля. Оскільки двигун автомобіля не запускався, то підсудний ОСОБА_2 продовжуючи свої злочинні дії, за допомогою фізичної сили свого тіла, в період часу з 01 год. 30 хв. до 05 год., відкрив даний автомобіль, від будинку №33 по вул. Маяковського до будинку №162 по вул.Київська в м.Бровари тим самим незаконно заволодівши даним транспортним засобом.

Таким чином, підсудний ОСОБА_2 своїми умисними діями незаконно заволодів транспортним засобом - автомобілем потерпілого ОСОБА_1

Допитаний в судовому засіданні підсудний ОСОБА_2 вину за обставин викладених в обвинувальному висновку і описовій частині вироку визнав повністю, в скоєному розкаявся. Пояснив, що дійсно перебуваючи в гостях в потерпілого, вживали спиртні напої і після чого він взяв ключі від замка запалення автомобіля Форд, що належав потерпілому ОСОБА_1 Вийшовши на вул..Маяковського намагався завести двигун автомобіля, але він не запустився і тоді вручну від штовхав автомобіль до вул..Київська, приблизно більше одного кілометра. В зв'язку з тим, що автомобіль не заводився то він його закрив і залишив на дорозі, сам пішов спати. Пізніше до нього приїхали працівники міліції, забрали в нього ключі від угнаного автомобіля. В скоєному розкаюється. За себе повідомив, що працює неофіційно водієм таксі. Раніше судимим не був.

Покази підсудного ОСОБА_2 є послідовними, логічними, відповідають фактичним обставинам справи, учасниками процесу не оспорюються і тому не викликають у суду сумніву щодо правильності розуміння підсудним змісту обставин злочинів, добровільності та істинності його позиції.

Визнавши недоцільним дослідження інших доказів стосовно фактичних обставин справи, які ніким не оспорюються в порядку, передбаченому ст.299 КПК України, проти чого не заперечують учасники судового розгляду, зясувавши правильне розуміння підсудним та іншими учасниками судового розгляду змісту цих обставин, за відсутності сумнівів у добровільності та істинності їх позицій, роз'яснивши їм, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оспорювати ці фактичні обставини справи в апеляційному порядку, суд обмежився лише допитом підсудного та дослідженням таких матеріалів справи, які характеризують його особу.

Аналізуючи зібрані матеріали кримінальної справи суд приходить до висновку, що вина ОСОБА_2 у вчиненні злочину, що йому інкримінується доведена повністю та вважає, що його дії за ст.289 ч.І КК України кваліфіковано вірно, оскільки він умисно вчинив незаконне заволодіння транспортним засобом і за цією статтею повинен нести кримінальну відповідальність.

Обираючи покарання ОСОБА_2, суд враховує вимоги ст.65 КК України щодо загальних засад призначення покарання, межі санкції ст.289ч.1 КК України, що вказаний злочин відноситься до категорії середньої тяжкості, особу винного, який по місцю проживання до скоєного характеризувався посередньо.

Обставиною, що помякшує покарання підсудного, суд визнає його щире каяття та сприяння встановленню істини по справі, що передбачено п.1 ч.І ст. 66 КК України.

Обтяжуючою покарання обставиною суд визнає згідно ст.67 КК України те, що злочин ним вчинено перебуваючи в стані алкогольного спяніння.

Враховуючи вказані обставини, ступінь тяжкості вчиненого злочину, суд приходить до висновку про необхідність засудження ОСОБА_2 до покарання відповідно до санкції ч.І ст.289 КК України.

Суд, враховуючи вказані обставини, суспільну небезпеку вчиненого злочину, з врахуванням того, що ОСОБА_2 ніде офіційно не працює, не знаходить підстав щодо застосування до нього інших видів покарань, менш мякших за обмеження волі, передбачених санкцією ст.289ч.1 КК України, а тому засуджує його до покарання у виді обмеження волі.

Однак, враховуючи конкретні обставини справи, що до злочину він по місцю проживання характеризувався посередньо, кається у вчиненому, його поведінка в суді свідчить, що він не є особою, яка твердо стала на шлях вчинення злочинів, суд вважає за можливе звільнити його від відбування покарання з випробуванням згідно ст. 75 КК України, з покладанням на нього обовязків, передбачених ст. 76 КК України.

Суд вважає, що таке покарання буде справедливим, необхідним і достатнім для виправлення і перевиховання ОСОБА_2 та запобігання вчинення ним нових злочинів.

Цивільний позов по справі не заявлявся, судових витрат по справі немає, речові докази - автомобіль НОМЕР_2 та ключ від замка запалювання цього автомобіля, що знаходяться на зберіганні на майданчику тимчасового утримання автомобілів Броварського МВ необхідно повернути потерпілому ОСОБА_1 та залишити йому в користуванні, дозволивши ним розпоряджатись, після вступу вироку в законну силу.(а.с.21-22).

Виходячи з викладеного та керуючись ст..ст.323, 324 КПК України, суд,-

ЗАСУДИВ:

ОСОБА_2 визнати винним у вчиненні злочину, передбаченого ст.289ч.1 КК України та призначити йому за цією статтею покарання у виді обмеження волі на строк З(три) роки.

Звільнити засудженого ОСОБА_2 від відбування призначеного покарання у виді обмеження волі на підставі ст.75 КК України з випробуванням, встановивши іспитовий строк терміном в 1(один) рік, в період якого відповідно до ст.76 КК України зобовязати його не виїжджати за межі України на постійне місце проживання, повідомляти органи кримінально-виконавчої інспекції про зміну місця проживання та роботи, періодично зявлятися для реєстрації в ці органи.

До вступу вироку в законну силу засудженому ОСОБА_2 залишити без зміни міру запобіжного заходу - підписку про невиїзд з постійного місця проживання.

Речові докази по справі - автомобіль НОМЕР_2 та ключ від замка запалювання цього автомобіля, що знаходяться на зберіганні на майданчику тимчасового утримання автомобілів Броварського МВ необхідно повернути потерпілому ОСОБА_1 та залишити йому в користуванні, дозволивши ним розпоряджатись, після вступу вироку в законну силу.

Вирок суду в частині встановлення фактичних обставин справи, дослідження яких було визнане недоцільним, у звязку із тим, що вони ніким не оспорювалися не може бути оскаржений учасниками судового -розгляду.

В іншій частині вирок суду першої інстанції може бути оскаржений шляхом подачі апеляції до апеляційного суду Київської області через Броварський міськрайонний суд Київської області протягом 15-ти діб з моменту його проголошення.

Суддя Рабець М.Д.