11/775/8/2015(м)
0539/2127/2012

Головуючий в 1 інстанції: ОСОБА_1
Категорія: ч.3 ст.296 КК України Доповідач: ОСОБА_2
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

07 квітня 2015 року Колегія суддів судової палати у кримінальних

справах Апеляційного суду Донецької області

в складі: головуючого судді ОСОБА_2

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4

за участю прокурора ОСОБА_5

засудженого ОСОБА_6

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Маріуполі кримінальну справу за апеляцією засудженого ОСОБА_6 на вирок Першотравневого районного суду Донецької області від 17 березня 2014 року, яким

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Маріуполя Донецької області, громадянина України, з середньою освітою, не одруженого, який має на утриманні малолітню дитину, працюючого теслярем в ЖКП № 3 м. Маріуполя, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимого:

1. 02.07.2007р. Жовтневим районним судом м. Маріуполя Донецької області за ч.1 ст. 186, ч.2 ст.189, ст.198, ч.2 ст. 296, ст.70, 75,76 КК України до 4 років позбавлення волі, звільненого від відбування покарання з іспитовим строком на 1 рік 6 місяців;

2. 07.08.2008р. Жовтневим районним судом м. Маріуполя Донецької області за ч.2 ст. 186 КК України до 5 років позбавлення волі, звільненого умовно-достроково за постановою Волноваського районного суду Донецької області від 24.03.2011р. на 1 рік 6 місяців 22 дня,

засуджено за вчинення злочину, передбаченого ч.3 ст.296 КК України до 3 років позбавлення волі, на підставі ст. 71 КК України частково приєднано покарання за вироком Жовтневого районного суду м. Маріуполя Донецької області від 07.02.2008р. з остаточним призначенням покарання у виді 3 років 6 місяців позбавлення волі,

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженця м. Донецька Донецької області, громадянина України, раніше не судимого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_2 ; проживаючого за адресою: АДРЕСА_3

засуджено за вчинення злочину, передбаченого ч.4 ст.296 КК України до 4 років позбавлення волі, на підставі ст. 75 КК України звільнено від відбування покарання з випробуванням строком на 3 (три) роки, з покладенням обов`язків на підставі ст. 76 КК України,

ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , уродженця м.Маріуполя Донецької області, громадянина України, раніше не судимого, проживаючого за адресою: АДРЕСА_4

засуджено за ч.2 ст.296 КК України до 3 років обмеження волі, на підставі ст. 75 КК України звільнено від відбування покарання з випробуванням строком на 2 (два) роки, з покладенням обов`язків на підставі ст. 76 КК України,

В С Т А Н О В И Л А:

Відповідно до вироку суду, 20.06.2011р. приблизно о 24.00 год., ОСОБА_8 , в стані алкогольного сп`яніння, знаходячись в громадському місці біля кафе «Бриз» по вулиці Набережна, 12-а в с.Мелекіне Першотравневого району Донецької області, разом з ОСОБА_6 , грубо порушуючи громадський порядок, висловлювався нецензурною лайкою, безпідставно чіплявся до ОСОБА_9 і ОСОБА_10 , поводився агресивно, після чого з особливою зухвалістю схопив ОСОБА_10 за шию і потягнув його до приміщення кафе. Це побачив ОСОБА_9 , взяв в приміщенні кафе дерев`яну биту і вийшов з нею на вулицю, після чого ОСОБА_8 побіг.

21.06.2011р. близько 00.30год., ОСОБА_6 , ОСОБА_7 та ОСОБА_8 , перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння, знаходячись в громадському місці біля кафе «Бриз» по вулиці Набережна, 12-а в с.Мелекіне Першотравневого району Донецької області, грубо порушуючи громадський порядок з мотивів явної неповаги до суспільства, безпідставно, групою осіб, почали бити ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , після чого, побачивши, що ОСОБА_12 побіг до приміщення чебуречної, ОСОБА_6 разом з ОСОБА_7 побігли за ним, а ОСОБА_8 , продовжуючи свої хуліганські дії, продовжив бити ОСОБА_10 і ОСОБА_11 , після чого зупинив свої хуліганські дії.

ОСОБА_7 , виявляючи особливу зухвалість, дістав з-за поясу шортів ніж, який знаходився в ножнах, підбігаючи до приміщення чебуречної, вийняв ніж з ножен. ОСОБА_6 , виявляючи особливу зухвалість, також забіг до чебуречної, взяв біля вхідної двері дерев`яну биту і разом з ОСОБА_7 побігли за ОСОБА_12 . ОСОБА_7 і ОСОБА_6 кинули в ОСОБА_12 два стули, попали останньому в тулуб і руки, а ОСОБА_7 висловлювався на його адресу нецензурною лайкою, звернувши до нього лезо ножа та висловлював словесні погрози фізичної розправи, після чого наказав ОСОБА_12 лягти на підлогу і ОСОБА_7 разом з ОСОБА_6 почали йому наносити удари в голову і тулуб руками і ногами, при цьому ОСОБА_6 наносив удари ще і битою, націлюючись в голову, однак ОСОБА_12 захищався, тому удари приходились в область ніг. Після цього ОСОБА_7 і ОСОБА_6 вибігли з приміщення, залишивши ОСОБА_12 на підлозі.

В результаті хуліганських дій ОСОБА_6 , ОСОБА_8 , ОСОБА_7 , які тривали 15 хвилин, був порушений громадський порядок, ОСОБА_10 і ОСОБА_9 спричинені легкі тілесні ушкодження, а ОСОБА_11 фізичний біль.

Не погодившись з судовим рішенням, засуджений ОСОБА_6 подав апеляцію, в якій просить вирок суду першої інстанції змінити та застосувати щодо нього вимоги ст. 75 КК України, вказуючи, що суд першої інстанції при призначені покарання не прийняв до уваги данні про його особу, а саме позитивну характеристику за місцем роботи і проживання, що він постійно працює, має на утриманні неповнолітню дитину, дружина не працює і знаходиться у відпустці по догляду за дитиною, його щире каяття. На теперішній час він визнає вину у повному обсязі.

Іншими учасниками судового розгляду справи у суді першої інстанції вирок не оскаржений.

Заслухавши суддю-доповідача, засудженого ОСОБА_6 , який підтримав свою апеляцію; прокурора, який просив вирок суду залишити без змін, залишивши без задоволення апеляцію засудженого; надавши засудженому можливість виступити в судових дебатах та з останнім словом, перевіривши матеріали кримінальної справи, обговоривши доводи апеляції в її межах, колегія суддів вважає, що апеляція засудженого не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Висновки суду про винуватість ОСОБА_6 в скоєні злочину, за який він засуджений грунтуються на досліджених в судовому засіданні доказах, його дії кваліфіковані відповідно до встановлених по справі фактичних обставинах злочину, що не оспорюється засудженим в апеляції, тому враховуючи, що апеляція містить в собі лише доводи для зміни вироку у частині призначеного покарання, відповідно до вимог ч.1 ст. 365 КПК України вирок суду першої інстанції перевіряється апеляційним судом в межах апеляції, у зв`язку з чим фактичні обставини справи не обговорюються та не перевіряються.

Що стосується апеляційних вимог стосовно призначеного засудженому ОСОБА_6 кримінального покарання, колегія суддів дійшла такого висновку.

Як вбачається з вироку суду першої інстанції, при призначенні засудженому міри кримінального покарання врахував ступінь тяжкості вчиненого злочину, обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання, дані про особу, за якими ОСОБА_6 раніше неодноразово судимий за вчинення умисних злочинів, вчинив злочин у період умовно-дострокового звільнення від відбування покарання, працює, за місцем проживання та роботи характеризується позитивно, має на утриманні малолітню дочку, 2013 року народження.

Враховані судом першої інстанції і обтяжуючі покарання обставини - вчинення злочину у стані алкогольного сп`яніння та рецидив.

З урахуванням усіх цих обставин, суд першої інстанції прийшов до висновку, що виправлення та перевиховання засудженого ОСОБА_6 можливе тільки в умовах ізоляції від суспільства та призначив покарання у виді позбавлення волі.

На думку колегії суддів, такий висновок щодо виду та розміру кримінального покарання є правильним, а покарання, призначене засудженому справедливим та відповідає вимогам ст.65 КК України, визначено в межах санкцій ч.3 ст.269 КК України, у відповідністю із положеннями Загальної частини КК України, з урахуванням ступеня тяжкості скоєного злочину, особи засудженого, конкретних обставин даної справи.

Суд першої інстанції цілком обґрунтовано призначив засудженому ОСОБА_6 такий вид та розмір кримінального покарання і колегія суддів з цим погоджується, оскільки, виходячи з об`єму обвинувачення, пред`явленого засудженому, його ролі у вчиненні злочину, будучи судимим за вчинення умисних злочинів, протягом менш ніж три місяці після умовно-дострокового звільнення від відбування покарання, протягом невідбутої частини покарання вчинив новий умисний злочин, що свідчить про його не бажання стати на шлях виправлення, тому саме таке покарання для засудженого є достатнім.

За таких обставин, посилання і твердження засудженого ОСОБА_6 в апеляції на недостатнє врахування судом першої інстанції всіх обставин справи та даних про його особу при призначенні йому кримінального покарання, які позитивно впливають на його призначення є безпідставними, не обґрунтованими і не заслуговують на увагу.

Таким чином, колегія суддів не встановила передбачених законом підстав для пом`якшення призначеного засудженому ОСОБА_6 покарання та застосування ст. 69, 75 КК України, оскільки воно відповідає ступеню тяжкості вчиненого ним злочину та даним про його особу.

З урахуванням наведеного, колегія суддів не знаходить апеляційних підстав для зміни вироку суду першої інстанції.

Керуючись статтями 365, 366 КПК України, колегія суддів, -

УХВАЛИЛА:

Апеляцію засудженого ОСОБА_6 залишити без задоволення.

Вирок Першотравневого районного суду Донецької області від 17 березня 2014 року щодо ОСОБА_6 залишити без змін.

Судді: