Ухвала

Іменем України

17 липня 2007
року колегія судців судової палати у кримінальних спра­вах апеляційного суду
Житомирської області в складі:

головуючого
- судді: Крижанівського В.В.,

суддів: Єрещенка
A.M.,
Заліщука М. С. ,

з участю
прокурора: Руденка В.І.,

засуджених: ОСОБА_1
, ОСОБА_2,

ОСОБА_3,

розглянула
у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Житомирі криміна­льну справу за апеляціями
прокурора, який брав участь у розгляді
справи судом першої інстанції та засудженого ОСОБА_2 на вирок Коростишівського
районного суду Житомирської області від 27 квітня 2007 року.

Цим
вироком: ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1р.н.,

уродженця
та жителя м. АДРЕСА_1, не працюючого, суди­мого 04.09.2006р. Брусилівським райсудом Житомир­ської
області за ст. 297 КК України на 2 роки обмежен­ня
волі, на підставі ст. 75
КК України звільненого від відбування покарання з випробуванням та іспитовим
строком на 2 роки , -засуджено:

·
за ч. 2 ст. 187 КК України на 7 років позбавлення волі із
конфіскацією всього належного йому на праві власності майна;

·
за ч. 2 ст. 185 КК України на 3 роки позбавлення волі;

·
за ч. 2 ст. 263 КК України на 2 роки позбавлення волі.

На підставі ст. 70 КК України шляхом поглинення менш суворого
пока­рання більш суворим визначено 7 років позбавлення волі із конфіскацією
всьо­го належного йому на праві власності майна.

Справа №11- 504 Головуючий
у суді 1-ї інстанції Василенко P.O.

Категорія ст. 185 ч.
2, 187 ч.2, 263 ч.2, 304
Суддя-доповідач Заліщук М. С.

Відповідно до ст. 71 КК
України до призначеного покарання частково приєднано невідбуту частину
покарання за вироком Брусилівського райсуду
від 04.09.2006 року і остаточно визначено ОСОБА_2 - 7 років 8 місяців
позбавлення волі із конфіскацією всього належного йому на праві приватної
власності майна.

Строк
відбуття покарання обчислено з 04.12.2006 року. Запобіжний захід ОСОБА_2
залишено - взяття під варту.

ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_2р.н., уродженця та жителя м. АДРЕСА_2, не працюючого, не су­димого,
-засуджено:

·
за ч. 2 ст. 187 КК України на 7 років позбавлення волі із
конфіскацією всього належного йому на праві власності майна;

·
за ч. 2 ст. 185 КК України на 4 роки позбавлення волі;

·
за ч. 2 ст. 263 КК України на 2 роки позбавлення волі.

·
за ст. 304 КК України на 3 роки позбавлення волі.

На підставі ст. 70 КК України ОСОБА_1 шляхом часткового скла­дання покарань
остаточно визначено 7 років 6 місяців позбавлення волі із кон­фіскацією всього
належного йому на праві приватної власності майна.

Строк
відбуття покарання обчислено з 03.12.2006 року. Запобіжний захід ОСОБА_1 залишено - взяття під варту.

ОСОБА_3,

ІНФОРМАЦІЯ_3
р.н., уродженця м. АДРЕСА_3,
не працюючого, не судимого, -засуджено:

·
за ч. 2 ст. 187 КК України із застосуванням ст. 69
КК України на 5 ро­ків обмеження волі із конфіскацією всього належного йому на
праві власності майна.

·
за ч. 2 ст. 185 КК України на 4 роки обмеження волі.

На
підставі ст. 70 КК України ОСОБА_3, шляхом
поглинення менш суворого покарання більш суворим, остаточно визначено 5 років обмеження волі із
конфіскацією всього належного йому на праві власності майна.

Строк
відбуття покарання обчислено з моменту приведення вироку до виконання.

Запобіжний
захід ОСОБА_3 залишено - підписку про невиїзд.

ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_4
року народження, уродженця та жителя
м.АДРЕСА_4, учня 11 класу вечірньої
школи, не судимого , -

засуджено за ч.
2 ст.
187 КК України із застосуванням
ст. 69 КК України на 5 років
позбавлення волі.

Згідно
до ст.
ст. 75, 76 КК України ОСОБА_4 звільнено від відбуван­ня покарання з випробуванням та
іспитовим строком на 3 роки. Зобов'язано не виїжджати за межі України на
постійне проживання без дозволу органу кримі­нально-виконавчої системи, періодично з'являтися для реєстрації та
повідомля­ти вказані органи про зміну місця проживання та роботи.

Запобіжний захід
залишено підписку про невиїзд.

Цивільний
позов потерпілого ОСОБА_5
задоволено, стягнуто на його
користь в солідарному порядку з ОСОБА_2,
ОСОБА_1 та ОСОБА_4 для
відшкодування моральної шкоди 5000 грн. та 625 грн. матеріаль­ної шкоди.

Цивільний
позов потерпілого ОСОБА_6 задоволено частково,
стягну­то на його користь в солідарному порядку з ОСОБА_2 та
ОСОБА_1 для відшкодування матеріальної
шкоди 760 грн.

Цивільний
позов потерпілого ОСОБА_7
задоволено, стягнуто на його
користь в солідарному порядку з ОСОБА_2,
ОСОБА_1 та ОСОБА_3. для
відшкодування матеріальної шкоди 6050 грн.

Стягнуто
з ОСОБА_2, ОСОБА_1 , ОСОБА_3. та ОСОБА_4 в рівних частках судові витрати на користь держави за
проведення експертиз на загальну суму 231 грн. 28 коп.

Питання
про речові докази вирішено відповідно до вимог
ст. 81 КПК України.

Як
визнав суд, в жовтні 2006 року в м. Коростишеві,
ОСОБА_2, придбав без передбаченого законом дозволу у громадянина
ОСОБА_8, проживаючого по вул. АДРЕСА_5,
предмет типу кастета, який явля­ється
холодною зброєю ударно-дробильної дії,
якого він незаконно носив.

В жовтні
2006 року в м. Коростишеві, ОСОБА_1 ,
за місцем проживання по вул.
АДРЕСА_5, без передбаченого
законом дозволу, не­законно виготовив та
носив металевий предмет типу кастета,
який являється холодною зброєю ударно-дробильної дії, виготовлений саморобним способом.

В
середині жовтня 2006 року о 3 годині ночі в м.
Коростишеві по вул. Ос-тровського
ОСОБА_1, за попередньою змовою з
ОСОБА_1, перебуваючи в стані
алкогольного сп'яніння, здійснили напад
на неповноліт-

нього
ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_5 року
народження, під час якого ОСОБА_1 наніс йому удар по голові кастетом, а також наносили удари руками та но­гами по
різним частинам його тіла, спричинивши
потерпілому фізичного болю, після чого
заволоділи його мобільним телефоном „Моторола"
зі стартовим па­кетом, грошима в
сумі 25 грн., а всього на загальну суму
760 грн.

18
жовтня 2006 року о 22 годині в м.
Коростишеві на перехресті вулиць ДІевченка-Комуністична ОСОБА_1, повторно,
за попередньою змовою з ОСОБА_1 та ОСОБА_3 перебуваючи в стані алкогольного
сп'я­ніння, здійснили напад на ОСОБА_7
, під час якого ОСОБА_1 на­ніс йому
декілька ударів по голові кастетом, а
також наносили удари руками і ногами по різним частинам його тіла, заподіявши потерпілому тілесні ушко­дження
середньої тяжкості за ознаками довготривалого розладу здоров'я, після чого заволоділи грошима в сумі
250грн., золотим ланцюжком, золотим хрести­ком, шкіряною курткою, мобільним телефоном „Моторола" із стартовим
паке­том, а всього викрали майна на
загальну суму 6075 грн.

02 листопада 2006 року о 22
годині 30 хвилин в м. Коростишеві по
вул. Островського, неподалік від приміщення центру реабілітації
дітей-інвалідів, ОСОБА_1, за попередньою змовою з ОСОБА_1, повторно,
перебуваючи в стані алкогольного сп'яніння, здійснили напад на неповнолітнього ОСОБА_9, під час якого ОСОБА_1 наніс йому удар по голові кастетом, а також застосували аерозольний балончик із
сльозоточивим газом, та наносили удари
руками та ногами по різним частинам його тіла,
спричинивши потерпілому фізичний біль,
після чого заволоділи його майном,
а саме: мобільним телефоном „Моторола"
із стартовим пакетом, гро­шима в
сумі 10грн., а всього на загальну суму
922 грн.

3 листопада 2006 року о 21
годині в м. Коростишеві ОСОБА_1, повторно,
за попередньою змовою з ОСОБА_3, на території магазину
"Оазіс" який розташований по вул.
Більшовицька, таємно ви­ крали у
потерпілої ОСОБА_10 майна, а саме: жіночу сумку, мобільний те­ лефон „Соні-Еріксон" із
стартовим пакетом, шкіряні
рукавиці, туш для вій,

гроші в сумі 180грн., а всього на
загальну суму 862, 08 грн.

21
листопада 2006 року о 20 годині 30 хвилин на автошляху сполученням Коростишів -
Житомир за 350 метрів від м. Коростишева
в напрямку м. Жито­мира ОСОБА_1, повторно,
за попередньою змовою з ОСОБА_1,
та неповнолітнім ОСОБА_4,
здійснили напад на потерпілого ОСОБА_5.,
якому нанесли удари руками та ногами по різним частинам тіла, в наслідок чого заподіяли йому легкі тілесні
ушкодження з короткочасним розла­дом здоров'я,
після чого заволоділи його майном,
а саме: мобільним телефо­ном, кільцем
з білого металу, грошима в сумі
200грн., в'язаною шапкою, сум­кою,
а всього на загальну суму 630 грн.

В ніч на
22 вересня 2006 року о 00 год.
30 хв. в м. Коростишеві
ОСОБА_1, за попередньою змовою з ОСОБА_3,
знаходячись в комп'ютерному клубі "Оксіген", який розташований в одному з приміщень ра­йонного
будинку культури по вул. АДРЕСА_6, власником якого явля­ється ОСОБА_11, де на той час працював адміністратором
ОСОБА_1 , таємно викрали майно, а саме: мобільний телефон „Нокія", модем,
16 штук стартових пакетів, картки
поповнення рахунків мобільних телефонів в кі-

лькості
53 штук, два системних блока до
комп'ютера, гроші в сумі 147 грн., чим завдали ОСОБА_11 майнової шкоди на
загальну суму 6041 грн.

В
апеляції прокурор, який брав участь у
розгляді справи судом першої інстан­ції,
не оспорюючи доведеності вини засуджених, вважає,
що вирок суду пови­нен бути змінений у зв'язку з неправильним
застосуванням кримінального за­кону. Посилається на неправильність встановлення
неповнолітньому ОСОБА_4 іспитового строку терміном на 3 роки, який відповідно до ч.3 ст.
104 КК України може установлюватися лише тривалістю від одного до двох
років. Крім цього, суд, постановляючи рішення, невірно вирішив питання про стяг­нення із
засуджених судових витрат за проведені по справі експертизи, не врахувавши при цьому вимоги ст. 93
КПК України.

В
апеляції засуджений ОСОБА_1, не
оспорюючи доведеності судом його вини,
просить пом'якшити призначене йому покарання. Посилається на те, що перебуваючи під вартою на протязі шести
місяців, зробив для себе нале­жні
висновки, у вчиненому щиро кається, а тому заслуговує на зменшення тер­міну
відбуття покарання.

Заслухавши
доповідь судді, міркування прокурора
щодо зміни вироку за викладених в його апеляції обставин та залишення без
задоволення апеляції за­судженого ОСОБА_2,
пояснення ОСОБА_1, який підтримав
свою та прокурора апеляції, перевіривши
матеріали справи та обговоривши доводи апе­ляцій, колегія суддів вважає, що апеляція прокурора підлягає задоволенню, а апеляція засудженого ОСОБА_2 повинна бути
залишена без задоволен­ня з наступних підстав.

Висновок
суду про доведеність вини засуджених ОСОБА_2,
ОСОБА_1 , ОСОБА_3. та ОСОБА_4 у вчинені
інкримінованих їм злочинів підтверджується сукупністю досліджених під час
судового розгляду і наведених у вироку доказів,
є обґрунтованим і по суті не оспорюється.

Колегія
суддів вважає, що доводи в апеляції
прокурора про невірне засто­сування судом першої інстанції кримінального закону
при встановленні непов­нолітньому ОСОБА_4 іспитового строку терміном на 3 роки
є обґрунтова­ними.

Згідно
вироку, ОСОБА_4. вчинив злочин в
неповнолітньому віці. Від­повідно до п. 9 постанови Пленуму Верховного суду
України № 7 від 24.10.2003 року „Про практику призначення судами кримінального
покарання" іспитовий строк особам,
що вчинили злочини у неповнолітньому віці, встанов­люється судом тривалістю від одного
до двох років.

В даному
випадку, суд, призначивши ОСОБА_4 за ч. 2 ст.
187 КК України із застосуванням
ст. 69 КК України покарання 5
років позбавлення во­лі, при цьому, прийшовши до висновку про можливість його
звільнення від від­бування призначеного покарання з випробуванням, повинен був керуватися по-

ложеннями ст.
ст. 75-78 КК України, з
урахуванням особливостей, визначених
у ст.
104 КК України, чого не
зробив, а тому вирок в цій частині
підлягає зміні.

Крім
того, суд невірно вирішив питання про
стягнення судових витрат, помилково
постановивши до стягнення із всіх засуджених кошти за проведені по справі
експертизи. Судом не було взято до уваги те,
що по епізоду злочину ф вчиненого засудженим ОСОБА_4,
експертизи не проводилися, а тому,
покладення на нього обов'язку відшкодовувати кошти затрачені на
проведення експертиз, було безпідставним.

Що стосується
твердження в апеляції засудженого ОСОБА_2 про призначення йому судом суворого
покарання, без урахування того, що він пе­ребуваючи під вартою на протязі
шести місяців зробив для себе належні висно­вки, то суд при його вирішенні дотримався вимог ст. 65
КК України та роз'я­снень, даних у п. 25
постанови Пленуму Верховного Суду України від 24 жовтня 2003 року № 7 „Про
практику призначення судами кримінального пока­рання" про те, що при застосуванні правил ст. 71
КК України судам належить враховувати,
що остаточне покарання за сукупністю вироків має бути більшим, ніж покарання, призначене за новий злочин, і ніж не відбута частина покарання за
попереднім вироком.

Зокрема, судом ураховано, що ОСОБА_1 уже притягувався до кримінальної
відповідальності, його посередню
характеристику, ті обставини, що він приймав активну участь у вчинених
злочинах, не відшкодував потерпі­лим
заподіяні збитки, та прийшов до
обґрунтованого висновку про не можли­вість його виправлення без ізоляції від
суспільства.

Як
убачається з матеріалів справи ОСОБА_1,
будучи засудженим 04.09.2006 р. Вироком Брусиловського районного суду
за ст.
297 КК України на 2 роки обмеження волі з 2 річним іспитовим
строком, покладених на нього обо­в'язків, передбачених
ст. 76 КК України не виконав
і, як встановлено судом, з жовтня по листопад 2006 року займався
злочинною діяльністю, в наслідок чого
йому і було призначено до відбуття реальне покарання за сукупністю вироків за
правилами ст. 71 КК України, а тому підстав для його пом'якшення колегія
суддів не вбачає.

На
підставі наведеного, керуючись ст.
365, 366 КПК України, колегія суддів судової палати у кримінальних
справах апеляційного суду, -

УХВАЛИЛА:

В задоволенні
апеляції засудженого ОСОБА_2 відмовити.

Апеляцію ст.
помічника прокурора Кириченко
Т.В., яка брала участь
у розгляді справи судом першої інстанції,
задовольнити в повному обсязі.

Вирок
Коростишівського районного суду Житомирської області від 27 квітня 2007р. щодо ОСОБА_4 змінити.

На
підставі ст. 104 КК України зменшити встановлений ОСОБА_4
іспитовий строк до 2 років.

Виключити
з вироку вказівку про стягнення з засудженого ОСОБА_4 судових витрат за проведення експертиз в розмірі 57
грн.82коп.

Стягнути
в дольовому порядку, судові витрати за
проведення по справі судово-товарознавчої,
криміналістичних,
дактилоскопічної експертиз з засу­джених ОСОБА_2 - 59 грн.76 коп., ОСОБА_1 - 75 грн. 45 коп., ОСОБА_3 -96 грн. 09 коп.. Стягнуті кошти
перерахувати на користь держави в особі НДЕКЦ при УМВС України в Житомирській
області.