Провадження №11-кп/772/388/2015
Головуючий у суді 1-ї інстанції: ОСОБА_1
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ВІННИЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
27 квітня 2015 рокум. Вінниця

Апеляційний суд Вінницької області в складі:

головуючого - ОСОБА_2 ,

суддів - ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

при секретарі - ОСОБА_5 ,

за участю:

прокурора - ОСОБА_6 ,

обвинуваченого - ОСОБА_7 ,

захисника - ОСОБА_8

розглянув «27 квітня» 2015 року у відкритому судовому засіданні в м. Вінниці кримінальне провадження за апеляційною скаргою адвоката ОСОБА_8 в інтересах засудженого ОСОБА_7 , прокурора у кримінальному провадженні ОСОБА_9 на вирок Вінницького міського суду Вінницької області від 18 лютого 2015 року

в с т а н о в и в :

ОСОБА_7 , 1995 року

народження уродженця м. Скоп`є

Республіки Македонія, громадянина

України з незакінченою середньою

освітою, неодруженого, не працюючого,

проживаючого за адресою:

АДРЕСА_1 , раніше несудимий

Визнаний винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 309 КК України та призначено покарання у виді одного року позбавлення волі. На підставі ст. 75 КК України звільнено ОСОБА_7 від відбування покарання з іспитовим строком один рік . Відповідно до п.п.2,3,4 ч.1 ст. 76 КК України на ОСОБА_7 покладено обов`язки.

Стягнуто з ОСОБА_10 на користь держави витрати за проведення експертизи у сумі 491 грн. 92 коп. Вирішено питання з речовими доказами.

Як встановлено вироком, ОСОБА_7 , маючи умисел на незаконне придбання, перевезення та зберігання без мети збуту особливо небезпечних наркотичних засобів, в середині червня 2014 року, точного часу досудовим слідством не встановлено, перебуваючи в с. агрономічне, точна адреса відсутня, де розмістив їх в присадибному приміщенні для подальшого висихання. Через деякий час, ОСОБА_7 , продовжуючи свою злочинну діяльність, повернувся у вказане присадибне приміщення та, шляхом сушіння і подрібнення зірваних рослин коноплі, незаконно виготовив наркотичний засіб обіг якого заборонений канабіс. Даний наркотичний засіб ОСОБА_7 розфасував у паперові згортки, частину з яких залишив у присадибній ділянці, а іншу частину незаконного перевіз у громадському транспорті до місця свого проживання в кімнату квартири АДРЕСА_2 .

Після цього, ОСОБА_7 , продовжуючи свій єдиний злочинний умисел спрямований на незаконне придбання, перевезення та зберігання без мети збуту наркотичного засобу канабіс, 29.06.2014 року повернувся у присадибне приміщення , що знаходиться в селі Агрономічне, де забрав решту паперових згортків з наркотичним засобом канабіс та, зберігаючи його при собі, користуючись громадським транспортом, незаконно перевозив його до будинку АДРЕСА_3 . Цього ж дня, біля вищевказаного будинку, близько 22.10 годин, ОСОБА_7 був зупинений працівниками СБНОН ВМВ УМВС України у Вінницькій області. Під час поверхневого огляду ОСОБА_7 з його добровільної згоди, в присутності понятих, з лівої кишені його куртки, задньої кишені джинсів та нижньої білизни було виявлено та вилучено шість паперових згортків з речовиною рослинного походження у подрібненому стані.

В подальшому 29.06.2014 року близько 23:10 годин, під час огляду квартири АДРЕСА_2 , де зареєстрований та проживає ОСОБА_7 , в присутності понятих, було виявлено і вилучено п`ять паперових згортків з речовиною рослинного походження у подрібненому стані та саморобний пристрій для куріння, який складається з двох фрагментів пляшок та корка з нашаруванням речовини бурого кольору.

Згідно висновку № 751 від 09.07.2014 року надані на дослідження речовини рослинного походження зеленого кольору є особливо небезпечним наркотичним засобом, обіг якого заборонено канабісом, загальною масою 24,87 г. у перерахунку на висушену речовину. Нашарування речовини темно коричневого кольору на поверхнях фрагменту полімерної пляшки та металевого гофрованого наперстку містять особливо небезпечний наркотичний засіб, обіг якого заборонено екстракт канабісу, загальною масою 0,0472 г, у перерахунку у суху речовину.

В апеляційній скарзі зі змінами та доповненнями прокурора ОСОБА_9 ставиться питання про скасування вироку Вінницького міського суду від 18 лютого 2015 року через неправильне застосування закону України про кримінальну відповідальність.

Апеляційна скарга мотивована тим, що відповідно до ч.4 ст. 309 КПК України особа, яка добровільно звернулась до лікувального закладу і розпочала лікування від наркоманії, звільняється від кримінальної відповідальності за дії, передбачені частиною першою цієї статті. Згідно медичної довідки ОСОБА_10 пройшов курс добровільного лікування від наркоманії з 26.12.2014 р. по 15.01.2015 р.

В апеляційній скарзі захисника ОСОБА_8 в інтересах обвинуваченого ОСОБА_7 ставиться питання про скасування вироку Вінницького міського суду від 18.02.2015 року відносно ОСОБА_7 та звільнення останнього від кримінальної відповідальності за вчинення злочину, передбаченого ст. 309 ч.1 КК України на підставі ч.4 ст. 309 КК України із закриттям кримінального провадження.

Апеляційна скарга мотивована тим, що ОСОБА_7 вину у скоєному визнав, щиросердечно розкаявся та пройшов добровільно курс лікування і на теперішній час наркотичних засобів не вживає. Захистом у суді першої інстанції заявлялось клопотання про звільнення ОСОБА_7 від кримінальної відповідальності, оскільки він добровільно звернувся до лікувального закладу і розпочав лікування від наркоманії.

Крім того, апелянт посилається на роз`яснення що містяться у листі Вищого Спеціалізованого суду України з розгляду з розгляду цивільних і кримінальних справ від 01.02.2011 року «Щодо правильного застосування норм Кримінально процесуального кодексу України при звільненні особи від кримінальної відповідальності відповідно до ч.4 ст. 309 Кримінального кодексу України» та постановою Пленуму Верховного Суду України « Про практику застосування судами України законодавства про звільнення особи від кримінальної відповідальності » від 23 грудня 2005 року №12 надані роз`яснення та рекомендації, згідно яких особа підлягає звільненню від кримінальної відповідальності на підставі ч.4 ст. 309 КК України, якщо її вина у вчиненні злочину, передбаченого ч.1 ст. 309 КК України, доведена; вона виявила бажання вилікуватися і для цього звернулася до відповідного закладу добровільно та розпочала лікування; заявила клопотання особисто чи через захисника про її звільнення від кримінальної відповідальності та закриття кримінальної справи на цій підставі.

Заслухавши доповідача, прокурора ОСОБА_6 , який підтримав апеляційну скаргу прокурора, просив її задовольнити на підставі ч.4 ст. 309 КК України звільнити ОСОБА_7 від кримінальної відповідальності за ч.1 ст. 309 КК України та закрити кримінальне провадження, не заперечував проти апеляційної скарги захисника, захисника ОСОБА_8 , який підтримав свою апеляційну скаргу просив її задовольнити, обвинуваченого ОСОБА_7 , який підтримав апеляційні скарги захисника та прокурора, просив їх задовольнити звільнити його від кримінальної відповідальності, оскільки він пройшов лікування, обговоривши доводи апеляційної скарги, перевіривши матеріали кримінального провадження, провівши судові дебети та заслухавши останнє слово обвинуваченого, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційні скарги прокурора ОСОБА_11 та захисника ОСОБА_8 підлягають задоволенню з наступних підстав.

Висновок суду щодо доведеності винуватості ОСОБА_7 в інкримінованому йому кримінальному правопорушенні, передбаченому ч.1 ст.309 КК України, ґрунтується на сукупності доказів, які досліджені в судовому засіданні і є правильними.

Ці висновки ґрунтуються на обставинах подій та висновках експертизи, які ніким не заперечуються, а тому зазначені обставини перевірці в апеляційній інстанції не підлягають.

Судом першої інстанції вірно кваліфіковано дії обвинуваченого ОСОБА_12 за ч.1 ст. 309 КК України, як незаконне придбання, виготовлення , зберігання та перевезення наркотичних засобів без мети збуту.

Разом з тим, відповідно до вимог ст. 309 ч.4 КК України особа, яка добровільно звернулася до лікувального закладу і розпочала лікування від наркоманії, звільняється від кримінальної відповідальності за дії, передбачені частиною першою цієї статті.

Звернення до лікувального закладу визнається добровільним, якщо особа за своєю волею ( необов`язково за своєю ініціативою) звертається до лікувального закладу із заявою про хворобу на наркоманію і бажанням лікуватися від цієї хвороби.

Як вбачається з довідки Комунального закладу «Вінницького обласного наркологічного диспансеру №4» від 16.01.2015 року ОСОБА_7 добровільно звернувся до диспансеру де , з 26.12.2014 по 16.01.2015 знаходився на стаціонарному лікуванні у зв`язку з розладом психіки та поведінки внаслідок вживання канабіоідів.

Відповідно п.24 постанови Пленуму Верховного Суду України № 4 від 26.04.2002 р. « Про судову практику в справах про злочини у сфері обігу наркотичних засобів, психотропних речовин, їх аналогів або прекурсорів», за змістом норм, передбачених ч.4 ст. 307 та ч.4 ст. 309 КК України, особа може бути звільнена від кримінальної відповідальності незалежно від того, коли вона вчинила дії, які дають для цього підстави, але до закінчення судового слідства.

Як вбачається з матеріалів кримінального провадження 3.02.2015р., в судовому засіданні, до закінчення судового слідства ,захисником ОСОБА_8 було заявлено клопотання про закриття кримінального провадження по обвинуваченню ОСОБА_7 за ч.1 ст. 309 КК України, звільнивши його від кримінальної відповідальності відповідно ч.4 ст. 309 КК України( а.п. 42), однак судом було відмовлено у задоволенні даного клопотання та винесено вирок.

Враховуючи викладене, апеляційний суд приходить до висновку, що оскільки ОСОБА_7 добровільно звернувся до лікувального закладу, розпочав і пройшов курс лікування від наркоманії до закінчення судового слідства, що підтверджується довідкою №4 від 16.01.2015 року( а.п.41), тому кримінальне провадження по обвинуваченню ОСОБА_7 у вчиненні ним кримінального провадження, передбаченого ч.1 ст. 309 КК України підлягає закриттю.

Як вбачається з вищевикладеного у суду першої інстанції були усі підстави для звільнення ОСОБА_7 від кримінальної відповідальності на підставі ч.4 ст. 309 КК України та закриття кримінального провадження, однак суд не виконав дані вимоги норми закону чим допустив неправильне застосування кримінального закону, внаслідок чого вирок Вінницького міського суду Вінницької області від 18 лютого 2015 року, щодо ОСОБА_7 підлягає скасуванню із закриттям провадження.

Керуючись ст. ст. 404, 405, 407, 409, 413,417,419 КПК України, апеляційний суд , -

у х в а л и в:

Апеляційні скарги прокурора ОСОБА_11 та захисника ОСОБА_8 задовольнити.

Вирок Вінницького міського суду від 18 лютого 2015року, щодо обвинуваченого ОСОБА_7 за ч.1 ст. 309 КК України скасувати у зв`язку з неправильним застосуванням закону України про кримінальну відповідальність.

ОСОБА_7 звільнити від кримінальної відповідальності за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч.1ст.309 КК України на підставі ч.4 ст. 309 КК України.

Кримінальне провадження закрити.

На ухвалу може бути подана касаційна скарга до Вищого Спеціалізованого Суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом 3-х місяців з дня проголошення.

Судді:

З оригіналом вірно: