У х в а л а

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Колегія суддів Судової палати у кримінальних справах

Верховного Суду України у складі:

головуючого

Федченка О.С.,

суддів

Кліменко М.Р., Школярова В.Ф.

розглянула
у судовому засіданні в м. Києві 12 червня 2007 року кримінальну справу за
касаційною скаргою засудженого ОСОБА_1 на судові рішення щодо нього.

За вироком Ленінського районного суду АР Крим від 06 березня 2006 року

ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, громадянин
України, судимий: 28.12.2005 року за ст. 186 ч.1 КК України на 2 роки
позбавлення волі,

засуджений
за ст. 187 ч.2 КК України на 7 років позбавлення волі з конфіскацією всього
майна, яке є власністю засудженого.

На підставі ст. 70 ч.4 КК України, за сукупністю злочинів, суд визначив
ОСОБА_1. остаточне покарання у виді 7 років позбавлення волі з конфіскацією
всього майна, яке є власністю засудженого.

Суд постановив стягнути з ОСОБА_1: 3 801 грн. - на користь ОСОБА_2. та 2
347 грн. - на корить ОСОБА_3.

Ухвалою апеляційного суду АР Крим від 16 травня 2006 року зазначений вирок
змінено: із мотивувальної частини вироку виключено посилання на протоколи
впізнання ОСОБА_1 ОСОБА_2., ОСОБА_4. і ОСОБА_3 як на доказ обвинувачення. В
решті вирок залишено без зміни.

ОСОБА_1 визнано винуватим у вчиненні розбійного нападу за наступних
обставин.

ІНФОРМАЦІЯ_2, приблизно о 04 год., розбивши шибку у вікні, засуджений та
невстановлені слідством особи, за попередньою змовою між собою, проникли до
будинку АДРЕСА_1, де напали на потерпілих ОСОБА_2. і ОСОБА_3., висловлюючи при
цьому на адресу потерпілих погрози застосування насильства, небезпечного для їх
життя, та демонструючи при цьому вогнепальну зброю. Крім того, потерпілу
ОСОБА_2. декілька разів ударили битою по голові, від чого вона отримала легкі
тілесні ушкодження, що спричинили короткочасний розлад здоров'я. Після чого,
засуджений та невстановлені слідством особи заволоділи майном потерпілої
ОСОБА_2. на загальну суму 3 801 грн. В процесі цього нападу засуджений ОСОБА_1.
здавлював рукою шию потерпілої ОСОБА_3., спричинивши їй легкі тілесні
ушкодження, і заволодів її майном на загальну суму 2347 грн.

У касаційній скарзі, як видно із її змісту, засуджений ОСОБА_1. просить
постановлені відносно нього судові рішення скасувати, а справу направити на
нове розслідування, посилаючись на безпідставність його засудження, а також на
порушення під час досудового слідства його права на захист.

Заслухавши доповідь судді, перевіривши матеріали справи
та обговоривши викладені у касаційній скарзі засудженого доводи, колегія суддів
вважає, що його скаргу слід залишити без задоволення виходячи із наступного.

Відповідно до ч.1 ст. 398 КПК України підставами для
скасування або зміни судових рішень, зазначених у ч.2 ст. 383 КПК України є:
істотне порушення кримінально-процесуального закону, неправильне застосування
кримінального закону, невідповідність призначеного покарання тяжкості злочину
та особі засудженого.

Що стосується застосування кримінального закону, то на
думку колегії суддів, висновки суду про необхідність кваліфікації дій ОСОБА_1
за ст. 187 ч.3 КК України відповідають дослідженим в судовому засіданні
доказам, яким суд дав належну оцінку, і така кваліфікація є правильною.

Із змісту показань неодноразово допитаних як на
досудовому слідстві, так і в судовому засіданні потерпілих ОСОБА_2 та ОСОБА_3
вбачається, що під час розбійного нападу двоє осіб проникли до їх будинку, а
третій надворі слідкував за навколишньою обстановкою. При цьому нападники
застосовували до них фізичне насильство, а також погрожували застосуванням
зброї, вимагаючи видати цінні речі та гроші, після чого забрали майно
потерпілих. Обличчя нападників були закриті масками, однак коли вони між собою
розмовляли, то потерпілі впізнали в одному із них свого колишнього сусіда
ОСОБА_1, якого вони знали на протязі декількох років.

Як видно із матеріалів справи і під час досудового
слідства і у судовому засіданні показання потерпілих стосовно участі у цьому
нападі ОСОБА_1 були незмінними та послідовними. Будь-яких підстав, які б
ставили під сумнів показання потерпілих по справі встановлено не було.

Крім того, указані показання потерпілих узгоджуються і з
іншими наявними у справі доказами - даними протоколу огляду місця події від
ІНФОРМАЦІЯ_2, даними висновків судово-медичних експертиз потерпілих тощо.

За таких обставин, колегія суддів вважає, що суд першої
інстанції, дослідивши ці та інші наведені у вироку докази, дав їм належну
оцінку і обґрунтовано прийшов до висновку про винуватість ОСОБА_1 у розбої,
вчиненому за попередньою змовою групою осіб, поєднаному з проникненням у житло
та правильно кваліфікував його дії за ст. 187 ч.3 КК України.

Не знайшли підтвердження в ході перевірки матеріалів
справи доводи засудженого про залишення поза увагою суду першої інстанції його
алібі. Так, зміст протоколу судового засідання указує, що суд першої інстанції
належним чином дослідив показання свідків ОСОБА_5., ОСОБА_6., ОСОБА_7.,
ОСОБА_8. та ОСОБА_9., на які є посилання у скарзі засудженого, і дав їм
відповідну оцінку, яка відображена у вироку.

Що стосується призначення засудженому ОСОБА_1. покарання,
то вирішення цього питання відповідає вимогам ст. 65 КК України. Підстав для
пом'якшення призначеного покарання засудженому колегія суддів не вбачає.

Викладені у скарзі ОСОБА_1 доводи щодо порушення його
права на захист в ході досудового слідства колегія суддів не може розцінити як
підставу для скасування постановлених по справі судових рішень.

Відповідно до положень ст. 45 КК України по даній справі
не передбачена обов'язкова участь захисника.

Із змісту наявного у справі протоколу роз'яснення прав
обвинуваченому від 04 грудня 2005 року вбачається, що ОСОБА_1. просив надати
йому захисника, після чого для захисту його інтересів було допущено адвоката
ОСОБА_10.

Надалі, як видно із змісту протоколів від 23 та 24 січня
2006 року, від участі захисника ОСОБА_1. відмовився, про що свідчать його
власноручно виконані розписки.

Дані долученого до справи протоколу судового засіданні
від 09 лютого 2006 року указують, що після того як ОСОБА_1. звернувся з
відповідним клопотанням про допуск захисника, для захисту його інтересів в суді
було допущено адвоката ОСОБА_11

Разом з тим, матеріали справи свідчать про те, що в ході
досудового слідства 24 листопада 2005 року засуджений звертався з клопотанням
про допуск до участі у справі захисника, яке було залишено без уваги і
проведено ряд слідчих дій, у тому числі, пред'явлення ОСОБА_1 для впізнання, на
що суд першої інстанції належним чином відреагував, склавши окрему постанову
від 06 березня 2006 року.

Крім того, апеляційний суд у ході перегляду вироку,
обґрунтовано виключив з нього посилання суду першої інстанції на протоколи
впізнання ОСОБА_1 ОСОБА_2., ОСОБА_4. та ОСОБА_12. як на доказ винуватості
засудженого, оскільки ці слідчі дії були проведені з порушенням вимог КПК.

На підставі наведеного та керуючись ст.ст. 394 - 396 КПК
України, колегія суддів

у х в а л и л а:

у задоволенні касаційної скарги засудженого ОСОБА_1
відмовити.

Судді:

Кліменко М.Р. Школяров В.Ф. Федченко О.С.