Провадження №: 1-кп/752/641/15
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
24 липня 2015 року м. Київ
Голосіївський районний суд міста Києва в складі:
головуючого судді - ОСОБА_1
при секретарі - ОСОБА_2
з участю прокурора - ОСОБА_3 ,
обвинуваченого - ОСОБА_4 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду в м. Києві кримінальне провадження № 0001567 по обвинуваченню
ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Житомир, громадянина України, який не працює, неодруженого, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , в порядку ст. 89 КК України раніше не судимого, у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 263 КК України, -
встановив:
У невстановлений судом день та час, ОСОБА_4 в невстановленому місці незаконно придбав 32 патрони калібру 5,45х39мм, корпус гранати РГД-5 та запал до ручних гранат дистанційної дії УЗРГМ-2 тим самим придбав без передбаченого законом дозволу бойові припаси до нарізної зброї, два патрони поклав до правої кишені джинсів в які він був одягнений, а 30 патронів в паперовому згортку, корпус гранати РГД-5 та запал до ручних гранат дистанційної дії УЗРГМ-2 поклав до центрального відділення дорожньої сумки, де став незаконно зберігати без передбаченого законом дозволу. Після чого, 14.08.2014 ОСОБА_4 незаконно переніс їх без передбаченого законом дозволу до станції метро «Деміївська» КП «Київський метрополітен», де приблизно о 21:40 був затриманий працівниками міліції, які під час огляду виявили та вилучили вказані боєприпаси згідно вимог закону.
Допитаний в судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 свою вину у вчиненні інкримінованого йому злочину при обставинах, викладених в обвинувальному акті та вироку суду визнав повністю та пояснив, що 32 патрони калібру 5,45х39мм, корпус гранати РГД-5 та запал до ручних гранат дистанційної дії УЗРГМ-2 мав при собі 14.08.2014 року, оскільки мав їхати до зони проведення АТО як волонтер у складі 40-го батальйону, але з незалежних від нього причин, не діставшись місця призначення, мав повертатись додому і забув викласти боєприпаси на зберігання в безпечному місці. Після чого, 14.08.2014 ОСОБА_4 незаконно переніс їх без передбаченого законом дозволу до станції метро «Деміївська» КП «Київський метрополітен», де приблизно о 21:40 був затриманий працівниками міліції, які під час огляду виявили та вилучили вказані боєприпаси згідно вимог закону. Обвинувачений просить його суворо не карати, у вчиненому щиро кається, обіцяє стати на шлях виправлення.
Враховуючи те, що обвинувачений ОСОБА_4 в повному обсязі визнав свою вину у вчиненні інкримінованого йому органом досудового розслідування злочину при обставинах, викладених у обвинувальному акті та вироку суду, та беручи до уваги, що прокурор також не оспорював фактичні обставини провадження, і судом встановлено, що учасники судового провадження, в тому числі обвинувачений, правильно розуміють зміст цих обставин та відсутні сумніви щодо добровільності їх позиції, роз`яснивши їм положення ч. 3 ст. 349 КПК України про те, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оспорювати фактичні обставини провадження у апеляційному порядку, вислухавши думку учасників судового провадження, які не заперечували проти розгляду кримінального провадження, в порядку, передбаченому ч. 3 ст. 349 КПК України, суд визнає недоцільним дослідження доказів стосовно тих фактичних обставин провадження, які ніким не оспорюються.
Враховуючи викладене, суд, допитавши обвинуваченого та дослідивши матеріали кримінального провадження, що характеризують особу обвинуваченого, прийшов до висновку, що винуватість ОСОБА_4 у вчиненні інкримінованого йому злочину при обставинах, викладених в обвинувальному акті та вироку суду, доведена повністю.
Дії ОСОБА_4 за ч. 1 ст. 263 КК України як незаконне носіння, зберігання, придбання, бойових припасів без передбаченого законом дозволу кваліфіковані вірно.
При призначенні ОСОБА_4 покарання суд враховує тяжкість вчиненого злочину, який відноситься відповідно до вимог ст. 12 КК України до тяжкого злочину, обставини вчинення злочину, відсутність тяжких наслідків від вчиненого злочину, дані про особу обвинуваченого, на обліку у психіатра та нарколога не перебуває, має постійне місце реєстрації та проживання за яким характеризується з позитивної сторони, є студентом денної форми навчання, раніше в порядку ст. 89 КК України не судимий, обставини, що пом`якшують покарання - щире каяття у вчиненому і відсутність обставин, що обтяжують покарання.
Враховуючи викладене, суд приходить до висновку, що ОСОБА_4 необхідно призначити покарання у виді позбавлення волі в межах, передбачених санкцією ч. 1 ст. 263 КК України.
Разом з тим, враховуючи дані про особу обвинуваченого, обставини справи, суд вважає, що виправлення обвинуваченого можливе без ізоляції від суспільства і його можна звільнити від відбування покарання із випробуванням, із покладанням обов`язків, передбачених ст. 76 КК України.
На думку суду, призначене обвинуваченому покарання у відповідності до вимог ст. 65 КК України є необхідним та достатнім для його виправлення і запобігання вчинення нових злочинів.
Долю речових доказів та процесуальних витрат необхідно вирішити відповідно до вимог ч. 9 ст. 100, ст. 124 КПК України.
На підставі вищевикладеного, керуючись ст. ст. 370, 374 КПК України, суд, -
ухвалив:
визнати ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 винуватим у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 263 КК України, і призначити йому покарання у виді позбавлення волі строком на 3 (три) роки.
На підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_4 від відбування призначеного покарання у виді позбавлення волі з іспитовим строком 2 (два) роки.
На підставі ст. 76 КК України покласти на ОСОБА_4 обов`язки протягом іспитового строку не виїжджати за межі України на постійне проживання без дозволу кримінально-виконавчої інспекції, повідомляти зазначений орган про зміну місця проживання і роботи, періодично з`являтися на реєстрацію до кримінально-виконавчої інспекції.
Речовий доказ по справі 17 патронів калібру 5,45х39 мм, корпус гранати РГД-5 та запал до ручних гранат дистанційної дії УЗРГМ-2, що знаходяться на зберіганні в камері зберігання речових доказів ЛУ в метрополітені ГУ МВС України в м. Києві знищити.
Стягнути з ОСОБА_4 процесуальні витрати вартість проведеної вибухотехнічної експертизи № 1/61-ВТ від 21.08.2014 року в розмірі 1179 гривень 36 копійки та балістичної експертизи № 653 від 15.08.2014 року в розмірі 614 гривень 90 копійок на користь держави.
Вирок суду може бути оскаржений до Апеляційного суду м. Києва через Голосіївський районний суд м. Києва протягом 30 днів з моменту проголошення.

Суддя ОСОБА_5