Справа № 11-а -228. головуючий
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

З квітня
2007 року. Колегія суддів
судової палати у кримінальних

справах апеляційного суду Кіровоградської області у
складі:

Головуючого - судді - Осетрова В.І.,

Суддів- Борща B.C.,Нікітіна О.С.,
при секретарі - Дубини Н.М., за участю прокурора
відділу облпрокуратури - Ахалшенішвілі
Н.Є.,

та
захисника - ОСОБА_1,
розглянула у відкритому судовому засіданні в м. Кіровограді кримінальну
справу за апеляцію прокурора
Новоукраїнського района Мельника О.А. та
апеляцію засудженого
ОСОБА_2. на вирок Новоукраїнського районного
суду Кіровоградської області від
14 листопада
2006 року,
яким

ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1

народження, уродженця смт. Петрово,
Петровського району,

Кіровоградської області, мешканця с Нерубаївка,

Новоукраїнського района Кіровоградської області,

громодянина
України, з неповною середньою освітою,
не працюючого, одруженого і має на
утримані неповнолітню дитину, раніше не судимого, засуджено за ч.1 ст. 121
КК України на 6
років позбавлення волі.

Також вироком стягнуто з ОСОБА_2. на користь
Новоукраїнської ЦРЛ кошти в сумі 493
грн. за лікування потерпілого ОСОБА_3.
в лікарні.

Вироком суду ОСОБА_2. визнано винним та засуджено за те, що він 17. 06. 2006 року приблизно в
00 годин 30 хвилин, в
домоволодіні ОСОБА_4., в с
Нерубаївка Новоукраїнського району, під час сварки, яка виникла на грунті
особистих неприязних стосунків, умисно наніс удар сокирою по голові потерпілому
ОСОБА_3, якому заподіяв умисно тяжкі тілесні ушкодження небезпечні для його
життя та здоров'я в момент їх заподіяння у виді: відкритої черепно-мозгової
травми, що супроводжувалось переломом кісток склепіння черепа, крововиливом під
тверду і м'яку мозгові оболонки, забійної рани голови. В обгрунтування
вказаного вироку суд поклав те, що у ОСОБА_2. не було умисла на скоєння
умисного вбивства потерпілого і те, що характер його дій і обставини злочину не
підтверджують про вчинення ОСОБА_2.
замаху на умисне вбивство потерпілого.

В ході досудового слідства ОСОБА_2. було пред'явлено обвинувачення в скоєні
злочину, передбаченого ч.2 ст.15, ч.1 ст.115
КК України.

В апеляції прокурор просить скасувати вирок стосовно ОСОБА_2. та
постоновити новий вирок, посилаючись на те, що суд 1-ї інстанції через
невідповідність висновків суду обставинам справи необгрунтовано і незаконно
перекваліфікував дії ОСОБА_2. з ч.2 ст.15, ч.1 ст.115 КК України на
ч.1 ст. 121 КК
України, оскільки на підставі досліджених в суді доказів по справі ОСОБА_2., в стані
алкогольного сп'яніння, своїми діями вчинив замах на умисне вбивство
потерпілого ОСОБА_3

В апеляції засуджений ОСОБА_2. просить
змінити вирок та
перекваліфікувати його дії
з ч.1 ст.121 КК України на ст. 123 КК України з

2

призначенням
йому міри покарання не пов'язану з позбавленням його волі, посилаючись на те,
що суд не вірно дав оцінку доказам по справі і не вірно кваліфікував його дії,
вважає, що хоча він і був в стані алкогольного сп'яніння, але потерпілому
заподіяв ударом сокирою по голові тяжкі тілесні ушкодження в стані сильного
душевного хвилювання та не мав наміру на вчинення умисного вбивства
потерпілого, а також вважає, що суд не врахував в повній мірі дані про його
особу і обставини, які пом'якшують йому покарання. ,

Заслухавши доповідача, думку прокурора, яка підтримала апеляцію про
скасування вироку та постановления
щодо ОСОБА_2. нового вироку, згідно якого просить його визнати винним в скоєні
злочину, передбаченого ч.2 ст.15, ч.1 ст.115 КК України і призначити йому більш
суворе покарання, пояснення засудженого, який підтримав свою апеляцію,
пояснення захисника ОСОБА_1, яка підтримала апеляцію засудженого ОСОБА_2., перевіривши
матеріали справи та обговоривши доводи апеляцій, колегія суддів вважає апеляцію
прокурора задовільнити, апеляцію засудженого залишити без задоволення, а вирок
суду 1-ї інстанції
скасувати в порядку п.1 ч.1 ст. 378
КПК України та постоновити стосовно засудженого новий вирок за таких
підстав.

Перевіривши матеріали кримінальної справи, колегія суддів вважає, що суд 1-ї інстанції не
вірно дав правову оцінку дослідженим доказам по справі і не обгрунтовано
перекваліфікував дії ОСОБА_2. з ч.2
ст.15, ч.1 ст.115 КК України на ч. 1ст. 121КК України.

Так, судом не взято до уваги і не врахована та обставина,
що коли свідок ОСОБА_4, після виникнення конфлікту між потерпілим ОСОБА_3 та
ОСОБА_2., який був в стані алкогольного сп'яніння, їх розборонив, то ОСОБА_2,
на грунті неприязних стасунків, усвідомлюючи характер своїх дій, умисно сокирою
наніс удар з великою силою по голові ОСОБА_3, а потім ОСОБА_2. знову намагався
йому нанести удар сокирою по голові, але ОСОБА_4 в цей момент вирвав у
ОСОБА_2. з рук сокиру та її викинув.

Крім того, судом також не врахована і обставина, що ОСОБА_2. наніс
потерпілому умисно з великою силою удар сокирою у життєво важливий орган -по
голові, в наслідок чого потерпілому заподіяні тяжкі тілесні ушкодження
небезпечні для його життя та здоров'я в момент їх заподіяння у виді відкритої
черепно-мозгової травми, що супроводжувалось переломом кісток склепіння черепа,
крововиливом під тверду і м'яку мозгові оболонки, забійної рани голови, забій
головного мозку тяжкого ступеню, мозкової коми 3-го ступення, у зв'язку з чим
потерпілий значний час знаходився в лікарні у тяжкому стані.

Наведені обставини свідчать саме про намір ОСОБА_2. позбавити життя
потерпілого ОСОБА_3 і те, що ОСОБА_2., реалізуючи цей намір, своїми діями
вчинив замах на умисне вбивство потерпілого, якому заподіяв при цьому умисно
тяжкі тілесні ушкодження небезпечні для його життя, але свій злочиний намір,
направлений на вчинення умисного вбивства потерпілого не зміг довести до кінця
з незалежних від його волі причин, оскільки свідок ОСОБА_4 вирвав у ОСОБА_2.
сокиру і тим самим припинив його злочині дії.

Крім цього, вина ОСОБА_2. у вчинені замаху на умисне
вбивство потерпілого підтверджується дослідженими достовірними доказами по
справі, а саме, показами потерпілого і свідків ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6,
ОСОБА_4., які вони дали на досудовому слідстві і в суді 1 - ї інстанції,
протоколом огляду місця події та вилучення сокири, якою були заподіяні тілесні
ушкодження потерпілому( а.с.7), протоколом відтворення обстановки і обставин
події з участю свідка ОСОБА_4(а.с. 65), висновками судово - медичної експертизи
про характер і тяжкість тілесних ушкоджень у потерпілого( 19 -20, 68).

3

Таким чином, колегія суддів вважає, що вина ОСОБА_2 у вчинені замаху
на умисне вбивство потерпілого ОСОБА_3 повністю доведена, а тому його дії слід
кваліфікувати за ч.2 ст. 15,
ч.1 ст. 115 КК
України, як було пред'явлено йому в обвинуваченні.

Доводи засудженого в апеляції про те, що він не мав наміру на умисне
вбивство потерпілого, про перекваліфікацію його дії на ст. 123 КК України і
потерпілому заподіяв тяжкі тілесні ушкодження в стані сильного душевного
хвилювання, спростовуються вище викладеними обставинами і висновком
судово-психіатричної експертизи №
331 від 23. 06. 2006 року(
а.с. 111-113), а тому
колегія суддів вважє його доводи в апеляції надуманими та такими що не
відповідають матеріалам справи, у зв'язку з чим його апеляція в цій частині
задоволенню не підлягає.

При призначені ОСОБА_2. міри покарання відповідно до
вимог ст.65 КК України, колегія суддів враховуює характер і ступінь тяжкості
скоєного ним злочину, а саме вчинення особливо тяжкого злочину, і обставину,
яка обтяжує йому покарання, а саме вчинення злочину в стані алкогольного
сп'яніння, а також характеризуючі дані про його особу і його сімейний стан та
обставини, які пом'якшують йому покарання, а саме, його щире каяття в скоєному
злочині, має на утримані не повнолітню дитину, добровільно відшкодував шкоду
потерпілому, його сім'я знаходиться в скрутному матеріальному становищі, раніше
не судимий і не притягувався до адміністративної відповідальності,
характеризується посередньо, у зв'язку з чим колегія суддів вважає, що для його
виправлення, яке можливе тільки в умовах ізоляції його від суспільства,
необхідно призначити покарання у вигляді позбавлення волі на мінімальний строк,
передбачений санкцією ч.1ст.115КК України.

Керуючись ст.ст.
362,365, 366, 378 КПК
України, колегія суддів, -

ЗАСУДИЛА

Апеляцію прокурора Новоукраїнського району задовольнити частково, а
апеляцію засудженого ОСОБА_2. залишити без задоволення.

Вирок Новоукраїнського районного суду від 14 листопада 2006
року стосовно ОСОБА_2 в частині перекваліфікації його дій та засудження
його за ч.1 ст.121 КК України з призначенням йому міри покарання -скасувати та
постановити стосовно нього новий вирок, згідно якого:

ОСОБА_2 визнати винним за ч.2 ст.15, ч.І ст.115 КК Укураїни та призначити
йому покарання у виді 7( семи) років позбавлення волі і строк відбування
призначеного йому покарання рахувати з 17
червня 2006 року.

Засудженому ОСОБА_2. на касаційний період залишити міру запобіжного заходу
у вигляді утримання під вартою.

В решті вирок Новоукраїнського районного суду від 14 листопада 2006 року залишити
без зміни.

Вирок може бути оскаржений у Верховний Суд України через

апеляційний суд Кіровоградської області в місячний термін
з моменту його

проголошення, а засудженим ОСОБА_2. в цей же термін - з моменту
вручення

йому копії
цього вироку.