Справа №1-161 2007 року
ВИРОК

ІМ'ЯМ УКРАЇНИ

07 листопада 2007 року

Ямпільський районний суд Вінницької області

в складі головуючого судді ЛЮБИНЕЦЬКОЇ - ОНІЛОВОЇ А.Г.

при секретарі ЛОЗШСЬКІЙ Т.О.

з участю прокурора НАГІРНЯКА Б.М.

адвокатаОСОБА_1

підсудної ОСОБА_2

розглянувши у відритому судовому засіданні в місті Ямпіль
за попереднім розглядом

кримінальну справу про обвинувачення ОСОБА_2,

ІНФОРМАЦІЯ_1,
уродженки та жительки с.Клембівка Ямпільського району Вінницької
області, українки, громадянки України, не працюючої, освіта середня-спеціальна,
одруженої, раніше не судимої, за ч.1 ст.388 КК України,

ВСТАНОВИВ:

Підсудня ОСОБА_2
працюючи завідуючою складом СТОВ «Клембівка-В» с.Клембівка Ямпільського району
Вінницької області, будучи службовою особою наділеною
адміністративно-господарськими обов*язками, достовірно знаючи про заборону
відчуження майна у вигляді сільськогосподарської
продукції вартістю 9 000 гривень, яке зберігалось на складі товариства, ввірене
їй, та було описане й арештовано Державною виконавчою службою у
Ямпільському районі при виконанні рішення Господарського суду Вінницької
області від 04 травня 2006 року у справі №6152-06, за кредитом наданим підприємству ВАТ «Раффайзен Банк Аваль»,
в особі Вінницької обласної дирекції, в кінці жовтня 2006 року незаконно
провела відчудження вказаної сільськогосподарської продукції в рахунок
погашення заборгованості по заробітній
платі працівникам СТОВ та виплати орендної плати власникам земельних паїв за
використання земельних паїв товариством. Вказаними діями підсудна ОСОБА_2
завдала збитків ВАТ «Раффайзен Банк Аваль», в особі Вінницької обласної
дирекції м.Вінниця на загальну суму 9 000 грн.

Допитана в
судовому засіданні підсудня ОСОБА_2 свою вину у вчиненому злочині визнала повністю і суду пояснила, що дійсно з лютого 2004
року по кінець жовтня 2006 року працювала завскладом СТОВ «Клембівка-В»
с.Клембівка. В її функціональні обов*язки входило збереження
сільськогосподарської продукції на складі товариства та її видача. 29.09.2006
року ДВС було проведено опис та арешт майна СТОВ а саме 20 тонн відходів
ріпака, пшениці 20 тонн та 22 тонни ячменю. Вказане майно в присутності понятих було передано на збереження директору СТОВ
ОСОБА_3 03.10.2006 року в складському
приміщені СТОВ ДВС було описано та накладено арешт на 50 тонн соняшнику та в
присутності понятих передано на збереження директору ОСОБА_3 12.10.2006 року
в в складському приміщені СТОВ ДВС було
описано та накладено арешт на 10,8 тонн соняшнику, гречки 6 тонн та відходи соняшнику
в кількості 2 тонни. В присутності понятих вказане майно було передане на
зберігання їй. В кінці жовтня 2006 року згідно відомостей, наданих бухгалтерією
нею був здійснений відпуск сільськогосподарської продукції зі складу. Вказана
сільськогосподарська продукція була відпущена в рахунок оплати заробітної плати
працівникам СТОВ та оплату за оренду майнових паїв. Гречка була відпущена в
розрахунок за оренду комбайнів. Вона розуміла, що відпустивши
сільськогосподарську продукцію зі складу перешкодила ДВС виконати рішення про
стягнення коштів з СТОВ на користь ВАТ «Раффайзен Банк Аваль». В скоєному
розкаялася. Просила суд застосувати відносно неї Закону України «Про амністію»,
оскільки вона має матір, яка досягла 70 річного віку, і в матері інших
працездатних дітей немає.

Крім цього вина
підсудної підтверджена доказами, зібраними в ході досудового слідства, а саме :
генеральною угодою (а.с.4-6), кредитним договором (а.с.7-8), рішенням
Господарського суду (а.с. 12-13), Наказом Господарського суду (а.с. 14),
Постановою ДВС (а.с. 15), матеріалами виконавчого провадження (а.с.16-27),
Протоколами допиту свідків (а.с. а.с.75, 76-77, 78-80, 81-83, 84-85) та іншими
матеріалами кримінальної справи, з якими підсудний згідний у повному обсязі, а
тому суд на підставі ст.299 КПК України вважає їх правдивими та обґрунтованими,
і такими, які підтверджують вину підсудної у повному обсязі.

2

Оцінюючи всі
зібрані докази в їх сукупності, суд знаходить вину підсудної ОСОБА_2
встановленою, а її дії кваліфікує за ст.388 ч.1
КК України як відчуження майна, яке описано, вчинене особою, якій це майно
ввірене.

При призначенні підсудній міри покарання, суд враховує характер та ступінь
суспільної небезпеки скоєного злочину, а також особу підсудної, яка усвідомила
свою вину, розкаялася у скоєному, сприяла розкриттю злочину. Зазначені
обставини суд відносить до обставин, які пом'якшують покарання підсудній
ОСОБА_2 Обставин, які обтяжують покарання підсудній ОСОБА_2, судом не
встановлено.

При обранні міри
покарання підсудній, суд вважає необхідним застосувати відносного неї міру покарання у вигляді штрафу у мінімальному
розмірі, передбаченому санкцією зазначеної статті, а також без застосування
додаткової міри покарання як позбавлення права обіймати певні посади чи
займатися певною діяльністю.

Враховуючий ту обставину, що підсудна має матір - ОСОБА_4,
1936 року народження, яку доглядає та в якої інших працездатних дітей
немає, підсудна дала письмову згоду на застосування відносно неї амністії, а
тому відповідно до ст.1 ч.1 п.Г Закону України «Про амністію» від 19 квітня
2007 року суд вважає необхідним звільнити підсудну ОСОБА_2 від призначеного
покарання. Керуючись ст.323, 324 КПК України, суд

ЗАСУДИВ:

ОСОБА_2 визнати винною за ст.388 ч.1 КК України і
призначити їй покарання у вигляді штрафу у сумі 3400 гривень.

На підставі ст. ст.1 ч.1 п.Г, 9, 12 Закону України «Про
амністію» від 19 квітня 2007 року звільнити ОСОБА_2 від призначеного покарання
у вигляді штрафу у сумі 3400 гривень.

Міру запобіжного заходу ОСОБА_2 до вступу вироку в закону
силу залишити попередню - підписку про невиїзд.

Вирок може бути
оскаржено до апеляційного суду Вінницької області протягом п'ятнадцяти діб з
моменту його проголошення. .