Справа № 161/1489/15-к
Провадження № 1-кп/161/148/15
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
м. Луцьк 18 лютого 2015 року Луцький міськрайонний суд Волинської області під головуванням:

судді: ОСОБА_1 ,

при секретарі: ОСОБА_2 ,

за участю прокурора: ОСОБА_3 ,

обвинуваченого: ОСОБА_4 ,

захисника-адвоката: ОСОБА_5 ,

потерпілого: ОСОБА_6 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі в місті Луцьку кримінальне провадження, що внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000017, від 03.01.2015 року, по обвинуваченню:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, уродженця та жителя АДРЕСА_1 , зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_2 , з середньою-спеціальною освітою, неодруженого, непрацюючого, раніше судимого:

1) 11.11.2010 року, вироком Луцького міськрайонного суду Волинської області, за вчинення злочинів, передбачених ч.1 ст.296; ч.1 ст.152; ч.1 ст.129; ч.1 ст.70 КК України, до покарання у виді позбавлення волі на строк 3 роки 3 місяці;

09.08.2012 року, постановою Ізяславського районного суду Хмельницької області, на підставі ст.82 КК України, невідбутий строк покарання 1 рік 2 місяці 6 днів, замінено на виправні роботи з відрахуванням 20% від заробітку;

2) 29.04.2013 року, вироком Луцького міськрайонного суду Волинської області, за вчинення злочинів, передбачених ч.1 ст.185; ч.2 ст.190; ч.1 ст.70; ч.1 ст.71 КК України, до покарання у виді виправних робіт на строк 1 рік 6 місяців з відрахуванням в дохід держави 20% заробітку;

3) 06.06.2013 року, вироком Луцького міськрайонного суду Волинської області, за вчинення злочинів, передбачених ч.2 ст.389; ч.2 ст.185; ч.ч.1,4 ст.70 КК України, до покарання у виді позбавлення волі на строк 2 роки.

03.12.2014 року, ухвалою Сихівського районного суду міста Львова, на підставі ст.81 КК України, звільнений умовно-достроково, на невідбутий термін 6 місяців 11 днів.

- за ч.2 ст.186 КК України,-

В С Т А Н О В И В :
Обвинувачений ОСОБА_4 , 02.01.2015 року, близько 22.00 год., перебуваючи у стані алкогольного сп`яніння, знаходячись в приміщенні магазину Продукти, що по вул. Гордіюк, 22а, у м. Луцьку, а саме за прилавком на місці продавця, повторно, діючи умисно, з корисливих мотивів, та керуючись метою таємного викрадення чужого майна, скориставшись тим, що продавець ОСОБА_7 знаходилась у підсобному приміщені, будучи переконаним, що його дії є непомічені, шляхом вільного доступу, із каси магазину, яка являє собою шухляду прилавка, таємно викрав грошові кошти у сумі 500 грн., чим завдав потерпілому ОСОБА_6 , матеріальної шкоди на вказану суму.

Таким чином, своїми умисними діями, направленими на таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчиненими повторно, обвинувачений ОСОБА_4 , вчинив злочин, передбачений ч.2 ст.185 КК України.

Допитаний в судовому засіданні, з приводу інкримінованого даним вироком злочину, обвинувачений ОСОБА_4 , свою винуватість визнав повністю.

Дав показання про те, що дійсно він, у вказаний в обвинувальному акті час, вживши алкогольного пива, та знаходячись в приміщенні магазину Продукти, що по вул. Гордіюк, 22а, у м. Луцьку, а саме за прилавком, скориставшись відсутністю продавця, будучи переконаним, що його дії є непомічені, таємно викрав із каси магазину, грошові кошти у сумі 500 грн., які в подальшому витратив на власні потреби.

У вчиненому щиро розкаюється та просить суд суворо не карати.

Крім повного визнання своєї вини самим обвинуваченим ОСОБА_4 , його винуватість, у вчиненні інкримінованого йому вироком суду злочину, підтверджується:

Показаннями потерпілого ОСОБА_6 , який дав покази про те, що про крадіжку грошей із торгової каси магазину Продукти, що по АДРЕСА_3 , яка мала місце 02.01.2015 року, у вечірній час, йому стало відомо зі слів ОСОБА_7 , яка працює продавцем у даному магазині, яка повідомила, що в той час, коли вона знаходилась у підсобному приміщенні магазину, з торгової каси, раніше незнайомий ОСОБА_4 , який був сам у приміщенні магазину, викрав гроші у сумі 500 грн..

Крім цього, потерпілий ОСОБА_6 зазначив, що під час досудового розслідування, раніше незнайомий обвинувачений ОСОБА_4 , йому повністю відшкодував завдані збитки, повернувши грошові кошти.

Показаннями свідка ОСОБА_7 , яка повідомила, що 02.01.2015 року, у вечірній час, вона знаходилась на робочому місці, а саме у приміщенні магазину Продукти, що по АДРЕСА_3 . В той час, коли вона вийшла у підсобну кімнату, в приміщенні магазину знаходився раніше незнайомий ОСОБА_4 який, із каси магазину, у виді шухляди-прилавку, викрав грошові кошти у сумі 500 грн., і якого вона впізнала під час слідчої дії - пред`явлення особи для впізнання.

Разом з тим, свідок ОСОБА_7 зазначила, що самого моменту крадіжки вона не бачила, а зрозуміла, що викрадені кошти по витягнутій шухляді-каси. Вона кричала раніше незнайомому ОСОБА_4 зупинитись та повернути гроші, але чи чув це останній, стверджувати не може.

Місце події приміщення магазину Продукти, що по вул. Гордіюк, 22а, у м. Луцьку, де відбулась вказана крадіжка, було оглянуто працівниками правоохоронних органів 03.01.2015 року, під час якого, було виявлено:

сліди пальців рук, які вилучені з внутрішньої сторони шухляди-каси магазину та з поверхні пляшки пива Львівське світле, які згідно до висновку дактилоскопічної експертизи за №23, від 05.01.2015 року, залишені безіменним пальцем правої руки та середнім і мізинцевим пальцями лівої руки обвинуваченого ОСОБА_4 ;

слід низу взуття, який вилучений з підлоги біля внутрішньої поверхні прилавку, біля каси, який згідно до висновку трасологічної експертизи за №22, від 06.01.2015 року, залишений кросівком на ліву ногу, пари взуття, що добровільно надав обвинувачений ОСОБА_4 , які в подальшому у нього вилучено під час ОМП, від 03.01.2015 року.

03.01.2015 року, під час досудового розслідування, вказані предмети були оглянуті та визнані речовими доказами.

Висновком судово-психіатричної експертизи за №15, від 19.01.2015 року, згідно якої, обвинувачений ОСОБА_4 , під час вчинення злочину, усвідомлював свої дії і ними керував.

Враховуючи, що дії, які вчиняв обвинувачений ОСОБА_4 , були спрямовані на таємне викрадення чужого майна, останній був певен, що його протиправні дії є непомічені для інших осіб, суд перекваліфіковує його дії з ч.2 ст.186 КК України на ч.2 ст.185 КК України, проводячи судовий розгляд в межах висунутого обвинувачення, відповідно до ч.1 ст.337 КПК України.

Таким чином, зібраними та дослідженими у суді доказами, повністю підтверджується факт вчинення, обвинуваченим ОСОБА_4 злочину, передбаченого ч.2 ст.185 КК України.

Перекваліфіковуючи дії обвинуваченого ОСОБА_4 із ч.2 ст.186 КК України на ч.2 ст.185 КК України, суд приймає до уваги, що об`єктивна сторона злочину, вчиненого обвинуваченим, полягала у діях, направлених на таємне викрадення грошових коштів.

Обвинувачений ОСОБА_4 пояснив, що він скористався відсутністю продавця і таємно викрав кошти, після чого втік з приміщення магазину. Будь-яких криків продавця він не чув.

Фактично дану обставину підтвердила і свідок ОСОБА_7 , яка дала показання про те, що грошові кошти обвинувачений ОСОБА_4 викрав в той час, коли вона вийшла у підсобне приміщення, звідки прилавка, де знаходиться каса магазину, не видно.

Про те, що з каси викрадено кошти, вона зрозуміла по витягнутій шухляді, а коли кинулась наздоганяти раніше незнайомого ОСОБА_4 , він уже вибіг з приміщення магазину.

Суд не приймає до уваги протокол проведення слідчого експерименту, від 04.01.2015 року, яким зафіксовано як обвинувачений ОСОБА_4 , ніби показує, як вчиняв грабіж, оскільки дана слідча дія, проведена у відсутності захисника обвинуваченого, а відповідно до проведеної, під час досудового розслідування, судово-психіатричної експертизи за №15, від 19.01.2015 року, обвинувачений ОСОБА_4 , під час вчинення злочину і на даний час виявляє ознаки емоційно лабільного розладу особистості в ст. нестійкої компенсації, а тому участь захисника при проведенні даної слідчої дії, була обов`язковою.

Отже даний доказ, відповідно до вимог, передбачених ч.1 ст.87 КПК України, є недопустимим.

Інших доказів, які б підтверджували винуватість ОСОБА_4 у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст.186 КК України, досудовим розслідуванням не зібрано та стороною обвинувачення суду не надано.

Обговорюючи питання про вид та міру покарання стосовно обвинуваченого ОСОБА_4 , суд враховує ступінь тяжкості вчиненого ним злочину, який відносяться до категорії середньої тяжкості, дані про його особу, обставини, що пом`якшують та обтяжують його відповідальність.

До обставин, які пом`якшують покарання обвинуваченого ОСОБА_4 , суд відносить з`явлення із зізнанням, те, що він розкаявся у вчиненому злочині, активно сприяв його розкриттю та повністю відшкодував заподіяну шкоду.

До обставин, які обтяжують покарання обвинуваченого ОСОБА_4 , суд відносить вчинення злочину у стані алкогольного сп`яніння.

При таких обставинах, враховуючи дані про особу обвинуваченого ОСОБА_4 , який раніше неодноразово притягувався до кримінальної відповідальності за вчинення корисливих злочинів, не працює та не займається суспільно-корисною працею, характер і обставини вчиненого злочину, який вчинив при обтяжуючих обставинах та під час умовно-дострокового звільнення з місць позбавлення волі, суд вважає, що виправлення та перевиховання обвинуваченого ОСОБА_4 , неможливе без ізоляції від суспільства, а тому покарання йому слід призначити у виді позбавлення волі, в межах санкції закону, за яким він притягується до кримінальної відповідальності, за правилами ч.1 ст.71 КК України.

Призначаючи обвинуваченому ОСОБА_4 , ближче до мінімального терміну покарання по санкції закону, за яким він притягується до кримінальної відповідальності, суд враховує, що обвинувачений щиро розкаявся у вчиненому злочині, активно сприяв його розкриттю, відшкодував завдані збитки, має на меті найближчим часом одружитись, що підтверджується довідкою відділу державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Луцького міського управління юстиції, від 27.01.2015 року.

З огляду на зазначене, суд, до вступу вироку в законну силу, запобіжний захід застосований відносно нього, залишає попереднім у виді домашнього арешту.

Вирішуючи у справі долю речових доказів, а саме вилучених у обвинуваченого ОСОБА_4 грошових коштів у сумі 87 грн., суд враховує, що ці кошти є його власністю, завдані злочином збитки, потерпілому ОСОБА_6 відшкодовано повністю, останній до обвинуваченого претензій морального характеру немає, а тому доказів про те, що саме дані кошти є із числа викрадених, суду не надано, сам обвинувачений ОСОБА_4 ствердив, що викрадені ним гроші, він витратив на власні потреби.

Керуючись ст.ст. 368; 369; 370; 371; 373; 374 КПК України / в редакції 2012 р/, суд, -

З А С У Д И В :
Визнати ОСОБА_4 винним у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст.185 КК України, та призначити йому покарання у виді позбавлення волі на строк 1 (один) рік 6 (шість) місяців.

На підставі ч.1 ст.71 КК України, за сукупністю вироків, до покарання, призначеного за новим вироком, ОСОБА_4 частково приєднати невідбуту частину покарання за вироком суду, від 06.06.2013 року, у виді 6 (шість) місяців позбавлення волі, та остаточно призначити йому покарання у виді 2 (два) роки позбавлення волі.

Заходи забезпечення кримінального провадження, застосовані в ході досудового розслідування, до обвинуваченого ОСОБА_4 , до набрання вироку законної сили, залишити попереднім домашній арешт, залишивши за ним виконання обов`язків, покладених ухвалою слідчого судді, від 12.01.2015 року;

Стягнути із обвинуваченого ОСОБА_4 , в дохід держави, судові витрати у сумі 786 (сімсот вісімдесят шість) гривень 24 (двадцять чотири) копійки.

Речові докази по справі:

грошові кошти у сумі 87 (вісімдесят сім) гривень, які були вилучені у обвинуваченого ОСОБА_4 йому повернути;

пару кросівок, марки Адідас залишити за належністю обвинуваченому ОСОБА_4 ;

пляшку пива, марки Львівське світле - знищити;

кухонний ніж повернути за належністю, потерпілому ОСОБА_6 ;

сліди рук та низу взуття залишити при матеріалах кримінального провадження.

На вирок суду може бути подана апеляційна скарга до Апеляційного суду Волинської області, шляхом її подачі через Луцький міськрайонний суд, протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

ГОЛОВУЮЧИЙ: ОСОБА_1