Справа № 1-221
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26
квітня 2007 року Галицький
районний суд м.Львова

в складі:
головуючого-судді Курильця А.Р.

при
секретарі Сидор Н.Т.

з участю прокурора Леськіва А.В.

та
захисника ОСОБА_1.

розглянувши у
відкритому судовому засіданні в м.Львові кримінальну справу про обвинувачення

ОСОБА_2,ІНФОРМАЦІЯ_1,
уродженця м.Львова, громадянина України, з середньою-спеціальною освітою,
охоронця СТ „Пролісок" (с.Залісся Перемишлянського району Львівської
області), не одруженого, невійськовозобов'язаного, зареєстрованого в АДРЕСА_1,
проживаючого в АДРЕСА_2

ОСОБА_3,
ІНФОРМАЦІЯ_2, уродженця м.Львова, громадянина України, із середньою освітою,
працюючого бухгалтером-касиром в ЖКП ВАТ «Львівводбуд» (м.Дубляни), одруженого,
маючого на утриманні неповнолітню дочку, невійськовозобов'язаного, проживаючого
вАДРЕСА_3

у вчиненні
злочину, передбаченого ч.2 ст.18б КК України,

встановив:

ОСОБА_2.
та ОСОБА_3. 27 лютого 2007 року близько 14.00 год., знаходячись на вул.Кубійовича в м.Львові, маючи умисел на
відкрите викрадення чужого майна за попередньою змовою та в групі із ОСОБА_4. та
невстановленою слідством особою на ім'я «ОСОБА_5», матеріали відносно яких
виділено в окреме провадження, обманним шляхом завели потерпілого ОСОБА_6. на
вул.Кубанську в м.Львові, де відкрито заволоділи майном останнього, а саме:
мобільним телефоном марки «Simens С 75», вартістю
400 грн., сім-карткою «UMC», вартістю 50 грн., фотоапаратом марки «Canon EOS 300»,
вартістю 600 грн., штативом до даного фотоапарату, вартістю 130 грн., а всього
було викраденого майна на суму 1180 грн.

Підсудний
ОСОБА_2. в судовому засіданні свою вину у інкримінованому йому злочині визнав
повністю та дав показання, що 27.02.2007 року гуляв разом із своїми товаришами
ОСОБА_3., ОСОБА_4. та
візуально знайомим хлопцем на ім'я ОСОБА_5, проходячи близько 14.00 год. по вул.Кубійовича в
м.Львові, де вони побачили потерпілого ОСОБА_6., і в них виник намір його
пограбувати. Він підійшов до ОСОБА_6. із розмовою, наче із підозрою в
пограбуванні ним сестри, потім підійшли ОСОБА_3., ОСОБА_4. та ОСОБА_5, які теж
підтримавши дану розмову, почали переконувати ОСОБА_6. пройти далі по вулиці,
де начебто є його сестра, щоб остання на нього подивилася. ОСОБА_6. спершу
відмовлявся, однак після їхньої погрози, що вони його поб'ють, погодився.
Звернувши на вул.Кубанську, вони обступили ОСОБА_6., і він запитав чи є у нього
мобільний телефон, на що потерпілий нічого не відповів, після чого останній
почав обшукувати кишені куртки потерпілого, який сам витягнув із кишені своєї
куртки мобільний телефон марки «Simens C 75»,
забравши такий, він передав його візуально знайомому ОСОБА_5і далі продовжив
обшукувати одяг потерпілого, а далі і його портфель, з якого витягнув
фотоапарат марки «Canon EOS 300» сірого кольору із ремінцем та
штативом до нього, розглядаючи такий, дав знак товаришам, що має намір викрасти
його, почав відходити разом із ОСОБА_4.
та ОСОБА_5в сторону в напрямку стадіону «Україна», а ОСОБА_3 залишався біля
потерпілого, щоб його затримати. ОСОБА_6., незважаючи на це, ішов в їх напрямку
і просив повернути речі. Після того, як ОСОБА_3їх наздогнав, вони попрощались з
ОСОБА_5, і пішли в салон мобільних телефонів та комп'ютерної техніки, що на
вул.Зеленій,35 з метою продажу фотоапарату, який продали разом із штативом на
наступний день за 150 грн., а гроші одразу ж потратили. На даний час всі збитки
потерпілому відшкодовано. Розкаюється у вчиненому, просить суворо не карати.

Підсудний
ОСОБА_3в судовому засіданні свою вину у інкримінованому йому злочині визнав повністю
та дав показання, що 27.02.2007 року гуляв разом із своїми товаришами ОСОБА_2.,
ОСОБА_4. та
візуально знайомим хлопцем на ім'я ОСОБА_5, проходячи близько 14.00 год. по вул.Кубійовича в
м.Львові, побачили там потерпілого ОСОБА_6., і в них виник намір його
пограбувати, ОСОБА_2. підійшов до ОСОБА_6. із розмовою, наче із підозрою в
пограбуванні ним сестри, потім підійшов і він разом із ОСОБА_4. та ОСОБА_5, які
теж підтримавши дану розмову, почали переконувати ОСОБА_6. пройти далі по
вулиці, де начебто є сестра ОСОБА_2., щоб остання на нього подивилася. ОСОБА_6.
спершу відмовлявся, однак після їхньої погрози, що поб'ють його, погодився.
Звернувши на вул.Кубанську, вони обступили ОСОБА_6., і ОСОБА_2. запитав чи є у
нього мобільний телефон, на що потерпілий нічого не відповів, після чого
ОСОБА_2. почав обшукувати кишені куртки потерпілого, який сам витягнув із
кишені своєї куртки мобільний телефон марки «Simens С 75»,
ОСОБА_2. забравши його, передав такий візуально знайомому ОСОБА_5і далі
продовжив обшукувати одяг потерпілого, а далі і його портфель, з якого витягнув
фотоапарат марки «Canon EOS 300» сірого кольору із ремінцем та штативом до нього,
розглядаючи такий, дав їм знак, що має намір викрасти його, і почав відходити
разом із ОСОБА_4. та ОСОБА_5в сторону в напрямку стадіону «Україна», а він
залишався біля потерпілого, щоб його затримати. ОСОБА_6., незважаючи на це,
ішов в їх напрямку і просив повернути речі. Після того, як він їх наздогнав,
вони попрощались з ОСОБА_5, і пішли в салон мобільних телефонів та комп'ютерної
техніки, що на вул.Зеленій,35 з метою продажу фотоапарату, який продали разом
із штативом на наступний день за 150 грн., а гроші одразу ж потратили. На даний
час всі збитки потерпілому відшкодовано. Розкаюється у вчиненому, просить
суворо не карати.

Крім
повного визнання своєї вини підсудними у вчиненні злочину, їх вина доводиться
іншими зібраними по справі доказами, однак суд визнає недоцільним дослідження
цих доказів стосовно фактичних обставин справи, оскільки проти цього не
заперечують учасники судового розгляду і такі ніким не оспорюються.

Оцінюючи
зібрані по справі докази в їх сукупності, суд вважає доведеним, що підсудний
ОСОБА_2. вчинив відкрите викрадення чужого майна, за попередньою змовою групою
осіб, тобто вчинив злочин, передбачений ч.2 ст.186 КК України.

ОСОБА_3.
вчинив відкрите викрадення чужого майна, за попередньою змовою групою осіб,
тобто вчинив злочин, передбачений ч.2 ст.186 КК України.

Обираючи
вид та міру покарання підсудним, суд враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину,
особи підсудних

ОСОБА_2.
- раніше не судимий, позитивно характеризується по місцю проживання.

Пом'якшуючою
покарання обставиною є щире каяття, активне сприяння розкриттю злочину,
добровільне усунення заподіяної шкоди, обтяжуючих покарання обставин суд не
знаходить.

ОСОБА_3.
- раніше не судимий, позитивно характеризується по місцю проживання та праці.

Пом'якшуючою
покарання обставиною є щире каяття, активне сприяння розкриттю злочину,
добровільне усунення заподіяної шкоди, обтяжуючих покарання обставин суд не
знаходить.

Враховуючи
вищенаведене, суд вважає, що підсудним слід призначити покарання у вигляді
позбавлення волі, однак враховуючи тяжкість злочину, особи винних, обставини
справи, суд приходить до висновку, що виправлення засуджених

можливе без відбування
покарання, відповідно до ст.75 КК України, а тому ОСОБА_2. та ОСОБА_3слід
звільнити від відбування покарання з випробуванням.

Керуючись
ст.ст.323,324 КПК України, суд

засудив:

ОСОБА_2
визнати винним у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст.186 КК України та
призначити йому покарання у вигляді чотирьох років позбавлення волі.

На
підставі ст.75 КК України звільнити засудженого ОСОБА_2. від відбування
покарання з випробуванням, призначивши йому іспитовий строк тривалістю один
рік.

На
підставі ст.7б КК України покласти на засудженого ОСОБА_2. обов'язок не
виїжджати за межі України на постійне місце проживання без дозволу органу
кримінально - виконавчої системи, повідомляти органи кримінально - виконавчої
системи про зміну місця проживання та роботи.

ОСОБА_3
визнати винним у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст.18б КК України та
призначити йому покарання у вигляді чотирьох років позбавлення волі.

На
підставі ст.75 КК України звільнити засудженого ОСОБА_3. від відбування
покарання з випробуванням, призначивши йому іспитовий строк тривалістю один
рік.

На
підставі ст.7б КК України покласти на засудженого ОСОБА_3. обов'язок не
виїжджати за межі України на постійне місце проживання без дозволу органу
кримінально - виконавчої системи, повідомляти органи кримінально - виконавчої
системи про зміну місця проживання та роботи.

Міру
запобіжного заходу, щодо засуджених ОСОБА_2. та ОСОБА_3. до вступу вироку в
законну силу, залишити раніше обрану - підписку про невиїзд з постійного місця
проживання.

Речові
докази по справі (а.с.37-41), якими являються фотоапарат „Canon EOS 300"
та штатив до фотоапарату, повернуті потерпілому, згідно зберігальної розписки
(а.с.42).

Вирок
може бути оскаржений до Апеляційного суду Львівської області протягом 15-ти діб
з моменту його проголошення.