Справа
№11„а"-137
Головуючий у І інстанції: Андронов В.М.
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Колегія суддів судової палати з кримінальних справ апеляційного суду
Вінницької області в складі:

Головуючого:
Олексієнка Ю.Г.

Суддів: Дудікова
В.І., Ващук В.П.,

За участю
прокурора: Ужвак Н.О.

з участю
потерпілого ОСОБА_1,виправданого ОСОБА_2.

розглянула
у відкритому засіданні в м. Вінниці 15 березня 2007р. кримінальну справу за
апеляцією прокурора, державного обвинувача по справі та апеляцією потерпілого
ОСОБА_1, на вирок Вінницького районного суду Вінницької області від 27 грудня
2006р., яким

ОСОБА_2,

ІНФОРМАЦІЯ_1,

відповідно до ст. 89 КК України

не
судимий,-по ст. 122 ч. 1 КК України - виправданий.

ОСОБА_2, згідно з матеріалами кримінальної справи, обвинувачується у тому,
що 30 жовтня 2003 року, біля 19 години, в смт. Стрижавка Вінницького району під
час бійки, умисне наніс декілька ударів металевим предметом по різних частинах
тіла, причинивши середньої тяжкості тілесне ушкодження у вигляді закритого
перелому 5-ти п'ястної кістки лівої кисті зі зміщенням відламків, що спричинило
тривалий розлад здоров'я.

У своєму висновку суд зіслався на те, що направляючи
кримінальну справу на додаткове розслідування прокурор Вінницького району у
своїй постанові від 3 жовтня 2005 року зобов'язав слідчого:

а) провести додатковий допит всіх учасників події;

б) встановити і
допитати по питанню причинения
тілесних ушкоджень потерпілому

інших свідків;

в) долучити до
матеріалів справи рішення суду про звільнення від кримінальної

відповідальності ОСОБА_2. за аналогічний злочин, який
передував подіям по цій

справі.

Однак і ці докази не дають суду можливості зробити висновок,, що тілесні
ушкодження потерпілому ОСОБА_1 були причинені саме ОСОБА_2.

У апеляції прокурора, державного обвинувача по справі,
ставиться питання про скасування вироку і направлення кримінальної справи на
новий судовий розгляд, поскільки вважає, що ОСОБА_2 виправданий безпідставно,
висновок суду не відповідає фактичним обставинам справи.

У апеляції потерпілого ОСОБА_1 ставиться питання про скасування вироку і
направлення кримінальної справи на новий судовий розгляд, поскільки вважає, що
у справі достатньо доказів для винесення обвинувального вироку.

Вислухавши доповідача, прокурора, яка підтримала апеляцію і вважає, що
місцевий суд безпідставно виправдав ОСОБА_2.; виступ потерпілого ОСОБА_1, який
підтримав свої вимоги, викладені у апеляції; виступ виправданого ОСОБА_2.,
обговоривши доводи апеляцій, ознайомившись з матеріалами кримінальної справи,

колегія судців
прийшла до висновку, що апеляції прокурора та потерпілого аргументовані і
підлягають задоволенню.

Постановою Пленуму Верховного Суду України від 29 червня 1990 року №5 із
змінами, внесеними згідно з Постановами Пленумів Верховного Суду України від 4
червня 1993 року №3 та від 3 грудня 1997 року № 12 «Про виконання судами
України законодавства і постанов Пленумів Верховного Суду України з питань
судового розгляду кримінальних справ і постановления
вироку» зобов'язано суди всі сумніви, щодо доведеності обвинувачення, якщо
їх неможливо усунути, повинні тлумачитись на користь підсудного. Коли зібрані
по справі всі докази не підтверджують обвинувачення і всі можливості зібрання
додаткових доказів вичерпані, суд зобов'язаний постановити виправдувальний вирок.

Судом не зроблено детального аналізу показів свідків, потерпілого,
виправданого ОСОБА_2., незважаючи на те, що судом наведено перелік показів
свідків і потерпілого.

Відсутній висновок суду, чому суд приймає до уваги одні докази і не приймає
до уваги інші докази, досліджені в судовому засіданні.

У справі є висновок судово-медичного експерта (а.с. 53) про причинения ОСОБА_2
тілесних ушкоджень.

Цьому заключению суд
не дав відповідної оцінки, не проаналізував, які саме тілесні ушкодження
отримав ОСОБА_2, при яких обставинах, не співставив показів потерпілого ОСОБА_1
по поводу того, чим і куди він наносив удари особі, яка, як він вважає, нанесла
йому удари, причинивши тілесні ушкодження.

При таких обставинах, при відсутності належного аналізу зібраних у справі
доказів, при відсутності висновку суду, чому суд приймає до уваги одні докази і
не приймає до уваги інші докази, зібрані досудовим слідством, робити висновок
про необхідність постановления
виправдувального вироку є передчасним і говорить про те, що судом допущена
однобічність і неповнота судового слідства, тому виправдувальний вирок підлягає
скасуванню, а кримінальну справу слід направити на новий судовий розгляд, де
слід виправити допущені помилки, зазначені вище. Суду слід детально допитати
потерпілого ОСОБА_1, співставити його покази з показами, даними на досудовому
слідстві, в тому числі, 2 червня та 30 грудня 2005 року (а.с. 181-183, 214).
Слід детально допитати всіх свідків, учасників події, яка мала місце 30 жовтня
2003 року, встановити хто саме явився ініціатором конфлікту вечором зазначеного
числа, вияснити, хто з ким бився, хто в чому був одягнутий, по яких саме
ознаках ОСОБА_1 оприділив, що тілесні ушкодження йому причинив ОСОБА_2, чи
наносив ОСОБА_1 удари ОСОБА_2, як саме, чим і чому. Співставити покази ОСОБА_1
відносно прикмет впізнання особи, яка причинила ОСОБА_1 тілесні ушкодження з
фактичними даними ОСОБА_2. та інших осіб, учасників події 30 жовтня 2003 року.

Зібрані докази належно оцінити, всебічно, повно і
об'єктивно розглянувши всі обставини в їх сукупності, керуючись вимогами Глав
24-28 КПК України.

Керуючись ст.ст.
365, 366, 367 ч. 1 п. 1 КПК України, колегія суддів,-

УХВАЛИЛА:

Апеляцію прокурора, державного обвинувача по справі,
апеляцію потерпілого ОСОБА_1 - задоволити.

Вирок Вінницького районного суду від 27 грудня 2006 року, відносно
виправданого ОСОБА_2 - скасувати, кримінальну справу направити на новий судовий
розгляд в той же районний суд у іншому складі.