Справа № 317/5150/14-к
Провадження № 1-кп/317/45/2014

В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
28 січня 2015 року м. Запоріжжя
Запорізький районний суд Запорізької області у складі:
головуючого судді - ОСОБА_1 ,
суддів - ОСОБА_2 , ОСОБА_3
при секретарі - ОСОБА_4
за участю прокурора - ОСОБА_5
адвокатів - ОСОБА_6 , ОСОБА_7
обвинувачених - ОСОБА_8 , ОСОБА_9
ОСОБА_8 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_1 в смт. Кушугум Запорізького району Запорізької області, українця, громадянина України, з середньою освітою, не одруженого, офіційно не працюючого, зареєстрованого в АДРЕСА_1 , проживаючого в АДРЕСА_2 , раніше судимого:
1. 02.08.2013 року Запорізьким районним судом Запорізької області за ст. 125 ч. 2 КК України до 150 годин громадських робіт,
2. 12.02.2014 року Запорізьким районним судом Запорізької області за ст. 185 ч. 1, 75 КК України до 2 років позбавлення волі з випробуванням на 2 роки,
та ОСОБА_9 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_2 в смт. Малокатеринівка Запорізького району Запорізької області, українця, громадянина України, з неповною середньою освітою, не одруженого, офіційно не працюючого, зареєстрованого в АДРЕСА_3 , проживаючого в АДРЕСА_4 , раніше судимого:
1. 10.08.2005 року Запорізьким районним судом Запорізької області за ст. 185 ч. 3, 75 КК України до 3 років позбавлення волі з випробуванням на 1 рік,
2. 18.11.2008 року Запорізьким районним судом Запорізької області за ст. 186 ч. 1, 75 КК України до 3 років позбавлення волі з випробуванням на 2 роки,
3. 16.01.2012 року Запорізьким районним судом Запорізької області за ст. 185 ч. 2, 3, 70 ч. 1, 71 ч. 1 КК України до 3 років 3 місяців позбавлення волі. Звільнений 17.04.2014 року умовно-достроково на підставі ухвали Вільнянського районного суду Запорізької області від 09.04.2014 року на строк 10 місяців 26 днів,
у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 187 ч. 3 КК України,
В С Т А Н О В И В:
ОСОБА_8 та ОСОБА_9 будучи раніше засудженими за вчинення корисливого кримінального правопорушення, судимість за яке не знята та не погашена в установленому законом порядку, на шлях виправлення та перевиховання не стали та знову вчинили корисливе кримінальне правопорушення.
Так, 26 вересня 2014 року, приблизно о 16 годині 30 хвилин, ОСОБА_9 та ОСОБА_8 , за попередньою змовою між собою, маючи умисел на напад з метою заволодіння чужим майном, поєднаний з погрозою застосування насильства небезпечного для життя чи здоров`я особи, яка зазнала нападу та поєднаний з проникненням у житло, знаходячись у стані алкогольного сп`яніння, заздалегідь підготувавши знаряддя вчинення кримінального правопорушення, а саме: два кухонні ножі та дві саморобні маски для обличчя, прибули до домоволодіння, розташованого за адресою: АДРЕСА_1 , де знаючи, що за вказаною адресою проживає ОСОБА_10 яка є літньою жінкою, яка у разі необхідності за своїми фізичними вадами не зможе дати собі ради, подолавши огорожу через незачинену калітку, проникли на територію вказаного домоволодіння, після чого увірвались через незачинені двері до приміщення будинку, передчасно вдягнувши на обличчя заздалегідь підготовлені маски. Знаходячись у приміщенні зазначеного будинку, ОСОБА_8 , діючи узгоджено з ОСОБА_9 , залишився у приміщенні коридору з метою здійснення контролю за обстановкою та у разі виникнення небезпеки мав подати сигнал, а ОСОБА_9 в свою чергу зайшов у приміщення спальні володарки будинку ОСОБА_10 де почав вимагати в останньої гроші, погрожуючи застосуванням насильства та фізичною розправою, що супроводжувалось певними діями, які виразились в приставленні леза ножа до шиї останньої. Злякавшись за своє життя потерпіла ОСОБА_10 віддала нападникам її грошові кошти у сумі 2.575 грн., після чого дії вказаних осіб були помічені сусідкою яка завітала до потерпілої, в результаті чого останні покинули місце вчинення правопорушення через вікно будинку.
Таким чином, ОСОБА_8 разом з ОСОБА_9 незаконно заволоділи грошовими коштами ОСОБА_10 на загальну суму 2.575 грн.
Суд, керуючись ч. 3 ст. 349 КПК України постановив не досліджувати докази відносно фактичних обставин справи, оскільки вони ніким не оспорюються, при цьому допитати обвинувачених ОСОБА_11 та ОСОБА_9 і вивчити матеріали кримінального провадження в частині, які характеризують особу обвинувачених.
Проти такого порядку дослідження доказів не заперечують учасники судового провадження.
Будучи допитаним на початку судового розгляду обвинувачений ОСОБА_8 винним себе визнав частково, заперечував ту обставину, що він до того, як почув крики з кімнати та побачив ОСОБА_9 біля потерпілої не знав, що буде скоєно розбій. В подальшому повністю визнав свою вину і пояснив, що дійсно в той день 26.09.2014 року він з ОСОБА_9 розпивали спиртні напої. Потім останній запропонував піти по селу і полякати знайомих. По дорозі він зробив прорізі для очей в своїй та його - ОСОБА_8 шапочці. Підійшовши до двору потерпілої ОСОБА_10 - АДРЕСА_5 ОСОБА_9 повідомив йому, що вони ідуть заволодіти майном потерпілої. Він згодився. У дворі будинку вони одягли шапочки, щоб скрити обличчя і ОСОБА_9 дав йому кухонний ніж. Він залишився в коридорі будинку слідкувати за прилеглою обстановкою, а ОСОБА_9 пішов до кімнати. На крик потерпілої він забіг до кімнати де побачив ОСОБА_9 з ножем і перелякану ОСОБА_10 . В цей час до будинку підійшла сусідка, тому вони через вікно вистрибнули у двір і через паркан вибігли на вулицю. Потім вони викинули шапочки, ножі і ОСОБА_9 дав йому 200 грн., а сам десь подівся.
Також він пояснив, що розумів, що вони скоїли розбій, але в той день вони були в стані сп`яніння, так як вживали спиртні напої та пиво.
В скоєному розкаявся.
Будучи допитаним на початку судового розгляду обвинувачений ОСОБА_9 також винним себе визнав частково, пояснював, що ОСОБА_8 до останнього не знав, що буде скоєно розбійний напад, що він пояснював ОСОБА_8 про те, що йдуть налякати знайомих. Однак також пояснював, що по дорозі до потерпілої ОСОБА_8 дозволив йому - ОСОБА_9 зробити в обох шапочках прорізі для очей та прийняв від нього ніж, а в дворі потерпілої, до того, як вони зайшли в приміщення будинку обоє наділи на голови шапочки з прорізями для очей. В подальшому повністю визнав свою вину, підтвердив пояснення обвинуваченого ОСОБА_8 та пояснив, що дійсно після значної кількості випитого спиртного він вирішив зайти до когось, щоб відібрати якісь речі, продати, щоб була можливість продовжити споживати спиртні напої. В будинку знайомого ОСОБА_12 для цієї мети він взяв два ножі. По дорозі до дому потерпілої він зробив прорізі для очей в своїй шапочці та шапочці ОСОБА_8 . Підійшовши до двору потерпілої він розказав ОСОБА_8 про мету їх приходу до неї. ОСОБА_8 згодився і залишився в коридорі будинку для його страховки. У дворі будинку вони одягли шапочки. Він підійшов до потерпілої в кімнаті, дістав ніж і почав вимагати гроші. Коли вона почала кричати, він приставив до її шиї ніж, після чого остання віддала гроші. В цей час на її крик забіг ОСОБА_8 . Коли крики потерпілої почула сусідка і підійшла до будинку, вони з ОСОБА_8 через вікно вискочили у двір і через паркан втекли.
Також він пояснив, що гроші не рахував, але допускає, що їх було стільки як вказано в обвинувальному акті. Вважає, що злочин вони скоїли тому, що в той день вжили велику кількість спиртних напоїв.
В скоєному розкаявся.
Суд кваліфікує дії обвинувачених ОСОБА_8 та ОСОБА_9 за ч. 3 ст. 187 КК України за ознаками скоєння нападу з метою заволодіння чужим майном, поєднаного з погрозою застосування насильства, небезпечного для життя чи здоров`я особи, яка зазнала нападу (розбій), вчиненого за попередньою змовою групою осіб, поєднаного з проникненням у житло.
При призначенні обвинуваченим ОСОБА_8 та ОСОБА_9 покарання, суд відповідно до вимог ст. 65 КК України враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винних та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.
Так, ОСОБА_8 та ОСОБА_9 скоїли особливо тяжкий злочин.
Обставиною, що обтяжує покарання обвинувачених ОСОБА_8 та ОСОБА_9 суд рахує скоєння злочину в стані алкогольного сп`яніння та щодо особи похилого віку, а також рецидив злочинів.
Обставиною, яка пом`якшує покарання обвинувачених ОСОБА_8 та ОСОБА_9 є їх щире каяття, активне сприяння розкриттю злочину.
Крім того, ОСОБА_8 та ОСОБА_9 повністю визнали себе винними, ОСОБА_8 позитивно, а ОСОБА_9 посередньо характеризуються за місцем проживання, останній має на утриманні неповнолітню дитину доньку ОСОБА_13 , ІНФОРМАЦІЯ_3 ( а.с. 89 ), ОСОБА_8 частково відшкодував завдану шкоду, потерпіла ОСОБА_10 не наполягала на строгому їх покаранні, а також суд враховує стан здоров`я ОСОБА_9 .
Враховуючи вказані вище обставини, що пом`якшують покарання обвинувачених ОСОБА_8 та ОСОБА_9 та істотно знижують ступінь тяжкості вчиненого злочину, передбаченого ч. 3 ст. 187 КК України, менш значну роль ОСОБА_8 в скоєнні даного злочину, думку прокурора, який просить призначити в цій частині покарання нижче, ніж передбачено законом, суд вважає можливим застосувати відносно обох обвинувачених в частині призначення основного покарання ст. 69 КК України.
В ході судового розгляду було встановлено, що ОСОБА_8 раніше був засуджений вироком Запорізького районного суду Запорізької області від 12.02.2014 року за ст. ст. 185 ч. 1, 75, 76 КК України до 2 років позбавлення волі з іспитовим строком 2 роки і в період іспитового строку вчинив вказаний вище злочин. При таких обставинах суд вважає необхідним застосувати відносно нього ст. 71 ч. 1 КК України.
В ході судового розгляду також було встановлено, що ОСОБА_9 раніше був засуджений вироком Запорізького районного суду Запорізької області від 16.01.2012 року за ст. ст. 185 ч. ч. 2, 3, 70 ч. 1, 71 ч. 1 КК України до 3 років 3 місяців позбавлення волі. Він був звільнений 17.04.2014 року умовно-достроково на підставі ухвали Вільнянського районного суду Запорізької області від 09.04.2014 року на строк 10 місяців 26 днів і в цей період вчинив вказаний вище злочин. При таких обставинах суд вважає також необхідним застосувати відносно нього ст. 71 ч. 1 КК України.
В ході досудового розслідування потерпілою ОСОБА_10 заявлено цивільний позов до обвинувачених ОСОБА_8 та ОСОБА_9 про стягнення матеріальної шкоди у розмірі 3.200 грн. що складається з:
- вартості ремонту вибитого вікна в сумі 200 грн. 00 коп.,
- вартості ремонту секції паркану в сумі 500 грн. 00 коп.,
- викрадених під час пограбування грошових коштів в сумі 2.500 грн. 00 коп.,
а також моральної шкоди у розмірі 10.000 грн.
Цивільний позов ОСОБА_10 про відшкодування шкоди підлягає задоволенню, так як він визнаний обвинуваченими ОСОБА_8 та ОСОБА_9 в повному обсязі і підтверджений матеріалами кримінального провадження.
В ході судового розгляду суду надано квитанцію про відшкодування ОСОБА_8 потерпілій 1.200 грн. в рахунок стягнення матеріальної шкоди.
Крім того, в ході огляду місця події від 26.09.2014 року (а.с. 47-54 ), а також в ході затримання і обшуку ОСОБА_8 ( а.с. 109-113 ) було вилучено та в майбутньому передано під розписку потерпілій ОСОБА_10 ( а.с. 66 ) 322 грн.
Тому суд вважає необхідним стягнути солідарно зобвинувачених ОСОБА_8 та ОСОБА_9 на користь ОСОБА_10 1.678 грн. матеріальної шкоди ( з врахуванням суми відшкодованої обвинуваченим ОСОБА_8 та поверненої їй органом розслідування ) та 10.000 грн. моральної шкоди.
Речові докази два мікрооб`єкти, пачка з цигарок «Мальборо», полімерну упаковку «анчоус солено-сушений», фрагмент скла, слід тканини, 2 кухонних ножа, 2 шапки, 3 об`єкта волосся, зразки волосся ОСОБА_8 та ОСОБА_9 , які знаходяться на зберіганні в камері зберігання речових доказів Запорізького РВ ГУМВС України в Запорізькій області необхідно знищити, грошові кошти 322 грн., які переданіпід розписку потерпілій ОСОБА_10 необхідно залишити їй як власнику, мобільний телефон SAMSUNG GT-E1200M IMEI НОМЕР_1 , який вилучений у обвинуваченого ОСОБА_8 та також переданий на зберігання в камеру зберігання речових доказів Запорізького РВ ГУМВС України в Запорізькій області, у зв`язку із застосуванням до нього додаткового покарання у вигляді конфіскації майна необхідно конфіскувати в дохід держави, DVD диск з записом слідчих дій, який долучений до матеріалів кримінального провадження залишити в матеріалах кримінального провадження.
Судові витрати, пов`язані з проведенням судово-дактилоскопічної, судово-криміналістичної та судово-трасологічної експертиз всі вартістю по 294 грн. 00 коп. суд не стягує з обвинувачених, так як дані експертизи проведені у державній установі і суду не наданий розрахунок з визначенням вартості витратних матеріалів, затрачених на їх проведення.
Обвинуваченим ОСОБА_8 та ОСОБА_9 в ході досудового розслідування була обрана міра запобіжного заходу у вигляді тримання їх під вартою, в ході судового розгляду вона продовжувалась, судом обвинуваченим ОСОБА_8 та ОСОБА_9 призначається реальне покарання у вигляді позбавлення їх волі, тому суд вирішує до вступу вироку в законну силу залишити їм обом запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.
На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 368, 370, 374 КПК України, суд
ОСОБА_8 визнати винним у вчиненні злочину, передбаченого ч. 3 ст. 187 КК України і, із застосуванням ст. 69 КК України, призначити йому покарання у вигляді 5 (п`яти) років позбавлення волі з конфіскацією всього належного йому майна.
На підставі ст. 71 ч. 1 КК України, за сукупністю вироків, шляхом часткового приєднання не відбутої частини покарання за вироком Запорізького районного суду Запорізької області від 12.02.2014 року у вигляді 1 місяця позбавлення волі, остаточно призначити ОСОБА_8 покарання у вигляді 5 (п`яти) років 1 (одного) місяця позбавлення волі з конфіскацією всього належного йому майна.
ОСОБА_9 визнати винним у вчиненні злочину, передбаченого ч. 3 ст. 187 КК України і, із застосуванням ст. 69 КК України, призначити йому покарання у вигляді 6 (шести) років позбавлення волі з конфіскацією всього належного йому майнаю.
На підставі ст. 71 ч. 1 КК України, за сукупністю вироків, шляхом часткового приєднання не відбутої частини покарання за вироком Запорізького районного суду Запорізької області від 16.01.2012 року у вигляді 1 місяця позбавлення волі, остаточно призначити ОСОБА_9 покарання у вигляді 6 (шести) років 1 (одного) місяця позбавлення волі з конфіскацією всього належного йому майна.
Міру запобіжного заходу обвинуваченим ОСОБА_8 та ОСОБА_9 до вступу вироку в законну силу залишити тримання їх під вартою.
Початок строку відбування покарання слід рахувати з дня їх затримання: ОСОБА_8 - з 00 годин 01 хвилини 27 вересня 2014 року, ОСОБА_9 з 17 години 30 хвилин 21 жовтня 2014 року.
Цивільний позов ОСОБА_10 задовольнити.
Стягнути солідарно зОСОБА_8 та ОСОБА_9 на користь ОСОБА_10 - 1.678 ( одна тисяча шістсот сімдесят вісім ) грн. 00 коп. матеріальної шкоди та 10.000 ( десять тисяч ) грн. 00 коп. моральної шкоди, а всього 11.678 грн. 00 коп.
Речові докази два мікрооб`єкти, пачка з цигарок «Мальборо», полімерну упаковку «анчоус солено-сушений», фрагмент скла, слід тканини, 2 кухонних ножа, 2 шапки, 3 об`єкта волосся, зразки волосся ОСОБА_8 та ОСОБА_9 , які знаходяться на зберіганні в камері зберігання речових доказів Запорізького РВ ГУМВС України в Запорізькій області знищити, грошові кошти 322 грн., які переданіпід розписку потерпілій ОСОБА_10 залишити їй як власнику, мобільний телефон SAMSUNG GT-E1200M IMEI НОМЕР_1 , який вилучений у обвинуваченого ОСОБА_8 та також переданий на зберігання в камеру зберігання речових доказів Запорізького РВ ГУМВС України в Запорізькій області, у зв`язку із застосуванням до нього додаткового покарання у вигляді конфіскації майна конфіскувати в дохід держави, DVD диск з записом слідчих дій, який долучений до матеріалів кримінального провадження залишити в матеріалах кримінального провадження.
Вирок може бути оскаржений до апеляційного суду Запорізької області протягом 30 діб з дня його проголошення.

Судді ОСОБА_1

ОСОБА_2

ОСОБА_3