Дата документу Справа № 240/312/14-к
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ЗАПОРІЗЬКОЇ ОБЛАСТІ
Провадження №11-кп/778/26/15 Головуючий в 1-й інстанції
Категорія ст.296 ч.1 КК України ОСОБА_1 Доповідач у 2-й інстанції
ОСОБА_2
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
19 березня 2015 року м.Запоріжжя

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Апеляційного суду Запорізької області в складі:

головуючого ОСОБА_2

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4

при секретарі ОСОБА_5

за участю:
прокурора ОСОБА_6

обвинуваченого ОСОБА_7

розглянула в апеляційному порядку у відкритому судовому засіданні в режимі відео конференції кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000114, за апеляційною скаргою прокурора у кримінальному провадженні на вирок Олександрівського районного суду Донецької області від 16 липня 2014 року відносно

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженець м.Добропілля Донецької області, громадянина України, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , мешкає за адресою: АДРЕСА_2 , не працюючого, з неповною середньою освітою, раніше судимого:

- 30.10.2013р. Куйбишевським районним судом м.Донецька за ст.309 ч.2 КК України до 2 років позбавлення волі, на підставі ст.75 КК України звільнений від відбування покарання з випробуванням строком на 2 роки,

обвинуваченого у вчиненні злочину, передбаченого ч.1 ст.296 КК України.

В апеляційній скарзі прокурор просить вирок скасувати, призначити новий розгляд у суді першої інстанції, мотивуючи тим, що висновки суду про виправдання ОСОБА_7 не мотивовані і не відповідають фактичним обставинам кримінального провадження, при цьому судом не прийняті до уваги покази свідків ОСОБА_8 та ОСОБА_9 . Крім того, суд істотно порушив вимоги кримінального процесуального закону, оскільки не встановивши порядок та обсяг дослідження доказів, не оголосивши обвинувальний акт, суд розпочав допит свідка ОСОБА_8 , а після оголошення обвинувального акту, не встановив особу обвинуваченого.

Вироком Олександрівського районного суду Донецької області від 16 липня 2014 року ОСОБА_7 виправдано за ч.1 ст.296 КК України у зв`язку з відсутністю в його діях складу кримінального правопорушення.

В судовому засіданні апеляційної інстанції:

прокурор підтримала апеляційну скаргу прокурора, що її подав, та просила її задовольнити;

обвинувачений ОСОБА_7 заперечував проти апеляційної скарги та просив відмовити в її задоволенні.

Вислухавши доповідача, учасників провадження, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що вона підлягає задоволенню з наступних підстав.

Згідно вироку ОСОБА_7 органами досудового розслідування обвинувачувався у тому, що він 19 лютого 2014 року о 18 год. 15 хв. в стані алкогольного сп`яніння зайшов до магазину ІНФОРМАЦІЯ_2 ПП ОСОБА_10 у АДРЕСА_3 , який належить ОСОБА_10 , почав просити у продавця ОСОБА_11 мобільний телефон, на що вона відповіла відмовою. Зрозумівши, що для здійснення дзвінка телефон йому ніхто не надасть ОСОБА_7 , проявляючи явну неповагу до відвідувачів вказаного магазину та продавця, почав голосно кричати та висловлюватись нецензурною лайкою на адресу продавця ОСОБА_12 в присутності інших осіб. На прохання припинити хуліганські дії та покинути приміщення магазину ОСОБА_7 не відреагував, відійшовши від продавця в сторону, з хуліганських спонукань, грубо порушуючи існуючі в суспільстві загальновизнані правила поведінки у громадському місці, проявляючи особливу зухвалість та неповагу до сторонніх осіб, котра виразилась в пошкодженні майна, а саме: дверного скла, розміром 30x120см, товщиною 5мм, вартістю 35 грн. за 1 квадратний метр на суму 12 грн. та в тимчасовому порушенні нормальної діяльності магазину. Після чого, ОСОБА_7 , продовжуючи свої хуліганські дії, наніс декілька ударів кулаками рук по склу холодильної камери в магазині, але його дії були припинені. Внаслідок своїх хуліганських дій, ОСОБА_7 завдав потерпілому ОСОБА_10 матеріальну шкоду на суму 12 грн. 60 коп.

Однак суд виправдав обвинуваченого ОСОБА_7 , мотивуючи тим, що в діях обвинуваченого відсутній склад злочину, передбаченого ч.1 ст.296 КК України, а наявні ознаки дрібного хуліганства, за яке передбачена адміністративна відповідальність.

Відповідно до ч.1 ст.404 КПК України суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.

Відповідно до ст.370 КПК України судове рішення повинно бути законним, тобто, ухвалене компетентним судом згідно з нормами матеріального права та з дотриманням вимог щодо кримінального провадження, передбачених цим Кодексом.

Однак суд першої інстанції залишив поза увагою зазначені вимоги закону.

Відповідно до ст.318 КПК України судовий розгляд здійснюється в судовому засіданні з обов`язковою участю сторін кримінального провадження. У судове засідання викликаються потерпілий та інші учасники кримінального провадження.

Так, з матеріалів провадження вбачається, що кримінальне провадження відносно ОСОБА_7 по суті пред`явленого обвинувачення за ч.1 ст.296 КК України було розглянуто в судовому засіданні 08 та 16 липня 2014р.

Відповідно до положень ч.2 ст.134, ч.1 ст.135 КПК України суд повинен здійснити судовий виклик учасників кримінального провадження, участь яких у судовому провадженні є обов`язковою, шляхом вручення повістки про виклик, надіслання її поштою, електронною поштою чи факсимільним зв`язком, здійснення виклику по телефону або телеграмою.

Відповідно до положень ст.325 КПК України суд може провести судовий розгляд без потерпілого лише за умови, що він належним чином був повідомлений про дату, час і місце судового засідання, та залежно від позиції учасників судового провадження стосовно того, чи можливо за відсутності потерпілого з`ясувати всі обставини під час судового розгляду.

Однак в матеріалах провадження відсутні будь-які дані про те, що потерпілий був належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання, а саме: 08 та 16 липня 2014р.

За таких обставин та відповідно до положень ст.325 КПК України суд повинен був відкласти судовий розгляд та належним чином повідомити потерпілого про дату, час і місце судового засідання.

Однак всупереч вище зазначеним положенням закону суд розглянув справу за відсутності потерпілого ОСОБА_10 , який належним чином не був повідомлений про дату, час і місце судового засідання.

Відповідно до положень ст.412 ч.2 п.5 КПК України здійснення судового провадження за відсутності потерпілого, належним чином не повідомленого про дату, час і місце судового засідання, є істотним порушенням вимог кримінального процесуального закону, яке згідно з положеннями ст.ст.409, 412 ч.2 п.5 КПК України є підставою для скасування судового рішення.

Згідно зі ст.415 КПК України при скасуванні вироку суду внаслідок порушення вимог кримінального процесуального закону, передбачених п.5 ч.2 ст. 412 КПК України, суд апеляційної інстанції призначає новий розгляд у суді першої інстанції.

Крім того, судом залишені поза увагою положення ч.4 ст.95 КПК України, відповідно до яких суд може обґрунтовувати свої висновки лише на показаннях, які він безпосередньо сприймав під час судового засідання або отриманих у порядку, передбаченому статтею 225 цього Кодексу. Суд не вправі обґрунтовувати судові рішення показаннями, наданими слідчому, прокурору, або посилатися на них.

Відповідно до ч.1 ст.321 КПК України головуючий у судовому засіданні забезпечує додержання послідовності та порядку вчинення процесуальних дій, встановлених § 3 глави 28 КПК України.

Однак з матеріалів провадження вбачається, що у судовому засіданні не були забезпечені послідовність та порядок вчинення процесуальних дій, встановлених § 3 глави 28 КПК України, що є істотним порушення вимог кримінального процесуального закону.

За таких обставин доводи прокурора, викладені в апеляційній скарзі, є обґрунтованими.

Крім того, відповідно до ст.370 КПК України судове рішення повинно бути обґрунтованим і вмотивованим, тобто ухвалене на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені доказами, дослідженими під час судового розгляду та оціненими судом відповідно до статті 94 цього Кодексу; з наведенням належних і достатніх мотивів та підстав його ухвалення.

Зміст вироку повинен відповідати вимогам ст.374 КПК України, при цьому у мотивувальній частині виправдувального вироку зазначаються формулювання обвинувачення, яке пред`явлене особі і визнане судом недоведеним, а також підстави для виправдання обвинуваченого з зазначенням мотивів, з яких суд відкидає докази обвинувачення.

Однак всупереч зазначеним вимогам суд у вироку не дав оцінку доказам обвинувачення, та не навів належних і достатніх мотивів та підстав виправдання обвинуваченого.

Зазначені обставини свідчать про те, що при розгляді справи судом були допущенні істотні порушення вимог кримінального процесуального закону, які перешкодили суду ухвалити законне та обґрунтоване судове рішення.

З урахуванням викладеного колегія суддів вважає, що апеляційна скарга прокурора є обґрунтованою і підлягає задоволенню.

Керуючись ст.ст.404, 407 КПК України, колегія суддів

УХВАЛИЛА:

апеляційну скаргу прокурора у кримінальному провадженні задовольнити.

Вирок Олександрівського районного суду Донецької області від 16 липня 2014 року відносно ОСОБА_7 скасувати.

Призначити новий розгляд у тому ж суді в іншому складі.

Ухвала Апеляційного суду Запорізької області набирає законної сили з моменту її проголошення і оскарженню не підлягає.

Судді:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4