Справа № 639/5819/15-к
Провадження № 1-кс/639/793/15
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
16 липня 2015 року м. Харків
Мотивоване клопотання тим, щоусе майно та майнові права придбали собі ОСОБА_6 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 з 2000 року за рахунок порушення законних інтересів та прав ОСОБА_10 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , а також законних прав та інтересів ТОВ «Укрстандарт», НВП «Восток» та інших підприємств.
Уся шкода визначається та рахується за договорами, які вказують на кількість викраденого майна. Майже все майно викрадалося з підприємств, утримувалося, використовувалося та продавалося за межами Харківського району. Більшу частину майна та майнових прав придбали собі ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 з 2000 року за межами Харківського району.
Майже всі майнові злочини були вчинені далеко за межами Харківського району. Всі вони вказують на протиправність утримання малолітньої. На кримінальне, а не цивільне порушення договорів, у тому числі договору НВО ТОВ «Укрстандарт» №4/3 вказують офіційні відповіді суду.Через 6 років після порушення договору Жовтневий районний суд м. Харкова встановив одного винного підлеглого, що перевірявся іншими директора ОСОБА_11 , який був обраний головою зборів учасників НВП «Восток» (далі за текстом Голова).
Інші договори на значно більші суми також порушено, майно на значно більші суми коштів також зникло, та Голова всі права НВП «Восток» порушив в інтересах ОСОБА_7 та ОСОБА_12 . Саме через нерозумне ставлення до Голови та невикористання його свідчень під час виконання ухвали суду прокурори, Мереф`янський міський голова та суддя ОСОБА_13 дійшли висновку, що самоуправство без участі голови вчинила ОСОБА_7 в Харківському районі. Не враховується участь Голови у злочинах ОСОБА_7 , яка сама стверджує, що тільки з Головою вчиняла всі злочини та продовжує їх вчиняти спільно з ним. По суті протягом дванадцяти років у прокуратурі, міліції і судах ОСОБА_7 , її батьки і ОСОБА_6 свідчать проти Голови, який замість них несе відповідальність, поки беруться хабарі.
Розмір шкоди підтверджує кожний договір, оскільки фактично якість та кількість майна ретельно встановлюється до підписання договорів. Оцінка майна, зроблена прокуратурою Жовтневого району м. Харкова занадто занижена та не відому на чому ґрунтується. Немає жодних пояснень, чому не вівся бухгалтерський облік договірних зобов`язань НВО ТОВ «Укрстандарт» протягом слідчих дій, що проводилися пд. Контролем прокуратури Харківської області.
ОСОБА_14 стверджує апеляційному суду Харківської області, що договір №4/3 НВО ТОВ «Укрстандарт» виконав на користь ОСОБА_7 через півроку після проголошення вироку. Порушуючи вирок, ОСОБА_14 дозволив ОСОБА_11 у підприємствах, на які можна було накласти арешт, зникли, тобто були перереєстровані на інших осіб. За іншими договорами НВП «Восток» - ТОВ збитки є більшими, але вони взагалі не враховувалися.
Також, ОСОБА_6 стверджує, що він узяв на своє утримання дружину ОСОБА_4 та її батьків, дитину ОСОБА_4 , створені ОСОБА_4 підприємства та їхнє майно, проте не пояснив, навіщо він це зробив проти волі ОСОБА_4 та його родичів, але він стверджує, що всі інші посадові особи йому в цьому сприяють, претензій до нього не пред`являють, позовів до нього не подають.
У судовому засіданні заявники підтримали подану заяву, надавши пояснення наведені вище та просили її задовольнити.
Прокурор проти задоволення заяви заперечував, посилаючись на її безпідставність.
Заслухавши пояснення учасників, що приймають участь у розгляді справи, дослідивши наявні матеріали справи, слідчий суддя приходить до наступних висновків.
Згідно приписів ч. 1 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове позбавлення підозрюваного, обвинуваченого або осіб, які в силу закону несуть цивільну відповідальність за шкоду, завдану діяннями підозрюваного, обвинуваченого або неосудної особи, яка вчинила суспільно небезпечне діяння, можливості відчужувати певне його майно за ухвалою слідчого судді або суду до скасування арешту майна у встановленому цим Кодексом порядку. Відповідно до вимог цього Кодексу арешт майна може також передбачати заборону для особи, на майно якої накладено арешт, іншої особи, у володінні якої перебуває майно, розпоряджатися будь-яким чином таким майном та використовувати його.
Відповідно до ст. 171 КПК України у клопотанні цивільного позивача, слідчого, прокурора про арешт майна підозрюваного, обвинуваченого, іншої особи для забезпечення цивільного позову повинно бути зазначено: розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням; докази факту завдання шкоди і розміру цієї шкоди.
Згідно ч.1, 2 ст. 173 КПК України слідчий суддя, суд відмовляють у задоволенні клопотання про арешт майна, якщо особа, що його подала, не доведе необхідність такого арешту. При вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен враховувати: 1) правову підставу для арешту майна; 2) достатність доказів, що вказують на вчинення особою кримінального правопорушення; 3) розмір можливої конфіскації майна, можливий розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, та цивільного позову; 4) наслідки арешту майна для інших осіб ; 5) розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження.
Метою застосування арешту майна є забезпечення цивільного позову. При цьому сторона кримінального провадження, яка подає клопотання про арешт майна зобов`язана навести підстави, у зв`язку з якими потрібно здійснити арешт майна, а саме докази факту завдання шкоди і розмір цієї шкоди. Однак в своєму клопотанні заявник такі підстави не навів.
Крім цього, враховуючи мету арешту майна, а також обставину, що вартість майна має бути співмірною з розміром завданої кримінальним правопорушенням шкоди, заявником, не наведено та не надано суду доказів вартості та переліку майна, яке належить арештувати.
Слід звернути увагу органу досудового розслідування, в провадженні якого знаходиться справа, на необхідність дотримання розумних строків досудового розслідування, а також проведення слідчих дій, направлених на встановлення всіх обставин правопорушення, що в свою чергу забезпечить дотримання конституційних прав ОСОБА_4 та унеможливить порушення прав третіх осіб.
На підставі викладеного,слідчий суддя приходить до висновку, що в задоволенні заяви ОСОБА_4 про арешт майна, слід відмовити.
Керуючись ст.ст. 171-173 КПК України,слідчий суддя,-
Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Апеляційного суду Харківської області протягом п`яти днів з дня її проголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_1