Справа №1-99/2007р.
ВИРОК

Ім'ям України

31 серпня 2007
р. Місцевий суд Корюківського району Чернігівської області в складі:

головуючого -
судді Чурупченка М. І., при секретарі -
Макуха О.О., з участю прокурора -
Жоголко Н.Б., підсудних - ОСОБА_1., ОСОБА_2.,

розглянувши
у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Корюківці Чернігівської
області кримінальну справу по обвинуваченню

ОСОБА_1,
ІНФОРМАЦІЯ_1 року народження, уродженця
та мешканця АДРЕСА_1, освіта базова
загальна середня, не працюючого, військовозобов'язаного, неодруженого,
українця, раніше не судимого, громадянина України,

ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2 року народження, уродженця та мешканця АДРЕСА_2, освіта середньо-технічна, неодруженого,
невійськовозобов'язаного, не працюючого, українця,
раніше не судимого, громадянина
України,

за ст.
186 ч. 2 КК України, -

встановив:

17
червня 2007 року близько 13 години в м.
Корюківці по вул.
Предзаводській, біля магазину
«Черговий» Корюківського району Чернігівської області підсудні ОСОБА_1. та
ОСОБА_2., перебуваючи в стані
алкогольного сп'яніння, за попередньою
змовою групою осіб, шляхом погрози
застосувати фізичне насильство до гр. ОСОБА_3. , відкрито заволоділи його мобільним телефоном
моделі «LG» С 1400, вартістю 700 гривень.

Як у
ході дізнання, так і в судовому
засіданні, підсудні ОСОБА_1. та ОСОБА_2 вину
свою визнали повністю, у скоєному щиро
розкаялись і пояснили, що в
обвинувальному висновку обставини вчиненого ними злочину викладені правильно, вони погрожуючи застосуванням
насильства, яке є небезпечним для життя
чи здоров'я потерпілого, відкрито
заволоділи чужим майном, а зокрема
мобільним телефоном.

Вина
підсудних, крім їх свідчень, повністю доведена матеріалами справи, які вони визнали у судовому засіданні без їх
дослідження.

Враховуючи, що фактичні обставини справи ніким не
оспорюються, суд вважає, що дії підсудних ОСОБА_1 та ОСОБА_2.
правильно кваліфіковані за ст. 186 ч. 2 КК України, тобто вони за попередньою змовою групою
осіб, погрожуючи застосуванням
насильства, яке є небезпечним для життя
чи здоров'я потерпілого, відкрито
заволоділи чужим майном.

Призначаючи
підсудним покарання, суд враховує
характер і ступінь суспільної небезпеки скоєного, конкретні обставини вчинення злочину; обставини, які пом'якшують покарання - щире каяття та
активне сприяння у розкритті злочину,
добровільне повернення майна в натурі; обставини, які обтяжують покарання - вчинення злочину в
стані алкогольного сп'яніння; особу підсудних,
які працездатні, але не
працюють, раніше не притягувались до
адміністративної та кримінальної відповідальності, по місцю проживання характеризуються
добре, злочин скоїли вперше, вчинений ними злочин є

тяжким злочином, вони
вибачились перед потерпілим та інші обставини,
а тому підсудним слід призначити мінімальне покарання у виді позбавлення
волі на строк, в межах передбаченого
санкцією ч.2 ст. 186 КК України. Також з урахуванням
вищенаведеного, до них слід
застосувати ст. 75 КК України і звільнити їх від відбування
призначеного покарання з випробуванням на мінімальний іспитовий строк та
покладенням на них ряду обов'язків на час іспитового строку відповідно ст. 76
КК України, бо їх виправлення та
перевиховання можливе і без ізоляції від суспільства.

За таких
обставин запобіжний захід підсудним ОСОБА_1. та ОСОБА_2. слід залишити той же -
підписку про невиїзд.

Речові
докази - мобільний телефон моделі «LG» С 1400, вартістю 700 гривень, що зберігається у потерпілого гр.
ОСОБА_3. по набранню вироком чинності
залишити у його користуванні.

По справі
судових витрат немає, цивільний позов не
заявлений.

Керуючись ст.
ст. 323 -324 КПК України, суд -

засудив:

Визнати
ОСОБА_1 винним за ст. 186 ч.2 КК України і призначити йому
покарання - 4 (чотири) роки позбавлення волі.

На
підставі ст. 75 КК України засудженого ОСОБА_1 звільнити
від відбування призначеного йому судом покарання з випробуванням на іспитовий
строк - 1 (один) рік 6 (шість) місяців.

Відповідно
до ст.
76 КК України покласти на засудженого ОСОБА_1 на час іспитового строку
такі обов'язки: не виїжджати за межі України на постійне проживання без дозволу
органів кримінальної-виконавчої системи,
повідомляти ці органи про зміну місця проживання, роботи чи навчання.

Визнати
ОСОБА_2 винним за ст. 186 ч.2 КК України і призначити йому
покарання - 4 (чотири) роки позбавлення волі.

На
підставі ст. 75 КК України засудженого ОСОБА_2 звільнити
від відбування призначеного йому судом покарання з випробуванням на іспитовий
строк - 1 (один) рік 6 (шість) місяців.

Відповідно
до ст.
76 КК України покласти на засудженого ОСОБА_2 на час іспитового строку
такі обов'язки: не виїжджати за межі України на постійне проживання без дозволу
органів кримінально-виконавчої системи,
повідомляти ці органи про зміну місця проживання, роботи чи навчання.

Речові
докази: мобільний телефон моделі «LG» C 1400, вартістю 700 гривень, що зберігається у потерпілого ОСОБА_3. , по набранню вироком чинності залишити в його
користуванні.

Запобіжний
захід засудженим ОСОБА_1 та ОСОБА_2 слід залишити той же у вигляді - підписки
про невиїзд.

На вирок
суду протягом п'ятнадцяти діб з моменту його проголошення може бути подана
апеляція.