АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ХЕРСОНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 11/791/381/13 Головуючий у 1-й інстанції Берлімова Ю.Г.
Категорія :ст.121 ч.1 КК України Доповідач Ковальова Н.М.
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

26 березня 2013 року колегія суддів судової палати в кримінальних справах апеляційного суду Херсонської області в складі :

Головуючого: судді Ковальової Н.М.

Суддів : Раєнка В.І., Ришкової Н.М.

З участю прокурора Дворецького

Засудженого ОСОБА_1

Захисника адвоката Дмитрука С.С.

Потерпілої ОСОБА_3

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Херсоні кримінальну справу за апеляціями прокурора, який приймав участь у розгляді справи судом першої інстанції, представника потерпілої Тарабаки М.Д. на вирок Іванівського районного суду Херсонської області від 10.01. 2012 року,

В С Т А Н О В И Л А:

Цим вироком ОСОБА_5, 1988 р.н., раніше не судимий, засуджений за ч.1 ст.121 КК України на п'ять років позбавлення волі.

На підставі ст.75 КК України звільнений від відбування покарання з випробуванням з іспитовим строком в три роки, та на нього покладені обв'язки відповідно до п.п.2, 3, 4 ст.76 КК УКраїни періодично з'являтися на реєстрацію до кримінально-виконавчої інспекції, повідомляти кримінально - виконавчу інспекцію про зміну місця проживання, роботи, навчання та не виїжджати за межі України на постійне місце проживання без дозволу кримінально - виконавчої інспекції.

Міра запобіжного заходу застава залишена без змін до набрання вироком чинності.

Вирішено питання щодо речових доказів та судових витрат.

ОСОБА_1 визнаний винним й засуджений судом за те, що 04.07.2012 р., близько 01.30 год., перебуваючи біля магазину розташованого по вул. Садовій, 52 у с.Фрунзе Іванівського району Херсонської області, наніс один удар предметом, схожим на спортивний снаряд типу бейсбольної бити у життєво важливий орган голову потерпілого ОСОБА_6, спричинивши останньому тяжкі тілесні ушкодження по критерію небезпеки для життя.

В апеляціях:

прокурор, який брав участь у розгляді справи судом першої інстанції посилається на те, що суд першої інстанції не дав належної оцінки всім зібраним по справі доказам, що мають значення для з'ясування змісту і спрямованості умислу ОСОБА_1, внаслідок чого безпідставно перекваліфікував його дії з ч.2 ст.15. ч.1 ст.115 КК України на ч.1 ст.121 КК України, що потягло за собою призначення судом покарання, яке не відповідає ступеню тяжкості вчиненого та особі засудженого внаслідок м'якості. Прохає вирок скасувати, а справу направити на новий судовий розгляд.

представник потерпілого адвокат Тарабака М.Д. посилається на те, що суд необгруновано перекваліфікував дії засудженого з замаху на вчинення умисного вбивства на спричинення тяжкого тілесного ушкодження, оскільки суд не взяв до уваги, що засудженим був нанесений удар полицею схожою на бейсбольну биту у важливий орган голову, та судом безпідставно відмовлено у поновленні судового слідства щодо відшкодування моральної шкоди. Ставить питання про скасування вироку узв'язку з неправильним застосуванням кримінального закону, який підлягав застосуванню, та постановити новий, яким засудити ОСОБА_1 за ч.2 ст.15, ч.1 ст.115 КК України.

У запереченні захисник засудженого адвокат Дмитрук С.С. наводить доводи щодо необгрунтованості апеляції представника потерпілої адвоката Тарабаки М.Д.

Заслухавши суддю-доповідача, прокурора, підтримавшого апеляцію прокурора та частково підтримав апеляцію представника потерпілої в частині скасування вироку, потерпілу, підтримавшу апеляції прокурора та її представника, засудженого та його захисника, які не підтримали апеляції прокурора та представника потерпілої та вважали, що вирок суду є законним та обгрунтованим, в судових дебатах сторони залишились на своїх міркуваннях, останнє слово засудженого, прохавшого вирок залишити без змін, перевіривши матеріали справи та обговоривши доводи апеляцій, судова колегія вважає, що вони задоволенню не підлягають.

Висновок суду про доведеність винності засудженого ОСОБА_1 у спричиненні потерпілому ОСОБА_6 тяжкого тілесного ушкодження, небезпечного для життя в момент заподіяння, при встановлених у вироку обставинах, відповідають фактичним обставинам справи і підтверджені розглянутими у судовому засіданні та викладеними у вироку доказами.

Твердження апелянтів про те, що суд необгрунтовано перекваліфікував дії засудженого з ч.2 ст.15, ч.1 ст.115 КК України на ч.1 ст.121 КК України та у звязку з чим призначив м'яке покарання, не грунтуються на матеріалах справи.

Так, зокрема, суд обгрунтовано послався на покази підсудного ОСОБА_1, що в ніч на 04.07.2012 р. в с.Фрунзе Іванівського району біля магазину спілкувався зі своїми друзями ОСОБА_7, ОСОБА_19, ОСОБА_8 та ОСОБА_9. З під'їхавшого автомобіля, вийшло приблизно 7 чоловік, через деякий час виліз ще один хлопець та попрямував за магазин, а повернувшись, сів в належний йому автомобіль. Він почав витягувати з автомобіля цього хлопця, та витягнувши відштовхнув його. В цей час машину окружили всі товариші цього хлопця, а троє з них почали йти на нього і він підняв палку щоб захиститись відмахнувшись нею та вдарив одного з хлопців, та злякавшись, він і його друзі сіли в машини та поїхали.

Такі свідчення ОСОБА_1 щодо обставин вчиненого злочину, фактично підтвердили свідки ОСОБА_10 та ОСОБА_20, ОСОБА_12, ОСОБА_11, ОСОБА_13, ОСОБА_14, ОСОБА_9, ОСОБА_8 та належним чином перевіреними у судовому засіданні свідченя свідків ОСОБА_7, ОСОБА_15, що ОСОБА_16, останнім вийшов з приїхавшої машини до магазину в с.Фрунзе, та коли повернувся, то переплутав машини і сів в машину ОСОБА_1. Останній почав витягати його з машини, хлопці підійшли до автомобіля та почали захищати ОСОБА_16. ОСОБА_1 знаходився біля задньої дверці автомобіля та палкою, схожею на бейсбольну биту вдарив в область голови підійшовшого найближче до нього ОСОБА_6, який впав, після цього ОСОБА_1 та його компанія сіли в машини та поїхали геть. Конфлікуту, сварки між ОСОБА_1 та ОСОБА_6 не було, ніхто не висловлював погроз.

Судом також досліджувались: висновки судово-медичної експертизи № 341 від 27.08.2012 р., відповідно до якого ОСОБА_6 спричинені тяжкі тілесні ушкодження по критерію небезпеки для життя у вигляді відкритого перелому кісток склепіння черепа з ліва з переходом на кістки основи черепу, крововиливи над і під тверду мозгову оболочку, ушиби головного мозку тяжкого ступеню, які утворились від нанесення удара тупим продовгуватим предметом, та не виключається, що цей предмет схожий зі спортивним снарядом типа бейсбольної бити (а.с.102-104 т.1);

протокол огляду місця події від 04.07.2012 р., відповідно до якого на майданчику біля магазину в с.Фрунзе Іванівського району, по вул.Садовій, 52, біля порогу

виявлено пляму речовини, схожої на кров, з якої зроблено змив на марлевий тампон, та висновком судово-імунологічної експертизи не виключається, що на ньому кров, яка походить від потерпілого ОСОБА_6(а.с.27-34 т.1, 112-115 т.1).

Виходячи з викладеного, суд першої інстанції вірно встановив фактичні обставини справи, і правильно зробив висновок щодо направленості умислу ОСОБА_1

З наведених доказів, які були досліджені у судовому засіданні, та викладених у вироку, вбачається, що до події яка мала місце в ніч на 04.07.2012 р. ні засуджений ОСОБА_1, ні потерпілий ОСОБА_6 між собою знайомі не були, неприязних стосунків у них не було, конфлікту та бійки безпосередньо перед нанесенням удару між ними також не було. ОСОБА_1 не висловлював ніяких погроз ні на чию адресу, у тому числі і ОСОБА_6, але він перебільшив небезпеку з боку компанії потерпілого, та керуючись захистом свого здоров'я та майна, наніс лише один удар продовгуватим предметом схожим на бейсбольну биту, особі, яка приближалась до нього, яким виявився ОСОБА_6 Після чого, як пояснює ОСОБА_1, він злякався і втік, а конфлікт виник між ОСОБА_1 та ОСОБА_16, який у стані алкогольного сп'яніння намагався сісти у машину ОСОБА_1.

Отже, суд першої інстанції обгрунтовано прийшов до висновку про відсутність умислу у ОСОБА_1 на протиправне позбавлення життя потерпілого ОСОБА_6, а мав місце умисел на спричинення потерпілому тілесних ушкоджень, а тому правильно кваліфікував злочинні дії ОСОБА_1 за ч. 1 ст.121 КК України, як умисне спричинення тяжкого тілесного ушкодження, небезпечне для життя в момент заподіяння.

І такі висновки суду не спростовуються доводами апеляцій прокурора та представникеа потерпілого.

Доводи представника потерпілого про безпідставне відмовлення у поновленні судового слідства щодо відшкодування моральної шкоди потерпілій, є необгрунтованими.

Як вбачається з протоколу судового засідання, таке клопотання представником потерпілого було заявлено після судових дебатів, перед останнім словом підсудного, і вирішено судом відповідно до закону. Що стосується цивільного позову про стягнення моральної шкоди, то потерпілий не позбавлений такого права звернутися до суду в порядку цивільного судочинства.

При призначенні покарання ОСОБА_1, судом першої інстанції обгрунтовано були застосовані загальні засади призначення покарання, які передбачені ст. ст. 50, 65, 69 КК України.

Призначаючи покарання, суд урахував всі обставини справи, ступінь тяжкості вчиненого злочину, який відноситься до категорії тяжких, дані про особу підсудного, що вперше притягується до кримінальної відповідальності, щире каяття, позитивно характеризується за місцем проживання та роботи, пом'якшуючі вину обставини - добровільне відшкодування повністю матеріальної шкоди у розмірі 50 тис. грн., стан здоров'я - вроджена вада серця, наявність постійного місця роботи. Обтяжуючих обставин судом не встановлено.

З урахуванням всіх викладених вище обставин, що помякшують покарання та істотно знижують ступінь тяжкості злочину, суд першої інстанції визнав за необхідне в данному випадку застосувати відносно ОСОБА_1 засади передбачені ст. 75, ст. 76 КК України, і колегія суддів з цим погоджується.

Порушень кримінально-процесуального закону, які б тягли безумовну зміну чи скасування вироку, колегія суддів не вбачає.

Керуючись ст.ст. 365,366 КПК України, колегія суддів,-

У Х В А Л И Л А :

Апеляції прокурора, представника потерпілої залишити без задоволення, а вирок Іванівського районного суду Херсонської області від 10.01. 2013 року, щодо ОСОБА_1 - без змін.

Судді: __________ __________ ___________

(Ковальова Н.М.) (Раєнок В,І.) (Ришкова Н.М.)