В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
14.05.2015 Справа №607/5213/15-к

Тернопільський міськрайонний суд Терно-

пільської області в складі :

головуючого - судді ОСОБА_1

за участі секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду у м. Тернополі судове провадження № 607/5213/15-к про обвинувачення :

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця та мешканця АДРЕСА_1 , громадянина України, з середньою освітою, одруженого, тимчасово не працює , не судився,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 402 КК України

за участю сторін кримінального провадження :

прокурора ОСОБА_4

обвинуваченого ОСОБА_3 ,

ВСТАНОВИВ :

ОСОБА_3 , будучи військовослужбовцем Збройних Сил України, на якого покладалися обов`язки щодо сумлінного, точного та вчасного виконання відданих командирами (начальниками) наказів, усупереч вимог ст.ст. 11, ЗО, 37 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України та ст.ст. 4, 6 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України, порушуючи військову дисципліну, усвідомлюючи те, що зобов`язаний неухильно виконати накази командира (начальника) військової частини і те, що відданий йому наказ є законним, відчуваючи свою безкарність, діючи умисно, з єдиним злочинним наміром - не виконувати наказ командира (начальника) щодо вибуття до пункту (Херсонська область) виконання військовою частиною пп НОМЕР_1 завдань за призначенням, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачаючи їх суспільно небезпечні наслідки і бажаючи їх настання, відкрито, у категоричній формі, будучи ознайомленим із законним наказом командира військової частини пп НОМЕР_1 підполковника ОСОБА_5 від 01 серпня 2014 року №62 "Про вибуття особового складу, що залишився в пункті постійної дислокації в район виконання завдань за призначенням", 08 серпня 2014 року о 10 годині 30- хвилин, перебуваючи у приміщенні службового кабінету медичного пункту (штабу) військової частини пп ВО НОМЕР_2 по АДРЕСА_2 , усно, під час бесіди із військовим комісаром ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_6 , усно повідомив останнього, що виконувати наказ командира військової частини пп НОМЕР_3 №62 від 1 серпня 2014 року відмовляється, і за вказаних вище обставин, письмово, шляхом власноручного написання рапорту, адресованого "Військовому комісару ІНФОРМАЦІЯ_3 " під час бесіди із військовим комісаром ІНФОРМАЦІЯ_4 майором ОСОБА_6 підтвердив свою відмову від виконання наказу командира військової частини пп НОМЕР_1 підполковника ОСОБА_5 від 01 серпня 2014 року № 62 "Про вибуття особового складу, що залишився в пункті постійної дислокації в район виконання завдань за призначенням" , та 12 вересня 2014 року і у подальшому, без поважних причин, до нового місця служби не вибув .

Обвинувачений ОСОБА_3 повністю визнавши свою вину у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 402 КК України за обставин, викладених у обвинувальному акті, повністю погодився зі всіма зібраними в процесі досудового розслідування доказами зі сторони обвинувачення, які підтверджують його винність у вчиненні вказаного кримінального правопорушення, відмовившись від їх дослідження під час судового розгляду . При цьому ОСОБА_3 в суді показав, що , дійсно, будучи військовослужбовцем , сержантом, будучи ознайомленим із наказом командира військової частини пп НОМЕР_3 ОСОБА_5 від 01 серпня 2014 року №62 , 08 серпня 2014 року на території військовї частини по АДРЕСА_2 відмовився виконати цей наказ, та не вибув за місцем призначення ні 08 серпня 2014 року, ні 12 вересня 2014 року, без поважних причин . Просить суворо його не карати, оскільки, повністю визнає свою вину та щиро розкаюється у вчиненому, має на утриманні неповнолітнього сина , 2003 року народження, матір яка через тяжку хворобу потребує стороннього догляду, вперше притягується до кримінальної відповідальності , у подальшому ніколи не буде вчиняти правопорушень.
За наведених обставин , суд приходить до переконання , що ОСОБА_3 своїми умисними діями , які виразились у непокорі, тобто відкритій відмові виконати наказ начальника, вчинив кримінальне правопорушення , передбачене ч.1 ст. 402 КК України.

При призначенні покарання ОСОБА_3 відповідно до вимог ст. ст. 50, 65 КК України, суд , враховуючи ступінь тяжкості вчиненого ним злочину , який є злочином середньої тяжкості; особу винного, обставини вчинення кримінального правопорушення , приходить до висновку, що ОСОБА_3 необхідно призначити покарання у виді позбавлення волі в межах санкції статі звинувачення, оскільки саме таке покарання відповідає меті його призначення, є необхідним і достатнім для його виправлення та попередження вчинення ним нових кримінальних правопорушень.

Разом із тим, суд не знаходячи обтяжуючих вину ОСОБА_3 обставин , з урахуванням пом"якшуючої його винуватість обставини - щирого каяття у вчиненому злочині , особи винного , який вперше притягується до кримінальної відповідальності , позитивно характеризується за місцем служби, має на утриманні неповнолітню дитину , 2003 року народження та матір , 1943 року народження, яка після тяжкої хвороби потребує стороннього догляду тому приходить до переконання про можливість на підставі ст. 75 КК України звільнення ОСОБА_3 від відбування покарання, з випробуванням, зі встановленням іспитового строку.

Керуючись ст. ст. 368-371, 373-376 КПК України, суд ,-

УХВАЛИВ:

ОСОБА_3 визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 402 КК України та призначити йому покарання у виді позбавлення волі на строк 1 (один ) рік 6 (шість ) місяців .

На підстав ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_3 від відбування призначеного покарання, з випробуванням, із іспитовим строком один рік.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після прийняття рішення судом апеляційної інстанції.

Вирок може бути оскаржений до апеляційного суду Тернопільської області через Тернопільський міськрайонний суд шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору.

Учасники судового провадження мають право отримати копію вироку в суді.

Головуючий суддяОСОБА_1