Провадження №1-кс/592/3698/14

УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01.12.2014 року м.Суми
Слідчий суддя Ковпаківського райсуду м. Суми ОСОБА_1 за участю секретаря ОСОБА_2 , за участю прокурора прокуратури м. Суми ОСОБА_3 , слідчого СВ Сумського МВ УМВС України в Сумській області ОСОБА_4 , підозрюваного ОСОБА_5 , його захисника ОСОБА_6

розглянув клопотання прокурора прокуратури м. Суми - ОСОБА_3

про застосування запобіжного заходу тримання під вартою підозрюваному:

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженцю с. Перемога Нововаршавського району Омської області, громадянину України, з середньо-спеціальною освітою, одруженому, тимчасово не працюючому, зареєстрованому та проживаючому за адресою: АДРЕСА_1 ,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 185 КК України.

Перевіривши матеріали клопотання та дослідивши докази по ним, заслухавши думку прокурора ОСОБА_3 , підозрюваного ОСОБА_5 , його захисника ОСОБА_6 , -

В С Т А Н О В И В:

Прокурор прокуратури м. Суми ОСОБА_3 в судовому засіданні своє клопотання обґрунтовує тим, що в точно невстановлений під час слідства день листопада 2014 року, ОСОБА_5 домовився з невстановленою особою про спільне вчинення кримінального правопорушення та з метою таємного викрадення майна чужого майна 24.11.2014 року прибув в м. Суми.

Реалізуючи єдиний злочинний умисел, передбачаючи можливість настання суспільно-небезпечних наслідків у вигляді спричинення матеріальних збитків у особливо великих розмірах та бажаючи настання таких наслідків, переслідуючи корисливий мотив, діючи з прямим умислом спрямованим на незаконне збагачення, ОСОБА_5 за попередньою змовою з невстановленою особою, ввівши в оману інших осіб з приводу права власності на майно, в період часу з 24.11.2014 до 27.11.2014, перебуваючи на території виробничого цеху по виробництву залізобетонних конструкцій по АДРЕСА_2 , шляхом демонтажу викрали залізобетонні конструкції, які належать на праві приватної власності ОСОБА_7 . Викрадене майно, на загальну суму 10 000 000 грн., ОСОБА_5 реалізував, а отриманими грошовими коштами розпорядився на власний розсуд.

Умисні дії ОСОБА_5 , які виразилися в таємному викраденні майна ОСОБА_7 на загальну суму 10 000 000 грн., вчиненому за попередньою змовою з невстановленою особою, кваліфіковані за ст. 185 ч. 5 КК України, тобто таємне викрадення чужого майна (крадіжка), кваліфікуючими ознаками якої є: вчинення крадіжки в особливо великих розмірах, за попередньою змовою групою осіб.

28.11.2014 ОСОБА_5 затримано за підозрою у вчиненні злочину, в порядку ст. 208 КПК України.

29.11.2014 ОСОБА_5 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 185 ч. 5 КК України.

Досудовим розслідуванням встановлено, що ОСОБА_5 раніше неодноразово судимий, і вчинив новий умисний особливо тяжкий злочин, за який законом передбачено покарання у вигляді позбавлення волі на строк до дванадцяти років. Крім цього свідками скоєного злочину є його знайомі, на яких він перебуваючи на волі може чинити тиск з метою уникнення від кримінальної відповідальності за скоєне діяння, та таким чином перешкоджати кримінальному провадженню.

В судовому засіданні прокурор підтримав заявлене клопотання про застосування до ОСОБА_5 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

ОСОБА_5 заперечував проти застосування до нього запобіжного заходу у виді тримання під вартою.

Захисник ОСОБА_6 в судовому засіданні просив зважити на всі докази та врахувати те, що не підтверджено наявність ризиків, зазначених прокурором щодо обрання запобіжного заходу у виді тримання під вартою ОСОБА_5 , оскільки згідно Конвенції з прав людини, скоєння тяжкого злочиу не є підстваю для обрання суворого запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою. Просить відмовити у задоволенні клопотання.

Заслухавши думку сторін кримінального провадження, дослідивши клопотання, копії матеріалів, якими прокурор обґрунтовує доводи клопотання, докази надані підозрюваним та його захисником, слідчий суддя дійшов до висновку про необхідність відмовити в задоволенні клопотання, виходячи з наступних підстав.

Відповідно до ч.1 ст.194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: 1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним кримінального правопорушення; 2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; 3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Згідно змісту ст.ст.131-132 КПК України, запобіжні заходи є заходами забезпечення кримінального провадження і застосовуються на підставі ухвали слідчого судді або суду.

Відповідно до ст.183 КПК України, тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу (частина 1); запобіжний захід у вигляді тримання під вартою не може бути застосований, окрім як до раніше не судимої особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад п`ять років (п.4 частина 2 ст.183 КПК України)).

Відповідно до вимог п.4 ч.1 ст.184 КПК України під час досудового слідства встановлено наявність ризиків, передбачених у п.п.1,3 ч.1 ст.177 КПК України, і в обґрунтування застосування запобіжного заходу щодо ОСОБА_5 покладається необхідність запобігання спробам переховуватися від органів досудового розслідування та суду, незаконно впливати на інших підозрюваних, свідків, що обґрунтовано підтверджено в судовому засіданні.

Вирішуючи питання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя враховує вимоги п.п.3,4,5 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод та практику Європейського суду з прав людини, згідно із якими обмеження права на свободу і особисту недоторканість можливе лише в передбачених законом випадках за встановленою процедурою. При цьому, ризик переховування від правосуддя не може оцінюватися виключно на підставі фактів, які можуть підтверджувати існування такого ризику, або свідчити про такий його незначний ступінь, який не може служити підставою для запобіжного ув`язнення.

Відповідно до ч.4 ст.194 КПК України слідчий суддя, при розгляді клопотання слідчого, прокурора вправі застосувати більш м`який запобіжний захід, ніж той, який зазначений у клопотанні, якщо прокурор не доведе, що застосування більш м`якого запобіжного заходу, ніж тримання під вартою є недостатньо для запобігання ризикам, зазначених у клопотанні.

Слідчий суддя визнає доводи прокурора недостатніми для застосування щодо ОСОБА_5 запобіжного заходу - тримання під вартою.

Слідчий суддя приходить до висновку, що обрання запобіжного заходу у вигляді особистого зобов`язання сприятиме запобіганню спробам переховуватися від органів досудового розслідування та суду, запобіганню вчиненню ним інших кримінальних правопорушень чи продовження вчинення подібних кримінальних правопорушень та є менш суворим ніж тримання під вартою. Крім того, як вбачається з доданих до клопотання про обрання запобіжного заходу матеріалів, підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні нею кримінального правопорушення.

Вирішуючи питання про обрання підозрюваному ОСОБА_5 запобіжного заходу у вигляді особистого зобов`язання, на підставі статей 179, 194 частина 5 КПК України, вважаю за необхідне покласти на підозрюваного зобов`язання: 1) прибувати до слідчого, прокурора або суду за першим викликом; 2) не відлучатися із населеного пункту, в якому він постійно мешкає, без дозволу слідчого, прокурора або суду, залежно від стадії кримінального провадження; 3) повідомляти слідчого, прокурора чи суд, залежно від стадії кримінального провадження, про зміну свого місця проживання, роботи; 4) утримуватись від спілкування з свідками, іншими підозрюваними по даному кримінальному провадженню.

На підставі вищевикладеного та керуючись ст. ст. 29, 55, 62, 63, 129 Конституції України, керуючись ст. ст. 131,132, 176-179, 182-184, 193, 194,197, 199, 202, 205, 309, 369-372, 395 КПК України слідчий суддя, -

У Х В А Л И В:

Відмовити у задоволенні клопотання прокурора прокуратури м. Суми ОСОБА_3 про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно підозрюваного ОСОБА_5 .

Застосувати до ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 - запобіжний захід у вигляді особистого зобов`язання.

Зобов`язати ОСОБА_5 прибувати за кожною вимогою до слідчого, прокурора та суду, а також покласти на підозрюваного наступні обов`язки:

- не відлучатися із населеного пункту, в якому він проживає, без дозволу слідчого, прокурора або суду;

- утримуватись від спілкування з свідками, іншими підозрюваними по даному кримінальному провадженню;

- повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання, роботи;

Строк, на який покладено обов`язки на підозрюваного один місяць.

Роз`яснити підозрюваному ОСОБА_5 , що в разі їх невиконання до нього може бути застосований більш жорсткий запобіжний захід і на нього може бути накладено грошове стягнення в розмірі від 0,25 розміру мінімальної заробітної плати до 2 розмірів мінімальної заробітної плати.

Контроль за виконанням ухвали слідчого судді покласти на слідчого СВ Сумського МВ УМВС України в Сумській області, в провадження якого буде перебувати кримінальне провадження та процесуального керівника прокуратури м. Суми.

Копію ухвали про застосування запобіжного заходу особистого зобов`язання, вручити підозрюваному негайно після її оголошення.

На ухвалу прокурором може бути подана апеляційна скарга протягом п`яти днів з дня її оголошення, а іншими особами з дня отримання копії ухвали безпосередньо до Апеляційного суду Сумської області.

Слідчий Суддя ОСОБА_1

Ухвала мені оголошена, її копію отримав.

«_____» ________ 2014 р. ___________________ ( ОСОБА_5 )