АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ЧЕРНІВЕЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
23грудня 2014р. м. Чернівці

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ апеляційного суду Чернівецької області у складі:

Головуючого ОСОБА_1

суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3
секретаря ОСОБА_4
Учасники судового провадження:
прокурор ОСОБА_5
адвокати ОСОБА_6 , ОСОБА_7
потерпілий ОСОБА_8
обвинувачені ОСОБА_9 , ОСОБА_10
розглянувши у відкритому судовому засіданні кримінальне провадження за апеляційною скаргою потерпілого ОСОБА_8 на вирок Хотинського районного суду Чернівецької області від 08 жовтня 2014 року у кримінальному провадженні № 0000655 по обвинуваченню ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця та мешканця АДРЕСА_1 , за ст. 125 ч.2 КК України та ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженця с. Стальнівці, Новоселицького району, Чернівецької області, мешканця АДРЕСА_2 , за ст. 125 ч.1 КК України,
В С Т А Н О В И Л А :
Вироком Хотинського районного суду Чернівецької області від 08 жовтня 2014 року ОСОБА_9 визнаний винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 125 ч.2 КК України і йому призначене покарання у виді 200 годин громадських робіт. На підставі п. в ст.1 Закону України Про амністію у 2014 році ОСОБА_9 звільнений від відбування призначеного покарання.

Провадження №11-кп/794/410/14 Головуючий у І інстанції: ОСОБА_11
Категорія: ст.125 ч.2 КК України Суддя-доповідач: ОСОБА_1 .
Цим же вироком ОСОБА_10 визнаний винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 125 ч.1 КК України і йому призначене покарання у виді 150 годин громадських робіт.

Цивільний позов потерпілого ОСОБА_8 до ОСОБА_10 та ОСОБА_9 задоволено частково. Стягнуто солідарно з обвинувачених на користь потерпілого ОСОБА_8 матеріальну шкоду в сумі 850 грн., моральну шкоду в сумі 4 тис. грн. Вирішено долю речових доказів.

На вказаний вирок надійшла апеляційна скарга потерпілого ОСОБА_8 із проханням вирок скасувати та ухвалити новий,оскільки вважає ,що призначене обвинуваченим покарання є мяким,отже-недостатнім для їх виправлення.Також посилається на те,що сума коштів,стягнута судом на відшкодування заподіяної йому(потерпілому)моральної шкоди,є недостатньою та неспівмірна із душевними стражданнями,яких зазнав внаслідок протиправних дій обвинувачених. Крім того,вважає,що у суду були підстави для кваліфікації дій обвинувачених за більш тяжкими статтями КК України.

Заслухавши доповідь судді,доводи потерпілого та його захисника, які підтримали апеляційну скаргу,позицію прокурора про відсутність підстав для зміни чи скасування вироку,доводи обвинувачених та захисника ОСОБА_6 ,які просили апеляційну скаргу відхилити, перевіривши матеріали кримінального провадження,обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що така задоволенню не підлягає,однак вирок районного суду слід змінити із наступних підстав.

Згідно з вироком, 30 жовтня 2013 року, близько 13 години ОСОБА_10 на території господарства ОСОБА_12 у АДРЕСА_2 ,у ході суперечки із ОСОБА_8 на грунті особистих неприязних стосунків умисно наніс останньому металевою трубою один удар по спині,чим заподіяв легкі тілесні ушкодження.

Крім того, 30 жовтня 2013 року, приблизно о 14 годині на одній з вулиць с. Клішківці, Хотинського району ОСОБА_9 під час конфлікту,що виник через неприязні стосунки,умисно наніс ОСОБА_8 три удари кулаком правої руки в обличчя,заподіявши потерпілому легкі тілесні ушкодження, що спричинили короткочасний розлад здоров`я.

Винуватість ОСОБА_10 у вчиненні злочину,передбаченого ч. 1 ст. 125 КК України та ОСОБА_9 - за ч.2 ст.125 КК України за обставин, наведених у вироку, повністю доведена сукупністю безпосередньо,повно та всебічно досліджених районним судом доказів, яким суд дав правильну оцінку з точки зору належності, допустимості та достатності для прийняття законного та обґрунтованого рішення.

Дії обвинуваченого ОСОБА_10 судом першої інстанції правильно кваліфіковані за ст. 125 ч.1 КК України, а обвинуваченого ОСОБА_9 - за ст.125 ч.2 КК України.

Згідно вимог ст..337 КПК України судовий розгляд проводиться лише стосовно особи,якій висунуте обвинувачення,і лише в межах висунутого обвинувачення відповідно до обвинувального акту.Право змінити обвинувачення,висунути додаткове обвинувачення під час судового розгляду належить прокурору.

Суд з метою ухвалення справедливого судового рішення та захисту прав людини може вийти за межі обвинувачення,зазначеного в обвинувальному акті,лише в частині зміни правової кваліфікації кримінального правопорушення,якщо це покращує становище особи,стосовно якої здійснюється кримінальне провадження.

Із досліджених районним судом висновків експерта встановлено,що потерпілому ОСОБА_8 внаслідок дій обвинуваченого ОСОБА_10 були заподіяні легкі тілесні ушкодження,а від дій ОСОБА_9 -легкі тілесні ушкодження,що спричинили короткочасний розлад здоров`я.

Відповідно,згідно обвинувального акту було предявлене обвинувачення: ОСОБА_10 -за ст.125 ч.1 КК України, ОСОБА_9 -за ст.125 ч.2 КК України та у такому обсязі підтримане прокурором у ході судового розгляду.

Крім того,згідно висновку комісії судово-медичних експертів №071 від 22.07.2014 року, ОСОБА_8 протягом тривалого часу хворіє на ряд захворювань та,зважаючи на особливості їх перебігу,комісією не встановлено прямого причинного звязку між погіршенням стану здоровя потерпілого та нанесенням йому тілесних ушкоджень обвинуваченими 30.10.2013 року.(т.2 а.с.2-8).

За викладених обставин у їх сукупності судова колегія вважає неспроможними посилання у апеляційній скарзі на наявність у районного суду підстав для кваліфікації дій обвинувачених за кримінальним законом,що передбачає відповідальність за більш тяжке кримінальне правопорушення.

Відповідно до ст. 65 КК України ,п.1 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 24.10.2003 року №7 Про практику призначення судами кримінального покарання під час призначення покарання у кожному конкретному випадку, суд повинен враховувати ступінь тяжкості вчиненого злочину, дані про особу винного та обставини ,що пом`якшують та обтяжують покарання. Особі, яка вчинила злочин має бути призначене покарання, необхідне і достатнє для її виправлення та попередження нових злочинів.

Судова колегія вважає,що таких вимог закону районний суд дотримався у повній мірі.

Зокрема,при призначенні покарання ОСОБА_9 судом враховано,що обвинуваченим вчинений злочин невеликої тяжкості,раніше ОСОБА_9 не судимий,позитивно характеризується по місцю проживання.Обставинами,що помякшують покарання,суд врахував щире каяття та активне сприяння розкриттю злочину.обставин,які би обтяжували покарання,судом не встановлено.

Отже,врахувавши викладене,суд першої інстанції призначив ОСОБА_9 покарання у виді громадських робіт в межах санкції ч.2 ст.125 КК України,яке у повній мірі відповідає вимогам ст.65 КК України.

Оскільки ОСОБА_9 є субєктом застосування вимог Закону УкраїниПро амністію у 2014 році,районний суд обґрунтовано звільнив обвинуваченого від призначеного покарання на підставі ст.1 пВ цього Закону

Призначаючи покарання ОСОБА_10 ,суд першої інстанції також врахував ступінь тяжкості скоєного злочину,який є злочином невеликої тяжкості,особу винного,який в силу ст.89 КК України раніше не судимий,позитивно характеризується.Обставин,які б обтяжували чи помякшували покарання суд не встановив.

Із врахуванням викладеного,районний суд призначив ОСОБА_10 покарання,яке за своїм видом та строком у повній мірі відповідає ступеню тяжкості вчиненого обвинуваченим злочину та особі винного,а отже,є необхідним і достатнім для його виправлення та попередження вчинення ОСОБА_10 нових злочинів.

За таких обставин судова колегія не вбачає підстав для скасування вироку в частині призначення обвинуваченим покарання та ухвалення нового, про що просив потерпілий у поданій апеляцій ній скарзі.

Вирішуючи цивільний позов,заявлений ОСОБА_8 ,суд першої інстанції обґрунтовано стягнув на користь потерпілого розмір заподіяної останньому матеріальної шкоди-850 грн.

Також, на думку судової колегії,районний суд правильно,із дотриманням вимог ст.1167 ЦК України,п.9 Постанови Пленуму Верховного Суду України №4 від 31.03.1995 року зі змінами Про судову практику у справах про відшкодування моральної(немайнової) шкоди визначив розмір моральної шкоди ,що належить стягнути із обвинувачених на користь ОСОБА_8 ,задовольнивши частково цивільний позов потерпілого в цій частині вимог.

При цьому суд зважив на обставини та ступінь тяжкості скоєного злочину,наслідки,що настали для потерпілого у виді тілесних ушкоджень та фізичних і моральних страждань у звязку з їх заподіянням,стан здоровя потерпілого.Із врахуванням викладеного суд першої інстанції визначив розмір відшкодування ОСОБА_8 моральної шкоди,який у повній мірі відповідає вимогам розумності і справедливості.

Отже,подана потерпілим апеляційна скарга в цій частині також не підлягає задоволенню.

Разом із тим,приймаючи рішення про стягнення матеріальної та моральної шкоди із обвинуваченних солідарно(із посиланням на ст.1190 ЦК України) суд не врахував,що солідарна цивільна відповідальність обвинувачених виключається,якщо їх притягнуто до відповідальності у одному кримінальному провадженні,але за кримінальні правопорушення,які не повязані спільним умислом.

Із встановлених районним судом фактичних обставин,викладених у вироку,вбачається,що ОСОБА_10 та ОСОБА_9 визнані винуватими за скоєння кожним із них окремо від іншого, в різний час та у іншому місці злочину відносно потерпілого,і обвинувачення у тому,що такі дії були повязані спільним умислом,їм не предявлялось,

За таких обставин судова колегія вважає,що вирок районного суду слід змінити з підстав,передбачених ч.2 ст.404,п.4 ч.1 ст.408 КПК України в частині визначення принципу стягнення із обвинувачених заподіяної ОСОБА_8 матеріальної і моральної шкоди, оскільки цим не погіршується становище обвинувачених, вказавши,що таку слід стягнути із ОСОБА_10 та ОСОБА_9 в рівних частинах,так як внаслідок дій кожного із обвинувачених потерпілий зазнав матеріальних витрат і моральних страждань.

Керуючись ст.ст. 404, 405,407,408, 418,419 КПК України, колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ апеляційного суду Чернівецької області,
У Х В А Л И Л А :
Апеляційну скаргу потерпілого ОСОБА_8 залишити без задоволення

Вирок Хотинського районного суду Чернівецької області від 08 жовтня 2014 року щодо ОСОБА_9 за ст. 125 ч.2 КК України та ОСОБА_10 за ст. 125 ч.1 КК України змінити в частині вирішення цивільного позову.

Стягнути із ОСОБА_9 на користь ОСОБА_8 на відшкодування матеріальної шкоди-425(чотириста двадцять пять) гривень та моральної шкоди-2(дві) тисячі гривень

Стягнути із ОСОБА_10 на користь ОСОБА_8 на відшкодування матеріальної шкоди-425(чотириста двадцять пять) гривень та моральної шкоди-2(дві) тисячі гривень.

В іншій частині вирок районного суду залишити без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту її проголошення,однак може бути оскаржена в касаційному порядку до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом трьох місяців з дня її проголошення.

Головуючий: ОСОБА_1
Судді: ОСОБА_2
ОСОБА_3