Справа № 212/1-881/12
Провадження № 1/232/79/12
В И Р О К

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 грудня 2012 року місто Вінниця

Вінницький міський суд Вінницької області:

головуючого - судді Іванченко Я. М.,

секретарів - Шевчук І.О., Докійчук Н.О., Піскун О.О., Козлової М.О.

за участю прокурора Соловйова О.В.

захисників ОСОБА_1, ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні кримінальну справу по обвинуваченню:

ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженця ІНФОРМАЦІЯ_2, українця, громадянина України, непрацюючого, розлученого, ІНФОРМАЦІЯ_3, проживаючого за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_4, раніше не судимого,

- у скоєні злочину, передбаченого ч.ч. 2, 3 ст. 27 ч.2 ст. 189 КК України, -

ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_5, уродженця ІНФОРМАЦІЯ_6 РФ, росіянина, громадянина України, непрацюючого, неодруженого, ІНФОРМАЦІЯ_7, проживаючого за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_8, раніше судимого:

18.04.2001 р. Ленінським районним судом м. Вінниці за ч.2 ст.140, ч.1 ст.206, ч.3 ст. 222, ст.42 КК України до 4 років позбавлення волі;

05.09.2002 р. Староміським районним судом м. Вінниці за ч.1 ст.185, ч.3 ст.187, ст.304, ст.70 КК України до 10 років позбавлення волі з конфіскацією майна та переглядом вироку 14.11.2002 року Апеляційним судом Вінницької області та ухвали про перекваліфікацію ч.3 ст. 187 КК України на ч.3 ст. 186 КК України та відбуття покарання строком на 7 років,

- у скоєні злочину, передбаченого ч. 2, ст. 27 ч.2 ст. 189 КК України, -

ВСТАНОВИВ :

ОСОБА_3, та ОСОБА_4 маючи спільний умисел вступили у попередню змову з метою вимагання коштів ОСОБА_5, за наступних обставин.

Так, ОСОБА_3 умисно з корисливих мотивів, реалізуючи спільний з ОСОБА_4 злочинний план, спрямований на незаконне збагачення, в період часу з 29.09.2009 року по 24.12.2009 року, спільно з ОСОБА_4, шляхом висловлювання погроз, які потерпіла сприймала реально, залякування, висування неправомірних вимог про наявність у ОСОБА_5В, неіснуючого боргу, погроз вбивством та фізичною розправою над нею та її родиною, а також розголошенням відомостей, які потерпіла бажала зберегти в таємниці, та шляхом слідкування за нею з метою перешкоджання ОСОБА_5 зверненню до правоохоронних органів за допомогою, примушував ОСОБА_5 продати квартиру з метою заволодіння грошима від продажу квартири.

В свою чергу ОСОБА_4, умисно, з корисливих мотивів, виконуючи свою роль у спільному плані, шляхом умовлянь, психічного тиску, передачі попереджень та погроз від ОСОБА_3 складав уяву та переконання у ОСОБА_5 про небезпеку яка йде від ОСОБА_3 і постійно переконував ОСОБА_5 в необхідності продажу квартири та передачі коштів від продажу ОСОБА_3 з метою уникнення розправи над нею та її родиною.

ОСОБА_3 в свою чергу підшуковував покупця на квартиру та займався продажем квартири ОСОБА_5 з метою заволодіння грошима від продажу.

Після звернення ОСОБА_5 за допомогою до правоохоронних органів, внаслідок проведеної операції, під контролем працівників міліції, 24.12.2009 року, приблизно о 14:15 год. ОСОБА_5 погодилась на вдаваний продаж своєї квартири та домовилась про зустріч з ОСОБА_3 та ОСОБА_4 для передачі грошей від вдаваного продажу квартири для розрахунку з ОСОБА_3 Біля нотаріальної контори по вул. Першотравневій, 64 в м. Вінниці вдаваний покупець квартири ОСОБА_6 передав ОСОБА_5 частину грошей, в сумі 30000 гривень за нібито придбану квартиру. Отримані гроші ОСОБА_5 в присутності ОСОБА_4 передала ОСОБА_3, після чого вони були затримані працівниками міліції.

Підсудний ОСОБА_3 в судовому засіданні свою вину у вчиненні інкримінованого злочину не визнав, неодноразово змінював показання, визнав, що він вимагав у ОСОБА_5 повернення своїх коштів, які ОСОБА_5 позичила в нього в вересні 2009 року під розписку, водночас дав показання, що він вимагав гроші у потерпілої сам без попередньої змови на це з ОСОБА_4, який до вчинення злочину не причетний.

Також дав суду показання, що він товаришував з ОСОБА_4, який був співмешканцем ОСОБА_5 ОСОБА_5 звернулась до нього з проханням допомогти продати їй житло для того, щоб вона могла придбати собі інше за містом, за що він мав отримати 5000 доларів США.

Коли вони зустрілися з ОСОБА_5 для оформлення угоди про отримання завдатку за продаж квартири потерпілої, там також був ОСОБА_4 Коли ОСОБА_5 віддала йому 30000 грн., він повернув їй розписку на 120000 грн. Підтримав показання, які він давав під час досудового слідства.

Підсудний ОСОБА_4 в судовому засіданні свою вину у вчиненні інкримінованого злочину не визнав, дав суду показання, що він був співмешканцем ОСОБА_5 біля одного місяця, після чого вони припинили стосунки по взаємній згоді. Також він був знайомий з ОСОБА_3 Він познайомив ОСОБА_5 з ОСОБА_3, в якого потерпіла взяла в борг гроші.

Згодом, коли він уже не проживав спільно з ОСОБА_5, до нього зателефонувала потерпіла та попросила, щоб він приїхав в м. Вінницю, щоб допомогти їй розрахуватись з ОСОБА_3, тобто бути присутнім під час розрахунку, оскільки потерпіла пояснила, що вона боїться ОСОБА_3 ОСОБА_5 говорила, що ОСОБА_3 їй погрожує.

Особисто він ОСОБА_5 не погрожував, ОСОБА_3 не просив його погрожувати потерпілій.

Незважаючи на невизнання підсудними своєї вини у скоєнні інкримінованого злочину, вина підсудних повністю знайшла своє підтвердження в судовому засіданні.

Так потерпіла ОСОБА_5 в судовому засіданні дала показання, що ОСОБА_4 проживав в одному помешканні з її братом, оскільки раніше відбував покарання в місцях позбавлення волі, там, де й її брат. Її брат вів аморальний спосіб життя, погрожував їй та її бабусі фізичною розправою.

Вона поскаржилась ОСОБА_4 на дії брата, та останній познайомив її з ОСОБА_7, які за гроші запропонували вбити її брата, проте вона відмовилась від таких дій підсудних та попросила вжити заходів до її брата, для того, щоб він перестав ображати її та її бабусю. Однак, згодом, від ОСОБА_4 вона дізналась, що він з ОСОБА_3 вбили її брата. Через декілька днів після смерті її брата, до неї прийшов ОСОБА_3 та вимагав, щоб вона надала йому документи на квартиру.

ОСОБА_3 почав вимагати у неї гроші за вбивство брата, однак вона не просила вбивати свого брата, також ОСОБА_3 погрожував усім розповісти, що нібито вона замовила вбивство свого брата.

ОСОБА_3 постійно вимагав від неї різні суми грошей, то в сумі то 5 тисяч, то 8 тисяч, то 10 тисяч доларів США. ОСОБА_3 погрожував їй вбивством її дитини, бабусі, а також її самої. ОСОБА_3 їй постійно погрожував фізичною розправою над нею та її близькими. ОСОБА_4 не висловлював їй прямих погроз від свого імені, проте він залякував її ОСОБА_3, переконував її в тому, що ОСОБА_3 може завдати шкоди їй та її рідним, переконував її в тому, що вона має робити те, що вимагає ОСОБА_3, а саме продати квартиру та віддати кошти ОСОБА_3

Вона дійсно деякий час була співмешканкою ОСОБА_4, проте після того як ОСОБА_4 постійно почав залякувати її ОСОБА_3, вона вигнала ОСОБА_4 зі свого помешкання та припинила з ним стосунки.

В ОСОБА_3 грошові кошти в борг вона не брала, а тому усі показання ОСОБА_3 стосовно того, що вона була винна йому гроші є неправдою. ОСОБА_3 погрозами змусив її написати розписку про те, що вона нібито позичила в нього гроші в сумі приблизно 120 тис. грн.

Злякавшись дій ОСОБА_3 та ОСОБА_4, вона звернулась до правоохоронних органів та під керівництвом працівників міліції було організовано проведення спеціальних заходів по викриттю злочинної діяльності підсудних, під час яких вона передала ОСОБА_3 30 тисяч гривень, які від неї вимагав підсудний, які були нібито завдатком за квартиру, яку від неї вимагав продати ОСОБА_3 та ОСОБА_4 Під час передачі коштів обох підсудних затримали працівники міліції.

Вона впевнена, що обоє підсудних попередньо домовились між собою вимагати в неї гроші та спільними зусиллями залякували її, оскільки ОСОБА_4 увесь час висловлював їй погрози від імені ОСОБА_3, залякував її та переконував, що ОСОБА_3 може вбити її та її родину, якщо вона не продасть квартиру та не віддасть йому грошові кошти.

Перед затриманням підсудних, вона дійсно сама зателефонувала ОСОБА_4 та запропонувала йому бути присутнім при тому, коли вона буде передавати гроші ОСОБА_3 Однак показання ОСОБА_4 стосовно того, що він не причетний до даного злочину, є неправдивими, оскільки він, на її думку, був у попередній змові з ОСОБА_3 та вимагав від неї продати квартиру та віддати гроші ОСОБА_3, при цьому постійно залякуючи її тим, що ОСОБА_3 Ю може вбити її та її родину, тим самим переконуючи її у неможливості уникнути необхідності передати гроші ОСОБА_3

З приводу боргу її покійного брата перед ОСОБА_3 їй нічого не відомо.

Свідок ОСОБА_8 в судовому засіданні дав показання, що з підсудними до моменту затримання він знайомий не був. Його було запрошено бути присутнім в якості понятого під час особистого обшуку підсудного ОСОБА_3, під час якого у останнього знайшли мобільний телефон, ключі, розписку ОСОБА_5 та кошти у сумі 30 тис. грн. ОСОБА_3 пояснював, що якась жінка винна йому кошти і ці кошти це повернутий йому борг, про що в нього є розписка.

Під час обшуку він бачив підсудного ОСОБА_3, підсудного ОСОБА_4 він не бачив.

Свідок ОСОБА_9 в судовому засіданні дав показання, що в 2009р. до міліції звернулась громадянка ОСОБА_5 з заявою про те, що підсудні ОСОБА_3 та ОСОБА_4 вимагають у неї кошти, для чого вимагають, щоб вона продала свою квартиру.

24.12.2009 року ним було запрошено понятих ОСОБА_8 та ОСОБА_10 при проведенні затримання гр. ОСОБА_3, при цьому понятим було роз'яснено, що дана особа буде затримуватися за вимагання грошей.

Як йому відомо, гроші у потерпілої ОСОБА_5 вимагали у звязку із тим, що між ОСОБА_3 та братом ОСОБА_5 були якісь зобовязання.

Відносно смерті брата потерпілої було зясовано, що останній потонув біля мосту річки «Південний Буг».

З метою перевірки заяви потерпілої було заведено оперативно - розшукову справу. Відповідно, після затримання підсудних, справу було передано слідчому. По справі проводилась фіксація та відеозапис розмов, погроз та передачі коштів між підсудними та ОСОБА_5, докази були приєднані до матеріалів кримінальної справи.

Для передачі підсудним грошей, потрібні були кошти. Коли грошові кошти були в наявності, вони були передані покупцем під вигаданим імям потерпілій. Особисто йому не відомо яким чином потерпіла зідзвонювалась із підсудними.

Свідок ОСОБА_11 в судовому засіданні дав показання, що він приймав участь у затриманні підсудного ОСОБА_3 по вул. Першотравневій в м. Вінниці. ОСОБА_3 був затриманий в присутності понятих, після чого останній був доставлений в райвідділ міліції і був проведений його обшук в присутності понятих.

При цьому ОСОБА_3 повідомляв, що у нього є кошти, які йому передала громадянка ОСОБА_5 та в нього вилучались кошти, про що був складений відповідний протокол.

Він особисто затримував ОСОБА_3, до підсудного ОСОБА_4 він ніякого відношення не має та не памятає, хто приймав участь у затриманні останнього.

Свідок ОСОБА_12 в судовому засіданні дав показання, що підсудні йому знайомі. ОСОБА_5 повідомила йому, що ОСОБА_3 та ОСОБА_4 шантажують її та просила, щоб він приїхав до Вінниці. Приїхавши, він зустрівся з потерпілою, яка розповіла йому, що у вересні 2009 р. помер її брат ОСОБА_11 та, що ОСОБА_4 разом з ОСОБА_3 вимагали у неї гроші у сумі 5 тис. доларів США, які їм був винен її брат. З приводу боргу ОСОБА_11 остання пояснила лише те, що її брат був винен підсудним гроші, однак за що саме, підсудні їй не повідомляли. Він неодноразово спілкувався з підсудним ОСОБА_3, щоб той не погрожував ОСОБА_5, постійно проводжав та зустрічав потерпілу з роботи, тому що ОСОБА_5 боялась іти додому одна, оскільки підсудні за нею слідкували.

Коли ОСОБА_3 прийшов до ОСОБА_5 додому, останньої дома не було, тому ОСОБА_3 сказав йому збирати речі та виїжджати з помешкання потерпілої, при цьому погрожував йому, залякуючи його своїми знайомими. Підсудний ОСОБА_3 на протязі 1-го року шантажував потерпілу, остання навіть боялась вийти з дому.

Одного разу, на ринку «Урожай»в м. Вінниці до нього з потерпілою підійшов ОСОБА_3 і відізвав в сторону ОСОБА_5, щоб поговорити, про що була розмова йому не відомо.

Через декілька днів після цього до ОСОБА_5 зателефонував ОСОБА_3 і сказав їй прийти на кінцеву зупинку тролейбусу, що по вул. Свердлова в м. Вінниці щоб поговорити. Так як потерпіла боялась сама йти на зустріч, він пішов разом з нею. На зустріч, на автомобілі червоного кольору, приїхав ОСОБА_3, ОСОБА_4 і ще один хлопець, імені якого він не знає.

Потерпіла ОСОБА_5 постійно була налякана та боялась, так як ОСОБА_3 її постійно залякував, ходив під вікнами її помешкання о 24 годині ночі.

В його присутності ОСОБА_3 не погрожував потерпілій, розмов про квартиру між підсудним ОСОБА_3 та потерпілою ОСОБА_5 в його присутності не було. ОСОБА_4 він бачив двічі, в його присутності ОСОБА_4 не погрожував потерпілій. Потерпіла ОСОБА_5 телефонувала до підсудного ОСОБА_4 за вказівкою працівників правоохоронних органів.

Під час передачі коштів ОСОБА_3 потерпілою, він присутнім не був.

Крім показань потерпілої, свідків, вина підсудних у скоєнні злочину також підтверджується дослідженими в судовому засіданні доказами, зібраними у справі:

- актом огляду покупця від 24.12.2009 року, згідно якого в присутності понятих о 10:00 годині в каб. №44 УКР ГУМВС України у Вінницькій області проведено огляд громадянина «Х»під вигаданим імям ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_9, якому було доручено вручення коштів в якості завдатку за придбання квартири, що за адресою: м. Вінниця, вул. Свердлова, 129/3, яка належить ОСОБА_5

Під час огляду у ОСОБА_6, в його одязі та взутті сторонніх предметів не виявлено. Він був одягнений в чорну шкіряну куртку, чорні штани, чорні черевики. Для проведення оперативних заходів ОСОБА_6 були видані гроші в сумі 30000 гривень, шістдесят купюр номіналом по 500 грн. (т.1 а.с. 6);

- протоколом огляду місця події від 24.1ё2.2009 року, в ході якого в присутності понятих в кабінеті № 43 ГУМВС України у Вінницькій області, у особи, яка представилась ошовським ОСОБА_13, ІНФОРМАЦІЯ_1, який був одягнений в кепку чорного кольору, шкіряну куртку чорного кольору, джинси сірого кольору, светр біло-синьо-помаранчевого кольору, сапоги чорного кольору. В передній правій укишені джинсів даного громадянина було виявлено гроші в сумі 30000 гривень купюрами по 500 грн., а також розписку ОСОБА_5 (т.1 а.с. 7);

- квитанцією №6 від 31.12.2009 року, згідно якої гроші, вилучені у ОСОБА_3 передані на зберігання до ВФЗБО УМВС України у Вінницькій області (т.1 а.с. 93-96);

- протоколом відтворення обстановки та обставин події з обвинуваченим ОСОБА_4, 24.02.2009 року, під час якого він пояснив, що ОСОБА_3 зателефонував до нього та повідомив, що без нього ОСОБА_5 не хоче віддавати йому гроші та вказав, що через певний час їх було затримано працівниками міліції під час передачі грошей ОСОБА_3 (т.3 а.с. 8-10);

- протоколом огляду речових доказів, а саме розписки ОСОБА_5, в якій вона зобовязалась виплатити ОСОБА_3 12500 гривень (т.2 а.с. 228-230);

- протоколом №6/2849т від 24.12.2009 року, згідно якого ОСОБА_3 погрожував ОСОБА_5, залякував її (а.с. 208-218);

- протоколом очної ставки від 18.03.2010 року між ОСОБА_14 та ОСОБА_4, під час якої на запитання слідчого до ОСОБА_14 про те чи було ОСОБА_14 відомо про те що ОСОБА_3 вимагав гроші в ОСОБА_5 та на яких підставах, ОСОБА_14 відповів, що ОСОБА_3 вимагав від ОСОБА_5 гроші, які зі слів ОСОБА_3 вона мала повернути йому, про що в останнього була розписка приблизно на 125000 грн. Також він бачив в ОСОБА_3 документи на квартиру, можливо. що то були документи на квартиру ОСОБА_5 Щодо себе, ОСОБА_14 повідомив, що він не вимагав від ОСОБА_5 гроші, а лише один раз зателефонував до неї на мобільний телефон з мобільного телефону ОСОБА_3 та попросив, щоб вона йому повернула гроші в сумі 2000 чи 2500 грн., які він позичив ОСОБА_3 для неї (т.1 а.с. 189-190);

- розпискою ОСОБА_5 від 18.11.2009 року (т.2 а.с. 223);

- роздруківкою вхідних, вихідних та нульових дзвінків з мобільного телефону ОСОБА_5 (НОМЕР_1) в період часу з 01.01.2009 року до 24.12.2009 року, згідно якої з 23.11.2009 року та безпосередньо до дня затримання ОСОБА_3 на телефон ОСОБА_5 надходили телефонні дзвінки від ОСОБА_3 (НОМЕР_2), на які ОСОБА_5 практично не відповідала, в звязку з тим, що в ході розмов на її адресу виказувались погрози (т.1 а.с. 264-273);

- роздруківкою вхідних, вихідних та нульових дзвінків з мобільного телефону ОСОБА_4 (НОМЕР_3) в період часу з 01.01.2009 року до 24.12.2009 року вбачається, що безпосередньо до самого затримання ОСОБА_3 на його мобільний телефон з телефону ОСОБА_3 (НОМЕР_2) постійно (щоденно, по кілька разів на день) надходили дзвінки (т.1 а.с. 274-321).

Аналізуючи показання підсудних, які вину у вчиненні інкримінованого злочину не визнали, показання потерпілої, свідків та інші докази зібрані в справі в їх сукупності, суд приходить до висновку, що вину підсудних у скоєнні злочину доведено повністю, а їхні дії слід кваліфікувати :

- ОСОБА_3 за ч.2 ст. 189 КК України, як вимагання, тобто вимога передачі чужого майна з погрозою насильства над потерпілим чи його близькими родичами або розголошення відомостей, які потерпілий бажав зберегти в таємниці, вчинене за попередньою змовою групою осіб з погрозою вбивства;

- ОСОБА_4 за ч.2 ст. 189 КК України, як вимагання, тобто вимога передачі чужого майна з погрозою насильства над потерпілим чи його близькими родичами або розголошення відомостей, які потерпілий бажав зберегти в таємниці, вчинене за попередньою змовою групою осіб з погрозою вбивства.

При цьому з обвинувачення ОСОБА_3 слід виключити кваліфікацію його дій за ч.ч. 2, 3 ст. 27 КК України, а з обвинувачення ОСОБА_4 слід виключити кваліфікацію його дій за ч.2 ст.27 КК України як зайву.

Суд дійшов такого висновку, оскільки в судовому засіданні було доведено, що підсудні ОСОБА_3 та ОСОБА_4 попередньо домовившись між собою, діючи спільно, будучи обєднаними єдиним злочинним умислом, вимагали від потерпілої ОСОБА_5 грошові кошти, шляхом погроз насильства над нею та її близькими родичами, а саме дитиною та бабусею ОСОБА_5, а також розголошенням відомостей, які ОСОБА_5 бажала зберегти в таємниці, а саме про те, що вона просила ОСОБА_3 та ОСОБА_4 розібратись з її братом з приводу його неприпустимої поведінки відносно потерпілої та її бабусі, при цьому підсудні погрожували ОСОБА_5 розповісти, що нібито вона замовила вбивство свого брата, що підтвердила в своїх показаннях потерпіла ОСОБА_5, а також свідок ОСОБА_12, який підтвердив слова ОСОБА_5 та дав показання, що йому відомо, що підсудні погрожували потерпілій та потерпіла була залякана.

Крім того, згідно роздруківки телефонних розмов ОСОБА_5 та ОСОБА_3 вбачається, що останній погрожував потерпілій та залякував її.

Також, згідно роздруківки вхідних, вихідних та нульових зєднань абонентів телефонних номерів, які належать ОСОБА_3 та ОСОБА_4 вбачається, що ОСОБА_3 постійно, тобто майже щодня, а також іноді по кілька разів на день телефонував ОСОБА_4, що свідчить про те, що підсудні постійно спілкувались та були обізнані про наміри один одного. Крім того, суд бере до уваги, що ОСОБА_4 проживав деякий час з ОСОБА_5 однією сімєю, що підтвердили в своїх показаннях як потерпіла так і сам ОСОБА_4, останній був обізнаний, що ОСОБА_3 погрожує ОСОБА_5

Суд не бере до уваги показання підсудного ОСОБА_4 про те, що він не причетний до вчинення злочину та був затриманий на місці передачі коштів ОСОБА_3 від ОСОБА_5, оскільки потерпіла сама напередодні передачі коштів зателефонувала до нього та попросила бути присутньою під час розрахунків, оскільки, незважаючи на те, що потерпіла дійсно під керівництвом працівників міліції запросила ОСОБА_4 бути присутнім під час передачі коштів, при цьому, ймовірно, у ОСОБА_4 не було наміру бути присутнім при отриманні ОСОБА_3 коштів від потерпілого, однак він як співвиконавець злочину, виконав усі дії щодо вчинення вимагання коштів у ОСОБА_5 та довів свій злочинний умисел до кінця, залякавши потерпілу та переконавши її в тому, що вона має віддати кошти ОСОБА_3, щоб убезпечити своє життя та життя своєї родини.

Аналізуючи показання підсудного ОСОБА_3, про те, що потерпіла була винна йому гроші, він намагався допомогти потерпілій продати квартиру, та визнає вину у вчиненні вимагання одноособово, суд вважає їх нещирими та такими, що спрямовані на уникнення покарання за чинення більш тяжкого злочину, оскільки вони не підтверджуються жодним доказом у справі.

Суд приймає до уваги, що ОСОБА_3 тривалий час самостійно, а також через ОСОБА_4 погрожував ОСОБА_5, в тому числі і вбивством її самої та членів її родини. При цьому ОСОБА_4, проживаючи спільно з ОСОБА_5, з метою чинення на неї постійного тиску та залякування від імені ОСОБА_3 з метою змусити останню продати квартиру та віддати кошти ОСОБА_3, постійно переконував її в тому, що останній може вбити її та її родину, а також з метою залякати ОСОБА_5, повідомив останній, що її брата вбив ОСОБА_3

Крім того, ОСОБА_3 погрожував ОСОБА_5 розповісти працівникам міліції інформацію, що нібито вона замовила йому з ОСОБА_4 вбивство свого брата, таким чином змусивши ОСОБА_5 боятися, що вона буде притягнута до відповідальності за злочин, який вона не вчиняла.

Також суд бере до уваги, що під час затримання ОСОБА_3 у останнього в присутності понятих було вилучено грошові кошти в сумі 30000 грн., які були вручені покупцеві під вигаданим імям ОСОБА_6, які останньому були вручені працівниками міліції для придбання квартири, яка належала ОСОБА_5В та боргову розписку ОСОБА_5

При цьому суд враховує, що під час досудового слідства по справі, так і в ході судового засідання ОСОБА_3 постійно плутався, називаючи суми, які в нього нібито позичила ОСОБА_5, при цьому ОСОБА_3 не зміг достеменно пояснити коли та для чого він дав в борг потерпілій вказану ним суму коштів, на що ОСОБА_5 як на протязі досудового слідства, так і в ході судового засідання давала послідовні показання. що вона не отримувала від ОСОБА_3 в борг кошти, а боргову розписку написала під тиском з боку ОСОБА_3

За таких обставин, суд дійшов переконання про винуватість підсудних у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст. 189 КК України та в необхідності виключення з кваліфікації дій підсудних ст. 27 КК України, оскільки диспозиція ч.2 ст. 189 КК України включає в себе кваліфікацію дій за попередньою змовою групою осіб, а тому додаткова кваліфікація дій ОСОБА_3 та ОСОБА_4 за відповідними частинами ст.27 КК України є зайвою.

При визначенні виду та міри покарання суд враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу підсудного та обставини, що обтяжують та помякшують покарання.

Зокрема, судом враховано особу ОСОБА_3, який є особою раніше не судимою (т.1 а.с. 63-64), однак вчинив тяжкий злочин, за місцем проживання характеризується посередньо, на обліку у лікаря-нарколога та лікаря-психіатра не перебуває (т.1 а.с. 68, 71).

Обставин, що помякшують та обтяжують покарання ОСОБА_3 судом не встановлено.

З урахуванням зазначених обставин, відповідно до вимог кримінального закону і передбачених цих законом санкцій, конкретних обставин справи, ставлення підсудного до вчиненого, суд вважає, що виправлення підсудного без ізоляції від суспільства не можливе, а покаранням, необхідним і достатнім для його виправлення і попередження вчинення ним нових злочинів буде покарання у виді позбавлення волі.

Міру запобіжного заходу підсудному ОСОБА_3 до набрання вироком законної сили слід залишити обрану.

Судом враховано особу ОСОБА_4, який є особою раніше судимою (т.1 а.с. 48-49, т.4 а.с.167-195, 183-187), вчинив тяжкий злочин, за місцем проживання характеризується посередньо (т.1 а.с. 57), на обліку у лікаря-нарколога та лікаря-психіатра не перебуває (т.1 а.с. 59-60).

Обставин, що помякшують та обтяжують покарання ОСОБА_4 судом не встановлено.

З урахуванням зазначених обставин, відповідно до вимог кримінального закону і передбачених цих законом санкцій, конкретних обставин справи, ставлення підсудного до вчиненого, суд вважає, що виправлення підсудного без ізоляції від суспільства не можливе, а покаранням, необхідним і достатнім для його виправлення і попередження вчинення ним нових злочинів буде покарання у виді позбавлення волі із застосуванням ст. 70 ч. 4 КК України.

Міру запобіжного заходу підсудному ОСОБА_4 до набрання вироком законної сили слід залишити обрану

Вирішити питання речових доказів.

Керуючись ст. ст. 323, 324 КПК України, суд, -

ЗАСУДИВ:

ОСОБА_3 визнати винним у скоєні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 189 КК України, і призначити йому покарання у виді 4 (чотири) років позбавлення волі

Строк покарання ОСОБА_3 рахувати з 24.12.2009 року.

Запобіжний захід відносно ОСОБА_3 до набрання вироком законної сили - залишити тримання під вартою.

ОСОБА_4 визнати винним у скоєні злочину, передбаченого ч.2 ст. 189 КК України, і призначити йому покарання у виді 4 (чотири) років позбавлення волі.

На підставі ч.4 ст.70 КК України за сукупністю злочинів шляхом часткового складання покарання призначеного за цим вироком та покарання призначеного за вироком Ленінського районного суду м. Вінниці від 14.06.2011 року у виді 4 років позбавлення волі остаточне покарання ОСОБА_4 призначити у виді позбавлення волі на строк 5 років.

Строк покарання ОСОБА_4 рахувати з 24.12.2009 року.

Запобіжний захід відносно ОСОБА_4 до набрання вироком законної сили - залишити тримання під вартою.

Речові докази, грошові кошти в сумі 30000 грн. передані на зберігання в бухгалтерію УМВС України у Вінницькій області повернути власникові, 22 грн. вилучені у ОСОБА_3 передані на зберігання в бухгалтерію УМВС України у Вінницькій області повернути ОСОБА_15

Речові докази документи долучені до матеріалів справи залишити в справі.

На вирок суду може бути подана апеляція до апеляційного суду Вінницької області протягом 15 діб з моменту його проголошення.

Суддя: Я. М. Іванченко