Справа №1 la-238 Головуючий у
суді 1 інстанції - КУЧЕРЕНКО
Категорія - ч.2 ст.
122 КК України Доповідач -
УХВАЛА

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

06
березня 2007 року Судова колегія
апеляційного суду Кіровоградської області у складі:

головуючого
судді - МЕДВЕДЕНКО Ю.С.,

суддів -
КАДЕГРОБ АД., ПОСТУПАЙЛО
Н.І.,

за участю прокурора - БАЙДАК А.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.
Кіровограді апеляцію потерпілого ОСОБА_1 на вирок Добровеличківського районного
суду від 09 січня 2007 року, яким було засуджено

ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженця та жителя АДРЕСА_1, українця, гр.
України, не одруженого, не працюючого, не судимого, ІНФОРМАЦІЯ_2,

за ч. 1 ст. 122 КК України до 1 року позбавлення волі. На
підставі ст.ст. 75, 104 КК України засудженого звільнено від відбуття покарання
з іспитовим строком на 1 рік та покладено обов'язки відповідно до вимог ст.. 76 КК України.

.
Вироком стягнуто матеріальну та моральну шкоду на користь потерпілого на
загальну суму 2289,73 грн.

Вказаним вироком суду ОСОБА_2 визнано винним та засуджено
за те, що він 11.02.2006 року близько 23 годин 30 хвилин під час сварки із
ОСОБА_1, який знаходився в стані алкогольного сп'яніння, наніс останньому три
удари кулаком в обличчя, після чого той впав. Внаслідок бійки потерпілий
отримав середньої тяжкості тілесні ушкодження.

Потерпілий в своїй апеляції просить скасувати вирок суду
за м»якістю, оскільки вважає призначене засудженому покарання занадто м»яким. а
також просить стягнути на його користь більшу суму моральної шкоди. Вважає, що
судом першої інстанції не була дана належна оцінка тим тілесним ушкодженням та
їх тяжкості і кількості та тому, що із сторони засудженого не було виявлено
щирого каяття у вчиненому. Просить збільшити суму, моральної шкоди, оскільки
суд не взяв до уваги довготривалі страждання, які він переніс під час лікування
і те, що йому було відстрочено призов до Армії і він вже не зможе служити із
однолітками.

Заслухавши доповідача, думку прокурора, який вважає
необхідним залишити вирок без змін, пояснення засудженого та його адвоката, які
просять вирок залишити без змін, оскільки вважають його обгрунтованим і
законним, вивчивши матеріали апеляції та кримінальної справи, судова колегія
доходить наступних висновків.

Вина
засудженого ОСОБА_2 у вчинені ним інкримінованого йому злочину на думку колегії
суддів в повному обсязі доведена матеріалами справи, дослідженими судом, а саме
показів засудженого ОСОБА_2 та показів свідків ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6. ОСОБА_7, ОСОБА_8, а також
висновком судово-медичної експертизи № 66 від 16.04.2006 року та висновком
додаткової судно-медичної експертизи № 283 від 24.11.2006 року, а також іншими
матеріалами справи.

Аналізуючи
наведене вище судова колегія вважає, що судом першої інстанції була дана вірна
оцінка всім добутим по справі та дослідженим у суді доказам в їх сукупності.

Кваліфікацію
дій засудженого за ст. 122 ч. 1 КК України судова колегія визнає об'єктивною і
такою, що відповідає матеріалам кримінальної справи.

Стосовно
доводів потерпілого про те, що судом першої інстанції не було в повній мірі
враховано тяжкість вчиненого засудженим злочину та наслідків для здоров»я і не
була дана належна оцінка тілесним ушкодженням і те, що такі тілесні ушкодження,
як забій головного мозку не могли утворитися від нанесення удару рукою, то
судова колегія до них відноситься критично, оскільки вони спростовуються
матеріалами кримінальної справи. Так, згідно висновку додаткової
судово-медичної експертизи тілесні ушкодження, виявлені на тілі потерпілого
ОСОБА_1 утворились від локальної дії твердих тупих предметів з обмеженою
ударною поверхнею (не менше 3-х ударів) в ділянку голови спереду.
Судово-медичних даних, які б свідчили, що виявлене на тілі ОСОБА_1 тілесне
ушкодження у вигляді закритої черепно-мозкової травми утворилось при падінні з
висоти власного зросту на обледенілу поверхню, не має (а.с. 182)

Виходячи
з наведеного, колегія суддів вважає, що судом першої інстанції в повній мірі
були враховані всі обставини по справі.

Відносно
збільшення розміру стягнення моральної шкоди з засудженого на користь
потерпілого, то судова колегія вважає, що суд в повній мірі врахував всі
обставини по справі, а тому не вбачає підстав для задоволення позову в цій
частині.

При
призначенні покарання в ході судового засідання в суді першої інстанції було в
достатній мірі з'ясовано питання про характер та ступінь тяжкості скоєного,
особу винного, обставини, що пом'якшують та обтяжують покарання , а тому судова
колегія не вбачає підстав для задоволення апеляції.

На
підставі викладеного та керуючись ст.ст. 362-365 КПК України, судова колегія, -

УХВАЛИЛА:

Апеляцію потерпілого ОСОБА_1 на вирок Добровеличківського
районного суду від 09 січня 2007 року відносно ОСОБА_2 - залишити без
задоволення, а вказаний вирок - без змін.