справа
№1-81/08
В И Р О К

Іменем України

28 жовтня 2008 року

Зборівський
районний суд Тернопільської області

в складі головуючого судді Снігурського В. В.,

при
секретарі Біловус С. В.,

з
участю прокурора Гулкевича Ю. Д.

підсудного ОСОБА_1., захисника підсудного ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні в
місті Зборові, в залі судових засідань
Зборівського районного суду справу про обвинувачення

ОСОБА_1 -ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженець
АДРЕСА_1українець, громадянин України, освіта вища, не працюює, не одружений,
військовозобов'язаний, проживає: АДРЕСА_2 раніше не судимий, -

обвинувачується за ч.3 ст.364, ч.1ст.366 КК України,-

В С Т А Н О В И В:

підсудний
ОСОБА_1 працюючи на посаді інспектора взводу дорожньо - постової служби з
обслуговування міста Тернополя роти ДПС для обслуговування обласного центру
підпорядкованого УДАІ УМВС України в Тернопільській області, будучи
службовою особою, представником влади,
зловживаючи службовим становищем, умисно, з метою завищення показників у
роботі, діючи всупереч інтересам служби та окремих громадян і держави, протягом
грудня 2006 року та січня-березня 2007 року склав 10 завідомо непрвдивих
протоколів про вчинення жителем села Плісняни Зборівського
районуОСОБА_3адміністративного правопорушення передбаченого ч.1 ст.127 Кодексу
України про адміністративні правопорушення, а саме: від 24 грудня 2006 р. серії
АК №0678512; 26 грудня 2006 р. серії АК №0678538; 15 січня 2007 р. серії АА
№283192; 22 січня 2007 р. серії АА №214176, 13 січня 2007 р. серії АА №283190;
7 лютого 2007 р. серії АГ №523216; 15 лютого 2007 р. серії АГ №494206; 16
лютого 2007 р. серії АГ №494213; 28 лютого 2007 р. серії АГ № 037952; 20
березня 2007 р. серії АГ №007923. По всіх завідомо неправдивих протоколах
ОСОБА_1виніс незаконні постанови про накладення на ОСОБА_3. адміністративного
стягнення у виді попередження і такими діями, діючи систематично, завдав тяжкі
наслідки інтересам держави у вигляді підриву її авторитету як демократичної
соціально - правової республіки, що зобов'язана забезпечувати право кожного її
громадянина на захист від злочинних посягань, не допускати підриву авторитету
та престижу органів внутрішніх справ чи інших державних органів.

Допитаний
підсудний ОСОБА_1не заперечив факт того, що він, обіймаючи посаду інспектора
взводу ДПС, під час несення служби, особисто склав десять протоколів про
порушенняОСОБА_3ч.1 ст.127 КУпАП, а також те, що він особисто виніс десять
постанов до кожного протоколу про притягненняОСОБА_3до адміністративної
відповідальності і накладення на порушника адміністративних стягнень у виді
попередження, однак вини у вчиненні злочинів не визнав та пояснив, що порушення
з боку ОСОБА_3 Правил дорожнього руху України, а саме: перехід дороги поза
межами пішохідного переходу, дійсно мали місце у зазначений у протоколах
час, протоколи відповідають дійсності і
бідь-яких фальсифікацій він не допускав.

Допитаний
у судовому засіданні свідок ОСОБА_3 надав покази, що він перебуваючи в місті
Тернополі по особистих справах, неодноразово порушував правила дорожнього руху,
тобто переходив вулицю у невстановлених місцях. Про ці порушення його
попереджав інспектор ДПСОСОБА_1 але в протоколах про адміністартивні
правопорушення він не розписувався і пояснень не писав. Покази про те, що
правил дорожнього руху він не порушував, надані ним при допиті під час
досудового слідства, свідок заперечив та пояснив, що будучи викликаним в
прокуратуру в якості свідка, він дуже хвилювався і забув про те, що порушував
правила дорожнього руху, а дані обставини пригадав після розмови із ОСОБА_1яка
відбулася після його допиту в
прокуратурі району.

Незважаючи
на повне не визнання вини підсуднім та на покази свідка ОСОБА_3, надані ним в
судовому засіданні, суд приходить до висновку, що позиція підсудного
спростовується і вина ОСОБА_1. доводиться наступними доказами:

суд
критично оцінює покази свідка ОСОБА_3, дані ним під час судового слідства, так
як у судовому засіданні його пояснення були непослідовними та плутаними. В той
же час, в ході дослідчої перевірки та будучи допитаним в ході досудового
слідства,ОСОБА_3власноручно давав пояснення (а.с.19) і покази (а.с.136) про те,
що він в період з грудня 2006 року по лютий 2007 року правил дорожнього руху не
порушував і протоколи про адміністративні правопорушення відносно нього не
складались. З метою з'ясування всіх обставин давав зразки підписів.

Крім
цього,ОСОБА_3ізОСОБА_1є далекими родичами. Дана обставина дає підстави суду
вважати, щоОСОБА_3змінив покази в суді з метою допомоги ОСОБА_1уникнути
кримінальної відповідальності.

Тому суд
приймає як істинні покази ОСОБА_3 надані
ним під час досудового слідства.

Трердження
підсудногоОСОБА_1 про те, що складені ним протоколи відповідають дійсності спростовується
висновком судово-почеркознавчої експертизи (а.с.146-168), згідно якої ОСОБА_3.
протоколи не підписував, а також тією обставиною, що в протоколах не вказана
вірно дата народження ОСОБА_3, хоча
зазначено, що його особа встановлена.

Підходячи
до кваліфікації дій підсудного, суд вважає, що його дії слід кваліфікувати за
ч.3 ст.364 КК України, тобто зловживання владою, що вчинено працівником
правоохоронного органу та за ч.1ст.366 КК України, тобто службове підроблення,
оскільки ОСОБА_1обіймаючи посаду
інспектора ДПС та будучи представником влади, умисно складаючи неправдиві
протоколи та виносячи незаконні постанови про притягнення ОСОБА_3 до
адміністративної відповідальності діяв з особистих інтересів, які полягають у
завищенні показників роботи всупереч інтересів служби, так як на нього, як на представника влади, держава
поклала обов'язок забезпечувати права та
свободи кожного її громадянина. Своїми діямиОСОБА_3завдав тяжкі наслідки
інтересам держави у вигляді підриву її авторитету, авторитету та престижу
органів внутрішніх справ. Підсудний завдав тяжкі наслідки інтересам держави ще
й тим, що його протиправна діяльність
була систематичною.

Складаючи неправдиві протоколи, ОСОБА_1 вчинив службове
підроблення, тобто склав завідомо неправдиві документи.

Обираючи
підсудному вид покарання суд приймає до уваги не тільки тяжкість вчинених
злочинів, які за ч.3 ст. 364 КК України є тяжким злочином, а за ч.1 ст.366 КК
України - злочином невеликої тяжкості, але і особу підсудного, а саме: його
молодий вік, те, що він раніше до кримінальної відповідальності не
притягувався, виключно позитивно характеризується за час роботи в органах
внутрішніх справ, на даний час звільнений з органів внутрішніх справ, має на
утриманні матір пенсійного віку, а тому, призначаючи ОСОБА_1покарання у виді
позбавлення волі та дотаткове покарання у виді позбавлення права займати посади
в органах влади, вважає можливим і доцільним звільнити його від відбування
основного покарання з випробуванням, на підставі ст. 75 КК України і не
призначати при цьому додаткового покарання у виді конфіскації майна на підставі
ст.77 КК України.

Керуючись
ст.ст.322-325 КПК України,-

З А С У Д И В:

ОСОБА_1 визнати винним у скоєнні злочинів передбачених ч.3 ст.364 КК України, ч.1ст.366 КК
України і призначити йому покарання:

за ч.3
ст.364 КК України у виді позбавлення волі строком на п'ять років з позбавленням права займати посади в органах
влади строком на один рік;

за ч.1 ст.366 КК України на один рік
обмеження волі з позбавлення права займати посади в органах влади строком 1
рік.

На підставі ст.70 КК України за сукупністю
злочинів, шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим, визначити
ОСОБА_1 остаточне покарання у виді позбавлення волі строком на п'ять років з позбавленням права займати посади в органах
влади строком на один рік.

На підставі ст.75 КК України, звільнити
ОСОБА_1 від відбування призначеного основного покарання, з випробуванням,
встановивши іспитовий строк один рік.

Запобіжний захід, обраний ОСОБА_1 - підписку про невиїзд з постійного місця проживаня, скасувати
після набрання вироком законної сили.

Вирок може бути оскаржено до Апеляційного суду Тернопільської області на протязі 15 діб через Зборівський
районний суд.

Суддя підпис Копія вірно

Суддя Зборівського

районного суду В.
В. Снігурський