Номер провадження: 11-кп/785/504/15
Номер справи місцевого суду: 509/282/15-к
Головуючий у першій інстанції ОСОБА_1
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
16.04.2015 року м. Одеса

Колегія суддів судової палати у кримінальних справах апеляційного суду Одеської області у складі:

головуючого ОСОБА_2 ,

суддів: ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

при секретарі ОСОБА_5 ,

за участю:

прокурора ОСОБА_6 ,

потерпілого ОСОБА_7 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду № апеляційні скарги прокурора у кримінальному провадженні ОСОБА_8 , а також обвинуваченого ОСОБА_9 на вирок Овідіопольського районного суду Одеської області від 10.02.2015 року, яким:

ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Березино Тарутинського району Одеської області, українця, громадянина України, з неповною середньою освітою, не працюючого, перебуваючого в фактичних шлюбних стосунках, маючого на утриманні малолітню дитину 2012 р.н., зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , раніше судимий: 31.10.2013 р. Тарутинським районним судом Одеської області за ст. 185 ч.3 КК України до 3 років позбавлення волі з випробуванням на 1 рік 6 місяців,

визнано винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст. 185 КК України, і йому призначено покарання у вигляді позбавлення волі строком на 3 (три) роки.

На підставі ст.71 КК України, за сукупністю вироків, шляхом частково складання, до покарання, призначеного ОСОБА_9 за новим вироком, частково приєднано невідбуту частину покарання за попереднім вироком Тарутинського районного суду Одеської області від 31.10.2013 року і остаточно призначено йому покарання у вигляді 3 (трьох) років та 6 (шести) місяців позбавлення волі.

Міру запобіжного заходу у відношенні ОСОБА_9 обрано у вигляді утримання під-вартою, взявши його під варту у залі суду.

Строк відбування покарання ОСОБА_9 визначено рахувати з 10.02.2015 року,

ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженця с. Великодолинське Овідіопольського району Одеської області, українця, громадянина України, з неповною середньою освітою, не працюючого, не одруженого, який зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_3 , раніше не судимого,

визнано винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст. 185 КК України, і йому призначено покарання у вигляді позбавлення волі строком на 3 (три) роки.

У відповідності до ст.ст. 75, 76 КК України, звільнено ОСОБА_10 від відбування покарання з випробуванням, якщо він протягом 1 (одного) року і 6 (шести) місяців іспитового строку не скоїть іншого злочину і виконає покладені на нього обов`язки, а саме: не виїжджати за межі України на постійне місце проживання без дозволу органів кримінально-виконавчої інспекції; повідомляти органи кримінально-виконавчої інспекції про зміну міста проживання, роботи; періодично з`являтися для реєстрації в органи кримінально-виконавчої інспекції.

Міру запобіжного заходу у відношенні ОСОБА_10 залишено без змін до набрання вироком законної сили,

ОСОБА_11 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , уродженця с. Березино Таратинського району Одеської області, українця, громадянина України, з неповною середньою освітою, не працюючого, перебуваючого в фактичних шлюбних стосунках, маючого на утриманні малолітню дитину 2012 р.н., зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_4 , відповідно до ст.89 КК України, не маючого судимості,

визнано винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст. 185 КК України, і йому призначено покарання у вигляді позбавлення волі строком на 3 (три) роки.

У відповідності до ст.ст. 75, 76 КК України, звільнено ОСОБА_11 від відбування покарання з випробуванням, якщо він протягом 1 (одного) року і 6 (шести) місяців іспитового строку не скоїть іншого злочину і виконає покладені на нього обов`язки, а саме: не виїжджати за межі України на постійне місце проживання без дозволу органів кримінально-виконавчої інспекції; повідомляти органи кримінально-виконавчої інспекції про зміну міста проживання, роботи; періодично з`являтися для реєстрації в органи кримінально-виконавчої інспекції.

Міру запобіжного заходу у відношенні ОСОБА_11 залишено без змін до набрання вироком законної сили, -

встановила:
Як вказано у вироку суду першої інстанції, ОСОБА_9 , ОСОБА_10 і ОСОБА_11 визнано винуватими у вчиненні кримінального правопорушення за наступних обставин:

05 січня 2015 року, приблизно о 22 годині 00 хвилин, ОСОБА_9 , за попередньою змовою зі своїм братом ОСОБА_11 та ОСОБА_10 , з корисливих мотивів, маючи прямий умисел на таємне заволодіння чужим майном, повторно, на автомобілі марки ВАЗ-21011, д/н НОМЕР_1 , приїхали в смт. Великодолинське Овідіопольського району Одеської області. За раніше розробленим планом, ОСОБА_9 , ОСОБА_11 та ОСОБА_10 , залишивши автомобіль на узбіччі дороги поблизу магазину Діана по вул. Олімпійській, 1 зазначеного селища, попрямували до господарських будівель, які знаходяться у лісосмузі на відстані приблизно 50 метрів від житлового будинку АДРЕСА_5 . Продовжуючи свій злочинний намір, направлений на таємне викрадення чужого майна, ОСОБА_9 , ОСОБА_11 та ОСОБА_10 підійшли до сараю, який належить ОСОБА_7 та, переконавшись що за ним ніхто не спостерігає, розподілити між собою ролі. Після чого ОСОБА_11 та ОСОБА_10 відігнули металеві двері, а ОСОБА_9 проник до приміщення, просунувши руку та голову в утворений отвір, отримавши таким чином змогу викрасти майно без входу до іншого приміщення, на дотик визначив ноги кіз та витягнув по черзі двох кіз, вартістю 1150 грн. за одну, загальною вартістю 2300 грн., чим спричинили потерпілому ОСОБА_7 матеріальний збиток на вказану суму. Після скоєння крадіжки ОСОБА_9 , ОСОБА_11 та ОСОБА_10 з місця скоєння злочину зникли, викраденим розпорядилися на власний розсуд.

На вирок суду першої інстанції прокурором, який приймав участь у розгляді кримінального провадження в районному суді, подано апеляційну скаргу, в якій він, не оспорюючи фактичні обставини кримінального провадження і призначеного судом обвинуваченим покарання, просить вирок суду змінити, кваліфікувавши дії ОСОБА_9 за ч.3 ст.185 КК України, як таємне викрадення чужого майна (крадіжка), скоєне повторно, за попередньою змовою групою осіб та поєднане з проникненням у приміщення, а ОСОБА_11 і ОСОБА_10 за ч.3 ст. 185 КК України, як таємне викрадення чужого майна (крадіжка), скоєна за попередньою змовою групою осіб та поєднана з проникненням у приміщення, посилаючись на те, що вказаний вирок суду являється незаконним та підлягає зміні у зв`язку з неправильним застосуванням закону України про кримінальну відповідальність, вказуючи, що судом не повно кваліфіковано дії обвинувачених, з матеріалів кримінальної справи та вироку вбачається, що дії засуджених були спрямовані на скоєння крадіжки чужого майна з проникненням у приміщення, для ОСОБА_9 повторно, однак у вироку суду, в порушення ст.ст. 370, 374 КПК України всі ознаки крадіжки, передбачені ч.3 ст. 185 КК України, такі як проникнення у приміщення та скоєння злочину повторно, не зазначено.

В апеляційній скарзі обвинувачений ОСОБА_9 просить вирок районного суду змінити, призначивши йому покарання, не пов`язане з позбавленням волі, у вигляді виправних робіт з відрахуванням із суми заробітку засудженого в доход держави у розмірі двадцяти відсотків, вказуючи, що його готові взяти на роботу, в такому випадку він зможе утримувати свою родину хвору матір, неповнолітню доньку та вагітну дружину, посилаючись на те, що суд не повною мірою врахував пом`якшуючи його покарання обставини, а саме його щире каяття, відшкодування матеріальної та моральної шкоди потерпілому, який просив у суді про призначення йому м`якого покарання.

Заслухавши доповідача, прокурора, який частково підтримав доводи апеляційної скарги прокурора і просив про її часткове задоволення, заперечуючи проти задоволення скарги обвинуваченого, обвинуваченого ОСОБА_9 , який просив про задоволення своєї апеляційної скарги, заперечуючи проти задоволення апеляційної скарги прокурора, потерпілого ОСОБА_7 , який поклався на розсуд апеляційного суду, вивчивши матеріали кримінального провадження та дослідивши доводи апеляційних скарг, колегія суддів приходить до висновку про необхідність задоволення апеляційної скарги прокурора та залишення апеляційної скарги обвинуваченого ОСОБА_9 без задоволення з наступних підстав.

За згодою всіх учасників судового розгляду, кримінальне провадження за обвинуваченням ОСОБА_9 , ОСОБА_10 і ОСОБА_11 за ч.3 ст. 185 КК України в суді першої інстанції розглядалося за скороченою процедурою, за правилами ч.3 ст. 349 КПК України. Суд, з`ясувавши, що всі учасники судового розгляду, по-перше обвинувачені ОСОБА_9 , ОСОБА_10 і ОСОБА_11 , потерпілий ОСОБА_7 та державний обвинувач згодні з правильністю обвинувального акту, а обвинувачені визнали себе винними в повному обсязі, суд визнав недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються, і роз`яснив їм, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку.

Тобто, обвинувачені та інші учасники кримінального процесу погодилися з кваліфікацією дій обвинувачених ОСОБА_9 , ОСОБА_10 і ОСОБА_11 за ч.3 ст. 185 КК України за всіма кваліфікуючими ознаками, згідно обвинувальному акту.

За таких обставин суд у вироку практично тільки вказує про кваліфікацію дій обвинувачених відповідно до обвинувального акту, оскільки питання про іншу кваліфікацію дій обвинувачених судом не розглядалось.

В даному випадку суд вірно вказав про кваліфікацію дій всіх обвинувачених за ч.3 ст. 185 КК України.

При цьому частина 3 зазначеної статті кримінального закону вказує про таку ознаку злочину, як проникнення у приміщення.

Крім того, в мотивувальній частині вироку суд першої інстанції в формулюванні обвинувачення, визнаного доведеним у відношенні ОСОБА_9 , вказав про повторність його протиправних дій (т.2 а.п. 42).

Таким чином, з аналізу мотивувальної частини оскаржуваного вироку вбачається, що кваліфікацію протиправних дій обвинувачених суд навів. Однак, слід погодитися з доводами апеляційної скарги прокурора про те, що коли суд перераховував ознаки злочину відносно кожного з обвинувачених окремо потрібно було всі їх навести.

Колегія суддів вважає, що не наведення всіх вказаних ознак в синтезуючий частині кваліфікації дій обвинуваченого є технічним недоліком, оскільки інших варіантів кваліфікації дій обвинувачених, крім наведених в обвинувальному акті, у суду не було.

У зв`язку з наведеним, колегія суддів погоджуючись з апеляційною скаргою прокурора, вважає, що вирок суду в частині редакції кваліфікації дій обвинувачених слід змінити.

В частині призначеного обвинуваченим покарання прокурор в апеляційній скарзі вважає вирок районного суду законним і справедливим.

При призначенні покарання ОСОБА_9 суд врахував ступінь тяжкості скоєного ним злочину, який відноситься до категорії тяжких, дані про особу винного те, що останній раніше судимий, скоїв злочин у період іспитового строку, сімейний стан те, що він перебуває у фактичних шлюбних стосунках, має на утриманні малолітню дитину 2012 року народження.

Обставинами, які пом`якшують покарання обвинуваченого ОСОБА_9 суд визнав його щире каяття, добровільне відшкодування завданої шкоди потерпілому.

Обставин, які б обтяжували покарання ОСОБА_9 судом не встановлено.

З урахуванням всіх обставин справи у їх сукупності, місцевий суд дійшов обґрунтованого висновку про те, що покарання ОСОБА_9 повинно бути призначене у вигляді позбавлення волі на певний строк, із застосуванням ст. 71 КК України, за сукупністю вироків.

Призначене судом першої інстанції обвинуваченому ОСОБА_9 покарання відповідає вимогам ст. 65 КК України, є достатнім для виправлення винуватого та попередженню скоєння нових злочинів та зміні не підлягає. Підстав для застосування ст.ст. 69, 75 КК України не вбачається.

При призначені покарання апелянту суд також частково врахував обставини, на які постилається ОСОБА_9 , а саме ті, які були відомі суду.

За таких обставин, підстав для задоволення апеляційної скарги обвинуваченого ОСОБА_9 колегія суддів не знаходить.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 404, 405, 407, 418, 419 КПК України, колегія суддів у кримінальних справах апеляційного суду Одеської області, -

ухвалила:
Апеляційну скаргу обвинуваченого ОСОБА_9 залишити без задоволення.
Апеляційну скаргу прокурора у кримінальному провадженні ОСОБА_8 задовольнити.
Вирок Овідіопольського районного суду Одеської області від 10.02.2015 року щодо ОСОБА_9 , ОСОБА_10 і ОСОБА_11 змінити.
В мотивувальній частині вироку кваліфікацію дій ОСОБА_9 викласти в такій редакції: таємне викрадення чужого майна (крадіжка), скоєне повторно, за попередньою змовою групою осіб та поєднане з проникненням у приміщення.

Кваліфікацією дій ОСОБА_11 і ОСОБА_10 , обох однаково, викласти в такій редакції: таємне викрадення чужого майна (крадіжка), скоєне за попередньою змовою групою осіб, поєднане з проникненням у приміщення.

В інший частині вирок суду першої інстанції залишити без змін.

Судді апеляційного суду Одеської області:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4