Дата документу Справа № 233/3059/14-к
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ЗАПОРІЗЬКОЇ ОБЛАСТІ
Провадження № 11-кп/778/238/15 Головуючий в 1-й інстанції: ОСОБА_1
Категорія: ст. 115 ч. 2 п. 12
КК України Доповідач в 2-й інстанції: ОСОБА_2
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
18 лютого 2015 року м. Запоріжжя

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Апеляційного суду Запорізької області у складі:

головуючого ОСОБА_2

суддів: ОСОБА_3 , ОСОБА_4

при секретарі ОСОБА_5 ,

за участю прокурора ОСОБА_6 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 000331, щодо

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Костянтинівки Донецької області, який мешкає та зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , та

ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженця с. Затишьє Криничанського району Дніпропетровської області, який зареєстрований та мешкає за адресою: АДРЕСА_2 ,

обвинувачених у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 115 ч. 2 п. 12 КК України,

встановила:
З апеляційною скаргою до суду апеляційної інстанції на ухвалу Костянтинівського міськрайонного суду Донецької області від 04 грудня 2014 року звернувся прокурор, в якій вважає, що ухвала підлягає скасуванню із направленням провадження на новий судовий розгляд, так як суд дійшов помилкового та передчасного висновку про наявність на те підстав.

В обґрунтування скарги прокурор послався на наступні обставини:

- зазначення судом в ухвалі про те, що обвинувальний акт ОСОБА_7 не вручався, є хибним, оскільки до Костянтинівського міськрайонного суду Донецької області було направлено обвинувальний акт, реєстр матеріалів досудового розслідування та розписку ОСОБА_7 про отримання копії обвинувального акта та реєстру матеріалів досудового розслідування, які ОСОБА_7 були вручені, проте, від підпису він відмовився. Також вказані документи були вручені й ОСОБА_8 , який від отримання обвинувального акту відмовився, про що є відповідний запис;

- посилання суду на порушення прокурором положень ст. 291 КПК України є необґрунтованим, зважаючи на те, що перераховані норми процесуального закону не містять вказівок на необхідність складання будь-яких додаткових документів при відмові підозрюваного від отримання копій обвинувального акту та вказаного реєстру, а дії слідчого і прокурора під час вручення обвинувального акту підозрюваному у разі його відмови від цього, взагалі не регламентовані діючим кримінальним процесуальним законом;

- на розписках обох підозрюваних наявні підписи сторонніх осіб, у присутності яких здійснювалось вручення обвинувального акту, а саме ОСОБА_9 та ОСОБА_10 , а також при врученні обвинувального акту обом підозрюваним були присутні їх захисники - ОСОБА_11 та ОСОБА_12 , про що в матеріалах кримінального провадження також наявні відповідні розписки;

- разом з обвинувальним актом до суду були направлені розписки обох підозрюваних про роз`яснення їм прокурором права на розгляд кримінального провадження стосовно них судом присяжних, передбаченого ст. 384 ч. 1 КПК України, в яких також відсутні підписи ОСОБА_7 та ОСОБА_8 , про що є відповідний запис, при цьому, у судовому засіданні додатково було роз`яснено право обвинувачених на розгляд провадження судом присяжних, чим взагалі не порушено їх право;

- навіть якщо суд помилково дійшов висновку, що ОСОБА_7 та ОСОБА_8 не роз`яснені їх права на розгляд кримінального провадження судом присяжних, то це не є підставою для повернення обвинувального акту, оскільки вичерпною підставою для повернення обвинувального акту є порушення вимог ст. ст. 291, 293 КПК України.

У запереченнях обвинувачений ОСОБА_8 виказує свою незгоду з апеляційною скаргою прокурора та зазначає, що під час досудового розслідування кримінальної справи, орган досудового слідства не виконав вказівки Апеляційного суду Донецької області, а також не взяв до уваги його десять клопотань про проведення різних слідчих дій.

Згідно із зазначеною ухвалою суду, обвинувальний акт у кримінальному провадженні щодо ОСОБА_7 та ОСОБА_8 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ст. 115 ч. 2 п. 12 (в ухвалі помилково вказаний п. 14) КК України, повернутий судом прокурору Костянтинівської міжрайонної прокуратури Донецької області, як такий, що не відповідає вимогам КПК України, з посиланням на те, що у порушення вимог ст. 384 ч. 1 КПК України, до обвинувального акту не долучено письмове роз`яснення обвинуваченим про можливість, особливості та правові наслідки розгляду кримінального провадження судом присяжних, а маються аркуші роз`яснення, які не підписані, при цьому, обвинувачені заявили, що це право їм роз`яснено не було.

Також суд зазначив, що у порядку ст. 291 КПК України до обвинувального акту додається розписка підозрюваного про отримання копії обвинувального акту та реєстру матеріалів кримінального провадження, однак в розписці обвинуваченого ОСОБА_7 вказано, що він від підпису відмовився та відмовився від отримання копії, але відсутні дані про те, в присутності яких осіб це було вчинено.

Також в ухвалі суду зазначено, що ОСОБА_8 раніше судимий:

- 07.12.2007 року Костянтинівським міськрайонним судом Донецької області за ст. 296 ч. 1 КК України до двох років позбавлення волі з іспитовим строком один рік;

- 01.06.2011 року Дружківським міським судом Донецької області за ст. ст. 186 ч. 1, 186 ч. 3 КК України до чотирьох років позбавлення волі;,

- 15.02.2012 року Костянтинівським міськрайонним судом Донецької області за ст. ст. 309 ч. 1, 263 ч. 1, ст. 70 ч. 4 КК України до чотирьох років шести місяців позбавлення волі.

Заслухавши доповідь судді про сутність судового рішення та апеляційної скарги, прокурора, який підтримує апеляційну скаргу, вивчивши матеріали провадження та перевіривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів доходить наступного висновку.

Відповідно до вимог кримінального процесуального закону, у тому числі такої загальної засади кримінального провадження, як законність, що має безпосереднє відношення і до стадії досудового розслідування, суд при підготовчому судовому засіданні зобов`язаний перевірити зміст обвинувального акту та додатків до нього на відповідність вимогам КПК України з метою його подальшого призначення до розгляду при наявності на те правових підстав.

Нормами ст. ст. 291, 109 КПК України закріплені вимоги до форми та змісту обвинувального акту та реєстру матеріалів досудового розслідування, недотримання яких та інших норм закону відповідно до ст. 314 ч. 3 п. 3 КПК України дає суду підстави для прийняття рішення у підготовчому судовому засіданні про повернення прокурору обвинувального акту, який не відповідає вимогам КПК України.

До суду першої інстанції надійшов обвинувальний акт по кримінальному провадженню у відношенні обвинувачених ОСОБА_7 та ОСОБА_8 .

Суд першої інстанції за наслідками перевірки обвинувального акту та додатків до нього на відповідність вимогам КПК України, встановив, що на досудовому слідстві не були виконані вимоги ст. 384 ч. 1 КПК України, що підтвердили обвинувачені у судовому засіданні, а додані до обвинувального акту розписки обвинувачених про отримання копії акту та реєстру матеріалів не містять повних даних про виконання прокурором вимог закону.

Зазначені судом обставини знайшли підтвердження і під час перевірки доводів апеляційної скарги, яку апеляційна інстанція вважає необґрунтованою.

Також, виходячи з вимог кримінального процесуального закону, колегія суддів вважає за необхідне дати відповідну оцінку і іншим порушенням вимог кримінального процесуального закону, допущених органом досудового розслідування та прокурором, від оцінки яких безпідставно ухилився суд першої інстанції.

По-перше, до суду прокурором були надіслані: обвинувальний акт, реєстр матеріалів досудового розслідування та розписки у вигляді фотокопій, що нормами КПК України не передбачено і дає підстави вважати, що вони не є належними процесуальними документами, а розписки, які не визнані обвинуваченими, не можна вважати доказами виконання прокурором вимог ч. 4 п. 3) ст. 291 КПК України, ст. 293 КПК України стосовно розписок захисників та ч. 1 ст. 384 КПК України.

Так, обвинувальний акт затверджений і підписаний прокурором із зазначенням про здійснення цих дій, виходячи із займаної ним посади, що не відповідає вимогам ст. ст. 36, 37 КПК України, нормами яких визначений правовий статус прокурора по конкретному кримінальному провадженню, а посада, як прокурора, так і слідчого, відповідно до норм ст. 291 КПК України, підлягає окремому зазначенню в обвинувальному акті (ч. 2 п. 4 статті).

Відсутні і в реєстрі матеріалів досудового розслідування дані про надання прокурору ОСОБА_13 відповідного статусу по цьому кримінальному провадженню, що ставить під сумнів правомірність дій цього прокурора при підписанні та затвердженні обвинувального акту.

Також звертає на себе увагу той факт, що обвинувальний акт, складений 25.04.2014 року, прокурором був затверджений у 2013 році, а також те, що в порушення вимог ст. ст. 197, 199 КПК України, обвинувальний акт до суду був направлений без продовження обвинуваченим строку тримання під вартою у строк, передбачений законом, тобто не пізніше ніж за п`ять днів до його закінчення.

У реєстрі матеріалів досудового розслідування відсутні дані про таку обов`язкову процесуальну дію, як дата повідомлення обвинувачених про підозру, про залучення конкретних захисників та дані про них з метою забезпечення їх участі під час судового провадження, дані про відкриття обвинуваченим та їх захисникам матеріалів досудового кримінального провадження. У матеріалах судового кримінального провадження містяться скарги обвинувачених, в яких зазначено про порушення органом досудового розслідування зазначених вимог кримінального процесуального закону, у тому числі права на клопотання під час досудового розслідування та по його закінченні.

Виходячи з наведеного, колегія суддів не вбачає підстав для скасування ухвали суду і зазначає, що обвинувальний акт підлягає поверненню прокурору з підстав, зазначених в ухвалі суду першої інстанції та в ухвалі апеляційної інстанції по провадженню.

Не дає підстав для скасування ухвали суду і апеляційна скарга, доводи якої не ґрунтуються на даних кримінального провадження і суперечать вимогам КПК України, у тому числі в частині вимог про повернення обвинувального акту на новий судовий розгляд, який по обвинувальному акту судом не призначався.

Керуючись ст. ст. 404, 407 КПК України, колегія суддів

ухвалила:
Апеляційну скаргу прокурора залишити без задоволення.

Ухвалу Костянтинівського міськрайонного суду Донецької області від 04 грудня 2014 року, якою обвинувальний акт у кримінальному провадженні щодо обвинувачених ОСОБА_7 та ОСОБА_8 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ст. 115 ч. 2 п. 12 КК України, повернутий прокурору Костянтинівської міжрайонної прокуратури Донецької області, як такий, що не відповідає вимогам КПК України, залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її оголошення й оскарженню не підлягає.

Судді:
ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4