№
11-473/07 Головуючий
в 1 інстанції Лященко О.В.
ст. 368; ч.2 ст. 384;
ч.1 ст. 366 КК України Доповідач в апеляційній інстанції Опейда
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

м. Луцьк 04
вересня 2007 року

Колегія
суддів судової палати в кримінальних справах Апеляційного суду Волинської
області в складі:

головуючого
- судді Опейди
В.О.

суддів Олексюка Я.М. , Матата О.В.

з участю
прокурора Гарбуза
В.В.

засудженого ОСОБА_1

розглянула
у відкритому судовому засіданні у місті Луцьку кримінальну справу за апеляцією
помічника Володимир-Волинського міжрайонного прокурора на вирок
Володимир-Волинського міського суду від 20 червня 2007 року, яким ОСОБА_1,
ІНФОРМАЦІЯ_1року народження,
уродженець с. Побужани, Бузького
району Львівської області, громадянин
України, українець, освіта вища,
одружений, працює на посаді
головного спеціаліста управління ветмедицини у м. Володимир-Волинський, проживає у с АДРЕСА_1, не
судимого, засудженого: за ч.2 ст. 191 КК України до 3 років позбавлення
волі з позбавленням права займати посади пов'язані з організаційно-розпорядчими
функціями на строк три роки;

· за
ч.2 ст. 368 КК України до п'яти років
позбавлення волі з позбавленням права займати посади пов'язані з
організаційно-розпорядчими функціями на строк три роки;

·
за ч.2 ст. 384 КК
України до 2 років 6 місяців обмеження волі;

-за
ч.1 ст. 366 КК України до 1 року
обмеження волі з позбавленням права займати посади пов'язані з
організаційно-розпорядчими функціями на строк один рік.

На
підставі ст. 70 КК України за сукупністю
злочинів, шляхом поглинання менш
суворого покарання більш суворим,
остаточно визначено покарання у виді п'яти років позбавлення волі з
позбавленням права займати посади пов'язані з організаційно-розпорядчими
функціями на строк три роки.

На
підставі ст. 75 КК України ОСОБА_1.3вільнено від відбуття
основного покарання з встановленням трьох річного іспитового строку з
покладенням на нього обов'язків згідно
ст. 76 КК України, а саме: повідомляти органи
кримінально-виконавчої системи про зміну місця проживання, роботи; періодично з'являтись для реєстрації
в органи кримінально-виконавчої системи.

Запобіжний
захід засудженому до набрання вироком законної сили залишено -підписку про
невиїзд.

Задоволено
цивільний позов і стягнуто з засудженого в користь держави в особі управління
ветеринарної медицини м.
Володимир-Волинського 10385 грн. 59 копійок.

Стягнуто
з засудженого судові витрати пов'язані з проведенням експертизи в сумі 581 грн.
20 копійок. Вирішено питання щодо речових доказів.

Розглядаючи
справу в апеляційному порядку, колегія
суддів судової палати в кримінальних справах , -

ВСТАНОВИЛА:

За
вироком суду ОСОБА_1 визнаний винним у тому,
що він, працюючи на посаді
начальника управління державної ветеринарної медицини у м. Володимир -Волинський Волинської
області, будучи представником органів
влади та службовою особою, наділеною
організаційно-розпорядчими повноваженнями в галузі ветеринарної медицини, достовірно знаючи про те, що відповідно до положень ч. 1 п. 4 Постанови
Кабінету Міністрів України від 13.12.1999 року № 2288 "Про впорядкування
умов оплати праці працівників апарату органів виконавчої влади, місцевого самоврядування та їх виконавчих
органів, прокуратури, судів та інших органів" питання щодо
преміювання його, як керівника
державного органу, та надання
матеріальної допомоги, здійснюється
виключно за рішенням органу вищого рівня,
діючи всупереч інтересам служби,
зловживаючи свої службовим становищем,
керуючись корисливими мотивами впродовж 2004 - 2006 років одноосібно
видавав накази про встановлення самому собі премій та матеріальних
допомог, після чого отримував нараховані
на підставі його наказів грошові кошти,
і таким чином за вказаний період незаконно заволодів бюджетними коштами
на загальну суму 10 385 грн. 59 копійок.

Він
же, перебуваючи на вказаній посаді та
будучи службовою особою, зловживаючи
своїм службовим становищем, керуючись
прямим умислом та корисливими мотивами в грудні 2003 року в приміщенні свого
службового кабінету, шляхом
вимагання, отримав від підлеглого йому
працівника - водія управління державної ветеринарної медицини ОСОБА_2. хабар в
розмірі 400 гривень за прийняття рішення про надання йому премій та не
створення умов для звільнення останнього із займаної посади, а за період з січня 2004 року по лютий 2005
року, шляхом вимагання, систематично повторно отримував від
підлеглого йому працівника - водія управління державної ветеринарної медицини
ОСОБА_3. хабарі на загальну суму 795 грн. за прийняття рішення про надання йому
премій та не звільнення з роботи.

Він
же, працюючи на цій посаді та будучи
службовою особою, наділеною
організаційно-розпорядчими повноваженнями в галузі ветеринарної медицини, з метою приховування факту незаконного
повернення вилучених у підприємця ОСОБА_4
м'ясопродуктів, маючи надані нею
документи про якість та безпеку уже вилученої раніше ковбаси, 12 жовтня 2006 року склав завідомо
неправдивий документ, а саме припис
№57/25 із вимогою вилучити з обігу ковбасу та курячі стегна та в строк до 12
жовтня 2006 року надати документи, що
посвідчують їх якість та безпеку, при
цьому, ОСОБА_1 вніс до нього завідомо
неправдиві відомості про те, що документ
внесено 10 жовтня 2006 року, після чого
вказаний неправдивий документ скріпив особистим підписом та завірив гербовою

печаткою управління.
Після чого за сприяння в незаконному поверненні раніше вилучених в неї
м'ясопродуктів, приблизно 16
години, в приміщенні управління
ветеринарної медицини у м.
Володимир-Волинський по вул.
Кобзарській, 1, в службовому кабінеті отримав від приватного
підприємця ОСОБА_4 хабар в розмірі 100
грн. 13 жовтня 2006 року ОСОБА_4. було
надано ОСОБА_5. та ОСОБА_1.3авідомо для них фіктивний акт про знищення
вищевказаних курячих стегон в присутності двох свідків. Після цього, ОСОБА_1,
достовірно знаючи про те, що
курячі стегна будуть незаконно повернуті ОСОБА_5. власнику, з метою приховання вказаних протиправних дій склав
припис № 59/25 із завідомо неправдивою вимогою знищити продукцію, що не має документів про її якість та безпеку
та скріпив даний документ своїм підписом та гербовою печаткою управління. Після
цього, ОСОБА_1 вищевказані неправдиві
документи приєднав до офіційних документів управління в справу №2.1, а пізніше,
з метою уникнення відповідальності за підроблення документів, відніс за місцем свого проживання за адресою
с АДРЕСА_1, де зберігав і де вони були
виявлені та вилучені під час проведення обшуку.

Він
же, будучи допитаним 26 жовтня 2006 року
та 19 грудня 2006 року в якості свідка,
а також в ході проведення 02 листопада 2006 року очної ставки, під час досудового слідства по кримінальній
справі №34-039-06 про обвинувачення громадянина ОСОБА_5 за ст.
ст. 368 ч.2 366 ч.1 КК
України, на даний час засудженого
вироком Володимир-Волинського міського суду від 22 січня 2007 року, вирок відносно якого набрав законної
сили, будучи попередженим слідчим про
кримінальну відповідальність за ст. ст.
384, 385 КК України, дав завідомо неправдиві показання з метою
уникнення ОСОБА_5. кримінальної відповідальності за вчинення ним тяжких
злочинів. Зокрема, ОСОБА_1 під час
допитів повідомив, що 10 жовтня 2006
року під час вилучення на ринку м.
Володимир-Волинський 10 кг курячих стегон та 18 кг ковбаси у підприємця
ОСОБА_4. головним спеціалістом управління ветеринарної медицини міста ОСОБА_5.
було складено усі необхідні документи та видано припис із зобов'язанням на
протязі двох днів представити в інспекцію документи, що посвідчують походження даної продукції.
Після того, як ОСОБА_4не надала
документи на курячі стегна та після внесення припису про їх знищення, дана продукція була видана Терновим власнику
для проведення подальшого знищення. Крім того,
під час проведення очної ставки між ним та підозрюваним ОСОБА_5.,
підсудний ОСОБА_13аперечив визнавальні показання ОСОБА_5. про отримання
останнім хабара від ОСОБА_4 за сприяння у поверненні вилучених
м'ясопродуктів та повідомив, що 12
жовтня 2006 року дав ОСОБА_5.
20 грн., щоб останній пішов у
магазин та дещо купив, а через деякий
час останній повернув йому ці кошти, не
сказавши при цьому нічого, і швидко
вийшов з кабінету. Також підсудний ОСОБА_1 повідомив, що ніякі факти протиправної діяльності ОСОБА_5 йому не
відомі. Ці показання ОСОБА_1, які він дав в ході досудового слідства по кримінальній
справі №34-039-06, повністю
спростовуються обвинувальним вироком Володимир-Волинського міського суду від 22
січня 2007 року та матеріалами досудового слідства по справі.

В
поданій на вирок апеляції прокурор, що
приймав участь в розгляді справи судом першої інстанції не оспорюючи
кваліфікацію дій засудженого вважає призначене покарання таким, що не відповідає ступеню тяжкості скоєного
внаслідок м'якості. Просить вирок суду першої інстанції скасувати і постановити
новий вирок за яким призначити ОСОБА_1. в межах санкцій статей за якими він
визнаний винним без застосування вимог
ст. ст. 75, 76 КК України.

Заслухавши
доповідача, який виклав суть вироку і
доводи апеляції, міркування
прокурора, який апеляцію підтримав, пояснення засудженого, який апеляцію заперечив, дослідивши матеріали справи, колегія суддів вважає, що апеляція до задоволення не підлягає.

Обставини
скоєння інкримінованих засудженому злочинів учасниками судового розгляду не
оспорюються.

Висновки
суду про доведеність вчинення інкримінованих засудженому злочинів відповідає
фактичним обставинам справи і ґрунтується на доказах, досліджених у судовому засіданні.

У
відповідності до ст. 65 КК України при призначенні покарання суд
повинен врахувати ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винного та обставини, що пом'якшують та обтяжують покарання. При
цьому воно має бути необхідним і достатнім для виправлення особи та
попередження скоєння нового злочину.

При
призначенні покарання суд першої інстанції врахував вимоги вищевказаного
закону. Обране покарання відповідає ступеню тяжкості інкримінованих злочинів та
особи засудженого.

Судом
враховано, що ОСОБА_1 вперше
притягується до кримінальної відповідальності. Остаточне покарання призначене з
врахуванням конкретних обставин у справі по кожному з епізодів при яких вони
були вчинені, пом'якшуючі вину
засудженого обставин - з'явлення із зізнанням та активне сприяння розкриттю
злочину на стадії досудового слідства, а
також відсутність даних обтяжуючих його вину. Разом з тим, враховано дані що характеризують особу
засудженого який як по місцю проживання так і роботи характеризується
позитивно, є особою старшого віку і
хворіє. Посилання в апеляції на невизнання засудженим своєї вини при проведенні
судового розгляду не є беззаперечною підставою для твердження про підвищену
суспільну небезпеку особи засудженого, а
отже визнання покарання м'яким.

За
вказаних обставин, колегія суддів
приходить до висновку, що покарання
ОСОБА_1. у виді позбавлення волі з застосуванням ст. 75
КК України є необхідним і достатнім для виправлення і перевиховання його з
встановленням максимального іспитового терміну.

Вивченням
матеріалів справи не виявлено даних, які
б давали підстави вважати, що у справі
допускались порушення вимог закону, які
тягнуть скасування судового рішення.

На
підставі наведеного і керуючись ст. ст.
365, 366 КПК України, колегія суддів судової палати в кримінальних
справах, -

УХВАЛИЛА:

Апеляцію
помічника Володимир-Волинського міжрайонного прокурора залишити без
задоволення, а вирок Володимир-Волинського
міського суду від 20 червня 2007 року щодо ОСОБА_1 - без змін.