Код суду 233 Справа № 233/3107/15-к
Вирок
Іменем України
09 липня 2015 року Костянтинівський міськрайонний суд Донецької області в складі:
головуючої - судді ОСОБА_1 ,
секретарі ОСОБА_2
прокурора ОСОБА_3 ,
потерпілого ОСОБА_4
захисника ОСОБА_5
обвинуваченого ОСОБА_6
ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Костянтинівка Донецької області, громадянина України, з вищою освітою, не працюючого, не одруженого, не судимого, зареєстрованого: АДРЕСА_1 мешкаючого: АДРЕСА_2 ,
у вчинені кримінального правопорушення (злочину) передбаченого ч. 1 ст.185 КК України, -
Відповідно до обвинувального акту від 29 травня 2015 року, під час досудового розслідування встановлено, що 28 квітня 2015 року в період часу з 10:00 годин до 19:00 годин, більш точного часу в ході досудового розслідування не встановлено, ОСОБА_6 , перебуваючи у складі бригади Комунального підприємства «Костянтинівське трамвайне управління» (далі КП «КТУ»), проводив ремонтно-відновлювальні роботи трамвайної лінії маршруту №4 між зупинками «Лозовська» - «Сєчкіна». В цей час у ОСОБА_7 виник злочинний намір, спрямований на таємне викрадення чужого майна. Реалізуючи свій злочинний намір, ОСОБА_6 , знаходячись напроти буд. №292 по вул. Островського м. Костянтинівка Донецької області, діючи таємно, умисно, з корисливих мотивів та скориставшись тим, що за його діями ніхто не спостерігає - приблизно о 13:00 годині, більш точного часу не встановлено, з метою подальшого незаконного заволодіння зазначеним майном, відкинув в кущі залишки контактного дроту МФ-85 загальною довжиною 3 м. 40 см., вагою 2 кг. 450 гр., який належить КП «КТУ». Після чого приблизно о 20:00 годин, продовжуючи реалізовувати свій злочинний намір, ОСОБА_6 , повернувся з КП «КТУ» до місця напроти буд. №292 по вул. Островського у м. Костянтинівка Донецької області, де залишив вказане майно, та викрав вищезазначені контактні дроти, вартість яких згідно з витягом зі звіту експерта оцінювача №125 від 21.05.2015 р. складає 334 грн. 69 коп., після чого з місця скоєння злочину зник, розпорядившись викраденим майном на власний розсуд, завдавши КП «КТУ» матеріальний збиток на вищезазначену суму.
Такі дії ОСОБА_6 органом досудового розслідування кваліфіковані за ч.1 ст.185 КК України, як дії, що виразилися в таємному викрадені чужого майна (крадіжка).
28 травня 2015 року між потерпілим (директором КП «КТУ») ОСОБА_4 та підозрюваним ОСОБА_6 , у присутності його захисника ОСОБА_5 укладена угода про примирення, на підставі ст.ст.468,469,471 КПК України, а також про те, що сторони погоджуються на призначення покарання ОСОБА_6 за ч.1 ст.185 КК України у виді штрафу розміром п`ятдесят неоподатковуваних мінімумів доходів громадян (850 гривен, 00 копійок).
ОСОБА_6 - визнав свою винуватість у вчиненні кримінального правопорушення. Завдана шкода потерпілій стороні відшкодована у повному обсязі, що підтверджено ОСОБА_4 під час судового розгляду.
Вирішуючи питання про затвердження угоди про примирення суд виходив з наступного.
Згідно п.1 ч.3 ст.314 КПК України при прийнятті рішення у підготовчому судовому засіданні суд має право, зокрема, затвердити угоду.
Відповідно до ст.468 КПК України у кримінальному провадженні може бути укладена угода про примирення між потерпілим та підозрюваним чи обвинуваченим.
Згідно ч.3 ст.469 КПК України угода про примирення між потерпілим та підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена у провадженні щодо кримінальних проступків, злочинів невеликої чи середньої тяжкості та у кримінальному провадженні у формі приватного обвинувачення.
Так, кримінальне правопорушення, у вчиненні якого підозрюваний ОСОБА_6 визнав себе винуватим та між ним та потерпілим укладена угода про примирення, відповідно до ст.12 КК України є злочином середньої тяжкості.
При цьому, судом з`ясовано, що обвинувачений цілком розуміє права, визначені ч.5 ст.474 КПК України, наслідки укладення та затвердження даної угоди, передбачені п.1 ч.1 ст.473 КПК України, характер обвинувачення, вид покарання, а також інші заходи, які будуть застосовані до нього у разі затвердження угоди судом.
До того суд переконався, що укладення угоди сторонами є добровільним, тобто не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дій будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді та під час судового засідання з`ясовано, що потерпілий цілком розуміє наслідки затвердження угоди, передбачені п.2 ч.1 ст. 473 КПК України.
Також судом встановлено, що умови даної угоди відповідають вимогам КПК України та КК України і прокурором в судовому засіданні, підтримані умови угоди.
З огляду на викладене, суд дійшов до висновку про можливість затвердження угоди від 28 травня 2015 року про примирення між потерпілим (директором КП «КТУ») ОСОБА_4 та підозрюваним ОСОБА_6 з призначенням останньому узгодженої сторонами міри покарання.
Керуючись ст.ст.314,373,374,475 КПК України, суд -
З А С У Д И В :
Затвердити угоду про примирення від 28 травня 2015 року між потерпілим (директором КП «КТУ») ОСОБА_4 та підозрюваним ОСОБА_6 ..
ОСОБА_6 - визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення - злочину, передбаченого ч.1 ст.185 КК України, і призначити узгоджене сторонами покарання у виді штрафу розміром 850 (вісімсот п`ятдесят) гривен, 00 копійок.
Вирок може бути оскаржений з підстав, передбачених ст.394 КПК України, до апеляційного суду Донецької області через Костянтинівський міськрайонний суд шляхом подачі апеляції протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Суддя