Справа №489/6870/14-к 30.07.2015 30.07.2015 30.07.2015

У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
30 липня 2015 року м. Миколаїв
Апеляційний суд Миколаївської області у складі колегії суддів судової палати у кримінальних справах:
головуючої ОСОБА_1
суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3
за участі секретаря ОСОБА_4
Обвинувачений ОСОБА_6 ,
ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженець м. Южноукраїнська Миколаївської області, зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 .
Обвинувачується у вчинення злочину, передбаченого ст. 185 ч.2 КК України.
Учасник судового провадження:
прокурор ОСОБА_7 .
Короткий зміст вимог апеляційної скарги прокурора.
Ухвалу суду скасувати. Призначити новий розгляд у суді 1 інстанції.
Короткий зміст судового рішення суду 1 інстанції.

провадження № 11- кп/784/582/15 головуючий суду 1 інстанції ОСОБА_8
категорія: ст. 185 ч.2 КК України доповідач суду апеляційної інстанції ОСОБА_1 .

Узагальнені доводи прокурора.
Вважає судове рішення таким, що не відповідає вимогам кримінального процесуального закону.
Вказує, що перелік відомостей, які має містити обвинувальний акт, визначено у ч.2 ст. 291 КПК України. Згідно з п. 2 ч. 2 цієї статті в ньому зазначаються анкетні відомості кожного обвинуваченого (прізвище, ім`я, по батькові, дата та місце народження, місце проживання, громадянство).
Під час досудового розслідування встановлено, що ОСОБА_6 проживав за адресою: АДРЕСА_1 . Він з`являвся на усі виклики до слідчого. 23.09.2014 р. йому вручено письмове повідомлення про підозру. 30.09.2014 р. здійснено відкриття матеріалів кримінального провадження. Обвинувальний акт містить відомості про місце реєстрації обвинуваченого ОСОБА_6 саме за вказаною адресою.
Прокурор наводить перебіг підготовчого засідання, заявлені ним клопотання та процесуальні рішення суду. Зазначає, що обвинувачений ухиляється від суду. Вважає, що суду належить діяти відповідно до положень ст. 335 КПК України зупинити судове провадження до розшуку обвинуваченого, організацію виконання якого доручити слідчому та/або прокурору.
Обставини, встановлені судом 1 інстанції.
06.10.2014 р. до суду надійшов обвинувальний акт у даному кримінальному провадженні.
07.10.2014 р. судом винесено ухвалу про призначення підготовчого судового засідання на 16.10.2014 р. Через неявку обвинуваченого судове засідання відкладено на 24.10.2014 р.
24.10.2014 р. судом винесено ухвалу про привід обвинуваченого ОСОБА_6 , що не виконано у зв`язку з неможливістю встановити місце знаходження обвинуваченого.
06.11.2014 р. судом оголошено розшук ОСОБА_6
11.12.2014 р. обвинувачений ОСОБА_6 був доставлений до суду та повідомлений про дату судового засідання, однак в судове засідання 17.12.2014 р. не з`явився.
26.12.2014 р. судом винесено ухвалу про надання дозволу на затримання ОСОБА_6 з метою приводу до суду для участі в розгляді клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою. Встановлено строк дії ухвали до 26.06.2015 р.
Необхідність повернення обвинувального акта через невідповідність вимогам ст. 291 КПК України суд умотивував тим, що місце проживання обвинуваченого в ході досудового розслідування не встановлено та прокурором не було вжито належних заходів для забезпечення явки обвинуваченого в судове засідання.
Обставини, встановлені судом апеляційної інстанції.
Заслухавши доповідь судді, пояснення прокурора на підтримку апеляційної скарги, вивчивши матеріали судового провадження та додатково надані прокурором, обговоривши доводи апеляційної скарги, суд дійшов таких висновків.
Не ґрунтується на матеріалах провадження висновок суду, що в ході досудового розслідування не було встановлено місце проживання обвинуваченого. Хоча в обвинувальному акті адреса: АДРЕСА_1 зазначена як місце реєстрації ОСОБА_6 , однак за цією адресою він і проживав.
Про це свідчать пояснення ОСОБА_9 від 31.10.2014 р. та від 29.01.2015 р., яка мешкає в тому ж населеному пункті по АДРЕСА_2 (на одному поверсі будинку). ОСОБА_9 також зазначала, що останнім часом ОСОБА_6 за місцем проживання не з`являвся (а.с. 33, 75).
Таким чином, вимога закону про зазначення в обвинувальному акті місця проживання обвинуваченого виконана.
З матеріалів провадження також вбачається, що за клопотанням прокурора судом ухвалювалися рішення від 24.10.2014 р. про застосування приводу обвинуваченого у зв`язку з його неприбуттям в судове засідання (а.с. 29) та рішення від 06.11.2014 р. про оголошення розшуку обвинуваченого і зупинення судового провадження (а.с. 37)
Згідно з повідомленням Ленінського РВ ММУ УМВС України в Миколаївській області від 21.11.2014 р. була заведена оперативно-розшукова справа категорії «Розшук» та проводилися оперативно-розшукові заходи, спрямовані на встановлення місця знаходження обвинуваченого (а.с. 42).
11.12.2014 р. ОСОБА_6 був доставлений до суду. Оперативно-розшукова справа закрита (а.с. 43). В письмових поясненнях від 11.12.2014 р. ОСОБА_6 зазначав про зміну ним місця проживання протягом декількох останніх місяців (а.с. 64).
В наступне судове засідання 17.12.2014 р. обвинувачений не з`явився.
В судовому засіданні 26.12.2014 р. прокурор звернувся до суду одночасно з клопотанням про застосування обвинуваченому ОСОБА_6 запобіжного заходу у вигляді взяття під варту та з клопотанням про дачу дозволу на його затримання з метою приводу для участі в розгляді клопотання про застосування запобіжного заходу (а.с. 59-63).
26.12.2014 р. судом винесено ухвалу про надання дозволу на затримання ОСОБА_6 з метою приводу до суду для участі в розгляді клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою. Рішення умотивовано тим, що ОСОБА_6 переховується від суду (а.с. 70-71).
Таким чином, на протязі майже 9 місяців (з 07.10.2014 р. по 01.07.2015 р.) підготовче судове засідання не закінчено через ухиляння обвинуваченого від суду. Цю обставину зазначав і сам суд в своєму процесуальному рішенні.
Наведені вище обставини дають підстави для висновку про те, що і місце проживання обвинувачений залишив саме з цією метою.
Процесуальна поведінка прокурора під час підготовчого засідання свідчить про намагання прокурора у передбачений законом спосіб забезпечити участь обвинуваченого у підготовчому судовому засіданні. Які саме заходи з цього приводу прокурором не вжито, суд в ухвалі не вказав.
З урахуванням викладеного, є обґрунтованими доводи апеляційної скарги прокурора про наявність підстав для скасування оскаржуваної ухвали.
Керуючись ст.ст. 405, 407, 409,424, 532 КПК України, суд
ПОСТАНОВИВ:
Апеляційну скаргу прокурора прокуратури Ленінського району м. Миколаєва ОСОБА_5 задовольнити.
Обвинувальний акт направити в той же суд для розгляду в підготовчому судовому засіданні.
Ухвала набирає законної сили з моменту її оголошення і оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Головуюча:
Судді: