490/4244/15-к від15.06.2015
н/п 1-кп/490/367/2015

Центральний районний суд м. Миколаєва ____________________________________________________________________________________
Справа № 490/4244/15-к
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
27 травня 2015 року Центральний районний суд м. Миколаєва
у складі: головуючого судді ОСОБА_1 ,
при секретарі - ОСОБА_2 ,
захисника - ОСОБА_3 ,
потерпілої - ОСОБА_4 ,
свідка - ОСОБА_5 ,
за участю прокурора - ОСОБА_6 ,
який підозрюється у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.185 КК України, -
В С Т А Н О В И В:
13.02.2015 року приблизно у 12-45 годин, ОСОБА_8 , перебуваючи у бібліотеці "Філіал для юнаків", а саме: м. Миколаїв, вул. Шевченка, 49-в, з корисливих мотивів, таємно заволодів чужим майном потерпілої, а саме мобільним телефоном торгової марки "Nokia-200" скориставшись тим, що потерпіла ОСОБА_4 знаходилась в іншій кімнаті, шляхом вільного доступу, таємно викрав мобільний телефон торгової марки "Nokia-200", вартістю 370,00 гривень, який знаходився на стелажі біля книг.
Після цього, ОСОБА_8 з викраденим майном з місця скоєння кримінального правопорушення зник та розпорядився ним на власний розсуд, завдавши потерпілій ОСОБА_4 матеріальний збиток на 370 грн.
Таким чином, своїми умисними протиправними діями, що виризилися в таємному викрадені чужого майна, ОСОБА_8 вчинив суспільно небезпечне діяння, передбачене ч.1 ст.185 КК України.
Допитана у судовому засіданні потерпіла ОСОБА_4 пояснила, що 13.02.2015 року перебуваючи на своєму робочому місті, а саме у бібліотеці "Філіал для юнаків", яка розташована у м. Миколаїв, вул. Шевченка, 49-в, відволіклась на обслуговування читача, коли повернулась до свого робочого місця виявила, що її мобільний телефон зник. У звязку з тим, що у бібліотеці в той день нікого не було, крім ОСОБА_8 вона зрозуміла що її мобільний телефон взяв саме він. Після чого, ОСОБА_4 звернулася до праціваників міліції з заявою про зникнення даного телефону. ОСОБА_8 вона знала в обличя. Мобільний телефон марки "Nokia-200", вартістю 370,00 гривень їй було повернуто безпосередньо ОСОБА_8 .. Ніяких претензій на даний час до нього немає.
Допитана у судовому засіданні свідок ОСОБА_5 пояснила, що 13.02.2015 року у період часу, коли був викрадений телефон потерпілої лише ОСОБА_8 перебував у приміщенні бібліотеки. Після того, як було виявлено, що саме ОСОБА_8 викрав телефон, потерпіла зателефонувала до ОСОБА_8 та на протязі двох годин ОСОБА_8 повернув їй мобільний телефон у моєї присутності.
У ході досудового розслідування 01.04.2015 року ОСОБА_8 була проведена судово психіатрична експертиза, згідно висновку №146, ОСОБА_8 страждає хронічним психічним розладом - шизофреноподібним психічним розладом, галюцинаторним синдромом в наслідок вживання снотворних речовин (F 13.50). В період часу, до якого відноситься інкриміноване йому діяння він не зміг розуміти значення своїх дій та керувати ними. Потребує застосування примусових заходів медичного характеру - госпіталізацію в психіатричний заклад з посиленим режимом.
Підстав ставити під сумнів об`єктивність висновків судово-психіатричної експертизи у суду немає.
Відповідно до ч.2 ст.19 КК України не підлягає кримінальній відповідальності особа, яка під час вчинення суспільно небезпечного діяння, передбаченого цим Кодексом, перебувала в стані неосудності, тобто не могла усвідомлювати свої дії (бездіяльність) або керувати ними внаслідок хронічного психічного захворювання, тимчасового розладу психічної діяльності, недоумства або іншого хворобливого стану психіки. До такої особи за рішенням суду можуть бути застосовані примусові заходи медичного характеру.
Відповідно до ч.2 ст.513 КПК України визнавши доведеним, що особа вчинила суспільно небезпечне діяння у стані неосудності, суд постановляє ухвалу про застосування примусових заходів медичного характеру.
Згідно до ч.3 ст.94 КК України госпіталізація до психіатричного закладу із звичайним наглядом може бути застосована судом щодо психічно хворого, який за своїм психічним станом і характером вчиненого суспільно небезпечного діяння потребує тримання у психіатричному закладі і лікування у примусовому порядку.
Таким чином, наявні достатні підстави вважати, що ОСОБА_8 вчинив суспільно-небезпечне діяння, у стані неосудності.
Враховуючи, що ОСОБА_8 підозрюється в тому що, у стані неосудності скоїв суспільно - небезпечне діяння, яке ст.12 КК України віднесено до категорії злочинів невеликої тяжкості, і за своїм станом потребує лікування, суд вважає за необхідне застосувати щодо нього примусові заходи медичного характеру у вигляді госпіталізації в психіатричний заклад з посиленим режимом, як це рекомендовано висновком судово-психіатричної експертизи.
На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 292,512-513, 516, 369, 372 КПК України, суд,-
У Х В А Л И В:
Клопотання слідчого СВ Центрального РВ ММУ УМВС України в Миколаївській області ОСОБА_7 про застосування примусових заходів медичного характеру відносно ОСОБА_8 - задовольнити.
Застосувати до ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , підозрюваному у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.185 КК України примусовий захід медичного характеру у вигляді госпіталізації в психіатричний заклад з посиленим режимом.
Помістити ОСОБА_8 до Миколаївської обласної психіатричної лікарні №1, яка розташована за адресою: м. Миколаїв, вул. Володарського, 4.
Ухвала може бути оскаржена до апеляційного суду Миколаївської області протягом 30 діб з дня її оголошення шляхом подачі апеляційної скарги через Центральний районний суд м. Миколаєва.
Суддя Центрального
районного суду м.Миколаєва ОСОБА_1