АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД м. КИЄВА
В И Р О К

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 грудня 2013 року
м. Київ

Колегія суддів Судової палати з
розгляду кримінальних справ
Апеляційного суду м. Києва у складі:

головуючого судді - Дзюбіна В.В.

суддів - Боголюбської Л.Ю., Осіпової Л.О.

секретаря судового засідання - Сологуб
В.І.,

за участю сторін кримінального
провадження:

прокурора - Ємця А.А.,

потерпілого - ОСОБА_1

обвинуваченого - ОСОБА_2

захисника - ОСОБА_3,

розглянувши в приміщенні суду у
відкритому судовому засіданні
кримінальне провадження №000128 за
апеляційною скаргою прокурора
Морунова Д.В., який брав участь у
кримінальному провадженні на вирок
Дніпровського районного суду м. Києва
від 18 вересня 2013 року,

УСТАНОВИЛА:

Цим вироком засуджені:

ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, громадянин
України, українець, який народився в м.
Києві, зареєстрований: АДРЕСА_1;
проживає за адресою: АДРЕСА_2, -

за ч. 2 ст. 185 КК України - на три роки
позбавлення волі;

за ч. 2 ст. 289 КК України - на п'ять років
позбавлення волі.

На підставі ст. 70 КК України, за
сукупністю злочинів шляхом поглинення
менш суворого покарання більш суворим,
ОСОБА_2 остаточно визначене покарання -
п'ять років позбавлення волі.

На підставі ст. 75 КК України, ОСОБА_2
звільнений від відбування
призначеного покарання з
випробуванням зі встановленням двох
років іспитового строку.

Згідно з п. п. 3, 4 ст. 76 КК України, на
ОСОБА_2 покладені відповідні обов'язки.

В порядку розв'язання цивільного
позову вироком ухвалено стягнути з
ОСОБА_2 на користь потерпілого ОСОБА_1
матеріальну шкоду в сумі 122713 грн.

Також з ОСОБА_2 стягнуті судові витрати,
пов'язані з залученням експерта, на
користь держави в сумі 4422 грн.

ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_4, громадянин
України, який народився в м. Києві,
зареєстрований та проживає за адресою:
АДРЕСА_3, -

за ч. 2 ст. 185 КК України - на один рік
позбавлення волі.

На підставі ст. 75 КК України, ОСОБА_5
звільнений від відбування
призначеного покарання з
випробуванням зі встановленням одного
року іспитового строку.

Згідно з п. п. 3, 4 ст. 76 КК України, на
ОСОБА_5 покладені відповідні обов'язки.

ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_6, громадянин
України, який народився в м. Києві,
зареєстрований: АДРЕСА_4; проживає за
адресою: АДРЕСА_5, -

за ч. 2 ст. 185 КК України - на один рік
позбавлення волі.

На підставі ст. 75 КК України, ОСОБА_6
звільнений від відбування
призначеного покарання з
випробуванням зі встановленням
одногог року іспитового строку.

Згідно з п. п. 3, 4 ст. 76 КК України, на
ОСОБА_6 покладені відповідні обов'язки.

ОСОБА_7, ІНФОРМАЦІЯ_9, громадянин
України, який народився в м. Києві,
зареєстрований та прожиає за
адресою: АДРЕСА_6 -

за ч. 2 ст. 185 КК України - на один рік
позбавлення волі.

На підставі ст. 75 КК України, ОСОБА_7
звільнений від відбування
призначеного покарання з
випробуванням зі встановленням одного
року іспитового строку.

Згідно з п. п. 3, 4 ст. 76 КК України, на
ОСОБА_7 покладені відповідні обов'язки.

Вироком також визначна доля речових
доказів у цьому кримінальному
провадженні.

Вироком суду першої інстанції ОСОБА_2,
ОСОБА_5, ОСОБА_6 та ОСОБА_7 визнані
винними у таємному викраденні чужого
майна (крадіжках), вчинених повторно та
за попередньою змовою групою осіб.

ОСОБА_2 також визнаний винним у
незаконному заволодінні транспортним
засобом, вчиненим повторно та за
попередньою змовою групою осіб, що
завдало значної шкоди потерпілому.

Згідно вироку злочини вчинені за таких
обставин.

19.10.2012 р. близько 01 години ОСОБА_2,
ОСОБА_6, ОСОБА_5, ОСОБА_7 перебували за
адресою: АДРЕСА_7, де побачили
автомобіля марки "Mitsubishi Grandis", знак
державної реєстрації НОМЕР_1.

У вказаний час, у ОСОБА_2, ОСОБА_6, ОСОБА_5
та ОСОБА_7 виник злочинний умисел,
спрямований на таємне викрадення з
вказаного автомобіля чотирьох коліс,
належних ОСОБА_8, вартістю 18000 гривень.

В подальшому, реалізуючи свій
злочинний умисел, діючи за попередньої
змовою групою осіб, ОСОБА_2, ОСОБА_6,
ОСОБА_5 та ОСОБА_7, переконавшись в тому,
що за їх діями ніхто не спостерігає,
таємно викрали з автомобіля марки
"Mitsubishi Grandis" знак державної реєстрації
НОМЕР_1, чотири колеса, загальною
вартістю 18000 грн., що належали ОСОБА_8

Після цього ОСОБА_2, ОСОБА_6, ОСОБА_5 та
ОСОБА_7 з місця події кримінального
правопорушення зникли, розпорядившись
викраденим майном на власний розсуд,
завдавши потерпілій ОСОБА_8
матеріальних збитків в розмірі 18000 грн.

6.11.2012 р. близько 17 години ОСОБА_2 разом
із ОСОБА_6 і ОСОБА_5, з метою вчинення
таємного викраденні чужого майна,
використовуючи пристрій,
функціональним призначенням якого є
прийом сигналів з брелоків
автосигналізацій, які використовують
динамічний діалоговий код
розшифрування за певним алгоритмом
запису їх до пам'яті та подальшого
використання для активації
(деактивації) охоронних сигналізацій
вказаного типу, знаходилися на нижній
площадці паркінгу ТЦ "Ашан", який
розташований за адресою: м. Київ, просп.
Ватутіна, 2-Т.

Побачивши, як до вказаного паркінгу
під'їхав автомобіль "Mazda 3", чорного
кольору, знак державної реєстрації
НОМЕР_2, із салону якого вийшов ОСОБА_1,
реалізуючи свої спільні злочинні
наміри, діючи згідно розподілених
ролей, ОСОБА_6 пішов за ОСОБА_1 до
приміщення торгового центру "Ашан",
слідкуючи за його діями.

В свою чергу, ОСОБА_2 та ОСОБА_5 підійшли
до автомобіля "Mazda 3", чорного кольору,
знак державної реєстрації НОМЕР_2, та,
скориставшись тим, що за їх діями ніхто
з сторонніх осіб не спостерігає, шляхом
сканування сигналізації за допомогою
вказаного пристрою, проникли до салону
автомобіля марки "Mazda 3", чорного
кольору, знак державної реєстрації
НОМЕР_2.

Продовжуючи свої злочинні наміри,
ОСОБА_2 і ОСОБА_5 обшукали салон
автомобіля "Mazda 3", звідки таємно викрали
належний ОСОБА_1 мобільний телефон
марки "Nокіа N 82", вартістю 500 грн., з
встановленою в ньому сім-карткою
оператора мобільного зв'язку "МТС",
вартістю 25 грн, з грошима на рахунку в
розмірі 50 грн.

Після цього ОСОБА_2, ОСОБА_5, ОСОБА_6 з
місця вчинення кримінального
правопорушення зникли та викраденим
розпорядилась на власний розсуд, чим
завдали потерпілому ОСОБА_1
матеріальну шкоду на загальну суму 575
грн.

6.11.2012 р. близько 17 години ОСОБА_2,
перебуваючи в салоні автомобіля марки
"Mazda 3", чорного кольору, знак державної
реєстрації НОМЕР_2, на нижній
площадці паркінгу ТЦ "Ашан", який
розташований за адресою: м. Київ, просп.
Ватутіна, 2-Т.

У вказаний час, коли ОСОБА_2 побачив
вставлений ключ в замку запалення
вказаного автомобіля, в нього виник
злочинний умисел, спрямований на
незаконне заволодіння автомобілем
марки "Mazda 3", чорного кольору, знак
державної реєстрації НОМЕР_2, вартістю
112000 грн., що належав громадянину ОСОБА_1,
в середині якого знаходилися належні
йому ж речі: підручник "Стратегічний
Маркетинг" за редакцією Н.В. Куденко,
вартістю 90 грн., підручник "Рекламний
менеджмент" за редакцією Т.І.
Лук’янець, вартістю 23 грн., підручник
"Фінансовий менеджмент", вартістю 25
грн., а також в салоні цього автомобіля
знаходилася книжка з візитними та
дисконтними картками, матеріальної
цінності яка собою для потерпілого не
виявляє.

Надалі ОСОБА_2, реалізуючи свій
злочинний умисел, переконавшись в тому,
що за його діями ніхто не спостерігає,
повторно незаконно заволодів
автомобілем марки "Mazda 3", чорного
кольору, знак державної реєстрації
НОМЕР_2, вартістю 112000 грн., що належав
громадянину ОСОБА_1, в середині якого
знаходилося належне йому ж майно:
підручник "Стратегічний Маркетинг", за
редакцією Н.В. Куденко, вартістю 90 грн.,
підручник "Рекламний менеджмент" за
редакцією Т.І. Лук’янець,
вартістю 23 грн., підручник "Фінансовий
менеджмент", вартістю 25 грн., а також в
салоні вказаного автомобіля
знаходилася книжка з візитними та
дисконтними картками, яка собою
матеріальної цінності для потерпілого
не вивляє, тобто транспортним засобом,
вартість якого у двісті разів
перевищує неоподатковуваний мінімум
доходів громадян.

Після цього ОСОБА_2 з місця події
кримінального правопорушення зник,
розпорядившись транспортним засобом,
яким заволодів незаконно, на власний
розсуд, завдавши потерпілому ОСОБА_1
матеріальних збитків в загальному
розмірі 112 713 грн.

15.11.2012 р. близько 18:50 годинини ОСОБА_2,
ОСОБА_6 та ОСОБА_7 перебували на
паркінгу автомобілів, що розташований
навпроти супермаркету "Novus", який
знаходиться в ТРЦ "Dream Town", за
адресою: м. Київ, просп. Оболонський, 1-Б.

У вказаний час, у ОСОБА_2, ОСОБА_6, ОСОБА_7
виник злочинний умисел, спрямований на
таємне викрадення чужого майна з
автомобіля марки "Асura МPХ", знак
державної реєстрації НОМЕР_3,
використовуючи пристрій,
функціональним призначенням якого є
прийом сигналів з брелоків
автосигналізацій, які використовують
динамічний діалоговий код
розшифрування за певним алгоритмом
запису їх до пам'яті та подальшого
використання для активації
(деактивації) охоронних сигналізацій
вказаного типу.

Надалі, реалізуючи свій злочинний
умисел, діючи за попередньою змовою
групою осіб, ОСОБА_2, ОСОБА_6 і ОСОБА_7
шляхом сканування сигналізації за
допомогою вказаного пристрою, проникли
до салону автомобіля марки "Асurа МРХ"
знак державної реєстрації НОМЕР_3,
звідки таємно викрали чуже майно: сумку
світло коричневого кольору, вартістю 800
грн., в середині якої знаходилися
чотири кулькових ручки вартістю 20 грн.
кожна; розкладний ніж чорного кольору,
вартістю 100 грн.; ключниці коричневого
кольору, вартістю 60 грн.; візитниця
світло коричневого кольору, вартістю 200
грн.; флеш накопичувач фірми "Fеггагі",
об'ємом 8 гб, вартістю 200 грн.; спортивний
рюкзак темного кольору, вартістю 800
грн., у якому знаходились пара
капців синього кольору, вартістю 150
грн., теніска жовтого кольору розміру
"ХL", вартістю 400 грн., шорти сірого
кольору розміру "ХL", вартістю 400 грн.,
пара кросівок жовто-сірого кольору,
вартістю 800 грн., пара шкарпеток білого
кольору, вартістю 100 грн., плавки
синього кольору, вартістю 200 грн.,
рушник білого кольору, вартістю 50 грн.,
два флакони медичного препарату
"Баймек", об'ємом 100 мл кожний, вартістю
230 грн. кожний, загальною вартістю 460
грн, шкіряну барсетку чорного кольору,
вартістю 100 грн., в середині якої
знаходився футляр для окулярів,
темно-зеленого кольору, вартістю 50 грн.,
окуляри, вартістю 250 грн., матерчату
сумку, вартістю 10 грн., в середині якої
знаходилися продукти харчування,
загальною вартістю 100 грн., що належали
ОСОБА_12

Після цього ОСОБА_2, ОСОБА_6 та ОСОБА_7
з місця події кримінального
правопорушення зникли, розпорядившись
викраденим майном на власний розсуд,
завдавши ОСОБА_12 матеріальних збиткі в
розмірі 5310 грн.

Не погодившись із ухваленим щодо
ОСОБА_2 вироком, прокурор Морунов Д.В.,
який приймав участь у розгляді
кримінального провадження у першій
інстанції, 17.10.2013 р. подав апеляційну
скаргу, в якій просить: вирок
Дніпровського районного суду м. Києва
від 18.09.2013 р. щодо ОСОБА_2 в частині
призначеного йому покарання скасувати
у зв'язку з невідповідністю
призначеного покарання ступеню
тяжкості вчиненого кримінального
правопорушення внаслідок м'якості, а
також неправильним застосуванням
закону України про кримінальну
відповідальність, тобто застосування
закону, який не підлягає застосуванню,
ухвалити апеляційним судом у цій
частині свій вирок, яким ОСОБА_2
призначити покарання: за ч. 2 ст. 185 КК
України - три роки позбавлення волі, за
ч. 2 ст. 289 КК України - шість років
позбавлення волі з конфіскацією майна;
на підставі ст. 70 КК України, шляхом
поглинення менш суворого покарання
більш суворим - остаточно визначити
йому покарання у виді шести років
позбавлення волі з конфісацією майна. В
решті цей вирок залишити без зміни.

Вирок відносно обвинувачених ОСОБА_5,
ОСОБА_6 та ОСОБА_7 в апеляційному
порядку не оскаржений.

У запереченнях на апеляційну скаргу
прокурора Морунова Д.В. захисник
ОСОБА_3, діючи в інтересах
обвинуваеного ОСОБА_2, вважаючи, що
судом першої інстанції правильно
застосовані норми матеріального та
процесуального права, надана належна
оцінка всім обставинам справи, просить
вирок Дніпровського районного суду м.
Києва від 18 вересня 2013 р. щодо ОСОБА_2
залишити без зміни, апеляційну скаргу
прокурора Морунова Д.В. - без
задоволення.

Заслухавши суддю доповідача щодо
змісту оскарженого вироку та доводів,
викладених у апеляційній скарзі,
вислухавши доводи прокурора, який
підтримав апеляційну скаргу прокурора
за наведених у ній обставин; доводи
обвинуваченого, захисника та
потерпілого, які заперечували проти
задоволення апеляційної скарги
прокурора, вважаючи вирок суду першої
інстанції як загалом, так і в частині
призначеного обвинуваченому покарання
законним, обгрунтованим, а також
вмотивованим; провівши судові дебати,
надавши обвинуваченому останнє слово,
вивчивши та перевіривши кримінальне
провадження, обговоривши доводи
апелянта, колегія суддів уважає
апеляційну скаргу такою, що підлягає
задоволенню з таких підстав.

Так, висновки суду першої інстанції про
доведеність винуватості
обвинуваченого ОСОБА_2 у таємному
викраденні чужого майна (крадіжках),
вчинених повторно та за попередньою
змовою групою осіб, і незаконному
заволодінні транспортним засобом,
вчиненим повторно й за попередньою
змовою групою осіб, що завдало значної
шкоди потерпілому, за обставин,
викладених у вироку, відповідно до ч. 2
ст. 394 КПК України колегією суддів не
перевіряються, оскільки фактичні
обставини справи в стадії судового
розгляду в суді першої інстанції ніким
із учасників судового провадження не
оспорювались, відносно них у
відповідності з положеннями ч. 3 ст. 349
КПК України докази в судовому
засіданні не досліджувались, і вони
апеляційній скарзі прокурора не
заперечуються.

При цьому судом першої інстанції
належно з'ясована правильність
розуміння учасниками судового
провадження змісту цих обставин,
відсутність сумнівів у добровільності
їх позиції та ретельно роз'яснено, що в
такому випадку, вони будуть позбавлені
права оскаржити ці обставини в
апеляційному порядку.

Отже, за встановлених судом першої
інстанції фактичних обставин
кримінального провадження дії ОСОБА_2 -
правильно кваліфіковані за ч. 2 ст. 185,
ч. 2 ст. 289 КК України.

Істотних порушень вимог кримінального
процесуального закону, які перешкодили
чи могли перешкодити суду першої
інстанції ухвалити в цій частині
законний та обгрунтований вирок, у
стадії перевірки кримінального
провадження в апеляційному порядку не
виявлено.

Що стосується доводів апеляційної
скарги прокурора Морунова Д.В. про
порушення щодо обвинуваченого ОСОБА_2
загальних засад призначення покарання,
то такі, на переконання колегії суддів,
є цілком обгрунтованими.

За змістом положень ст. 50 КК України,
застосоване за вироком суду до особи
покарання, з-поміж інших, повинно
досягти мети виправлення засудженого
та запобігання вчиненню нових злочинів
як засудженим, так і іншими особами.

Щодо призначеного обвинуваченому
ОСОБА_2 покарання та ще зі звільненням
від його відбування з випробуванням на
підставі ст. 75 КК України таке не
відповідає загальним засадам
призначення покарання, передбаченим
ст. 65 КК України.

Відповідно до вимог ст. 65 КК України,
особі, яка вчинила злочин, має бути
призначене покарання, необхідне й
достатнє для її виправлення та
попередження нових злочинів, з
урахуванням ступеню тяжкості
вчиненого злочину, особи винного та
обставин, що пом'якшують і обтяжують
покарання.

Згідно ж із вимогами ст. 75 КК України,
суд повинен враховувати тяжкість
вчиненого злочину, особу винного, інші
обставини та дотримуватись загальних
принципів, установлених законом щодо
призначення покарання.

Разом із тим, за змістом кримінального
закону, ступінь тяжкості вчиненого
злочину передбачає не тільки
врахування самої категорії тяжкості,
визначено ст. 12 КК україни, а й
індивідуальних особливостей
кримінального правопорушення.

У цьому випадку, як обгрунтоано
зазначається в апеляційній скарзі
прокурора, суд першої інстанції
належним чином не врахував не тільки
вчинення обвинуваченим ОСОБА_2 як
злочинів середньої тяжкоті, так і
тяжкого злочину, факт учинення ним ряду
корисливих злочинів проти власності та
безпеки руху та експлуатації
транспорту, а також його першорядну
роль в скоєному, невідшкодування ним
усім потерпілим матеріальної шкоди.

Так, судом першої інстанції, з
урахуванням обставини, що пом'якшує
покарання, щирого каяття ОСОБА_2 у
вчиненні кримінальних правопорушень,
невстановлення обставин, що обтяжують
покарання, позитивних даних про особу
обвинуваченого, відсутність у нього
судимотей та неперебування на обліку в
лікарів нарколога і психіатра, основне
покарання у виді позбавлення волі
йому безпідставно призначене не в
мінімальному розмірі, передбачному ч. 2
ст. 289 КК України та без конфіскації
майна.

Крім цього, звільняючи ОСОБА_2 від
відбування покарання з випробуванням
на підставі ст. 75 КК України, суд першої
інстанції фактично не розмежував
мотиви призначення самого покарання і
мотиви звільнення від його видбування
з випробуванням, чим порушив вимоги п. 2
ч. 3 ст. 374 КПК України, не навівши ніяких
підстав на обгрунтування такого
рішення.

Отже, на думку колегії суддів, законних
підстав для застосування до
обвинуваченого ОСОБА_2 положень ст. 75 КК
України про звільнення його від
відбування покарання з випробуванням
матеріали кримінального провадження
не містять.

Таким чином, доводи апеляційної скарги
прокурора Морунова Д.В. про
невідповідність призначеного ОСОБА_2
судом першої інстанції покарання
тяжкості вчинених кримінальних
порушень та особі обвинуваченого через
м'якість, а також необгрунтованість
застосування до нього ст. 75 КК України
про звільнення від відбування
покарання з випробуванням, колегія
суддів визнає слушними.

За таких обставин, вирок суду першої
інстанції на підставі ст. ст. 409, 413, 414
КПК України в частині призначеного
обвинуваченому ОСОБА_2 покарання не
може залишатися чинним та підлягає
скасуванню з ухваленням у цій
частині відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 420 КПК
України апеляційним судом свого
вироку.

Зважаючи на викладене, колегія суддів
дійшла висновку про задоволення
апеляційної скарги прокурора.

Призначаючи ОСОБА_2 покарання, колегія
суддів апеляційного суду враховує
ступінь тяжкості вчинених ним
кримінальних правопорушень, а також
дані про особу обвинуваченого.

Так, ОСОБА_2 раніше не судимий,
характеризується позитивно, на обліку
у лікарів нарколога і психіатра не
перебуває.

Обставиною, що пом'якшує покарання,
колегія суддів визнає його щире каяття
у вчиненні кримінальних правопорушень.

Обставин, що обтяжують покарання,
немає.

З урахуванням наведеного, конкретних
обставин справи, колегія суддів
апеляційного суду уважає необхідним
призначити ОСОБА_2 покарання у виді
позбавлення волі в межах санкцій
інкримінованих частин статтей закону
України про кримінальну
відповідальність та з конфіскацією
всього майна, яке є його власністю.

Керуючись ст. ст. 404, 405; п. 3 ч. 1 ст. 407; ч. ч.
1, 2 ст. 420 КПК України, колегія суддів -

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу прокурора Морунова
Дмитра Віталійовича у кримінальному
провадженні №000128 - задовольнити.

Вирок Дніпровського районного суду м.
Києва від 18 вересня 2013 року щодо ОСОБА_2
в частині призначеного покарання -
скасувати.

ПризначитиОСОБА_2 покарання за
кримінальні правопорушення, у вчиненні
яких він визнаний винуватим:

за ч. 2 ст. 185 КК України - три роки
позбавлення волі;

за ч. 2 ст. 289 КК України - шість років
позбавленя волі з конфіскацією всього
майна, яке є його власністю.

На підставі ст. 70 КК України, за
сукупністю злочинів шляхом поглинення
менш суворого покарання більш суворим
визначити ОСОБА_2 остаточне покарання у
виді шести років позбавлення волі з
конфіскацією всього майна, яке є його
власнітю.

Строк відбуття покарання ОСОБА_2
рахувати: з 16 грудня 2013 р.

Відповідно до правил ст. 72 КК України,
зарахувати ОСОБА_2 в строк відбуття
покарання строк попереднього
ув'язнення: з 16 по 28 листопада 2012 р.

ОСОБА_2 взяти під варту в залі
Апеляційного суду м. Києва.

Грошові кошти в розмірі 89440 (вісімдесят
дев'ять тисяч чотириста сорок) грн.,
внесені в рахунок визначеної ухвалою
Дніпровського районного суду м. Києва
від 26 листопада 2012 року застави,
повернути ОСОБА_15, ІНФОРМАЦІЯ_10 /т. 2 а. с.
212, 213, 249, 250, 251/.

В решті цей вирок залишити без зміни.

Вирок Апеляційного суду м. Києва
набирає законної сили з моменту його
проголошення та може бути оскаржений в
касаційному порядку до Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ протягом трьох місяців з дня його
проголошення, а засудженим ОСОБА_2, який
перебувавє під вартою, - в той же строк
з моменту вручення йому копії вироку.

С У Д Д І:

/підпис/
/підпис/ /підпис/

В. Д з ю б і н Л. Б о г о л ю
б с ь к а Л. О с і п о в а

З орігіналом згідно:

Суддя:
В.В.Дзюбін

Секретар:
М.М.Шиян