АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Провадження № 11-кп/774/478/15 Справа № 207/1981/13-к Головуючий у 1 й інстанції - ОСОБА_1 Доповідач - ОСОБА_2

У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

26 лютого 2015 року м. Дніпропетровськ
Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Апеляційного суду Дніпропетровської області у складі:

головуючого судді ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

за участю секретаря ОСОБА_5 ,

розглянула у відкритому судовому засіданні, в залі апеляційного суду, матеріали кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000725 від 09 березня 2013 року, відносно

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Дніпродзержинська, що проживає за адресою: АДРЕСА_1 ,

засудженого за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України, за його апеляційною скаргою на ухвалу Баглійського районного суду м. Дніпродзержинська від 21 січня 2015 року, за участю прокурора ОСОБА_7 , засудженого ОСОБА_6 , представника КВІ ОСОБА_8 .

В апеляції засуджений просить ухвалу суду скасувати, у зв`язку з невідповідністю висновків суду фактичним обставинам справи та істотним порушенням вимог кримінального процесуального закону. Засуджений вказує на те, що не маючи захисника був позбавлений можливості отримати правову консультацію про своє право надати суду документи, які вказують на те, що він мешкає разом з матір`ю пенсійного віку, яка отримує мінімальну пенсію. Крім того, засуджений зазначає, що невідомі люди влаштували підпал будинку, в якому він мешкав разом матір`ю, а тому він, як особа, що має судимість та яку ніхто у зв`язку з цим не бажає працевлаштовувати, вимушений був заробляти де прийдеться та поїхати до м. Запоріжжя, звідки він мав повернутися до дня реєстрації в кримінально-виконавчій інспекції.

Ухвалою Баглійського районного суду м. Дніпродзержинська від 21 січня 2015 року задоволено подання кримінально-виконавчої інспекції в Баглійському районі м. Дніпродзержинська про відміну звільнення від покарання з випробуванням та направлення для відбування призначеного судом покарання засудженого ОСОБА_6 .

Засудженого ОСОБА_6 за вироком Баглійського районного суду м. Дніпродзержинська Дніпропетротровської області від 03 червня 2013 року за вчинення злочину передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України, направлено для відбування покарання у виді позбавлення волі на строк 3 роки в установі відбування покарань.

Заслухавши доповідь судді апеляційного суду, думку прокурора, що підтримує державне обвинувачення в апеляційній інстанції, який заперечував проти задоволення апеляційної скарги засудженого та просив залишити ухвалу суду без змін, доводи засудженого, який підтримав подану ним апеляційну скаргу, позицію представника КВІ, який не підтримав апеляцію засудженого та просив ухвалу суду залишити без змін, перевіривши матеріали кримінального провадження та обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що вона підлягає задоволенню, виходячи з наступних підстав.

Згідно з вимогами ч. 4 ст. 539 КПК України, з метою вирішення питань, пов`язаних з виконанням вироку, у судове засідання викликаються засуджений, його захисник, законний представник, прокурор.

Як вбачається з матеріалів провадження, під час судового розгляду кримінального провадження по суті захист прав обвинуваченого ОСОБА_6 здійснювався адвокатом ОСОБА_9 .

Разом з тим, матеріалами провадження встановлено, що виклик вказаного захисника у судове засідання з метою вирішення питань, пов`язаних з виконанням вироку, за поданням кримінально-виконавчої інспекції, судом не здійснювався та питання про призначення іншого захисника судом не вирішувалось.

В п. 6 ч. 3 ст. 129 Конституції України закріплено конституційні права громадян на забезпечення права на захист від обвинувачення при вирішенні справ у судах та інших державних органах.

Відповідно до ст. 20 КПК України, підозрюваний, обвинувачений, виправданий, засуджений має право на захист, яке полягає у наданні йому можливості надати усні або письмові пояснення з приводу підозри чи обвинувачення, право збирати і подавати докази, брати особисту участь у кримінальному провадженні, користуватися правовою допомогою захисника, а також реалізовувати інші процесуальні права, передбачені цим Кодексом. Слідчий, прокурор, слідчий суддя, суд зобов`язані роз`яснити підозрюваному, обвинуваченому його права та забезпечити право на кваліфікаційну правову допомогу з боку обраного ним або призначеного захисника.

В силу положень Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, правозастосовної практики Європейського суду з прав людини, законодавчих приписів ст. 20 КПК України, суд повинен забезпечити реалізацію конституційного права засудженого на захист.

Стаття 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, яка відповідно до вимог ч. 1 ст. 9 Конституції України ратифікована 17 липня 1997 року Законом України Про ратифікацію Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, відповідно до протоколів № 1, 2,4,7 та 11 до Конвенції говорить, що кожний обвинувачений у вчиненні кримінального правопорушення має щонайменше право захищати себе особисто чи використовувати юридичну допомогу захисника.

З огляду на викладене, колегія суддів приходить до висновку про порушення судом першої інстанції права засудженого на захист.

Приймаючи до уваги той факт, що діючим КПК України в перелік істотних порушень кримінального процесуального закону, передбачених ст. 412 КПК України, та підстав для призначення нового розгляду в суді першої інстанції не входить порушення вимог вказаної вище статті кримінального процесуального закону, виходячи з загальних засад кримінального провадження, а саме з вимог п. 13 ч. 1 ст. 7 КПК України та ст. 20 КПК України, згідно з якими до загальних засад відноситься забезпечення права на захист, вказана ухвала відносно ОСОБА_6 підлягає скасуванню з призначенням нового судового розгляду у суді першої інстанції.

Відповідно до вимог ч. 6 ст. 9 КПК України, у випадках, коли положення цього Кодексу не регулюють або неоднозначно регулюють питання кримінального провадження, застосовуються загальні засади кримінального провадження, визначені частиною першою ст. 7 цього Кодексу.

Істотне порушення вимог кримінального процесуального закону відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 409 КПК України є підставами для скасування або зміни судового рішення при розгляді справи в суді апеляційної інстанції.

Згідно з п. 6 ч. 1 ст. 407 КПК України, за наслідками апеляційного розгляду на вирок суду першої інстанції суд апеляційної інстанції має право скасувати вирок або ухвалу і призначити новий розгляд у суді першої інстанції.

Виходячи з того, що засуджений безпідставно був обмежений у реалізації свого права на захист, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції допустив істотне порушення вимог кримінального процесуального закону, а тому постановлена ним ухвала з викладених вище підстав підлягає скасуванню.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 376, 404, 405, 407, 412, 415, 419 КПК України, колегія суддів апеляційного суду,
П О С Т А Н О В И Л А :
Апеляцію засудженого ОСОБА_6 задовольнити.

Ухвалу Баглійського районного суду м. Дніпродзержинська від 21 січня 2015 року щодо ОСОБА_6 скасувати та призначити новий судовий розгляд у суді першої інстанції.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення, але може бути оскаржена в касаційному порядку до Вищого Спеціалізованого Суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ впродовж трьох місяців з дня її проголошення, а обвинуваченим, який тримається під вартою, в той же строк з дня вручення йому копії ухвали, шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції.
Судді апеляційного суду :
____________ ________________ ____________ ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4