Справа № 199/4772/15-к
ВИРОК
іменем України
2015 року липня місяця 03 дня м. Дніпропетровськ
Амур-Нижньодніпровський районний суд м. Дніпропетровська у складі:
головуючого судді ОСОБА_1 ,
секретар судового засідання ОСОБА_2 ,
номер кримінального провадження в Єдиному реєстрі досудових розслідувань № 0001053 від 30.05.2015, відносно, -
ОСОБА_3 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_1 у місті Дніпропетровську, із повною середньою освітою, розлученого, не працюючого, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , не маючого на утриманні малолітніх та непрацездатних осіб,
який обвинувачується у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 186 КК України,
за участю:
прокурора ОСОБА_4 ,
потерпілої ОСОБА_5 ,
обвинуваченого ОСОБА_3 ,
розглянувши у підготовчому судовому засіданні в залі суду в місті Дніпропетровську дане кримінальне провадження з угодою про примирення між потерпілою та підозрюваним, укладеною під час досудового слідства,
ВСТАНОВИВ:
26.05.2015 приблизно о 14:00 годині, більш точний час слідством встановити не вдалося можливим, ОСОБА_3 проходив повз територію домоволодіння АДРЕСА_2 , яке належить потерпілій ОСОБА_5 , де побачив, що територія вищезазначеного домоволодіння нічим не огороджена та поблизу немає господарів та сторонніх осіб. В цей момент у ОСОБА_3 виник злочинний умисел, спрямований на таємне викрадення чужого майна. Реалізовувати свій раптово виниклий злочинний умисел, ОСОБА_3 , шляхом вільного доступу пройшов на територію двору домоволодіння АДРЕСА_2 , де побачив загорожу для вугілля, стіни якої були зроблені з металевих листів. В цей момент у ОСОБА_3 раптово виник злочинний умисел, спрямований на таємне викрадення чужого майна, яке належить потерпілій ОСОБА_5 , а саме: металевих листів. Реалізуючи свій злочинний умисел, в цей же день приблизно о 14:00 годині ОСОБА_3 , продовжуючи знаходитись на території домоволодіння АДРЕСА_2 , діючи умисно, таємно, з корисливих мотивів, переконавшись, що за його діями ніхто не спостерігає, а отже, усвідомлюючи таємний характер своїх умисних злочинних посягань, почав відкручувати металеві листи від опор з метою заволодіння ними. Відкрутивши вказані металеві листи ОСОБА_3 почав піднімати їх з метою перенесення на територію свого домоволодіння, яке знаходиться по АДРЕСА_1 , та в цей момент ОСОБА_3 побачив, що на територію вказаного домоволодіння прийшов сусід ОСОБА_6 , проживаючий за адресою: АДРЕСА_2 , та сказав ОСОБА_3 , щоб він зупинився та не чіпав металеві листи, які належать потерпілій ОСОБА_5 , однак у ОСОБА_3 , який зрозумів, що його дії стали явними для оточуючих, виник злочинний умисел, спрямований на відкрите викрадення чужого майна (грабіж).

26.05.2015 приблизно о 14:00 годині ОСОБА_7 , продовжуючи знаходитись у дворі домоволодіння АДРЕСА_2 , діючи умисно з корисливих мотивів, реалізуючи свій раптово виниклий злочинний умисел, спрямований на відкрите викрадення чужого майна (грабіж), тобто викрадення майна у присутності сторонніх осіб, які розуміли протиправний характер його злочинних посягань, ігноруючи прохання ОСОБА_6 , переніс викрадені ним 2 металеві листи на територію свого домоволодіння, за адресою АДРЕСА_1 , таким чином відкрито викрав чуже майно, яке належить потерпілій ОСОБА_5 , розпорядившись ним на власний розсуд.

Умисні дії обвинуваченого ОСОБА_3 кваліфіковані за ч. 1 ст. 186 КК України, як такі що виразились у відкритому викрадені чужого майна (грабіж).

25.06.2015 у кримінальному провадженні складено обвинувальний акт та в цей же день укладена угода про примирення між потерпілою та підозрюваним. Відповідно до даної угоди, потерпіла ОСОБА_5 та підозрюваний ОСОБА_3 дійшли згоди щодо формулювання підозри, всіх істотних для даного кримінального провадження обставин та правильності кваліфікації дій ОСОБА_3 за ч. 1 ст. 186 КК України. Сторонами угоди визначено узгоджене ними покарання у виді громадських робіт строком на 120 (сто двадцять) годин. В угоді передбачені наслідки її укладання та затвердження, невиконання яких роз`яснені підозрюваному ОСОБА_3 та потерпілій ОСОБА_5 .
Розглядаючи в порядку п. 1) ч. 3 ст. 314 КПК України питання про можливість затвердження даної угоди про примирення, суд виходить з наступного.
У підготовчому судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_3 пояснив, що він повністю визнає свою вину в інкримінованому йому кримінальному правопорушенні та цілком розуміє характер його обвинувачення за ч. 1 ст. 186 КК України та його тяжкість, яке відноситься до середньої тяжкості. Крім того, ОСОБА_3 зазначив, що він розуміє надані йому законом права, розуміє наслідки укладання та затвердження угоди про примирення, визначені ст. 473 КПК України, наслідки їх не виконання, передбачені ст. 476 КПК України, згоден з видом покарання, яке до нього буде застосовано в результаті затвердження угоди про примирення та наполягає на затвердженні даної угоди.

У підготовчому судовому засіданні потерпіла ОСОБА_5 просила затвердити угоду про примирення між нею та ОСОБА_3 визначивши обвинуваченому покарання у виді громадських робіт строком на 120 (сто двадцять) годин.

Відповідно до диспозиції ст.ст. 468, 469 КПК України, угода про примирення між потерпілим та підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена у провадженні щодо кримінальних проступків, злочинів невеликої чи середньої тяжкості та у кримінальному провадженні у формі приватного обвинувачення.

Суд, шляхом опитування сторін кримінального провадження в судовому засіданні, переконався, що укладання сторонами угоди є добровільним, тобто не є наслідком застосування до них насильства, погроз або наслідком обіцянок чи дій будь-яких інших обставин ніж ті, що передбачені в угоді.

Враховуючи викладене, вивчивши надані матеріали, заслухавши думку прокурора, який не заперечував щодо затвердження угоди про примирення, пояснення обвинуваченого, потерпілої, суд приходить до висновку про наявність правових підстав для затвердження цієї угоди.
За таких обставин суд вважає доведеним в підготовчому засіданні те, що ОСОБА_3 відкрито викрадено майно, належне потерпілій ОСОБА_5 , тобто вчинено відкрите викрадення чужого майна (грабіж), а тому його дії за ч. 1 ст. 186 КК України кваліфіковані правильно. Умови угоди відповідають інтересам суспільства, не порушують прав, свобод чи інтересів сторін.

Таким чином, вивчивши зміст обвинувального акту з додатками, заслухавши думки сторін судового провадження, які просили затвердити угоду про примирення, суд дійшов висновку про відповідність угоди вимогам ст. 471 КПК України і наявність всіх правових підстав для затвердження цієї угоди.

З урахуванням вищевикладеного суд вважає за можливе призначити обвинуваченому ОСОБА_3 узгоджене сторонами угоди про примирення покарання у виді громадських робіт строком на 120 (сто двадцять) годин.

Керуючись ст.ст. 110, 314, 369, 371-374, 475 КПК України, суд
УХВАЛИВ:
Угоду від 25.06.2015 про примирення між потерпілою ОСОБА_5 та підозрюваним ОСОБА_3 у кримінальному провадженні № 0001053 за обвинуваченням ОСОБА_3 у вчинені злочину, передбаченого ч. 1 ст. 186 КК України, затвердити.
ОСОБА_3 визнати винуватим у пред`явленому обвинуваченні у вчинені злочину, передбаченого ч. 1 ст. 186 КК України та призначити йому узгоджене сторонами угоди про примирення від 25.06.2015 покарання у виді громадських робіт строком на 120 (сто двадцять) годин.
На вирок можуть бути подані апеляційні скарги протягом 30 днів з дня його проголошення до апеляційного суду Дніпропетровської області через Амур-Нижньодніпровський районний суд міста Дніпропетровська.
Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення апеляційним судом.
Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку. Копія вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченому та прокурору.

Суддя: ОСОБА_8