Справа №489/6472/14-к 16.01.2015 16.01.2015 16.01.2015
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
16 січня 2015 року м. Миколаїв

Апеляційний суд Миколаївської області у складі колегії суддів судової палати у кримінальних справах:

ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3

за участі секретаря ОСОБА_4

розглянув у відкритому судовому засіданні матеріали кримінального провадження, зареєстрованого в ЄРДР за № 00001780 за апеляційними скаргами обвинуваченого ОСОБА_5 , та його захисника ОСОБА_6 на вирок Ленінського районного суду м. Миколаєва від 06 листопада 2014 року за обвинуваченням ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця Миколаївської області, Баштанського району, с. Добра криниця, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 187, ч.3 185 КК України.

Учасники судового провадження.
прокурор ОСОБА_7

судовий розпорядник ОСОБА_8

захисник ОСОБА_9 .

Короткий зміст вимог апеляційних скарг.
В апеляційних скаргах обвинувачений ОСОБА_5 та його захисник ОСОБА_6 просять вирок Заводського районного суду м. Миколаєва від 06 листопада 2014 року змінити в частині призначення покарання та призначити більш м`яке покарання.

__________________________________________________________________

Провадження №11-кп/784/31/15 Головуючий суду 1 інстанції: ОСОБА_10

Категорія: ч.3 ст. 187 КК України Доповідач апеляційної інстанції: ОСОБА_3

Короткий зміст судового рішення суду першої інстанції.
ОСОБА_5 визнаний винуватим у вчиненні злочину, передбаченого ч.3 ст. 187, ч.3 ст. 185 КК України та йому призначено покарання за ч.3 ст.185 КК України - 4 роки позбавлення волі, за ч.3 ст. 187 КК України 8 років позбавлення волі.

На підставі ч.1 ст.70 КК України, за сукупністю злочинів, шляхом часткового складання покарань, призначено остаточне покарання у виді позбавлення волі строком на 9 років із конфіскацією майна.

Узагальнені доводи апелянтів
В апеляційних скаргах обвинувачений ОСОБА_5 та захисник ОСОБА_6 не оспорюючи доведеності вини ОСОБА_5 у вчиненні кримінальних правопорушень та фактичних обставин справи, встановлених судом, вважають, призначене судом покарання надто суворим та несправедливим через невідповідність призначеного покарання тяжкості кримінального правопорушення та особі обвинуваченого.

Посилаються на те, що судом не враховано позицію потерпілого та прокурора з приводу міри покарання.

Вважають необґрунтованим врахування судом негативної характеристики з місця проживання, оскільки суд не обґрунтував чому взяв до уваги негативну характеристику з місця проживання, де ОСОБА_5 майже не проживав, і не взяв до уваги позитивну характеристику з попереднього місця роботи та місця ув`язнення.

Також вважають, що оскільки ОСОБА_5 добровільно звернувся до медичного закладу з метою вилікуватися від алкоголізму, судом не може бути врахована ця обставина такою, що характеризує його з негативної сторони.

Зазначають, що судом не взято до уваги стан здоров`я ОСОБА_5 , а саме, що він має оскольчатий перелом правої п`яточної кисті зі зміщенням, та страждає на лівосторонній орхоепидимит.

Встановлені судом першої інстанції обставини.
03.04.2014 року, з метою заволодіння чужим майном, ОСОБА_5 проник до приміщення автомобільної мийки за адресою: АДРЕСА_2 , звідки таємно викрав майно ОСОБА_11 , завдавши майнову шкоду на загальну суму 35 000 грн.

Крім того, 15.07.2014 року, близько 06.00 год., ОСОБА_5 проник до будинку ОСОБА_12 , за адресою: АДРЕСА_3 , де з погрозою застосування насильства, небезпечного для життя і здоров`я особи, погрожуючи застосуванням ножа, вчинив розбійний напад на ОСОБА_12 , в результаті якого заволодів майном потерпілої, завдавши майнову шкоду на загальну суму 30 484,93 грн.

Встановлені судом апеляційної інстанції обставини.
Суд заслухавши доповідача, захисника, який підтримав апеляційні скарги, прокурора, який вважав вирок суду законним та обґрунтованим і просив залишити його без зміни, вивчивши матеріали кримінального провадження та обговоривши доводи апеляційних скарг, прийшов до таких висновків.

Висновки суду щодо доведеності вини ОСОБА_5 у таємному викраденні майна та нападу з метою заволодіння чужим майном, вчиненому з погрозою застосування насильства, небезпечного для життя і здоров`я особи, за встановленими судом обставинами підтверджуються дослідженими і викладеними у вироку доказами та ніким не оспорюються.

При визначенні виду і розміру покарання обвинуваченому ОСОБА_5 суд у відповідності із вимогами ст.ст.65-67 КК України врахував вчинення ним злочину середньої тяжкості (ч.3 ст.185 КК України) та особливо тяжкого злочину (ч.3 ст.187 КК України), пом`якшуючі покарання обставини: щире каяття та часткове відшкодування завданого збитку (за епізодом ч.3 ст.187 КК України), обтяжуючі обставини рецидив злочину.

Також взято до уваги дані про особу обвинуваченого, а саме: те, що він неодноразово судимий (а.с.142), офіційно не працює, знаходиться на обліку в ОНД з 13.05.2010 року з діагнозом зловживання алкоголем(а.с.148).

Щодо характеристики обвинуваченого, то матеріали справи містять характеристику за місцем проживання, згідно якої, ОСОБА_5 за місцем реєстрації проживає періодично, характеризується негативно, оскільки, не працевлаштований, підтримує антисоціальні зв`язки з особами, схильними до вживання наркотичних засобів, схильний до вчинення корисливих злочинів. Такі дані про особу обвинуваченого повністю узгоджуються із даними про наявність судимостей, у тому числі за вчинення корисливих злочинів, та даними про перебування на обліку у ОНД з діагнозом зловживання алкоголем. З урахуванням наведеного, вказівка суду про негативну характеристику ОСОБА_5 є об`єктивною.

Оскільки, вказані дані про особу обвинуваченого повністю ґрунтуються на матеріалах справи, то посилання апелянтів на неправильність врахування цих даних судом суперечать вимогам ст.65 КК України.

Поряд з цим, згідно характеристики з місця тимчасового утримання (Миколаївського СІЗО) та ПП «Матвєєва» де ОСОБА_5 працював у період з серпня 2010р. по травень 2011р., він характеризується позитивно. Проте, беручи до уваги короткий період часу перебування у вказаних установах та те, що характеристика з місця роботи за період часу трьох річної давності, упродовж якого обвинувачений притягувався до кримінальної відповідальності за вчинення інших злочинів, суд обґрунтовано не взяв їх до уваги як такі, що істотно впливають на міру покарання.

Крім того, відповідно довідки МСЧ СІЗО м. Миколаєва, під час утримання ОСОБА_5 в СІЗО йому надавалась медична допомога, зокрема у зв`язку із переломом правої пяточної кисті. На період листопада 2014р. стан здоров`я задовільний. (а.с.151).

На переконання колегії суддів, вказані дані про стан здоров`я обвинуваченого, на які зокрема є посилання в апеляційній скарзі захисника, не є такими, які істотно знижують ступінь тяжкості вчиненого злочину та не є підставою для пом`якшення покарання.

Врахувавши вище наведене, суд обґрунтовано зазначив, що підстав для застосування ст.69 КК України не вбачається та належно врахувавши думку прокурора та потерпілої, які зокрема вважали необхідним призначити покарання в межах санкції закону про кримінальну відповідальність, призначив ОСОБА_5 покарання у виді позбавлення волі ближче до мінімальних меж санкцій ч. 3 ст.185 та ч.3 ст. 187 КК України, а при призначенні остаточного покарання за сукупністю злочинів застосував принцип часткового складання покарань.

Призначене судом покарання відповідає ступеню тяжкості вчинених злочинів та особі обвинуваченого і є необхідним й достатнім для його виправлення та попередження нових злочинів, тому відсутні підстави для зміни вироку, про що просять апелянти.

Керуючись ст. ст. 405, 407 КПК України, апеляційний суд

П О С Т А Н О В И В :
Апеляційні скарги обвинуваченого ОСОБА_5 та його захисника ОСОБА_6 залишити без задоволення, а вирок Ленінського районного суду м. Миколаєва від 06 листопада 2014 року за обвинуваченням ОСОБА_5 залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення.

Ухвала може бути оскаржена до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом трьох місяців з дня проголошення судового рішення судом апеляційної інстанції.

Головуюча

Судді: