А П Е Л Я Ц І Й Н И Й С У Д З А К А Р П А Т С Ь К О Ї О Б Л А С Т І
У Х В А Л А
І м е н е м У к р а ї н и

05.03.2015 м. Ужгород
Апеляційний суд Закарпатської області в складі суддів:
головуючого ОСОБА_1 ,
суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,
з участю секретаря - ОСОБА_4 ,
прокурора ОСОБА_5 ,
розглянув у відкритому судовому засіданні кримінальне провадження № 11-кп/777/368/14 за апеляційною скаргою обвинуваченого ОСОБА_6 на вирок Рахівського районного суду від 6 серпня 2014 року.
ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженець м. Рахова Закарпатської області, проживаючий за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимий,
визнаний винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 125 КК України із призначенням покарання у виді 180 годин громадських робіт.
Постановлено стягнути з ОСОБА_6 на користь потерпілої ОСОБА_7 моральну шкоду в сумі 1700 гривень та судові витрати в розмірі 1500 гривень за надання юридичної допомоги.
Запобіжний захід щодо ОСОБА_6 не обирався.
Згідно з вироком ОСОБА_6 визнаний винним у тому, що 1 травня 2014 року, о 18 - й годині, знаходячись на вул. Миру в с. Костилівці Рахівського району Закарпатської області, неподалік дворогосподарства № 47, на грунті особистих неприязних відносин, під час словесної суперечки з потерпілою ОСОБА_7 умисно наніс їй два удари дерев`яною палицею по пальцям рук та із застосуванням фізичної сили, зігнувши їй ліву руку в лікті в положенні за спину, наніс один удар лівою рукою в ділянку плеча, заподіявши потерпілій легкі тілесні ушкодження, що не спричинили короткочасний розлад здоров`я у вигляді синця задньої поверхні та лівої плечової ділянки, саден тильних поверхонь обох кистей.
В апеляційній скарзі обвинувачений ОСОБА_6 просить вирок суду скасувати, кримінальне провадження закрити з мотивів порушення його права на захист, неповноти судового слідства та невідповідності висновків суду фактичним обставинам справи, які полягають у наступному: суд не викликав в якості свідка громадянина ОСОБА_8 ; не прийняв до уваги показання свідків ОСОБА_9 , ОСОБА_9 і ОСОБА_10 ; надав перевагу показанням свідків ОСОБА_11 та ОСОБА_12 ; не врахував, що він захищав свою приватну власність.
В запереченні прокурор вказує, що вирок суду є законним та обґрунтованим, судове слідство проведено повно, судом за клопотанням обвинуваченого допитано свідків ОСОБА_9 , ОСОБА_9 і ОСОБА_10 , суд мотивував у вироку надання переваги показанням свідків ОСОБА_11 та ОСОБА_12 , зазначивши, що вони були очевидцями події. Вважає вирок законним і просить залишити його без зміни, а апеляційну скаргу - без задоволення.
Заслухавши доповідь судді про зміст оскарженого судового рішення та вимоги апеляційної скарги; думку і виступ прокурора в судових дебатах про необхідність призначення нового розгляду в суді першої інстанції; перевіривши матеріали кримінального провадження, апеляційний суд вважає, що апеляційна скарга обвинуваченого ОСОБА_6 підлягає частковому задоволенню з таких підстав.
Відповідно до вимог ч. ч. 1, 2 ст. 370 КПК України судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим, ухвалене компетентним судом згідно з нормами матеріального права з дотриманням вимог щодо кримінального провадження, передбачених цим Кодексом. У разі допущення судом першої інстанції таких порушень КПК України, які перешкодили чи могли перешкодити суду ухвалити законне та обґрунтоване судове рішення, воно підлягає скасуванню згідно з вимогами ч. 1 ст. 412 КПК України.
З матеріалів провадження вбачається, що викладені у вироку висновки суду про винуватість ОСОБА_6 за зазначених судом обставин не підтверджуються матеріалами кримінального провадження.
Формулюючи обвинувачення, яке суд вважав встановленим, він у вироку зазначив, що ОСОБА_6 наніс потерпілій два удари дерев`яною палицею. Разом із тим, аналізуючи докази, суд вказав, що цей факт свого підтвердження не знайшов. Отже, сформульоване судом обвинувачення не відповідає висновкам суду, зазначеним у мотивувальній частині вироку.
Крім того, обґрунтовуючи винуватість обвинуваченого, суд послався на показання свідків ОСОБА_11 і ОСОБА_12 , не зважаючи на те, що вони є суперечливими. Свідок ОСОБА_11 пояснила, що удари наносились дерев`яною палкою, а свідок ОСОБА_12 показав, що лише бачив, як обвинувачений заламував потерпілій руку.
Обвинувачений ОСОБА_6 в суді першої та апеляційної інстанцій визнав, що хапав потерпілу за руки, плече і відтягував від пікетів, забитих у землю, у зв`язку з чим не заперечує заподіяння потерпілій синців на руці та плечі, однак виникнення інших тілесних ушкоджень на тілі ОСОБА_7 категорично не визнає. ( а. с. 73 79 ).
Згідно з висновком судової медичної експертизи № 174 від 12 травня 2014 року, на який суд послався у вироку як на доказ винуватості ОСОБА_6 , вказано, що тілесні ушкодження у вигляді синця поверхні правої та лівої плечової ділянки, саден тильних поверхонь обох кистей виникли внаслідок дії тупих твердих предметів по механізму тертя або при падінні й ударі об такі з висоти власного зросту при наданні попереднього прискорення. ( а. с. 35).
В той же час у висновку судової медичної експертизи за № 252 від 18 червня 2014 року вказано, що ті ж самі тілесні ушкодження виникли у потерпілої внаслідок дії тупих твердих предметів по ударному механізму спричинення, яким могла бути дерев`яна палиця. ( а. с. 42 ).
Таким чином, зазначений у висновках СМЕ механізм заподіяння тілесних ушкоджень не узгоджується із встановленими судом фактичними обставинами, а висновки суду щодо встановлених фактичних даних не підтверджуються доказами, на які суд послався у вироку.
Під час апеляційного розгляду усунути зазначені неповноту та неправильність судового розгляду не вдалось, оскільки призначена апеляційним судом повторна судово медична експертиза проведена не була внаслідок неявки потерпілої ОСОБА_7 в Закарпатське обласне бюро судово медичної експертизи.
Отже, доводи апелянта про неповноту судового слідства та невідповідність висновків суду фактичним обставинам справи є обґрунтованими. Вирок відповідно до ст. 409 КПК України підлягає скасуванню. Вимоги ОСОБА_6 про закриття кримінального провадження задоволенню не підлягають, оскільки суд апеляційної інстанції не може прийняти таке рішення за відсутності передбачених статтею 284 КПК України обставин.
Наведене свідчить, що за таких умов суд апеляційної інстанції позбавлений можливості постановити будь - яке судове рішення, передбачене ст. ст. 417, 420 КПК України.
Разом із тим, враховуючи вимоги ст. 404 КПК України щодо межі перегляду судових рішень судом апеляційної інстанції та відсутність клопотань учасників судового провадження про повторне дослідження, встановлених не повністю або з порушеннями обставин, колегія суддів приходить до висновку про призначення нового розгляду в суді першої інстанції.
При новому розгляді суду необхідно провести судовий розгляд у відповідності до вимог кримінального процесуального закону, всебічно, повно й об`єктивно дослідити обставини кримінального правопорушення, належним чином перевірити доводи апелянта, в тому числі й щодо стану здоров`я обвинуваченого, дати відповідну оцінку зібраним і дослідженим доказам у їх сукупності та прийняти законне, обґрунтоване і вмотивоване судове рішення, яке б відповідало вимогам ст. 370 КПК України.
У разі доведення винуватості ОСОБА_6 при призначенні йому покарання суду необхідно врахувати у повній мірі вимоги ст. 65 КК України та ч. 3 ст. 56 КК України щодо заборони призначення громадських робіт певній категорії осіб.
Керуючись ст. ст. 404, 407,412, 415, 418, 419 КПК України, Апеляційний суд Закарпатської області
П О С Т А Н О В И В:
Апеляційну скаргу ОСОБА_6 задовольнити частково.
Вирок Рахівського районного суду від 6 серпня 2014 року щодо ОСОБА_6 скасувати, призначити новий розгляд у суді першої інстанції.

Ухвала оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Судді: