1 Справа № 335/26/15-к 1-кп/335/91/2015
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
11 березня 2015 року м. Запоріжжя

Орджонікідзевський районний суд м. Запоріжжя в складі:

Головуючого судді ОСОБА_1

при секретарі ОСОБА_2

за участю прокурора ОСОБА_3

представника потерпілої ОСОБА_4

обвинуваченої ОСОБА_5

розглянувши в залі суду у відкритому судовому засіданні кримінальне провадження №00004921 за обвинуваченням ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженка села Богатирівка, Вільнянського району, Запорізької області, громадянка України, українка, маюча середню освіту, неодружена, офіційно не працевлаштована, має на утриманні малолітню дитину, зареєстровану за адресою: АДРЕСА_1 , проживає АДРЕСА_2 , раніше судима: 11.02.2013 року Хортицьким районним судом м. Запоріжжя за ст. ст. 185 ч. 3, 185 ч. 1, 15 ч. 2, 70 ч. 1 КК України, вид покарання 3 роки позбавлення волі. Відповідно до ст. 75 КК України звільнена від відбування покарання з випробувальним терміном 1 рік 6 місяців; вироком Хортицького районного суду міста Запоріжжя від 14.05.2013 року за ч. 2 ст. 185, ч. 4 ст. 70 КК України до 3 років позбавлення волі з випробуванням строком на 2 роки, ухвалою Хортицького районного суду міста Запоріжжя від 29.09.2014 року звільнена від відбування покарання на підставі п. в ст. 1 Закону України Про амністію у 2014 році, вироком Жовтневого районного суду м.Запоріжжя від 14.11.2014 року за ч. 2 ст.185 КК України до 1 року обмеження волі. На підставі ст. 75 КК України звільнено від відбування призначеного покарання з випробувальним терміном 1 рік, вироком Жовтневого районного суду м.Запоріжжя від 02.12.2014 року за ч. 2 ст.185 КК України до 1 року 6 місяців позбавлення волі. На підставі ст. 70 ч 4 КК України шляхом поглинення більш суворого покарання з урахування вироку Жовтневого районного суду м.Запоріжжя від 14.11.2014 року остаточно призначено ОСОБА_5 покарання у вигляді 1 року 6 місяців позбавлення волі, на підставі ст. 75 КК України звільнено від відбування призначеного покарання з випробувальним терміном 1 рік, 10.12.2014 року Орджонікідзевським районним судом м. Запоріжжя за ч.2 ст.15 ч. 1 ст. 185 КК України до громадських робіт 80 годин,

у скоєні злочинів, передбачених ч.2 ст.185 КК України, -

ВСТАНОВИВ:

05.11.2014 року приблизно о 18 годині 00 хвилин ОСОБА_5 ІНФОРМАЦІЯ_1 маючи умисел на таємне викрадення чужого майна, діючи умисно, з корисливих мотивів, повторно, знаходячись в приміщені магазину Лотос розташованого за адресою м. Запоріжжя, вул. Перемоги, буд. 57, в одному із відділів даного приміщення, усвідомлюючи що її дії ніхто не бачить, таємно викрала шампунь Brelil Numero 1000 мл. в кількості 1 шт. вартістю 178 гривень 25 копійок, лікувальний засіб для волосся Brelil Авена 1000 мл. в кількості 1 шт. вартістю 133 гривні 20 копійок та шампунь для волосся BR BIO Traitement Argan 1000 мл. в кількості 1 шт. вартістю 181 гривень 70 копійок. Таким чином спричинила матеріальну шкоду потерпілому ФОП ОСОБА_6 на загальну суму 493 гривні 15 копійок.

24.11.2014 року приблизно о 19 годині 00 хвилин ОСОБА_5 маючи умисел на таємне викрадення чужого майна, направлене на здійснення крадіжки майна з магазину ІНФОРМАЦІЯ_2 , розташованого за адресою АДРЕСА_3 , діючи умисно, з корисливих мотивів, повторно, викрала з прилавку торгового приміщення даного магазину одну дитячу куртку вартістю 291 гривень 64 копійок (без ПДВ) та один дитячий гольф вартістю 33 гривень 33 копійок (без ПДВ). Таким чином спричинила матеріальну шкоду ФОП ОСОБА_7 на суму 324 гривні 97 копійок.

В судовому засіданні ОСОБА_5 свою вину визнала повністю, розкаялася, підтвердила обставини викладені у обвинувальному акті. Пояснила, що дійсно у листопаді 2014 року у магазинах ІНФОРМАЦІЯ_3 та Дочки та синочки, оскільки у неї не було коштів, викрала шампуні та дитячу куртку, гольф сірого кольору, заховавши їх у сумку та вийшовши із магазинів. Просила суд її суворо не карати, зазначала, що стала на шлях виправлення, відшкодувала збитки потерпілому ФОП ОСОБА_6 , визнала позов ФОП ОСОБА_7 і намагалася його відшкодувати, однак у неї не взяли грошей, оскільки продавець не знала, як оформити квитанцію.

У судовому засіданні представник потерпілого ОСОБА_4 пояснила, що вона працює адміністратором у магазині Лотос і за камерами відеоспостереження спостерігала, як ОСОБА_5 виклала шампуні. Цивільний позов не підтримала, зазначаючи, що ОСОБА_5 вибачилася перед нею та відшкодувала збитки у повному обсязі та просила її суворо не карати та не позбавляти свободи.

Показання обвинуваченої відповідають фактичним обставинам справи і нею не оспорюються.

На підставі ч.3 ст.349 КПК України, за згодою учасників процесу, судом визнано недоцільним дослідження доказів, стосовно тих фактичних обставин провадження, які ніким з учасників процесу не оспорюються. При цьому судом з`ясовано, що обвинувачена та інші учасники правильно розуміють зміст цих обставин, сумніву у добровільності та істинності їх позицій немає, судом роз`яснено про позбавлення права на оскарження цих обставин в апеляційному порядку.

При цьому розгляд провадження провадився відносно обвинуваченої в межах пред`явленого їй обвинувачення.

Своїми діями ОСОБА_5 вчинила злочин передбачений ч.2 ст. 185 КК України, який кваліфікується як таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинена повторно.

Призначаючи покарання обвинуваченій ОСОБА_5 у відповідності зі ст.65 КК України, суд враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особу винної та обставини, що пом`якшують і обтяжують покарання.

Обставиною, що пом`якшує покарання ОСОБА_5 згідно ст.66 КК України, суд визнає, що обвинувачена визнала свою вину, щиро розкаялася у вчиненому, частково добровільно відшкодувала завдані збитки.

Обставин, що обтяжують покарання, судом не встановлено.

Призначаючи покарання обвинуваченому, суд враховує характер і ступінь тяжкості вчинених злочинів, який відповідно до ст.12 КК України відноситься до злочинів середньої тяжкості.

За наведених обставин справи, тяжкості вчинених злочинів, даних про особу обвинуваченої, яка має постійне місце проживання, на диспансерному обліку в Запорізькому наркологічному диспансері перебувала з 27.01.2012 року по 27.01.2013 року, в Запорізькій психіатричній лікарні не перебуває, офіційно не працевлаштована, має на утриманні малолітню дитину - сина ОСОБА_8 ІНФОРМАЦІЯ_4 , раніш судима та принципу індивідуалізації покарання, суд вважає за необхідне призначити ОСОБА_5 покарання у виді позбавлення волі в межах санкції статі, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових злочинів і саме таке покарання буде мати достатню превентивну роль для обвинуваченої.

Як вбачається з матеріалів провадження, ОСОБА_5 була засуджена вироком Жовтневого районного суду м.Запоріжжя 02.12.2014 року до 1 року 6 місяців позбавлення волі. На підставі ст. 70 ч 4 КК України шляхом поглинення більш суворого покарання з урахування вироку Жовтневого районного суду м.Запоріжжя від 14.11.2014 року остаточно призначено ОСОБА_5 покарання у вигляді 1 року 6 місяців позбавлення волі, на підставі ст. 75 КК України звільнено від відбування призначеного покарання з випробувальним терміном 1 рік, вироком Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя від 10.12.2014 року за ч.2 ст.15 ч. 1 ст. 185 КК України до громадських робіт 80 годин, скоїла злочини, передбачені ч. 2 ст. 185 КК України, 05 листопада 2014 року та 24 листопада 2014 року, тобто до винесення вказаних вироків, та до набрання вироками Жовневого районного суду м.Запоріжжя 14.11.2014 року, 02.12.2014 року законної сили, а відтак, покарання слід призначити за правилами передбаченими ч.4 ст.70 КК України.

При цьому, у відповідності з приписами п.п. "г" ч. 1 ст. 72 КК України невідбуте покарання у виді 80 годин громадських робіт за вироком Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя від 10.12.2014 року перевести в більш суворий вид покарання у виді позбавлення волі у співвідношенні вісім годин громадських робіт відповідають одному дню позбавлення волі, що становить 10 (десять) діб.

Суд враховуючи позицію прокурора, потерпілої, яка просила не позбавляти обвинувачену волі, наявність на утриманні малолітньої дитини, повне добровільне погашення збитків одному із потерпілих, суд вважає, що забезпечити виправлення обвинуваченої ОСОБА_5 можливо без реального відбування нею покарання, без ізоляції від суспільства - в умовах проживання у родині, але в умовах контролю за його поведінкою та виконанням покладених на неї обов`язків органами кримінально-виконавчої інспекції протягом іспитового строку, який сам втілює в собі погрозу реального відбування призначеного покарання у разі невиконання обвинуваченим умов випробування, що є необхідним і достатнім обмеженням прав і свобод обвинуваченої.

Цивільний позов ФОП ОСОБА_7 на суму 324,97 коп. визнаний обвинуваченою та відповідно до ст.174 ЦПК, 128 КПК України підлягає задоволенню, а цивільний позов ФОП ОСОБА_6 на суму 493,15 грн. залишенню без задоволення у зв`язку із повним погашенням.

Запобіжний захід відносно ОСОБА_5 суд вважає необхідним залишити без змін у вигляді особистого зобов`язання.

Витрати, пов`язані з проведенням судової експертизи стягненню з обвинуваченого не підлягають, оскільки за змістом Закону України Про судову експертизу, проведення вказаної експертизи є обов`язком експертів відповідного НДЕКЦ та які відповідно до статті 15 вказаного Закону здійснюються за рахунок коштів, які за цільовим направленням виділяються відповідним експертним установам з Державного бюджету України.

Долю речових доказів суд вважає вирішує у відповідності до ст. 100 КПК України.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 368, 370, 374 КПК України, суд -,

З А С У Д И В:

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнати винною у скоєні злочинів передбачених ч.2 ст. 185 КК і призначити покарання у вигляді 1 (одного) року позбавлення волі.

На підставі ст.70 ч.4 КК України, до покарання, призначеного за даним вироком, частково приєднати покарання, невідбуте ОСОБА_5 за вироком Жовтневого районного суду м. Запоріжжя від 02.12.2014 року за ч.2 ст. 185 КК України та повністю приєднати покарання за вироком Орджонікідзевського районного суду м.Запоріжжя від 10.12.2014 року за ч.2 ст.15 ч. 1 ст. 185 КК з врахуванням ст. 72 КК України, покарання за вироком від 10.12.2014 року у вигляді громадських робіт перевести у позбавлення волі із співвідношення вісім годин громадських робіт дорівнює одному дню позбавлення волі, отже 80 годин громадських робіт дорівнює 10 дням позбавлення волі, остаточно визначити ОСОБА_5 покарання у вигляді 2 (двох) років позбавлення волі.

На підставі ст.ст. 75, 76 КК України ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_5 ,, звільнити від відбування покарання у вигляді позбавлення волі з випробувальним терміном, якщо протягом 1 (одного) року 6 (шести) місяців іспитового строку вона не вчинить нового злочину і виконає покладені на неї обов`язки:-повідомляти органи кримінально-виконавчої інспекції про зміну місця проживання, роботи,-періодично з`являтися на реєстрацію в органи кримінально-виконавчої інспекції.

Запобіжний захід ОСОБА_5 до набрання вироком законної сили у вигляді особистого зобов`язання, залишити без змін.

Цивільний позов представника потерпілого ФОП ОСОБА_6 ОСОБА_4 до ОСОБА_5 залишити без задоволення у зв`язку із повним погашенням.

Цивільний позов представника потерпілого ФОП ОСОБА_7 ОСОБА_9 до ОСОБА_5 задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_5 на користь ФОП ОСОБА_7 матеріальні збитки 324 грн. 97 коп.

Речові докази: СД-Р диски з відеозаписами з камер спостереження, які знаходяться у матеріалах провадження, залишити у матеріалах провадження.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Вирок може бути оскаржено до апеляційного суду Запорізької області через Орджонікідзевський районний суд м. Запоріжжя протягом тридцяти днів з моменту його проголошення.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку. Обвинуваченому та прокурору копія вироку вручається негайно після його проголошення. Учаснику судового провадження, який не був присутнім в судовому засіданні, копія судового рішення надсилається не пізніше наступного дня після ухвалення.

Суддя ОСОБА_1