Апеляційний суд Рівненської області
________________________________________________________
У Х В А Л А
20 травня 2015 року м. Рівне

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Апеляційного суду Рівненської області у складі:

Головуючого: ОСОБА_1

Суддів: ОСОБА_2 , ОСОБА_3

Секретаря судового засідання: ОСОБА_4

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі апеляційного суду м.Рівне матеріали клопотання за апеляційною скаргою захисника ОСОБА_5 , на ухвалу слідчого судді Рівненського міського суду від 07 травня 2015 року про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою щодо ОСОБА_6 ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця смт.Зарічне, Рівненської області, зареєстрованого в АДРЕСА_1 , раніше судимого вироком Солом`янського районного суду м.Києва від 06 березня 2015 року за ч.1 ст.185, ч.2 ст.185 КК України на 4 роки позбавлення волі та на підставі ст..75 КК України звільнений від відбування покарання із випробуванням з іспитовим строком 3 роки, підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення внесеного в Єдиний реєстр досудових розслідувань за №0001610 від 12 березня 2015 року, за підозрою у вчиненні злочинів за ч.2 ст.187 КК України,

З участю прокурора: ОСОБА_7

Захисника-адвоката: ОСОБА_5

ВСТАНОВИЛА:
Цією ухвалою слідчого судді задоволено клопотання старшого слідчого СВ Рівненського МВ УМВС України в Рівненській області ОСОБА_8 , яке погоджене з старшим прокурором прокуратури м.Рівне ОСОБА_7 , про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_6 та застосовано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком на 60 днів тобто до 19 год. 19 липня 2015 року.

ОСОБА_6 підозрюється у тому, що 12.03.2015 року приблизно 03 год. 30 хв., перебуваючи поблизу ринку «Дикого», що в м.Рівне, по вул..Соборній, з метою заволодіння майном ОСОБА_9 , умисно наніс останньому тілесні ушкодження, які відповідно висновку експерта №322 від 17 квітня 2015 року відносяться до легких тілесних ушкоджень з короткочасним розладом здоров`я, після чого відкрито заволодів майном ОСОБА_9 на загальну суму 2721,20 грн.

Продовжуючи свої злочинні дії, 13.03.2015 року приблизно о 04 год. 50 хв. перебуваючи поблизу магазину «Спорт Товари», що в м.Рівне, по вул..Київській з метою заволодіння майном ОСОБА_10 , умисно наніс останньому тілесні ушкодження, які відповідно до висновку експерта №317 від 14 квітня 2015 року відносяться до легких тілесних ушкоджень з короткочасним розладом здоров`я, після чого відкрито заволодів майном ОСОБА_10 , на загальну суму 3941,41 грн.

В поданій на ухвалу слідчого судді апеляційній скарзі захисник-адвокат ОСОБА_5 , вважає її необґрунтованою, ухваленою з порушенням норм процесуального права та неправильним застосуванням норм матеріального права та такою, що підлягає скасуванню. В обґрунтування зазначає, що при винесенні ухвали слідчим суддею були порушені ст..62 Конституції України. Вказує, що органами досудового розслідування не доведено, що жоден з більш м`яких запобіжних заходів, передбачених ст.176 КПК України не зможе запобігти під час розгляду клопотання ризикам. Зазначає, що висновки суду про доведеність підозри у вчиненні злочину ч.2 ст.187 КК України є необґрунтованими та такими, що не відповідають дійсності, оскільки відсутні належні та допустимі докази, які б підтверджували протилежне. Вказує, що слідчим суддею було помилково вказано, що ОСОБА_6 раніше неодноразово судимий, оскільки наявна судимість не має ніякого відношення до інкримінованого злочину та безумовно не є ризиком передбачений ст.177 КПК, що є порушенням слідчим суддею норм матеріального права. При цьому зазначає, що кваліфікація дій ОСОБА_6 є неправильною, оскільки за даною статтею злочин повинен бути вчинений за попередньою змовою групою осіб або особою яка вчинила розбій або бандитизм, проте такі обставини не відповідають дійсності та спростовуються матеріалами провадження. Судом також був проігнорований факт, що у підозрюваного двоє батьків, які є інвалідами третьої групи та перебувають на стаціонарному лікуванні в лікарні. Крім цього, вказує, що в суду були всі підстави для застосування більш м`якого запобіжного заходу у вигляді цілодобового домашнього арешту, що також в повній мірі забезпечило виконання покладених на нього обов`язків та відсутність ризиків передбачених ст..177 КПК України.

Просить поновити пропущений строк для подачі апеляційної скарги, скасувати ухвалу суду та ухвалити нову ухвалу, якою обрати ОСОБА_6 запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту із використанням електронного засобу контролю.

Заслухавши доповідь судді, пояснення захисника ОСОБА_5 про скасування ухвали суду та обрання запобіжного заходу у вигляді цілодобового домашнього арешту, думку прокурора ОСОБА_7 , про залишення ухвали слідчого судді без зміни, перевіривши матеріали клопотання, обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів дійшла до висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з таких підстав.

При розгляді клопотання старшого слідчого СВ Рівненського МВ УМВС України в Рівненській області ОСОБА_11 , про застосування до підозрюваного ОСОБА_6 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, суд першої інстанції у повній мірі дотримався вимог ст.177, 178 КПК України і з урахуванням тяжкості кримінального правопорушення, та за наявності обґрунтованої підозри у вчиненні злочину, прийняв законне й обґрунтоване процесуальне рішення.

За змістом ч.1 ст.183 КПК України запобіжний захід у вигляді тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно к разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу. Такими є випадки, коли на підставі наявних у справі фактичних даних із певною вірогідністю можна стверджувати, що інші запобіжні заходи не забезпечать належної поведінки підозрюваного, обвинуваченого. Зокрема, коли особа не має постійного місця проживання, зловживає спиртними напоями чи вживає наркотичні засоби, продовжує вчиняти злочини, підтримує соціальні зв`язки негативного характеру, порушила умови запобіжного заходу, не пов`язаного з позбавленням волі, раніше ухилялася від слідства, суду чи виконання судових рішень. Винятковість цього випадку має бути обґрунтована у поданні про обрання запобіжного заходу і ухвалі судді.

Як убачається з матеріалів клопотання ОСОБА_6 пред`явлено обґрунтовану підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.187 КК України за який законом передбачено покарання на строк від 7 до 10 років позбавлення волі з конфіскацією майна. Тобто, такі протиправні дії представляють підвищену суспільну небезпеку і тягнуть за собою більш сувору відповідальність.

Що ж до особи підозрюваного, то з матеріалів видно, що ОСОБА_6 не одружений, не працює і відповідно не має постійного заробітку, а тому продовжуватиме вчиняти кримінальні правопорушення з метою забезпечення засобів для проживання. Крім того, як підстава, передбачена ст..183 КПК для застосування даного запобіжного заходу є те, що ОСОБА_6 , будучи засудженим за вироком Солом`янського районного суду м.Києва за ч.2 ст.185 КК України на 4 роки позбавлення волі із застосування ст..75 КК України із звільненням від відбування покарання з випробуванням, не виконав покладених на нього обов`язків і знову підозрюється у ряді умисних корисливих злочинів проти особи із застосуванням фізичного насильства.

Таким чином колегія суддів вважає, що всупереч викладеним в апеляційній скарзі захисника доводам є підстави вважати, - застосування підозрюваному ОСОБА_6 більш м`яких запобіжних заходів у вигляді особистого зобов`язання, особистої поруки, застави чи домашнього арешту не зможуть забезпечити виконання покладених на нього обов`язків. Тому, колегія суддів дійшла висновку, що прокурором доведено наявність ризиків передбачених ст.177 КПК України, оскільки у підозрюваного відсутні такі стримуючі життєві фактори, які б забезпечили виконання ним процесуальних обов`язків, тобто за таких умов він може залишити місце проживання, ухилитись від слідства і суду, переховуватись від органів досудового розслідування та намагатись вплинути на осіб, які проводять розслідування по справі.

За таких обставин колегія вважає, що ухвала судді є законною та обґрунтованою і підстав для її скасування не вбачається.

Керуючись ст.ст.405, 407, 422 КПК України, колегія суддів апеляційного суду,-

УХВАЛИЛА:
Ухвалу слідчого судді Рівненського міського суду від 07 травня 2015 року про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою підозрюваному ОСОБА_6 залишити без зміни, а апеляційну скаргу захисника ОСОБА_5 - без задоволення.

Ухвала остаточна і оскарженню не підлягає.

Головуючий: ОСОБА_1

Судді: ОСОБА_2

ОСОБА_3