Справа № 460/3494/14-к
В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

23.01.2015м.Яворів

Яворівський районний суд Львівської області в складі:

головуючої судді ОСОБА_1 ,

з участю секретаря ОСОБА_2 ,

участю прокурора ОСОБА_3 ,

захисника ОСОБА_4 ,

обвинуваченого ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Яворові справу у кримінальному провадженні внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000165 від 22 жовтня 2014 року відносно:

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця та жителя АДРЕСА_1 , українця, громадянина України, неодруженого, військовослужбовця військової частини-польова пошта НОМЕР_1 , за військовим званням солдат, раніше не судимого,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.402 КК України,-

ВСТАНОВИВ:

20.05.2014 ОСОБА_5 призваний ІНФОРМАЦІЯ_2 для проходження військової служби за мобілізацією та, згідно наказу командира НОМЕР_2 окремої механізованої бригади (далі - військова частина НОМЕР_3 ) від 20.05.2014 №112 зарахований до списків особового складу військової частини, поставлений на всі види забезпечення і призначений на посаду номера обслуги гранатометного взводу 3 механізованого батальйону бригади у військовому званні «солдат».

У відповідності до ст. 17 Конституції України, захист суверенітету і територіальної цілісності України є найважливішими функціями держави, справою всього Українського народу.

Згідно з вимогами ст. 65 Конституції України, ст. 17 Закону України «Про оборону України», ч. 1 ст. 1 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу», захист Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України є конституційним обов`язком громадян України.

Будучи військовослужбовцем Збройних Сил України, солдат військової частини НОМЕР_3 ОСОБА_5 , згідно з вимогами ст.ст. 9, 11, 16, 28, 30, 127, 128 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України, ст.ст. З, 4, 6 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України, зобов`язаний свято і непорушно додержуватися Конституції та законів України, Військової присяги, віддано служити Українському народові, сумлінно і чесно виконувати військовий обов`язок, бути дисциплінованим та виявляти повагу до командирів (начальників), беззастережно, неухильно точно та у встановлений строк виконувати їх накази, постійно підвищувати рівень військових професійних знань, вдосконалювати свою виучку і майстерність, знати та виконувати свої обов`язки, додержуватися вимог військових статутів, дорожити бойовою славою Збройних Сил України та своєї військової частини, поводитися з гідністю й честю, не допускати самому і стримувати інших від негідних вчинків.

Відповідно до вимог ст.ст. 28, 30 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України, ст. 6 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України, єдиноначальність є одним із принципів

-2-

будівництва і керівництва Збройними Силами України і полягає в наділенні командира (начальника) всією повнотою розпорядчої влади стосовно підлеглих, наданні командирові (начальникові) права одноособово приймати рішення та віддавати накази, забезпеченні виконання зазначених рішень (наказів), виходячи із всебічної оцінки обстановки та керуючись вимогами законів і статутів Збройних Сил України. Командир (начальник) має право віддавати підлеглому накази, а підлеглий зобов`язаний їх виконати сумлінно, точно та у встановлений строк.

Разом з тим, солдат ОСОБА_5 у порушення вимог вищевказаного законодавства, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачаючи їх суспільно небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, посягаючи на встановлений порядок підлеглості, порушуючи військову дисципліну, з мотивів хибно зрозумілих інтересів служби, відкрито відмовився виконувати наказ командира (начальника), що спричинило тяжкі наслідки, за наступних обставин.

Так, відповідно до плану відмобілізування та приведення військової частини НОМЕР_3 у бойову готовність та на виконання вимог наказу командира вказаної частини НОМЕР_3 від 10.06.2014 №448 військову частину НОМЕР_3 з 10.06.2014 переведено на умовне найменування воєнного стану «військова частина - польова пошта НОМЕР_1 » (далі - військова частина п/п НОМЕР_1 ).

03.07.2014 о 10 год. 00 хв. ТВО командира військової частини п/п НОМЕР_1 полковник ОСОБА_6 , будучи згідно ст. 32 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України начальником за військовим званням та за посадою по відношенню до солдата ОСОБА_5 , на виконання вимог ст.ст. 28, 30 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України на плацу військової частини п/п НОМЕР_1 за адресою: АДРЕСА_2 , в усній формі довів до особового складу, в тому числі і до солдата ОСОБА_5 , бойовий наказ від 03.07.2014 №03, у відповідності до якого цього ж дня о 16 год. 00 хв. розпочинається вибуття 3 механізованого батальйону в зону проведення антитерористичної операції та до 06 год. 00 хв. 04.07.2014 повинно було розпочатися завантаження військової техніки і озброєння для подальшого перевезення залізничним транспортом до району виконання бойового завдання.

Однак, 03.07.2014 о 15 год. 00 хв. солдат ОСОБА_5 усупереч вимог ст.ст. 17, 65 Конституції України, ст. 17 Закону України «Про оборону України», ч. 1 ст. 1 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу», ст.ст. 9, 11, 16, 28, 30, 127, 128 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України, ст.ст. З, 4, 6 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України, порушуючи військову дисципліну, завідомо знаючи про те, що на виконання вимог наказу командира військової частини п/п НОМЕР_1 від 03.07.2014 № 03 він зобов`язаний вибути за межі Львівської області до нового місця служби для виконання бойового завдання бригади щодо стабілізації обстановки у Донецькій та Луганській областях з метою нарощування сил і засобів антитерористичної операції, до виконання наказу не приступив.

03.07.2014 близько 15 год. 00 хв. ОСОБА_5 , будучи повідомленим про відповідальність за відкриту відмову виконати наказ командира (начальника), через особисту недисциплінованість, з метою уникнути участі в антитерористичній операції та вибуття за межі Львівської області, з мотивів хибно зрозумілих інтересів служби, подав письмовий рапорт про відмову виконати бойовий наказ.

04.07.2014 близько 17 год. 00 хв. солдат ОСОБА_5 , перебуваючи в приміщенні клубу військової частини п/п НОМЕР_1 за адресою: АДРЕСА_2 , знаючи про проведення антитерористичної операції та про проблеми, які виникають та з якими стикаються Збройні Сили України в цей час (загибель і поранення товаришів по службі), діючи з єдиним злочинним умислом, відчуваючи свою безкарність, посягаючи на встановлений порядок підлеглості, висловлюючи у присутності інших військовослужбовців своє невдоволення необхідністю участі в антитерористичній операції та вибуття за межі Львівської області, продовжив в усній категоричній формі відкрито відмовлятися виконати зазначений вище наказ та без поважних причин до нового місця служби не вибув, в результаті чого зірвав виконання бойового наказу по переміщенню особового складу 3 механізованого батальйону, тобто своїми діями підірвав бойову готовність військової

-3-

частини, спричинивши тяжкі наслідки у вигляді підриву обороноздатності держави.

Таким чином, 03.07.2014 близько 15 год. 00 хв. в розташуванні військової частини п/п НОМЕР_1 за адресою: АДРЕСА_2 , а надалі - 04.07.2014 близько 17 год. 00 хв. номер обслуги гранатометного взводу 3 механізованого батальйону військової частини п/п НОМЕР_1 солдат ОСОБА_5 , усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачаючи їх суспільно небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, посягаючи на встановлений порядок підлеглості, порушуючи військову дисципліну, з метою уникнути участі в антитерористичній операції та вибуття за межі Львівської області, з мотивів хибно зрозумілих інтересів служби, знаючи про проведення антитерористичної операції та про проблеми, які виникають та з якими стикаються Збройні Сили України в цей час (загибель і поранення товаришів по службі), відчуваючи свою безкарність, будучи ознайомлений з наказом командира військової частини п/п НОМЕР_1 від 03.07.2014 №03 по переміщенню особового складу 3 механізованого батальйону до нового місця служби та попереджений про відповідальність за відкриту відмову виконати наказ командира (начальника), зриваючи виконання бойового наказу, через особисту недисциплінованість, в приміщенні клубу цієї військової частини відкрито в усній та письмовій формі відмовився виконувати наказ командира (начальника), чим вчинив непокору, тобто - відкриту відмову виконати наказ начальника, тобто злочин, передбачений ч.1 ст. 402 КК України.

В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_5 в інкримінованому йому злочині свою вину визнав повністю та пояснив, що він дійсно відмовився виконати наказ про направлення його у зону проведення антитерористичної операції, оскільки не був у повній мірі підготовлений для проведення бойових дій.

В даний час в скоєному він щиро розкаюється, просить суворо його не карати, не позбавляти волі.

Крім повного визнання вини обвинуваченим ОСОБА_5 , його винуватість стверджується зібраними в ході досудового слідства доказами, які знаходяться в матеріалах кримінального провадження №0000165 від 22 жовтня 2014 року. Фактичні обставини справи, які підтверджуються цими доказами не оспорювались в судовому провадженні ні обвинуваченим, ні іншими учасниками судового провадження. З огляду на це, суд, з`ясувавши, що обвинувачений та інші учасники судового провадження правильно розуміють зміст цих обставин, та немає сумнівів у добровільності та істинності їх позицій, роз`яснивши, що вони у такому випадку позбавляються права оспорювати ці фактичні обставини справи в апеляційному порядку, відповідно до ч. 3 ст. 349 КПК України, розглянув провадження за правилами, передбаченими даними нормами.

Оцінюючи докази в їх сукупності, що були добуті та досліджені в судовому засіданні суд приходить до висновку, що ОСОБА_5 вчинив непокору, тобто - відкриту відмову виконати наказ начальника і підлягає відповідальності за ч. 1 ст.402 КК України.

При обранні виду та міри покарання обвинуваченому ОСОБА_5 , як пом`якшуючі вину обставини, суд визнає те, що він зізнався у вчиненні кримінального правопорушення, сприяв розкриттю кримінального правопорушення, в скоєному розкаявся.

Обставинами, які обтяжують покарання обвинуваченого ОСОБА_5 , судом не добуто.

З огляду на викладене, суд приходить до висновку, що виправлення і перевиховання обвинуваченого можливе без ізоляції від суспільства, а тому йому слід обрати покарання у вигляді позбавлення волі в межах санкції статті обвинувачення, на підставі ст.75 КК України звільнити від відбування покарання з випробуванням з покладенням окремих обов`язків, передбачених ст. 76 КК України.

Цивільний позов по справі не заявлено.

У кримінальному провадженні витрат на залучення експерта немає.

Запобіжний захід обвинуваченому ОСОБА_5 не обирався.

Керуючись ст.ст. 368, 370, 374 КПК України, суд ,-

У Х В А Л И В:

-4-

ОСОБА_5 визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 402 КК України і призначити йому покарання у виді 3 (трьох) років позбавлення волі з відбування покарання в кримінально-виконавчій установі закритого типу.

Застосувати до засудженого ОСОБА_5 ст. 75 КК України та звільнити його від відбування основного покарання у виді позбавлення волі, якщо він протягом іспитового строку терміном 2 (два) роки не вчинить нового злочину і виконає покладені на нього обов`язки.

Відповідно до ст.76 КК України, під час іспитового строку зобов`язати засудженого ОСОБА_5 повідомляти органи кримінально-виконавчої інспекції про зміну місця проживання, періодично з`являтися для реєстрації в органи кримінально-виконавчої інспекції.

Вирок може бути оскаржений в апеляційному порядку до Апеляційного суду Львівської області шляхом подачі апеляційної скарги через Яворівський районний суд Львівської області протягом 30 днів з дня його проголошення, з підстав, передбачених ст. 394 КПК України.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після прийняття рішення судом апеляційної інстанції.

Копія вироку після його проголошення підлягає врученню обвинуваченому та прокурору. Інші учасники судового розгляду мають право отримати копію вироку.

Вирок виготовлено в нарадчій кімнаті в одному примірнику.

СУДДЯ: