Справа № 1-142/10
В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

10 березня 2010 року

Шевченківський районний суд м. Львова

В складі: головуючого судді ОСОБА_1

при секретарі ОСОБА_2

з участю прокурора ОСОБА_3

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Львові кримінальну справу про обвинувачення

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Львова, росіянина, громадянина України, з середньо освітою, одруженого, приватного підприємця, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого, -

у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 164 КК України, -

у с т а н о в и в:

Згідно рішення Шевченківського районного суду м. Львова від 17.10.1994 року підсудний ОСОБА_4 зобов?язаний сплачувати аліменти на користь ОСОБА_5 на утримання сина ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 в розмірі ? частини із всіх видів заробітку, але не менше ніж 25% мінімальної заробітної плати щомісячно, починаючи з 05.10.1994 року і до повноліття сина. Однак підсудний ОСОБА_4 не платив аліментів з 01.12.1996 року до досягнення повноліття ОСОБА_6 , в наслідок чого допустив заборгованість по сплаті аліментів в сумі 5 667,92 грн.

В ході досудового слідства та в судовому засіданні підсудний ОСОБА_4 свою вину у вчиненні злочину визнав повністю, у вчиненому щиро розкаявся та пояснив, що дійсно відповідно до рішенням Шевченківського районного суду м. Львова від 17.10.1994 року він був зобов?язаний сплачувати аліменти на користь ОСОБА_5 на утримання сина ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 в розмірі ? частини із всіх видів його заробітку, але не менше ніж 25% мінімальної заробітної плати щомісячно до досягнення сином повноліття. Однак в зв?язку з важким матеріальним становищем він допустив заборгованість по сплаті аліментів. У вчиненому щиро розкаюється та просить суворо не карати.

Крім повного визнання підсудним ОСОБА_4 своєї вини, його винуватість у вчинені злочину повністю і об`єктивно стверджується зібраними в ході досудового слідства доказами, які зазначені в обвинувальному висновку. Фактичні обставини справи, які підтверджуються цими доказами не оспорювались в судовому засіданні ні підсудним, ні іншими учасниками судового розгляду.

Оцінюючи зібрані по справі докази в їх сукупності, суд приходить до висновку, що винуватість підсудного у вчиненні злочину доведена повністю.

Суд вважає, що злочинні дії підсудного вірно кваліфіковані за ч. 1 ст. 164 КК України за ознакою злісне ухилення від сплати встановлених рішенням суду коштів на утримання дітей, оскільки підсудний, своїми умисними діями незаконно ухилявся від сплати встановлених рішенням суду аліментів на утримання дитини.

Призначаючи підсудному ОСОБА_4 міру покарання, суд враховує характер і ступінь тяжкості вчиненого ним злочину, особу винного, який посередньо характеризується, вперше притягається до кримінальної відповідальності, стан його здоров`я, його щире каяття, що є обставиною, яка пом`якшує покарання, обставин, які обтяжують покарання суд не вбачає, вважає, що міру покарання слід обрати в межах санкції статті, за якою кваліфіковано злочин, у виді штрафу.

Керуючись ст.ст. 323, 324 КПК України, суд, -

з а с у д и в:

ОСОБА_4 визнати винним у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 164 КК України та призначити йому покарання у виді штрафу в розмірі 100 (сто) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян 1 700 (одну тисячу сімсот) грн. в доход держави.

Раніше обраний ОСОБА_4 запобіжний захід підписку про невиїзд залишити без змін до вступу вироку в законну силу.

На вирок може бути подана апеляція до апеляційного суду Львівської області протягом п`ятнадцяти діб з моменту його проголошення через Шевченківський районний суд м. Львова.

СуддяОСОБА_1