Справа № 1-154
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

11 липня 2008 року
Гадяцький районний суд Полтавської області в складі

головуючої судді:
Максименко Л.В

при секретарі:
Павленко Т.І.

з участю прокурора
Хижняк І.В.

адвоката
ОСОБА_1.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні м. Гадяч кримінальну
справу щодо

ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1., уродженця м.
Гадяч, громадянин України, освіта середня, не працює, житель АДРЕСА_1, раніше
судимий 12.07.96р. військовим судом Сімферопольського гарнізону за ст. 241 П
„А” КК України до 4 років 6 місяців позбавлення волі,

за ст. 299 ч.1 КК України,

в с т а н о в и в:

ОСОБА_2. вчинив суспільно
небезпечне діяння за наступних обставин:

16 грудня 2007 року близько 7 год. перебуваючи в стані алкогольного сп'яніння в
АДРЕСА_1ОСОБА_2., перебуваючи в господарстві покійного ОСОБА_3., підпалив сарай
в якому з дозволу ОСОБА_4., ОСОБА_5.,
обліковець тракторної бригади СТОВ ім. Духова,
ставив коня червоної масті, який належав СТОВ ім. Духова та зберігав
траву. ОСОБА_2. знаючи, що в будівлі знаходиться кінь, підпалив сіно, що
призвело до загорання господарчої будівлі та жорстокого поводження з конем, що
виразилось в знущанні над твариною та мученицькому позбавленні його життя.
Внаслідок загибелі коня СТОВ ім. Духова спричинена матеріальна шкода на
загальну суму 2500 грн.

18 грудня 2007 року по даному факту
відносно ОСОБА_2. порушена кримінальна справа за ознаками злочину,
передбаченого ч.1 ст. 299 КК України.

Доказами, що доводять вчинення ОСОБА_2.
суспільно-небезпечного діяння є:

·
протокол огляду
місця пригоди від 16.12.07р., за яким встановлено місце підпалу сіна та місце
загибелі коня (а.с.6-7);

·
довідками СТОВ ім.
Духова про перебування на балансі коня по кличці „Орлик” (а.с. 8-13);

·
актом про пожежу
від 16.12.07р. (а.с. 14);

·
висновком експерта
№ 19 від 11.04.08 року, згідно якого встановлено, що причиною пожежі
послугувало джерело запалювання занесене зовні (а.с.65-69);

·
поясненням
ОСОБА_2., в якому він вказує, що
усвідомлював про знаходження в сараї коня і від підпалу страждатиме від
болю, що смерть буде мученицькою і тварина буде замордована вогнем (а.с. 77).

Згідно висновку судово-психіатричної
експертизи № 11 від 16.11.08р., ОСОБА_2.
страждає хронічним психічним захворюванням у вигляді наслідків органічного
ураження ЦНС змішаного генезу (пост травматична, токсична енцефалопатія) з
психопатоподбним та епілептичним синдромом та інтелектуально-мнестичними
змінами особистості по психоорганічному типу. Ступінь вираженості у
підекспертного інтелектуально-мнестичних та емоційно-вольових змін особистості
внаслідок наявного у нього хронічного психічного захворювання позбавляли його
можливості усвідомлювати свої дії і керувати ними в період часу, до якого
відноситься інкриміноване йому протиправне діяння, а також позбавляють такої
можливості в даний час. Підекспертний підпадає під дію ч.2 ст.19 КК України. На
даний час перед слідством та судом постати не може. Підекспертний згідно п.3
ст. 94 КК України потребує застосування до нього примусових заходів медичного
характеру у вигляді примусового
лікування в психіатричній лікарні зі звичайним наглядом. (а.с.30-34);

Відповідно до ст.19 ч.2 КК України не
підлягає кримінальній відповідальності особа, яка під час вчинення
суспільно-небезпечного діяння, передбаченого цим кодексом, перебувала в стані
неосудності, тобто не могла усвідомлювати свої дії або керувати ними внаслідок
хронічного психічного захворювання, тимчасового розладу психічної діяльності,
недоумства або іншого хворобливого стану психіки.

Згідно ст.421 КПК України коли буде
встановлено, що дана особа вчинила суспільно-небезпечне діяння в стані
неосудності або обмеженої осудності, яка виключає застосування покарання, суддя
виносить постанову про застосування примусових заходів медичного характеру.

Сукупність зібраних по справі доказів
дає можливість зробити висновок, що ОСОБА_2. жорстоко поводився з твариною, але діяння скоєно ним в стані неосудності, тому
він підлягає звільненню від кримінальної відповідальності. Враховуючи, що
ОСОБА_2. становить небезпеку для суспільства та оточуючих, до нього слід
застосувати примусові заходи медичного характеру.

СТОВ ім. Духова звернулося до суду з
позовною заявою до ОСОБА_2. про відшкодування матеріальної шкоди внаслідок
загибелі коня в сумі 2500 грн.

Відповідно ч.1 ст. 1186 ЦК України
шкода, завдана фізичною особою, яка в момент її завдання не усвідомлювала
значення своїх дій та (або) не могла керувати ними, не відшкодовується.

Виходячи з вищевикладеного суд вважає,
що позов СТОВ ім. Духова слід залишити без розгляду, так як ОСОБА_2. згідно
судово-психіатричної експертизи є неосудним.

Керуючись ч.2 ст.19, п.1ст. 93, п.1ч.1ст. 94
КК України, ч.1 ст. 1186 ЦК України , ст.ст.323,324, 419-421 КПК України, суд,
-

п о с т а н о в и в:

визнати ОСОБА_2 ,
ІНФОРМАЦІЯ_1., уродженця м. Гадяч, жителя АДРЕСА_1 таким, що не підлягає
кримінальній відповідальності за вчинене ним в стані неосудності суспільно
небезпечне діяння, передбачене ст.299 ч.1 КК України.

Застосувати до ОСОБА_2
примусові заходи медичного характеру у вигляді примусового лікування в
психіатричній лікарні зі звичайним наглядом.

Цивільний позов
СТОВ ім. Духова залишити без розгляду.

На постанову суду може бути подана
апеляційна скарга до апеляційного суду Полтавської області протягом 15 діб
через Гадяцький районний суд.

Головуюча: підпис

Копія: вірно

Суддя Гадяцького

районного суду
Л.В. Максименко