Справа №1-149/2007
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 грудня 2007
року м.Івано-Франківськ.

Тисменицький
районний суд Івано-Франківської області складі:

головуючого
судді Струтинського P.P.,

секретаря Бардюк Л.В.,

з участю
прокурора Каляндрук А.В.,

захисника ОСОБА_3.,

потерпілого ОСОБА_2.,

розглянувши у
відкритому судовому засіданні в м. Івано-Франківську кримінальну справу по
обвинуваченню :

ОСОБА_1,
ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженця смт. Єзупіль, Тисменицького району, жителя АДРЕСА_1, з
середньою спеціальною освітою, працюючого головним енергетиком ВАТ
„Івано-Франківський шиноремонтний завод, вдівця, не військовозобов'язаного,
українця, громадянина України, не судимого, у вчиненні злочину передбаченого
ст. 272 ч. 2 КК України,-

встановив:

підсуднийОСОБА_1.,
будучи службовою особою наділеною організаційно-розпорядчими функціями та зобов'язаною дотримувати
правила безпеки під час виконання робіт з підвищеною небезпекою на виробництві,
внаслідок своєї бездіяльності порушив їх, що спричинило загибель
працівникаОСОБА_4 Вказаний злочин підсудний вчинив при таких обставинах:

20.04.2007 р. о.
17 год. 00 хв. згідно попереднього листа ВАТ „Івано-Франківськцемент" було
припинено постачання електроенергії на ВАТ „Івано-Франківський шиноремонтний
завод", оскільки останніми у зв'язку з виробничою необхідністю було
заплановано проведення ремонтно-профілактичних робіт в розподільчій установці
РУ-0,4 кВ. Для виконання вищезазначених робіт в РУ-0,4 кВ, ЗТП-199 було
оформлено наряд-допуск № 1, яким було визначено відповідального керівника робіт
та допускача - головного енергетика ОСОБА_1., виконавця робіт - ОСОБА_5. та
членів бригади - ОСОБА_6. іОСОБА_4 Ремонтно-профілактичні роботи було
заплановано розпочати 28.04.2007 року о 14 год. 30 хв. та завершити о 20 год.
00 хв. цього ж дня.

Відповідно до
„Переліку робіт з підвищеною небезпекою", який затверджений наказом
Державного комітету України по нагляду за охороною праці від 30.11.1993 p.,
роботи на кабельних лініях та діючих електроустановках віднесено до робіт з
підвищеною небезпекою.

Проте
підсуднийОСОБА_1., в порушення вимог п.п. 3.2.7, 3.9.1 „Правил безпечної
експлуатації електороустановок споживачів"від 20.02.1998 p.,
згідно яких керівник робіт відповідає за вжиття заходів безпеки передбачених
нарядом чи розпорядженням та їх достатність, організацію, безпечне виконання
робіт і дотримання цих Правил, повинен здійснювати нагляд за членами бригади
під час виконання роботи та після повного закінчення робіт вивести бригаду з
робочого місця і закрити на замки двері та приміщення, не вжив належних заходів
до виконання покладених на нього посадових обов'язків передбачених п.3.1.
посадової інструкції головного енергетика та вимог зазначених в нормі ст. 13
Закону України „Про охорону праці", внаслідок чого 28.04.2007 р. приблизно
о 20 год., після закінчення ремонтно-профілактичних робіт в РУ-0,4 кВ, ЗТП-199,
потерпілий ОСОБА_4. порушуючи вимоги п.п. 2.1, 3.2, 14 інструкції № 54 по
охороні праці для електрослюсаря по ремонту розподільчих пристроїв ТП, РП від
26.04.2006 р., без відповідного доручення керівника робіт повернувся в
приміщення розподільчої установки РУ-0,4 кВ та відчинивши двері комірки № 7,
був уражений електричним струмом і помер на місці події.

В судовому
засіданні підсуднийОСОБА_1. свою вину у вчиненні пред'явленого йому в
обвинуваченні злочину визнав повністю, в скоєному щиро розкаявся і вибачившись
перед потерпілим дав суду показання про те, що він дійсно згідно наказу № 2-к
від 21.01.2004 р. обіймає посаду головного енергетика ВАТ „Івано-Франківський
шиноремонтний завод" та являється службовою особою наділеною
організаційно-розпорядчими функціями. 20.04.2007 р. о. 17 год. 00 хв. згідно
листа ВАТ „Івано-Франківськцемент" було припинено постачання
електроенергії на ВАТ „Івано-Франківський шиноремонтний завод", оскільки
згідно наказу голови правління ВАТ „Івано-Франківський шиноремонтний
завод" від 26.04.2007 р. за № 21-с у зв'язку з виробничою необхідністю
було доручено проведести ремонтно-профілактичні роботи на підстанції ЗТП-199 в
РУ-0,4 кВ. Для виконання вищезазначених робіт в РУ-0,4 кВ підстанції ЗТП-199
було оформлено наряд-допуск № 1, яким його було визначено відповідальним
керівником робіт та допускачем, виконавцем робіт - ОСОБА_5. та членами бригади
- ОСОБА_6. іОСОБА_4 Ремонтно-профілактичні роботи було наказано розпочати 28.04.2007
року о 14 год. 30 хв. та завершити о 20 год. 00 хв. цього ж дня. Вищевказані
роботи віднесено до робіт з підвищеною небезпекою. Проте він в порушення
„Правил безпечної експлуатації електороустановок споживачів", належним
чином не провів нагляд за членами бригади під час виконання роботи та після
повного закінчення робіт не переконався у виведенні всіх членів бригади з
робочого місця, не закрив на замки двері та приміщення підстанції, внаслідок
чого 28.04.2007 р. приблизно о 20 год., після закінчення ремонтно-профілактичних
робіт в РУ-0,4 кВ, ЗТП-199, потерпілий ОСОБА_4. із тридцятирічним стажем роботи
на посаді електрослюсаря, порушуючи вимоги інструкції по охороні праці для
електрослюсаря по ремонту розподільчих пристроїв ТП, РП, без відповідного доручення
керівника робіт повернувся в приміщення розподільчої установки підстанції та
відчинивши двері комірки № 7, був уражений електричним струмом в результаті
чого помер на місці події. Крім того, підсудний суду пояснив, що ним в
добровільному порядку було відшкодовано сім'ї потерпілого витрати понесені на
поховання останнього. Просить суворо не карати.

Дослідження
фактичних обставин справи було обмежено лише допитом підсудного.

Крім повного
визнання вини підсудним ОСОБА_1.,
його вина доведена зібраними по справі під час досудового слідства
доказами, які підсудний не оспорює і вважає їх дослідження в судовому засіданні
недоцільним.

Таким чином,
даючи оцінку зібраним по справі доказам в їх сукупності, суд вважає, що дії
підсудного ОСОБА_1. слід кваліфікувати за ст. 272 ч. 2 КК України, так як він
будучи службовою особою наділеною організаційно-розпорядчими функціями та
зобов'язаною дотримувати правила
безпеки під час виконання робіт з підвищеною небезпекою на виробництві,
внаслідок своєї бездіяльності порушив їх, що спричинило загибель
працівникаОСОБА_4

Вирішуючи
питання про призначення покарання, суд враховує характер і ступінь суспільної
небезпечності скоєного злочину, особу винного та обставини справи, що
пом'якшують і обтяжують його відповідальність.

Обтяжуючі
обставини відсутні.

До пом'якшуючих
обставин суд відносить те, що підсудний у вчиненому щиро розкаявся, заподіяні
злочином збитки частково відшкодував потерпілому в добровільному порядку.

Крім того,
вирішуючи питання про призначення покарання підсудному, суд приймає до уваги
думку потерпілого щодо міри покарання, яку слід призначити підсудному, а також
і те, що останній до кримінальної відповідальності раніше не притягувався, по
місцю проживання характеризується позитивно. Поряд із вищезазначеним, при
вирішенні питання про визначенні підсудному покарання, суд враховує і ступінь
неправомірності поведінки самого потерпілогоОСОБА_4, яка слугувала настанню
саме таких негативних наслідків.

З врахуванням
всіх вищеперелічених обставин, суд вважає, що виправлення та перевиховання
підсудного та попередження скоєння ним нових злочинів, можливе без ізоляції
його від суспільства, а тому призначаючиОСОБА_1. основне покарання у вигляді
позбавлення волі, суд застосовує щодо нього норми ст. 75 КК України з встановленням
іспитового строку та покладенням обов'язків передбачених ст. 76 КК України, що
не звільняє останнього від відбування призначуваного йому судом додаткового
покарання.

На підставі
наведеного та керуючись ст.ст. 323,324 КПК України, суд,-

Засудив :

ОСОБА_1 визнати
винним у скоєнні злочину передбаченого ст. 272 ч. 2 КК України та призначити
йому покарання - чотири роки позбавлення волі, з позбавленням права обіймати
посади наділені організаційно-розпорядчими обов'язками по охороні праці та
техніці безпеки строком на два роки.

На підставі
ст.75 КК України, засудженого ОСОБА_1. від відбування призначеного судом
основного покарання звільнити з випробуванням, встановивши іспитовий строк
тривалістю один рік шість місяців. Звільнення засудженого ОСОБА_1. від відбування
основного покарання з випробовуванням, на підставі ст. 75 КК України, не
звільняє останнього від відбування призначеного йому судом додаткового
покарання.

Згідно ст. 76 КК
України, покласти на засудженого ОСОБА_1.,
обов'язок не виїзджати за межі України на постійне проживання без дозволу
органу кримінально-виконавчої системи, повідомляти органи
кримінально-виконавчої системи про зміну місця проживання, роботи, навчання.

Запобіжний захід до
вступу вироку в
законну силу засудженому ОСОБА_1
залишити без змін - підписку про невиїзд.

Вирок може бути
оскаржено до Івано-Франківського апеляційного суду на протязі п'ятнадцяти діб -
з моменту його проголошення, шляхом подачі апеляції чи апеляційного подання
через Тисменицький районний суд.