Кримінальне провадження № 1-кп/760/304/15
№760/1598/15-к
В И Р О К
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02 квітня 2015 року Солом`янський районний суд м. Києва в складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участю:

секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

прокурорів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

потерпілих ОСОБА_5 , ОСОБА_6 ,

захисника обвинуваченого адвоката ОСОБА_7 ,

обвинуваченого ОСОБА_8 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві кримінальне провадження, внесене 24.10.2014 року до ЄРДР за № 0000187 відносно

ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Вишгородок Лановецького району Тернопільської області, українця, громадянина України, з середньою-спеціальною освітою, не одруженого, такого, який працює підсобним працівником в ПТВФ «Флоріада», зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого,

обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 414 КК України, -

В С Т А Н О В И В:
ОСОБА_8 , будучи військовослужбовцем Збройних Сил України, у порушення вимог ст. 65 Конституції України, ст.ст. 11, 16, 22, 127, 128 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України, ст.ст. 1, 4 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України, вчинив порушення правил поводження зі зброєю, що заподіяло тілесне ушкодження кільком особам та смерть потерпілого при таких обставинах.

20 жовтня 2014 року солдата військової служби за контрактом ОСОБА_9 наказом командира військової частини НОМЕР_1 № 110 о/с призначено на посаду контролера 2 відділення охорони групи охорони спеціальної зони батальйону охорони військової частини НОМЕР_1 .

Під час проходження військової служби солдат ОСОБА_10 повинен керуватися вимогами ст. 65 Конституції України, ст.ст. 11, 16, 22, 127, 128 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України, ст.ст. 1, 4 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України, відповідно до яких захист Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності є обов`язком громадянина України, а військова служба є державною службою особливого характеру, яка полягає в професійній діяльності придатних до неї за станом здоров`я і віком громадян України, кожен військовослужбовець зобов`язаний свято і непорушно додержуватися Конституції України та законів України, віддано служити Українському народові, сумлінно і чесно виконувати військовий обов`язок, бути зразком витримки, берегти військову честь, показувати приклад дисциплінованості, не допускати самому і стримувати інших від негідних вчинків, виконувати службові обов`язки, що визначають обсяг виконання завдань, доручених йому за посадою, беззастережно виконувати накази командирів (начальників) і захищати їх в бою.
Військовослужбовці мають право застосовувати спеціальні засоби, засоби фізичного впливу та зброю особисто або у складі підрозділу: для захисту свого здоров`я і життя, а також здоров`я і життя інших військовослужбовців і цивільних осіб від нападу, якщо іншими способами й засобами захистити їх у даній ситуації неможливо; для затримання особи, яку застали при вчиненні тяжкого злочину та яка намагається втекти або яка чинить збройний опір, намагається втекти з-під варти, а також для затримання озброєної особи, яка загрожує застосуванням зброї та інших засобів, що становить загрозу для життя і здоров`я військовослужбовця чи інших осіб; для відбиття нападу на об`єкти, що охороняються військовослужбовцями, а також для звільнення цих об`єктів у разі захоплення: у разі спроби насильного заволодіння зброєю, бойовою та іншою технікою, якщо іншими способами і засобами неможливо припинити цю спробу.
Рядовий (матрос) зобов`язаний, зокрема, досконало володіти зброєю і технікою, тримати їх завжди справними, чистими, готовими до бою, неухильно виконувати правила безпеки під час використання зброї, в роботі з технікою та в інших випадках, а також додержувати правил пожежної безпеки.
Усупереч вищевказаних вимог, солдат ОСОБА_10 порушив встановлений порядок проходження військової служби та, внаслідок необережного поводження зі зброєю, заподіяв тілесне ушкодження кільком особам та смерть потерпілого.
24 жовтня 2014 року, близько 19 год. 00 хв., розвідний зміни солдат ОСОБА_11 зайшов до спального приміщення групи охорони спеціальної зони військової частини НОМЕР_1 (далі - Спальне приміщення), що дислокується за адресою: АДРЕСА_2 , поклав закріплений за ним автомат АКС-74У (№ НОМЕР_2 ) на один із двох ящиків зі зброєю та боєприпасами, що знаходились у Спальному приміщенні, та почав відкривати другий ящик, щоб покласти туди вказаний автомат.
У цей же час солдат ОСОБА_10 , знаходячись у вказаному Спальному приміщенні, взяв вказаний автомат АКС-74У (№ НОМЕР_2 ), закріплений за солдатом ОСОБА_11 , з метою пожартувати та, не маючи на меті здійснити постріл, зняв його із запобіжника, дослав патрон у патронник та, з необережності, здійснив автоматною чергою два постріли у сторону Спального приміщення, де знаходились солдати ОСОБА_12 та ОСОБА_5 , внаслідок чого останні отримали вогнепальні поранення.
Як наслідок, солдат ОСОБА_5 , відповідно до висновку судово-медичної експертизи № 2100/Е від 09 грудня 2014 року, отримав наскрізне вогнепальне поранення м`яких тканин верхньої третини лівого плеча, що відноситься до легкого тілесного ушкодження, що спричинило короткочасний розлад здоров`я, а солдат ОСОБА_12 , відповідно до висновку судово-медичної експертизи № 3188 від 16 січня 2015 року, отримав вогнепальне кульове наскрізне поранення правого плеча та вогнепальне кульове проникаюче наскрізне поранення живота, що відносяться до тяжких тілесних ушкоджень та від останнього помер ІНФОРМАЦІЯ_2 о 16 год. 30 хв. у Головному військово-медичному клінічному центрі «Головний військовий клінічний госпіталь».
Допитаний в судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_8 свою вину у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 414 КК України, при обставинах, що викладені у фабулі даного вироку, визнав повністю та дав пояснення щодо вчинення ним злочину, які відповідають фактичним обставинам справи.

ОСОБА_8 пояснив суду, що дійсно був призваний на військову службу за контрактом та 20 жовтня 2014 року наказом командира військової частини НОМЕР_1 був призначений на посаду контролера 2 відділення охорони групи охорони спеціальної зони батальйону охорони військової частини НОМЕР_1 .

24 жовтня 2014 року, приблизно о 19 год. 00 хв. до спального приміщення групи охорони спеціальної зони військової частини НОМЕР_1 , що дислокується за адресою: АДРЕСА_2 , де знаходився він, солдати ОСОБА_12 , ОСОБА_5 та інші військовослужбовці групи охорони спеціальної зони військової частини НОМЕР_1 (хто саме він не пам`ятає), зайшов хтось із військовослужбовців групи, у якого був автомат АКС-74У, це був ОСОБА_11 .
Він взяв цей автомат, не пам`ятає як (чи то з рук вказаного військовослужбовця, чи іншим чином), та, думаючи, що вказаний автомат не заряджений, зняв запобіжник, дослав патрон у патронник та хотів здійснити постріл холостим у підлогу. Однак, автомат виявився зарядженим і він, з необережності, здійснив постріл у сторону спального приміщення, де знаходились солдати ОСОБА_12 та ОСОБА_5 , внаслідок чого останні отримали вогнепальні поранення.

Потім, він випустив автомат з рук та, побачивши, що ОСОБА_12 поранений, кинувся надавати йому медичну допомогу разом з усіма, хто знаходився у спальному приміщенні. Що було далі, він погано пам`ятає, у зв`язку з шоковим станом. Згадує лише, що його забрали та доставили до клініки психіатрії у Головному військово-медичному клінічному центрі у м. Києві, де він деякий час знаходився на лікуванні.
Пізніше він дізнався, що поранив і солдата ОСОБА_5 у плече, а також те, що солдат ОСОБА_12 у подальшому помер від завданого ним вогнепального поранення.
Зазначив, що у нього із солдатами ОСОБА_5 та ОСОБА_12 не було ніколи ніяких конфліктів, вони товаришували та підтримували виключно дружні стосунки з потерпілими.

При цьому, щиро кається у вчиненому, повністю визнає усі обставини злочину, викладені в його обвинуваченні. Також, визнає час, місце та спосіб вчинення кримінального правопорушення, встановлених в ході досудового розслідування. Зазначив суду, що жалкує про те, що сталося, та просив вибачення у потерпілих. Крім того, просив суд не позбавляти його волі.
Незважаючи на повне визначення обвинуваченим ОСОБА_8 своєї вини у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 414 КК України, його вина у вчиненні кримінального правопорушення доводиться наданими в судовому засіданні стороною обвинувачення та перевіреними доказами, а саме:

Показаннями допитаного у судовому засіданні потерпілого ОСОБА_5 , який пояснив, що він є військовослужбовецем строкової військової служби з 13.05.2013 по теперішній час та займає посаду контролера групи охорони спеціальної зони військової частини НОМЕР_1 , перебуває у військовому званні «солдат».

24 жовтня 2014 року, приблизно о 19 год. 00 хв., він знаходився у спальному приміщенні групи охорони спеціальної зони військової частини НОМЕР_1 , за адресою: АДРЕСА_2 , а саме у кінці центрального проходу спального приміщення біля стіни, спиною до проходу та розмовляв із солдатом ОСОБА_13 , який знаходився у спальному приміщенні.
Крім них (на скільки він пам`ятає), у спальному приміщенні ще було 8-9 військовослужбовців.
В цей час, приблизно о 19 год. 00 хв., ОСОБА_11 , який був призначений у той день розвідним, приніс із собою у спальне приміщення автомат (він бачив, як останній зайшов із автоматом у двері Спального приміщення) та, сидячи, відкривав ящики з автоматами, які знаходились біля ліжка солдатів військової служби. Стоячи обличчям до стіни, він почув звук затвору автомату, а потім звук пострілу, який його оглушив, повернувшись, він побачив гільзу на ліжку, що було позаду нього. Також, одразу після вистрілу, почав кричати ОСОБА_12 . Він бачив як останній впав зі стільця, на якому сидів, на підлогу.

Потім, військовослужбовці, які знаходились у спальному приміщенні, почали прикладати до ран ОСОБА_12 рушники. Він вийшов зі спального приміщення, після чого зняв кітель, побачив кров на своїй майці та виявив поранення на лівому плечі, від чого йому стало зле. Потім його повели до службового автомобіля та завезли до Головного військово-медичного клінічного центру, де надали першу медичну допомогу та поклали на стаціонар.

Вказав, що підтримував дружні стосунки з потерпілим ОСОБА_12 та обвинуваченим ОСОБА_8 , конфліктних ситуацій у них не було. Вважає, що вказана подія сталася випадково, так як підстав для умисних дій у ОСОБА_8 не було. Зазначив, що обвинуваченого ОСОБА_8 він пробачив, просив суворо його не карати та не позбавляти волі.

Показаннями допитаної у судовому засіданні потерпілої ОСОБА_6 , яка пояснила, що вона є матір`ю покійного солдата ОСОБА_12 , який помер від отриманого вогнепального поранення, внаслідок необережного поводження зі зброєю на території Генерального штабу Збройних Сил України.

25 жовтня 2014 року, близько 01 год. 30 хв., їй на мобільний телефон подзвонив офіцер на ім`я ОСОБА_14 та сказав, що її син, солдат ОСОБА_12 , важко поранений і знаходиться в реанімації у військовому госпіталі.

У той же день вона виїхала на найближчому автобусі до м. Києва та, по приїзду до військового госпіталю, зустрілася з головним хірургом, який оперував її сина. Останній повідомив, що лікарі зробили все, що могли, однак шансів у її сина немає.

Далі, ще десь два тижні, вона знаходилась у хірургічному відділенні, до моменту, коли її син від отриманого вогнепального поранення помер.

Зазначила, що до обвинуваченого ОСОБА_8 будь-яких претензій матеріального та морального характеру вона не має, просила не позбавляти останнього волі, у зв`язку з чим звернулась з відповідною заявою, яка міститься в матеріалах кримінального провадження.

Із показань допитаного в суді свідка ОСОБА_11 встановлено, що він займає посаду контролера групи охорони спеціальної зони військової частини НОМЕР_1 , що дислокується за адресою АДРЕСА_2 , перебуває у військовому званні «солдат».

24 жовтня 2014 року, приблизно о 19 год. 00 хв. він, після чергування, направився до спального приміщення для того, щоб розрядити свій автомат АКС-74У № НОМЕР_2 , який був повністю заряджений, знаходився на запобіжнику, та покласти його в один із двох ящиків зі зброєю, які знаходилися у спальному приміщенні біля ліжка солдатів військової служби за контрактом зі сторони центрального проходу.
Зайшовши до вказаного приміщення, він присів біля ящиків зі зброєю, поклав свій вищезазначений автомат на один із ящиків зліва від себе та почав відкривати другий ящик зі зброєю.У цей час солдат ОСОБА_10 , який також знаходився у спальному приміщенні недалеко від нього, дуже швидко схопив його автомат, який лежав на ящику зі зброєю. Він це побачив боковим зором, коли сидів біля ящиків, почав підійматися та казати щоб ОСОБА_10 поклав його зброю, однак в цей час почув звук затвору та пролунав постріл (який його оглушив) і, вставши, він вже побачив, що ОСОБА_10 випустив з рук його автомат та був наляканий.
Після пострілу він побачив, що солдат ОСОБА_12 , який також знаходився у спальному приміщенні, спочатку декілька секунд стояв, а потім почав видавати звуки і в нього пішла кров. Останній спочатку впав на стілець, а потім вже на підлогу. Всі, хто був у спальному приміщенні, почали зупиняти кров рушниками та надавати першу медичну допомогу ОСОБА_12 . Надалі, він стояв біля входу у спальне приміщення та бачив, як з нього вийшов солдат ОСОБА_5 , у якого був надірваний кітель у районі плеча. Потім, коли ОСОБА_5 зняв кітель, він побачив, що ОСОБА_10 пострілом з автомату поранив і його.
Вважає, що ОСОБА_8 зробив це з необережності, оскільки, скоріш за все, взяв автомат, щоб похизуватися. На сткільки йому відомо, ніяких конфліктних ситуацій у ОСОБА_15 з потерпілими ОСОБА_5 та ОСОБА_12 раніше не було, вони товаришували.
Крім того, вина обвинуваченого ОСОБА_8 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 414 КК України підтверджується наступними, дослідженими у судовому засіданні письмовими доказами:

- висновком експерта Науково-дослідного експертно-криміналістичного центру ГУ МВС України в м. Києві №912 від 10.12.2014 року балістичної експертизи, згідно якого досліджено предмет злочину автомат Калашникова №АКС-74У» (№ НОМЕР_2 ), який знаходиться в робочому стані, та набої до нього; наданий на дослідження автомат «АКС-74У», № НОМЕР_2 , калібру 5,45*39 мм. зібраний правильно, всі частини і механізми, необхідні для проведення пострілів є в наявності і взаємодіють нормально; наданий на дослідження автомат «АКС-74У», № НОМЕР_2 , калібру 5,45*39 мм. придатний до стрільби, у тому числі патронами калібру 5,45*39 мм., що надійшли на дослідження;

- висновком експерта № 2100/Е від 09.12.2014 року Київського міського клінічного бюро судово-медичної експертизи, згідно якого при судово-медичній експертизі ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , встановлено, що на момент надходження до стаціонару 24.10.2014 року о 20 год. 00 хв., у нього мало місце тілесне ушкодження у вигляді вогнепального наскрізного поранення м`яких тканин верхньої третини лівого плеча.

Вказане ушкодження могло утворитися 24.10.2014 року, внаслідок пострілу із вогнепальної зброї та відноситься до легких тілесних ушкоджень, що спричинили короткочасний розлад здоров`я (за критерієм тривалості розладу здоров`я);

- висновком експерта № 3188 від 16.01.2015 року Київського міського клінічного бюро судово-медичної експертизи, згідно якого при судово-медичній експертизі трупа ОСОБА_12 виявлено два вогнепальних поранення: 1) кульове проникаюче наскрізне поранення живота; 2) кульове наскрізне поранення правого плеча.

Вогнепальні ушкодження у ОСОБА_12 виникли від дії кулі (куль) в результаті пострілу (пострілів) з вогнепальної зброї, кожне з них має ознаки тяжких тілесних ушкоджень за критерієм небезпеки для життя.

Час їх утворення відповідає строку, вказаному у постанові і «Медичній карті» - 24 жовтня 2014 року, близько 19 години 20 хвилин.

Смерть ОСОБА_12 настала від вогнепального кульового проникаючого пораненя живота з ушкодженням внутрішніх органів, що призвело до розвитку шоку, перитоніту і сепсису.

Аналізуючи надані та перевірені у судовому засіданні докази у їх сукупності, суд вважає вину обвинуваченого ОСОБА_8 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 414 КК України доведеною у повному обсязі, що підтверджується показаннями як самого обвинуваченого, так і потерпілих ОСОБА_5 , ОСОБА_6 та свідка ОСОБА_11 , наданими в суді, які логічні, послідовні, взаємоузгоджуються та доповнюються іншими доказами, наявними у матеріалах кримінального провадження, не викликають сумнівів у суду, з яких встановлено фактичні обставини події. Суд вважає із достовірністю встановлені викладені обставини провадження, а всі дії обвинуваченого на місці вчинення кримінального правопорушення були не умисні, необережні, вчинені з недбалості. ОСОБА_8 не передбачив небезпечних наслідків, хоча повинен був і міг їх передбачити. Спосіб вчинення кримінального правопорушення обвинуваченим свідчить про порушення правил поводження зі зброєю, що заподіяло тілесне ушкодження кільком особам та смерть потерпілого ОСОБА_12 .

З огляду на викладене, аналізуючи зібрані та перевірені докази у їх сукупності, розглядаючи кримінальне провадження в межах пред`явленого обвинувачення, суд кваліфікує дії ОСОБА_8 за ч. 2 ст. 414 КК України, як порушення правил поводження зі зброєю, що заподіяло тілесне ушкодження кільком особам та смерть потерпілого.

При призначенні покарання обвинуваченому ОСОБА_8 суд відповідно до вимог ст. 65 КК України враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, характер суспільної небезпеки ним скоєного, особу винного, обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.

Так, ОСОБА_8 , вчинив неумисний тяжкий злочин, згідно ст. 12 КК України, пов`язаний з позбавленням життя людини. Як особа, ОСОБА_8 за місцем проживання та проходження військової служби характеризується позитивно, не одружений, працює, раніше не судимий, на обліку у лікаря-психіатра та нарколога не перебуває.

Щире розкаяння у вчиненому та активне сприяння розкриттю злочину судом визнаються як обставини, що пом`якшують покарання обвинуваченого ОСОБА_8 .

Обставин, що обтяжували б покарання обвинуваченого ОСОБА_8 , судом не встановлено.

Враховуючи наведене та конкретні обставини вчиненого злочину, враховуючи також думку державного обвинувачення, дані про особу обвинуваченого, враховуючи те, що вчинений ним злочин віднесений до категорії тяжких злочинів згідно ст. 12 КК України, суд вважає за необхідне призначити ОСОБА_8 покарання у виді позбавлення волі в межах санкції ч. 2 ст. 414 КК України.

Разом з тим, враховуючи відношення обвинуваченого ОСОБА_8 до вчиненого, наявність декількох обставин, що пом`якшують покарання обвинуваченого та істотно знижують ступінь тяжкості вчиненого злочину, зокрема розкаяння, визнання вини, виключно позитивні характеристики, його молодий вік, стан здоров`я, наявність роботи, враховуючи також думку потерпілих, які просили не позбавляти обвинуваченого волі, суд дійшов до висновку про можливість його виправлення без реального відбування покарання, а тому на підставі ст.75 КК України вважає за можливе звільнити ОСОБА_8 від відбування покарання з випробуванням, якщо він протягом визначеного судом іспитового строку не вчинить нового злочину і виконає покладені обов`язки згідно ст. 76 КК України. Таке покарання, за глибоким переконанням суду, є необхідне й достатнє для його виправлення, яке можливе без ізоляції від суспільства, та попередження нових злочинів, буде відповідати цілям покарання.

При призначенні покарання суд також враховує те, що злочин, вчинений ОСОБА_8 є необережним, вчиненим з недбалості та звертає увагу, що вчиненню кримінального правопорушення сприяли порушення щодо організації статутних правил несення вартової служби та зберігання зброї в групі охорони спеціальної зони.

Цивільний позов у даному кримінальному провадженні не заявлявся.

Відповідно до ч. 1 ст. 122 та ч. 2 ст. 124 Кримінального процесуального кодексу України, процесуальні витрати, пов`язані із залученням експертів слід покласти на ОСОБА_8 .

Долю речових доказів по даному провадженню слід вирішити відповідно до ст. 100 КПК України.

Керуючись ст.ст. 100, 122, 124, 373, 374 Кримінального процесуального кодексу України, суд, -

З А С У Д И В:

ОСОБА_8 визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 414 КК України та призначити йому покарання у виді 3 (трьох) років позбавлення волі.

На підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_8 від відбування покарання з випробуванням, якщо він протягом 2 (двох) років іспитового строку не вчинить нового злочину.

Відповідно до ст. 76 КК України покласти на ОСОБА_8 обов`язки: не виїжджати за межі України на постійне проживання без дозволу органів кримінально-виконавчої інспекції; повідомляти органи кримінально-виконавчої інспекцію про зміну місця проживання та роботи, періодично з`являтися для реєстрації в органи кримінально-виконавчої інспекції.

Стягнути з ОСОБА_8 на користь держави процесуальні витрати, пов`язані із залученням експертів, у зв`язку з проведення балістичної експертизи, в сумі 1 182 (однієї тисячі сто вісімдесят дві) гривні 72 копійки.

Речові докази:

- автомат АКС-74У, № НОМЕР_2 , який передано на відповідальне зберігання начальнику групи охорони спеціальної зони військової частини НОМЕР_1 , - повернути за належністю;

- 2 (дві) гільзи та 2 (дві) кулі калібру 5,45 мм., як передані на зберігання до кімнати зберігання речових доказів військової прокуратури Київського гарнізону, - знищити.

Вирок набирає законної сили через тридцять днів з моменту його проголошення, якщо не буде оскаржений.

Вирок може бути оскаржений до Апеляційного суду м. Києва через Солом`янський районний суд м. Києва протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку.

Копія вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченому та прокурору.

Суддя: