Справа №1-145/07
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 травня 2007
року Дніпровський районний суд м.Херсона в складі:

головуючого
судді Полив'яного
В.М.,

при
секретарі Агафоновій
І.М.,

за
участю прокурора Сікиринського
Є.В.,

розглянувши
у відкритому судовому засіданні в залі суду м.Херсона кримінальну справу по
обвинуваченню ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1 народження, уродженця м.Херсона, українця,
громадянина України, з повною вищою освітою, розлученого, працюючого водієм
Таксі «008», невійськовозобов'язаного, маючого на утриманні одну неповнолітню
дитину, мешкаючого за адресою: АДРЕСА_1, раніше не судимого, у вчинені злочину
передбаченому ст.263 ч.1 КК України,-

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1, в середині січня 2007
року, близько 21-00год.,
знаходячись на Бериславському шосе в м.Херсоні, умисно, шляхом привласнення
найденого, не маючи передбаченого законом дозволу, незаконно придбав згідно
висновку експерта №153 від
08.02.2007р., однозарядну нарізну вогнепальну зброю - гвинтівку ТОЗ 8 №2804 1957р.в.,
калібру 5,6мм, виготовлену заводським способом, придатну для стрільби, котру
він, без передбаченого законом дозволу, зберігав в своєму автомобілі ЗАЗ 110307 д/н НОМЕР_1 до
моменту виявлення та вилучення працівниками міліції в ході проведення огляду
зазначеного автомобіля 23.01.07
близько 15-00год в Дніпровському РВ міліції.

Підсудний ОСОБА_1 свою вину у пред'явленому обвинуваченні визнав повністю і
виклав обставини скоєння ним злочину так, як вони описані вище. У скоєному щиро
кається.

Суд вважає недоцільним дослідження доказів відносно
скоєння злочину і тих фактичних обставин справи, при яких було вчинено злочин,
оскільки вони ніким не оспорюються і проти цього ніхто з учасників судового
розгляду не заперечує.

Учасникам
судового розгляду роз'яснено сутність і зміст ч.3 ст. 299
КПК України.

Таким чином, суд приходить до висновку, що вина підсудного у вчиненні
інкримінованого йому злочину доведена і злочинні дії ОСОБА_1 підлягають
кваліфікації за ст.263 ч.1 КК України, як придбання та зберігання вогнепальної
зброї без передбаченого законом дозволу.

Вирішуючи питання про вид і міру покарання підсудному,
суд враховує характер і ступінь суспільної небезпечності вчиненого злочину,
особу винного.

Підсудний ОСОБА_1 свою вину визнав повністю, у скоєному щиро кається, має
на утриманні неповнолітню дитину, що суд визнає обставинами, які пом'якшують
покарання підсудному.

Обставин, які
обтяжують покарання підсудному судом не виявлено.

За місцем свого
проживання ОСОБА_1 характеризується позитивно.

Враховуючи вище зазначені обставини, суд вважає, що виправлення та
перевиховання підсудного можливо із застосуванням ст.ст. 75, 76 КК України.

Судові витрати
підлягають задоволенню

Керуючись
ст.ст.323, 324 КПК
України, суд,-

ЗАСУДИВ:

ОСОБА_1 визнати винним у вчинені злочину, передбаченому ст.263 ч.1 КК
України

Призначити ОСОБА_1 покарання за ст.263 ч.1 КК України у виді 2(двох) років
позбавлення волі.

Застосувати ст.ст. 75,
76 КК України, звільнити ОСОБА_1 від відбування покарання з випробуванням,
встановивши іспитовий строк 1
(один) рік, протягом якого повідомляти органи кримінально-виконавчої
системи про зміну місця проживання та роботи.

Запобіжний захід
- «підписка про
невиїзд» - не
змінювати до вступу вироку в законну силу.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь НДЕКЦ при УМВС України в Херсонській області
за проведення балістичної експертизи №153
від 08.02.2007р., 376(триста сімдесят шість)грн.62коп. (ас. 16).

Речовий доказ
(ас. 21-22) - гвинтівку
ТОЗ 8 №2804 1957р.в.,
калібру 5,6мм - знищити.

На вирок може бути подана апеляція до апеляційного суду
Херсонської області, протягом п'ятнадцяти діб з часу проголошення, а
засудженому, який знаходиться під вартою -
в той же строк з часу вручення копії вироку, шляхом подання апеляції до
Дніпровського районного суду м.Херсона