АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Провадження № 11-кп/774/460/15 Справа № 209/2671/14-к Головуючий у 1 й інстанції - ОСОБА_1 Доповідач - ОСОБА_2

У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

26 лютого 2015 року м. Дніпропетровськ
Колегія суддів Судової палати з розгляду кримінальних справ Апеляційного суду Дніпропетровської області у складі:

головуючого судді - ОСОБА_2

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4

при секретарі ОСОБА_5

розглянула у відкритому судовому засіданні в м.Дніпропетровськ кримінальне провадження №00000073 за апеляційною скаргою старшого прокурора у кримінальному провадженні ОСОБА_6 на ухвалу Дніпровського районного суду м.Дніпродзержинська від 25 грудня 2014 року щодо

ОСОБА_7 ,
ІНФОРМАЦІЯ_1 ,

який народився в м.Дніпродзержинськ Дніпропетровської області,

тимчасово проживає за адресою

АДРЕСА_1

зареєстрований за адресою

АДРЕСА_2 ,

обвинуваченого за ч.2 ст.301 КК України,

за участю прокурора ОСОБА_8

ВСТАНОВИЛА:

Прокурором принесена апеляційна скарга на ухвалу Дніпровського районного суду м.Дніпродзержинська від 25 грудня 2014 року в кримінальному провадженні щодо ОСОБА_7 , в якій він просить ухвалу Дніпровського районного суду м.Дніпродзержинська від 25 грудня 2014 року скасувати а матеріали кримінального провадження направити на новий судовий розгляд в суд першої інстанції.

Ухвалою Дніпровського районного суду м.Дніпродзержинська від 25 грудня 2014 року обвинувальний акт по кримінальному провадженню №00000073 відносно обвинуваченого ОСОБА_7 у скоєнні кримінального правопорушення передбаченого ч.2 ст.301 КК України у зв`язку з його невідповідністю вимогам ст.291 КПК України. повернуто прокурору для усунення виявлених недоліків.

В обґрунтування доводів апеляційної скарги прокурор вказав, що судом першої інстанції не спростовано факт реєстрації та тимчасового проживання обвинуваченого за вказаними в обвинувальному акті адресами, а висновок суду першої інстанції про відсутність обвинуваченого за вказаними адресами є необґрунтованим. Вважає, що факт повернення офіційної кореспонденції суду за закінченням терміну зберігання свідчить лише про те, що ОСОБА_7 з невідомих причин не отримано пошту, у зв`язку з чим висновки суду про не проживання обвинуваченого за вказаними адресами є необґрунтованими. Зазначає, що в порушення вимог ст.314 КПК України в ухвалі не вказано на незаконність обвинувального акту та відповідно до ст.22 КПК України не визначено в який термін треба виконати дії. Судом в порушення положень ст.ст.47, 49 КПК України не забезпечено участь у судовому засіданні захисника ОСОБА_9 .

Повертаючи обвинувальний акт щодо ОСОБА_7 , суд своє рішення мотивував тим, що всупереч вимогам ст.291 ч.2 п.2 КПК України в обвинувальному акті вказані місця проживання та реєстрації обвинуваченого не відповідають дійсності, оскільки в судові засідання 17 листопада 2014 року, 25 грудня 2014 року обвинувачений не з`явився, а рекомендовані листи з повідомленнями, направлені ОСОБА_7 за вказаними в обвинувальному акті адресами місця реєстрації та проживання, були повернуті за закінченням терміну зберігання, що на думку суду свідчить про те, що за вказаними адресами обвинувачений не проживає.

Під час апеляційного розгляду прокурор підтримав доводи апеляційної скарги та просив ухвалу суду скасувати, а матеріали кримінального провадження направити на новий судовий розгляд в суд першої інстанції.

Заслухавши доповідь судді, промову прокурора, дослідивши матеріали кримінального провадження разом з доводами апеляційної скарги колегія суддів прийшла до висновку, що апеляційна скарга прокурора задоволенню не підлягає з огляду на наступне.

Згідно ч.4 ст.110 КПК України обвинувальний акт є процесуальним рішенням, яким прокурор висуває обвинувачення у вчиненні кримінального правопорушення і яким завершується досудове розслідування. Обвинувальний акт повинен відповідати вимогам, передбаченим у ст.291 цього Кодексу.
Відповідно до положень п.2 ч.2 ст.291 КПК України обвинувальний акт має містити анкетні відомості обвинуваченого (прізвище, ім`я, по-батькові, дата та місце народження, місце проживання, громадянство).
Як вбачається з обвинувального акту тимчасове місце проживання обвинуваченого встановлено за адресою АДРЕСА_1 , а місце реєстрації за адресою АДРЕСА_2 .
З матеріалів кримінального провадження вбачається, що у підготовче судове засідання 17 листопада 2014 року, 25 грудня 2014 року обвинувачений не з`являвся, оскільки рекомендовані поштові відправлення на ім`я обвинуваченого за зазначеною в обвинувальному акті адресою місця реєстрації були повернуті за закінченням терміну зберігання, а за адресою місця проживання - АДРЕСА_1 , з вимогою уточнити адресу обвинуваченого, оскільки за вказаною адресою згідно відомостей вказаних на конверті (а.п.51 ) зареєстрована організація «Шаховий клуб», що свідчить проте, що за вказаною адресою ОСОБА_7 не проживає, чим спростовуються доводи апеляційної скарги прокурора про безпідставність повернення обвинувального акту прокурору.

Таким чином, суд першої інстанції у зв`язку з невідповідністю обвинувального акту вимогам кримінального процесуального закону в частині зазначння місця проживання обвинуваченого, був позбавлений можливості викликати обвинуваченого в судове засідання а в разі отримання ним судової повістки та не з`явлення до суду, застосувати до нього примусовий привід. Про що, як встановлено з журналу судового засідання, не заявляв клопотання і прокурор, який приймав участь у підготовчому судовому засіданні.
Доводи прокурора з приводу того, що судом не вжито жодних заходів для встановлення місця проживання обвинуваченого є необґрунтованими та безпідставними, оскільки повноважень, передбачених вимогами КПК України під час підготовчого судового засідання по встановленню місяця проживання обвинуваченого, суд першої інстанції не має.
Доводи апеляції прокурора про незаконність ухвали суду, прийнятої під час підготовчого засідання, колегія суддів вважає безпідставними, оскільки не встановлення точної адреси місця проживання обвинуваченого, унеможливлює подальший розгляд кримінального провадження.
Місцевий суд в підготовчому судовому засіданні відповідно до своїх повноважень, передбачених ст.314 КПК України, дійшов до обґрунтованого висновку про необхідність повернення обвинувального акту прокурору, як такого, що не відповідає вимогам кримінального процесуального закону.
Таким чином, постановлене під час підготовчого судового засідання рішення ухвалено з дотриманням вимог кримінально-процесуального закону та на підставі об`єктивно з`ясованих обставин з наведенням належних мотивів та підстав його ухвалення.
Щодо доводів прокурора про не зазначення судом строку усунення органом досудового слідства встановлених недоліків, то зазначена вимога не ґрунтується на нормі матеріального закону.

Керуючись ст. ст.405, 407, 419 КПК України, колегія суддів -

УХВАЛИЛА:
Апеляційну скаргу старшого прокурора у кримінальному провадженні ОСОБА_6 залишити без задоволення, а ухвалу Дніпровського районного суду м.Дніпродзержинська від 25 грудня 2014 року щодо обвинуваченого ОСОБА_7 без змін.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді