УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Колегія суддів Cудової палати у кримінальних справах

Вищого спеціалізованого суду України

з розгляду цивільних і кримінальних справ

у складі:

головуючого ОСОБА_7,
суддів ОСОБА_8 і ОСОБА_9,
за участю прокурора ОСОБА_10,
розглянувши в судовому засіданні в м. Києві 19 лютого 2015 року кримінальну справу за касаційними скаргами прокурора та засудженого ОСОБА_5 на вирок Миколаївського районного суду Львівської області від 26 грудня 2013 року та ухвалу Апеляційного суду Львівської області від 16 травня 2014 року щодо засудженого,

в с т а н о в и л а:

Зазначеним вироком

ОСОБА_5,

ІНФОРМАЦІЯ_1,

громадянина України, такого, що не має судимості,

засуджено за ч.1 ст.122 КК України до покарання у виді обмеження волі на строк 3 роки.

На підставі ст.75 КК України ОСОБА_5 звільнено від відбування покарання з випробуванням з іспитовим строком 1 рік і 6 місяців.

На підставі ст. 76 КК України на нього покладені обов'язки не виїжджати за межі України на постійне проживання без дозволу кримінально-виконавчої інспекції, повідомляти ці органи про зміну місця свого проживання та періодично з'являтися для реєстрації.

За ст. 128 КК України призначено покарання у виді 200 годин громадських робіт та на підставі ч. 5 ст. 74 КК України у зв'язку із закінченням строків давності звільнено від призначеного покарання.

За вироком суду ОСОБА_5 визнано винуватим у вчиненні злочинів за таких обставин.

Так, 15 травня 2010 року близько 22 години ОСОБА_5 поблизу магазину «Вопак» на проспекті Шевченка, 14 в м. Новому Роздолі Львівської області на ґрунті особистих неприязних стосунків із ОСОБА_6 умисно завдав останньому удар рукою в голову, заподіявши потерпілому середньої тяжкості тілесні ушкодження, що спричинило тривалий розлад здоров'я.

Окрім того, ОСОБА_5 у той же час, наніс удар рукою в голову ОСОБА_6, від якого останній впав, ударившись головою об асфальтну поверхню, спричинивши потерпілому необережні середньої тяжкості тілесні ушкодження, що потягло тривалий розлад здоров'я.

Ухвалою Апеляційного суду Львівської області від 16 травня 2014 року вирок щодо засудженого залишено без зміни.

У касаційних скаргах:

· прокурор, не оспорюючи висновок суду щодо доведеності вини ОСОБА_5 у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 122 КК України, вважає, що суд помилково кваліфікував дії ОСОБА_5 за ст. 128 КК України, що призвело до безпідставного звільнення засудженого від відбування покарання у зв'язку із закінченням строків давності. Також посилається на те, що апеляційний суд не звернув уваги на допущенні порушення судом першої інстанції, а тому стверджує, що ухвала апеляційного суду не відповідає вимогам ст. 377 КПК України 1960 року та підлягає скасуванню з направленням справи на новий апеляційний розгляд;

- засуджений ОСОБА_5 посилається на те, що судовий розгляд проведено неповно і однобічно, з порушенням вимог кримінально-процесуального закону. Зазначає, що суд, кваліфікуючи його дії за ст. 128 КК України, вийшов за межі пред'явленого обвинувачення, яке йому не було пред'явлено органом досудового розслідування. Окрім того, висновки суду про його винуватість у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 122 КК України, не відповідають фактичним обставинам справи. Вказує, що суд безпідставно взяв до уваги висновок додаткової судово-медичної експертизи, в якому зазначено, що потерпілому було нанесено як мінімум три удари зліва в голову, однак сам потерпілий у своїх показаннях пояснював про завдання йому одного удару кулаком в голову, що виключає зазначення у висновку про заподіяння потерпілому як умисних так і з необережності тілесних ушкоджень. Вважає, що оскільки апеляційним судом не виправленні допущенні помилки судом першої інстанції, а тому як вирок так і ухвала підлягають скасування з направленням справи на новий судовий розгляд.

Заслухавши доповідача, пояснення прокурора про часткове задоволення касаційних скарг та зміну судових рішень, шляхом виключення кваліфікації дій за ст. 128 КК України, перевіривши матеріали кримінальної справи, обговоривши наведені у скаргах доводи, колегія суддів дійшла висновку, що вони підлягають частковому задоволенню.

Матеріалами справи встановлено, що засуджений, не погоджуючись з рішенням місцевого суду, подав апеляцію, в якій йшлося про те, в чому, на думку апелянта, полягає незаконність постановленого судом першої інстанції рішення. Окрім того, в доповненні до апеляційної скарги засуджений зазначав, що місцевий суд, кваліфікуючи його дії за ст. 128 КК України, вийшов за межі пред'явленого обвинувачення, яке йому не було пред'явлено органом досудового розслідування та прокурор під час розгляду справи обвинувачення не змінював.

Відповідно до вимог ст. 377 КПК України 1960 року в ухвалі апеляційної інстанції, крім іншого, має бути зазначено суть апеляції, результати розгляду справи і докладні мотиви прийнятого рішення, а при залишенні апеляції без задоволення - підстави, через які апеляцію визнано необґрунтованою.

Під час розгляду справи за апеляцією засудженого ці вимоги закону Апеляційний суд Львівської області не виконав.

Апеляційний суд, не виклав суть апеляції засудженого, ретельно не перевірив його доводи, належним чином їх не проаналізував, докладної відповіді на них не дав і свого рішення не мотивував.

Залишаючи апеляцію засудженого без задоволення, лише послався на ті ж докази про доведеність винуватості засудженого, які були дослідженні у судовому засіданні, достовірність яких оскаржувалась в апеляції, без їх аналізу й оцінки, не спростувавши викладених у апеляції доводів.

Наведені порушення колегія суддів вважає такими, які істотно вплинули на правильність прийняття рішення по суті, що є безумовною підставою для скасування ухвали апеляційного суду з направлення справи на новий апеляційний розгляд, під час якого необхідно усунути вказані недоліки, повно і всебічно перевірити всі доводи апеляційної скарги засудженого та, з урахуванням доводів викладених у касаційних скаргах прокурора й засудженого щодо безпідставної кваліфікації дій ОСОБА_5 за ст. 128 КК України, постановити рішення з дотриманням усіх вимог кримінально-процесуального закону.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 394-396 КПК України 1960 року, п. п. 11, 15 розділу XI «Перехідні положення» КПК України 2012 року, колегія суддів

у х в а л и л а:

Касаційні скарги прокурора та засудженого ОСОБА_5 задовольнити частково.

Ухвалу Апеляційного суду Львівської області від 16 травня 2014 року щодо ОСОБА_5 скасувати, а справу направити на новий апеляційний розгляд.

С у д д і:

ОСОБА_7 ОСОБА_8 ОСОБА_9