ЄУН № 337/8432/14-к
Провадження № 1-кп/337/33/2015
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
9 квітня 2015 року місто Запоріжжя

Хортицький районний суд міста Запоріжжя

в складі: головуючого судді ОСОБА_1

при секретарі ОСОБА_2

за участю прокурорів ОСОБА_3 , ОСОБА_4

захисника обвинуваченого ОСОБА_5

перекладачів ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 обвинуваченого ОСОБА_9

потерпілих ОСОБА_10 , ОСОБА_11

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду міста Запоріжжя кримінальне провадження за обвинуваченням ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця міста Зея Амурської області Російської Федерації, громадянина Республіки Білорусь, з професійно-технічною освітою, не працюючого, не одруженого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого,

у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст. 125, ч.1 ст.121 КК України,

ВСТАНОВИВ:

29 жовтня 2014 приблизно о 7 годині 30 хвилин, ОСОБА_9 , маючи умисел на заподіяння ОСОБА_11 тілесних ушкоджень, перебуваючи в її квартирі АДРЕСА_2 , в ході раптово виниклих неприязних відносин з останньою, на пропозицію потерпілої залишити житлове приміщення, завдав їй не менше трьох ударів кухонним ножем у тулуб, тим самим заподіяв потерпілій ОСОБА_11 згідно висновку експерта № 4824 від 01.12.2014, рани в області шиї, в області лівої вушної раковини, в області лівого плеча, які в сукупності кваліфікуються як легкі тілесні ушкодження, що потягли за собою короткочасний розлад здоров`я.

Крім цього, 29 жовтня 2014 приблизно о 7 годині 35 хвилин, ОСОБА_9 , продовжуючи свої злочинні дії, маючи умисел на заподіяння ОСОБА_10 тяжких тілесних ушкоджень, перебуваючи у квартирі АДРЕСА_2 , у ході раптово виниклих неприязних відносин під час конфлікту з останнім, наніс йому не менше п`яти ударів кухонним ножем в тулуб, тим самим заподіяв потерпілому ОСОБА_10 , згідно висновку експерта № 4839 від 17.11.2014, два проникаючих поранення черевної порожнини: рана у передній черевній стінці по серединній лінії нижче грудини на 3 см, рана по задній пахвовій лінії зліва; з пошкодженням лівої частки печінки і множинними (4) пораненнями лівого купола діафрагми проникаючими у плевральну порожнину, які кваліфікуються як тяжкі тілесні ушкодження, небезпечні для життя в момент заподіяння.

Допитаний в судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_9 свою вину у вчиненні кримінальних правопорушень визнав частково, пояснив суду, що 26.10.2014 року він орендував кімнату у двохкімнатній квартирі АДРЕСА_2 , яка належить потерпілій ОСОБА_11 залишивши кошти за місяць оренди. У зазначеній квартирі мешкали ОСОБА_11 та ОСОБА_10 28.10.2014 року власниця квартири попросила його звільнити кімнату у зв`язку із відсутністю у нього коштів на оплату за кімнату за наступний місяць, після цього він пішов з квартири та ночував у під`їзді. Вранці 29.10.2014 року він повернувся до квартири потерпілих, щоб зігрітися та забрати свої речі. ОСОБА_11 пустила його у квартиру. ОСОБА_9 пішов пити чай. Через деякий час ОСОБА_11 попросила його залишити квартиру. Він вийшов з меншої кімнати, де пив чай, та направився до кухні з метою залишити чашку. В цей час ОСОБА_11 знаходилась у ванній кімнаті а ОСОБА_10 у іншій кімнаті. Зайшовши до кухні він залишив чашку та взяв ніж. Підійшовши до ванної кімнати він побачив ОСОБА_11 , яка вмивалася, та наніс їй один удар ножем в область голови, після чого ОСОБА_11 закричала. На її крик вибіг ОСОБА_10 . При повороті у сторону ОСОБА_10 він наніс ще два удари ОСОБА_11 по руці, потім зробив крок назустріч до ОСОБА_10 та наніс йому удар ножем у область тулубу, два удари в район печінки та у грудну клітину. Після цього він з ОСОБА_10 опинився у залі, де вони продовжили боротьбу, після чого він зрозумів, що наносить удари ножем та викинув ніж. Удари потерпілим наносив у зв`язку з образою на те, що ночував на вулиці, при цьому розумів, що наносить удари ножем та міг вбити потерпілих.

Потерпіла ОСОБА_11 в судовому засіданні пояснила, що надала у газету об`яву про оренду кімнати. На об`яву їй зателефонувала жінка та повідомила, що у неї є племінник, який є студентом та бажає орендувати кімнату. Потерпіла погодилась та надала ОСОБА_9 кімнату строком на один місяць до 26.10.2014 року. За час спільного проживання конфліктів з ОСОБА_9 не було. За час проживання потерпіла вирішила підняти орендну плату, про що 26.10.2014 року повідомила ОСОБА_9 та попередила про виселення у разі відмови ОСОБА_9 оплачувати оренду кімнати, однак у зв`язку з відсутністю іншого місця проживання ОСОБА_9 вона запропонувала ОСОБА_9 залишитися до 28.10.2014 року. 28.10.2014 року приблизно о 21-00 22-00 годині ОСОБА_9 повідомив, що не зможе заплатити за оренду кімнати, тому вона попросила його піти. ОСОБА_9 зібрав свої речі, залишив ключі та пішов з квартири. 29.10.2014 року приблизно о 07-00 годині вона почула стук у двері. Відкривши двері вона побачила ОСОБА_9 , якого впустила до квартири, після чого пішла до ванної кімнати, а ОСОБА_9 пішов пити чай. Через деякий час до ванної кімнати зайшов ОСОБА_9 у якого в рукав був ніж, та раптово наніс їй удар ножем в область шиї, після чого намагався нанести ще один удар, однак вона схопила його за руку та почала звати ОСОБА_10 . Коли підбіг ОСОБА_10 , ОСОБА_9 при розвороті наніс їй ще два удари в область руки, потім наніс ОСОБА_10 удар в область тулуба, після чого ОСОБА_10 та ОСОБА_9 опинилися у залі, а вона побігла до сусідки у квартиру АДРЕСА_3 з метою викликами швидку допомогу та міліцію.

Потерпілий ОСОБА_10 суду пояснив, що мешкає разом з ОСОБА_11 у квартирі АДРЕСА_2 . 29.10.2014 року він знаходився у квартирі де відпочивав у великій кімнаті. Приблизно о 07-00 годині ранку він почув крик ОСОБА_11 про допомогу. Вийшовши з кімнати він побачив ОСОБА_9 , який знаходився біля ванної кімнати поряд з ОСОБА_11 та тримав її за халат. Ножа він не бачив. Підійшовши до них ОСОБА_9 наніс йому удар ножем у область печінки, після чого він схопив ОСОБА_9 за руку, в якій знаходився ніж, намагався вихопити та просив віддати ніж, однак ОСОБА_9 вирвався на наніс йому ще декілька ударів ножем у область грудної клітини, голови, вуха та руки. Після цього вони перемістились до зали та він почав втрачати свідомість, після чого ОСОБА_9 перестав наносити удари. За час проживання у квартирі з ОСОБА_9 конфліктів не було.

Свідок ОСОБА_12 в судовому засіданні пояснила, що мешкає у квартирі АДРЕСА_4 . 29.10.2014 року приблизно о 07-30 годин ранку їй у двері подзвонили. Відчинивши двері вона побачила свою сусідку ОСОБА_11 , яка тримала біля горла рушник та попросила викликати міліцію та швидку допомогу. У квартиру до ОСОБА_11 вона не заходила, криків не чула. Після полудня до неї прийшли працівники міліції, запитали про ОСОБА_11 , з ким вона мешкає.

Допитана в судовому засіданні в якості експерта ОСОБА_13 , в судовому засіданні пояснила, що є психологом, судовим експертом. 17.11.2014 року у КУ Обласна клінічна психіатрична лікарня була проведена комплексна судова психолого-психіатрична експертиза ОСОБА_9 . Експертиза тривала приблизно чотири години. Цього часу та матеріалів, наданих для проведення експертизи, було достатньо для прийняття висновку. За цей час проведення експертизи була вивчена особистість обвинуваченого ОСОБА_9 , враховано, що раніше він хворів простудними захворюваннями, мав травму голови в дитинстві та менінгіт. Звільнений від служби у армії у зв`язку із розладом особистості та поведінки. Свої дії ОСОБА_9 пояснює сам, що склалась конфліктна ситуація з потерпілими у зв`язку з відсутністю житла. При проведенні експертизи були використані стандартні та нестандартні методики та проведено аналіз кримінального провадження. В ході обстеження ОСОБА_9 доступний до продуктивного контакту, емоційно нестійкий, легко дратується. Виявляє нижче середнього рівень самоконтролю, в структурі особистості зниження мотивації до досягнень, відсутність спонтанності у звичайному житті. Виявляє завишення показників базової агресивності над рівнем показників ворожості, що свідчить про схильність до імпульсивного реагування та високий рівень відчуття вини. Виявляє гранично допустимий рівень брехливості. Темперамент змішаного типу. За наслідками проведеної експертизи зроблено висновок, що ОСОБА_9 за своїм психічним станом може віддавати собі звіт у своїх діях та керувати ними. Примусових мір медичного характеру не потребує. Під час скоєння кримінального правопорушення у стані афекту не перебував.

Крім того, вина ОСОБА_9 підтверджується дослідженими в судовому засіданні матеріалами кримінального провадження:

- актом судово-психіатричної експертизи № 658 від 17.11.2014 року, згідно якого була проведена комплексна судова психолого-психіатрична експертиза ОСОБА_9 . За наслідками проведеної експертизи зроблено висновок, що ОСОБА_9 за своїм психічним станом може віддавати собі звіт у своїх діях та керувати ними. Примусових мір медичного характеру не потребує (а.с.68-76).

- висновком № 4824 від 01.12.2014 року судово-медичної експертизи гр. ОСОБА_11 , згідно якого рани в області шиї, в області лівої вушної раковини, в області лівого плеча ОСОБА_11 в сукупності кваліфікуються як легкі тілесні ушкодження, що потягли за собою короткочасний розлад здоров`я (а.с.125-126)

- висновком № 4839МД від 17.11.2014 судово-медичної експертизи ОСОБА_10 , згідно якого два проникаючих поранення черевної порожнини: рана у передній черевній стінці по серединній лінії нижче грудини на 3 см, рана по задній пахвовій лінії зліва; з пошкодженням лівої частки печінки і множинними (4) пораненнями лівого купола діафрагми проникаючими у плевральну порожнину ОСОБА_10 кваліфікуються як тяжкі тілесні ушкодження, небезпечні для життя в момент заподіяння (а.с.128-130)

При встановлених обставинах, оцінивши зібрані докази, суд вважає, що винуватість обвинуваченого у вчиненні вищезазначеного кримінальних правопорушень в судовому засіданні доведена повністю і зібраних доказів достатньо для визнання його винним.

Дії обвинуваченого ОСОБА_9 суд кваліфікує за ч. 2 ст. 125 КК України, як умисне легке тілесне ушкодження, що спричинило короткочасний розлад здоров`я, за ч. 1 ст. 121 КК України, як умисне тяжке тілесне ушкодження, тобто умисне тілесне ушкодження, небезпечне для життя в момент заподіяння.

До пояснень ОСОБА_9 щодо часткового визнання вини, та доводів його захисника щодо спричинення тілесних ушкоджень неумисно, в стані душевного хвилювання, афекту, суд відносить критично у зв`язку з наступним. Згідно пояснень потерпілої ОСОБА_11 на кухні, поруч із ножем знаходились інші предмети побуту ложки, виделки, однак ОСОБА_9 взяв саме ніж. Крім того ОСОБА_9 пояснив, що розумів, що ніж це колюче-ріжучий предмет, яким він наносив удари в область голови ОСОБА_11 та тіла ОСОБА_10 , наслідки нанесення ударів, а також кількість ударів, оскільки після нанесення першого удару в область шиї ОСОБА_11 , ОСОБА_9 намагався нанести в цю область ще один удар, який запобігла потерпіла. На прохання ОСОБА_10 кинути ніж ОСОБА_9 не відреагував, але згідно висновку судово-психіатричної експертизи № 658 від 17.11.2014 року ОСОБА_9 за своїм психічним станом міг віддавати собі звіт у своїх діях та керувати ними, у стані наркотичного чи алкогольного сп`яніння не перебував, тобто його дії були умисні, свідомі, направлені на спричинення тілесних ушкоджень ОСОБА_11 і ОСОБА_10 .

Призначаючи покарання обвинуваченому, суд враховує ступінь тяжкості вчинених злочинів, які є злочинами невеликої тяжкості та тяжким злочином, обставини, що пом`якшують покарання часткове визнання вини обвинуваченого, особу винного, який раніше не судимий, відшкодував завдану шкоду потерпілим, на обліку у психіатричній лікарні та наркологічному диспансері не перебуває, однак враховуючи, що ОСОБА_9 є громадянином іншої держави, тяжкі наслідки кримінального правопорушення, думку потерпілих, які просили призначити ОСОБА_9 строге покарання, суд вважає не доцільним призначати покарання обвинуваченому із застосуванням ст.ст. 69, 75, 76 КК України.

На підставі викладеного, суд дійшов висновку що виправлення обвинуваченого можливо лише з відбуванням покарання у місцях позбавлення волі.

Цивільні позови потерпілими ОСОБА_10 , ОСОБА_11 та Комунальною установою Міська клінічна лікарня екстреної та швидкої медичної допомоги м. Запоріжжя не заявлялися. Долю речових доказів суд вирішує відповідно до вимог ст.100 КПК України.

На підставі вищевикладеного, керуючись ст. 370, 371, 374 КПК України, суд, -

ЗАСУДИВ:
Визнати винним ОСОБА_9 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст. 125, ч.1 ст.121 КК України та призначити йому покарання:

- за ч. 2 ст. 125 КК України у вигляді 1 року обмеження волі;

- за ч 1 ст. 121 КК України у вигляді 5 років позбавлення волі.

На підставі ст. 70 КК України шляхом поглинання менш суворого покарання більш суворим призначити покарання ОСОБА_9 у вигляді 5 років позбавлення волі.

Строк відбування покарання рахувати з дня фактичного затримання 29.10.2014 року.

Речові докази: два кухонних ножа, чотири змиви, які зберігаються у камері зберігання речових доказів Хортицького РВ ЗМУ ГУМВС України в Запорізькій області - знищити;

- светр, футболку, два рушники, джинсові брюки, спортивні брюки, які знаходяться на зберіганні у ОСОБА_11 залишити їй за належністю.

- джинсові брюки, куртку та спортивну кофту ОСОБА_9 , які знаходяться у Хортицькому РВ ЗМУ ГУМВС України в Запорізькій області - повернути ОСОБА_9 .

Вирок може бути оскаржений до апеляційного суду Запорізької області протягом тридцяти діб з дня його проголошення через Хортицький районний суд міста Запоріжжя.

Копію вироку після проголошення негайно вручити учасникам розгляду справи.

Суддя: ОСОБА_1