Справа № 751/633/15-к Головуючий у І інстанції ОСОБА_1
Провадження № 11-кп/795/387/2015
Категорія - ст. 115 ч. 1 КК України. Доповідач ОСОБА_2
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
21 травня 2015 року колегія суддів судової палати у кримінальних справах апеляційного суду Чернігівської області в складі:

Головуючого-суддіОСОБА_2

суддів - ОСОБА_3 , ОСОБА_4

секретаря судового засідання - ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Чернігові в порядку апеляційного розгляду кримінальне провадження, внесене в Єдиний реєстр досудових розслідувань за № 0005403 від 06 жовтня 2014 року за апеляційними скаргами захисника адвоката ОСОБА_6 в інтересах обвинуваченого ОСОБА_7 та захисника адвоката ОСОБА_8 в інтересах обвинуваченого ОСОБА_9 на вирок Новозаводського районного суду м. Чернігова від 26 лютого 2015 року, щодо

ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця та проживаючого в АДРЕСА_1 , громадянина України, раніше судимого: 18.02.1999 року Деснянським районним судом м. Чернігова за ст.ст. 141 ч. 2, 44 КК України (1960 року) до 3 років позбавлення волі з відстрочкою виконання вироку на 2 роки; 07.09.1999 року Деснянським районним судом м. Чернігова за ст.ст. 206 ч. 2, 140 ч. 2, 143 ч. 2, 42, 43 КК України (1960 року) до 3 років 2 місяців позбавлення волі; 12.01.2007 року Новозаводським районним судом м. Чернігова за ст.ст. 186 ч. 2, 190 ч. 2, 70 ч. 1 КК України до 4 років позбавлення волі; 23.04.2012 року Києво-Святошинським районним судом Київської області за ст. 185 ч. 3 КК України до 3 років позбавлення волі; звільненого умовно-достроково 17.12.2013 року на 11 місяців 8 днів,

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженця та проживаючого в АДРЕСА_2 , громадянина України, раніше судимого: 09.01.2007 року Деснянським районним судом м. Чернігова за ст. 187 ч. 1 КК України до 3 років позбавлення волі; 24.07.2006 року Новозаводським районним судом м. Чернігова за ст.ст. 186 ч. 1, 190 ч. 2, 70 КК України до 2 років позбавлення волі з іспитовим строком на 2 роки; 19.10.2010 року Новозаводським районним судом м. Чернігова за ст. 185 ч. 2, 185 ч. 3, 186 ч. 2, 190 ч. 2, 70 ч. 1 КК України до 4 років 3 місяців позбавлення волі; звільненого умовно-достроково 22.03.2013 року на 1 рік 3 місяці 26 днів,

з участю учасників кримінального провадження: прокурора ОСОБА_10 , захисника адвоката ОСОБА_6 в інтересах обвинуваченого ОСОБА_7 , захисника адвоката ОСОБА_8 в інтересах обвинуваченого ОСОБА_9 , потерпілої ОСОБА_11 , обвинувачених ОСОБА_9 та ОСОБА_7

В С Т А Н О В И Л А:

До апеляційного суду Чернігівської області надійшли апеляційні скарги захисника адвоката ОСОБА_6 в інтересах обвинуваченого ОСОБА_7 та захисника адвоката ОСОБА_8 в інтересах обвинуваченого ОСОБА_9 , в яких:

- захисник адвокат ОСОБА_6 в інтересах обвинуваченого ОСОБА_7 не оспорюючи фактичні обставини кримінального провадження, доведеність вини та кваліфікацію дій свого підзахисного просить вирок Новозаводського районного суду м. Чернігова від 26 лютого 2015 року щодо останнього, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ст. 185 ч. 2 КК України в частині призначеного покарання змінити та призначити ОСОБА_7 більш м`яке покарання ніж визначене судом першої інстанції.

- захисник адвокат ОСОБА_8 в інтересах обвинуваченого ОСОБА_9 також, не оспорюючи фактичні обставини кримінального провадження, доведеність вини та кваліфікацію дій свого підзахисного за ст. 115 ч. 1 КК України просить вирок Новозаводського районного суду м. Чернігова від 26 лютого 2015 року щодо останнього в частині призначеного покарання змінити та призначити ОСОБА_9 мінімальне покарання передбачене санкцією даної статті, а в частині засудження за ст. 185 ч. 2 КК України скасувати, а провадження в тій частині закрити.

Даним вироком визнано винними: ОСОБА_9 у пред`явленому обвинуваченні, за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ст.ст. 115 ч. 1, 185 ч. 2 КК України і призначено покарання за ст. 115 ч. 1 КК України у виді 14 років 6 місяців позбавлення волі, за ст. 185 ч. 2 КК України у виді 4 років позбавлення волі. На підставі ст. 70 КК України за сукупністю кримінальних правопорушень, шляхом поглинення менш суворої міри покарання більш суворою, остаточно до відбування покарання ОСОБА_9 призначено 14 років 6 місяців позбавлення волі. На підставі ст. 71 КК України до покарання, призначеного за новим вироком ОСОБА_9 приєднано невідбуте покарання за попереднім вироком частково, і остаточно до відбування йому покарання призначено 15 років позбавлення волі; ОСОБА_7 у пред`явленому обвинуваченні, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ст. 185 ч. 2 КК України і призначено покарання у виді 4 років 6 місяців позбавлення волі.

Питання речових доказів вирішено в порядку ст. 100 КПК України.

Запобіжний захід відносно ОСОБА_9 залишено попередній тримання під вартою.

Строк відбування покарання ОСОБА_9 визначено рахувати з часу затримання з 07.10.2014 року.

Запобіжний захід відносно ОСОБА_7 змінено з домашнього арешту на тримання під вартою.

Строк відбування покарання ОСОБА_7 визначено рахувати з часу затримання, зарахувавши в строк відбування покарання час перебування під вартою з 08.10.2014 року по 05.12.2014 року включно.

Стягнуто із обвинуваченого ОСОБА_9 1 732 грн. 24 коп. судових витрат, за проведення експертиз, на користь держави та із обвинуваченого ОСОБА_7 1 732 грн. 24 коп. судових витрат, за проведення експертиз, на користь держави.

В обґрунтування вимог поданих апеляційних скарг:

- захисник адвокат ОСОБА_6 в інтересах обвинуваченого ОСОБА_7 вважає, що призначене покарання підзахисному не відповідає ступеню тяжкості скоєного кримінального правопорушення та особі ОСОБА_7 . Звертає увагу на пом`якшуючі обставини по справі ОСОБА_7 , - як з`явлення із зізнанням, щире каяття, активне сприяння розкриттю кримінального правопорушення та те, що останній за місцем проживання характеризується позитивно та має намір одружитися.

- захисник адвокат ОСОБА_8 в інтересах обвинуваченого ОСОБА_9 також вважає, що призначене покарання підзахисному за ст. 115 ч. 1 КК України не відповідає ступеню тяжкості скоєного кримінального правопорушення та особі ОСОБА_9 . Посилається на те, що ОСОБА_9 свою вину у вчиненні більш тяжкого кримінального правопорушення визнав повністю, щиро розкаявся, активно сприяв розкриттю даного кримінального правопорушення, з`явився із зізнанням. Також, посилається на те, що суд першої інстанції безпідставно врахував обставину, що обтяжує покарання ОСОБА_9 вчинення кримінального правопорушення в стані алкогольного сп`яніння, оскільки дана обставина нічим не підтверджена і огляд на стан сп`яніння останнього не проводився. Окрім цього, вважає, що вина ОСОБА_9 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 185 ч. 2 КК України не доведена доказами, що містяться в матеріалах даного кримінального провадження.

Як встановив суд, 05 жовтня 2014 року, близько 20 години, ОСОБА_9 , перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння, знаходячись в автомобілі «Хюндай Акцент», д.н.з. НОМЕР_1 , який знаходився напроти будинку № 16-А по вул. Весняна в м. Чернігові та належить потерпілому ОСОБА_12 , на ґрунті раптово виниклих особистих неприязних стосунків, з метою вчинення умисного вбивства, наніс ОСОБА_12 один удар ножем в область грудної клітки, чим спричинив йому тілесні ушкодження у вигляді: проникаючого колото-різаного поранення правої половини грудної клітки з ушкодженням шкіри, міжреберних м`язів, перелому 7-го ребра, пристінкової плеври, серцевої сорочки, нижньої порожнистої вени, які відносяться до категорії тяжких тілесних ушкоджень з ознакою небезпеки для життя в момент спричинення, що призвело до масивної крововтрати та від яких ОСОБА_12 помер на місці події.

В той же день та час ОСОБА_9 за попередньою змовою з ОСОБА_7 , перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння, знаходячись напроти будинку АДРЕСА_3 , таємно викрали чоловічі кросівки «Saucony», вартістю 448 грн., чоловічі брюки «Levi Strauss», вартістю 659,40 грн., чоловічу куртку, вартістю 1500 грн., в якій знаходилися: мобільний телефон «Huawei», вартістю 2955,98 грн. з картками операторів мобільного зв`язку ПрАТ «МТС», вартістю 15 грн. та ТОВ «Астеліт», вартістю 15 грн., портмоне, вартістю 500 грн. з грошима в сумі 25 євро, що згідно з курсом Національного банку України станом на 05.10.2014 року становить 408,50 грн., банківською карткою «Приватбанк», яка матеріальної цінності для потерпілої не має, водійськими правами на ім`я ОСОБА_12 , які матеріальної цінності для потерпілої не мають та картками на право знижки при покупці в магазині, які матеріальної цінності для потерпілої не мають, а всього викрали майна на суму 6501,88 грн., що належить ОСОБА_12 .

Заслухавши доповідача, пояснення захисника адвоката ОСОБА_6 в інтересах обвинуваченого ОСОБА_7 та захисника адвоката ОСОБА_8 в інтересах обвинуваченого ОСОБА_9 , які підтримали свої апеляційні скарги і просили їх задовольнити з наведених підстав, думку прокурора, який заперечував проти задоволення поданих апеляційних скарг і просив їх залишити без задоволення, а вирок суду без змін, перевіривши матеріали кримінального провадження та обговоривши доводи, наведені в апеляційних скаргах, колегія суддів підстав для задоволення апеляційних скарг не вбачає, виходячи з наступного.

Відповідно до ст. 404 КПК України суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.

Висновок суду про доведеність вини ОСОБА_9 та ОСОБА_7 у вчиненні зазначених у вироку діянь за обставин, встановлених судом, відповідає фактичним обставинам кримінального провадження, підтверджується сукупністю зібраних у кримінальному провадженні і досліджених в судовому засіданні доказів, яким судом першої інстанції дана оцінка в сукупності з іншими доказами і на підставі яких прийнято законне та обґрунтоване рішення суду.

Кваліфікація дій ОСОБА_9 за ст.ст. 115 ч. 1, 185 ч. 2 КК України та ОСОБА_7 за ст. 185 ч. 2 КК України є вірною.

Доводи захисника адвоката ОСОБА_8 в інтересах обвинуваченого ОСОБА_9 про те, що вина останнього за ст. 185 ч. 2 КК України не доведена доказами, що містяться в матеріалах провадження, позбавлені підстав, з огляду на наступне.

Як на досудовому слідстві так і в судовому засіданні суду першої інстанції, обвинувачений ОСОБА_7 дав чіткі та упевнені показання та підтвердив факт викрадення майна належного потерпілому ОСОБА_12 , при цьому зазначав, що ОСОБА_9 забрав з кишені останнього мобільний телефон та гаманець.

Також, будучи допитаним в судовому засіданні свідок ОСОБА_13 вказував, що даний мобільний телефон він придбав у ОСОБА_9 та особи на прізвище ОСОБА_14 .

Беручи до уваги вище наведені докази, а також показання самого ОСОБА_9 в тому, що він під час даної події отримав від ОСОБА_7 мобільний телефон, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції щодо причетності ОСОБА_9 у викраденні майна належного потерпілому ОСОБА_12 .

Також, не заслуговують на увагу посилання захисника адвоката ОСОБА_8 в інтересах обвинуваченого ОСОБА_9 про те, що суд першої інстанції безпідставно врахував обставину, що обтяжує покарання ОСОБА_9 вчинення кримінального правопорушення в стані алкогольного сп`яніння, з огляду на те, що обвинувачені ОСОБА_9 та ОСОБА_7 не заперечували той факт, що 05.10.2014 року після вживання спиртних напоїв зустрілися із потерпілим ОСОБА_12 .

Доводи захисника адвоката ОСОБА_6 в інтересах обвинуваченого ОСОБА_7 та захисника адвоката ОСОБА_8 в інтересах обвинуваченого ОСОБА_9 , викладені в апеляційних скаргах про те, що суд першої інстанції призначив підзахисним занадто суворе покарання, яке не відповідає ступеню тяжкості скоєних кримінальних правопорушень та особам обвинувачених, позбавлені підстав.

Відповідно до вимог ст. 65 КК України, при призначенні покарання суду необхідно враховувати ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання. Особі, яка вчинила кримінальне правопорушення, має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нового кримінального правопорушення.

Вирішуючи питання про вид та міру покарання обвинуваченому ОСОБА_9 , суд у відповідності з вимогами ст. 65 КК України призначив його враховуючи ступінь тяжкості вчинених кримінальних правопорушень, їх наслідки, обтяжуючої обставини, з врахуванням особи ОСОБА_9 , який раніше неодноразово притягувався до кримінальної відповідальності, не став на шлях виправлення, оскільки знову скоїв нові кримінальні правопорушення в період умовно-дострокового звільнення та обґрунтовано прийшов до висновку про призначення покарання останньому у виді позбавлення волі і те, що його виправлення можливе лише в місцях позбавлення волі.

Призначене обвинуваченому ОСОБА_9 покарання на підставі ст. 71 КК України за сукупністю вироків є достатнім і необхідним для його виправлення та перевиховання, а тому підстав для пом`якшення покарання, як про це ставиться питання у поданій апеляційній скарзі сторони захисту, колегія суддів не знаходить.

Вирішуючи питання про вид та міру покарання ОСОБА_7 , суд у відповідності з вимогами ст. 65 КК України призначив його враховуючи ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, обтяжуючої обставини, з врахуванням особи ОСОБА_9 , який раніше неодноразово притягувався до кримінальної відповідальності, не став на шлях виправлення, оскільки знову скоїв нове кримінальне правопорушення та обґрунтовано прийшов до висновку про призначення покарання останньому у виді позбавлення волі і те, що його виправлення можливе лише в місцях позбавлення волі, з чим погоджується і колегія суддів, у зв`язку з чим апеляційна скарга захисту не підлягає задоволенню.

Вирок суду є законним, обґрунтованим і справедливим, зміні чи скасуванню він не підлягає.

Істотних порушень норм кримінального-процесуального закону при розслідуванні кримінальних правопорушень та її розгляді в суді, які були б підставою для скасування постановленого щодо обвинувачених судового рішення не встановлено.

Керуючись ст. ст. 376, 404, 407, 419 Кримінального процесуального кодексу України, колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А:
Апеляційні скарги захисника адвоката ОСОБА_6 в інтересах обвинуваченого ОСОБА_7 та захисника адвоката ОСОБА_8 в інтересах обвинуваченого ОСОБА_9 залишити без задоволення, а вирок Новозаводського районного суду м. Чернігова від 26 лютого 2015 року, щодо ОСОБА_9 та ОСОБА_7 без змін.

Ухвала суду може бути оскаржена до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом трьох місяців з дня її проголошення, а засудженим, який тримається під вартою, - в той самий строк з дня вручення йому копії ухвали суду.

СУДДІ:

ОСОБА_3 ОСОБА_2 ОСОБА_4