Справа №11-917-2007року Головуючий у 1-й інстанції Гонтар
- ст. 190 ч.4 КК України Доповідач
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

2007
року вересня місяця 14 дня колегія суддів Судової палати у кримінальних справах
апеляційного суду Полтавської області в складі:

головуючого -
судді Кисідя A.M.

суддів : Віщика
В.М., Лісіченко Л.М.

з участю
прокурора Адамець A.M.

засуджених
ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5
та адвокатів: ОСОБА_6, ОСОБА_7

захисників:
ОСОБА_8, ОСОБА_9, ОСОБА_10, ОСОБА_11

розглянула
у відкритому судовому засіданні в м.Полтаві кримінальну справу за апеляційним
поданням з внесеними змінами старшого помічника прокурора Київського району
м.Полтави і апеляціями засуджених ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4 на вирок
Київського районного суду м. Полтави від 6 жовтня 2006 року.

Цим
вироком: ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1 року народження, громадянина України, уродженця
м. Одеси, освіта незакінчена вища, одруженого, непрацюючого, проживаючого
АДРЕСА_1, раніше несудимого, визнано винним і призначено покарання :

· за ч.2
ст. 190 КК України на 2 роки позбавлення волі;

· за ч.3
ст. 190 КК України на 3 роки позбавлення волі;

· за ч.4
ст.190 КК України - 5 років позбавлення волі з конфіскацією половини особистого
майна.

На підставі ст.70 КК України визначено остаточно покарання шляхом
поглинення менш суворого покарання більш суворим у виді 5 років позбавлення
волі з конфіскацією половини особистого майна.

ОСОБА_3,
ІНФОРМАЦІЯ_2 року народження, громадянин України, уродженця і жителя АДРЕСА_2,
освіта повна середня, непрацюючого,
згідно ст. 89 КК України несудимого, засуджено і призначено покарання :

- за ч.2
ст.190 КК України на 2 роки позбавлення волі;

- за ч.3
ст.190 КК України на 3 роки позбавлення волі;

- за ч.1 ст.190 КК України - 5 років позбавлення волі з конфіскацією
половини особистого майна.

На підставі ст.70 КК України визначено остаточно покарання шляхом
поглинення менш суворого покарання більш суворим - 5 років позбавлення волі з
конфіскацією половини особистого майна.

ОСОБА_4
, ІНФОРМАЦІЯ_3 року народження,

уродженця і
жителя АДРЕСА_3, громадянина України, освіта середня, непрацюючого,
неодруженого, раніше судимого (15.06.2005 року Київським районним судом м.
Полтави за ст.345 ч.2 КК України до 1 року обмеження волі) засуджено:

· за ч.1
ст.122 КК України - 1 рік позбавлення волі;

· за ч.1
ст.263 КК України - 2 роки позбавлення волі;

· за ч.2
ст.190 КК України- 2 роки позбавлення волі;

· за ч.3
ст.190 КК України - 3 роки позбавлення волі;

- за ч.4 ст.190 КК
України - 5 років позбавлення волі з конфіскацією Уг

частини особистого майна.

На підставі ч.1 ст.70 КК України визначено остаточне покарання шляхом
часткового складання призначених покарань - 5 років 1 місяць позбавлення волі з
конфіскацією половини особистого майна.

Згідно ч.4 ст.70 КК України зараховано повністю покарання відбуте ним за
вироком Київського районного суду м. Полтави від 15.06.2005 р і остаточно
призначено покарання у вигляді 5 років 1 місяця позбавлення волі з конфіскацією
12 частини особистого майна.

ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_4 року
народження,

громадянки
України, уродженки м.
Карлівки Полтавської області,
з вищою освітою, непрацюючої, неодруженої,
проживаючої у АДРЕСА_4, зареєстрованої за АДРЕСА_5, раніше не судимої ,
засуджено:

- за ч.2
ст.190 КК України на 2 роки позбавлення волі;

· за ч.3
ст. 190 КК України на 3 роки позбавлення волі;

· за ч.4
ст.190 КК України - 5 років позбавлення волі з конфіскацією 12 частини
особистого майна.

На
підставі ст.70 КК України визначено остаточне покарання шляхом поглинення менш
суворого покарання більш суворим - 5 років позбавлення волі з конфіскацією 12
частини особистого майна.

ОСОБА_5,
ІНФОРМАЦІЯ_5 року народження, громадянина України, уродженця с. Куп'янськ -
вузловий Куп'янського району Харківської
обл, з вищою
освітою, одруженого, на .утриманні має
двох неповнолітніх дітей, проживає уАДРЕСА_6, несудимого ,-

засуджено за ч.1
ст. 263 КК України на 2 роки позбавлення волі.

На
підставі ст. 75 КК України його звільнено від відбування покарання з
випробуванням на іспитовий строк 1 рік.

Згідно
ст.76 КК України його зобов'язано повідомляти органи кримінально-виконавчої
системи про зміну свого місця проживання та роботи

Згідно з вироком
суду (епізод №1)

8.12.2003
року ОСОБА_1, за попередньою змовою з ОСОБА_2 та ОСОБА_4, зловживаючи довірою
ОСОБА_12, спонукали його подарувати свій власний будинок за АДРЕСА_7 ОСОБА_13
вартістю 26500 грн., залишившись без помешкання, чим йому заподіяно матеріальну
шкоду на вказану суму, що в 430,8 разів перевищує неоподатковуваний розмір
доходів громадян (61,5 грн.).

Епізод 2

23.12.2003 року
вказані особи з метою заволодіння коштами сім'ї ОСОБА_13, повторно, шляхом
обману під приводом надання посередницьких послуг з питань купівлі - продажу
їхньої квартири за АДРЕСА_8, заволоділи грошима в сумі 39485 грн., чим ОСОБА_14
та

ОСОБА_13 була завдана
шкода, що в 642 рази перевищує неоподатковуваний розмір доходів громадян (61.5
грн.)

Епізод 3

ОСОБА_10,
ОСОБА_1, ОСОБА_2 та ОСОБА_4 шляхом зловживання довірою родини ОСОБА_15
спонукали їх до приватизації квартири з метою подальшої її продажі, при цьому
обіцяли придбати їм будинок у с
Козловщина Котелевського району Полтавської області.

Ошукуючи
ОСОБА_15, вони повторно у середині лютого 2004 р. під приводом необхідності
сплати заборгованості за комунальні послуги по АДРЕСА_9, яка належала
потерпілим, заволоділи грошима в сумі 800 доларів США, що належали
ОСОБА_16, однак свого зобов'язання не виконали та не виплатили ЖЕД № 8 м.
Полтави вказаної заборгованості.

Таким
чином, завдали потерпілому ОСОБА_16 шкоди на суму 4240 грн., що в 68,9 разів
перевищує неоподатковуваний розмір доходів громадян (61,5 грн.)

Епізод 4

ОСОБА_2
спільно із ОСОБА_1 та ОСОБА_3 з метою ошукування родини ОСОБА_15, відвезли їх
до села Козловщина, де показали будинок ОСОБА_17
(по АДРЕСА_10 ), який той немовби збирався продати. Після отримання згоди
на угоду купівлі -продажу їх квартири та придбання їм будинку ОСОБА_17, ОСОБА_2
спільно з ОСОБА_1 та ОСОБА_3 в цьому ж селі знайшли занедбаний будинок по
АДРЕСА_11, що належала ОСОБА_18 При цьому, запросили останню до нотаріуса для
оформлення угоди продажу цього ж будинку, повідомивши потерпілим ОСОБА_15, що
це представник ОСОБА_17.

Після
чого, 30.04.2004 р. вони шляхом обману та зловживання довірою заволоділи
грошима в сумі 34450 грн., що належали. ОСОБА_15 та ОСОБА_15, які останні
отримали за продаж своєї квартири за АДРЕСА_12, чим завдали шкоди на загальну
суму 34450 грн., що в 560, 1 разів перевищує неоподатковуваний розмір доходів
громадян (61грн. 50 коп.).

Епізод 5

30.04.2004
р. ОСОБА_1 , ОСОБА_10, ОСОБА_2 та ОСОБА_4 шляхом обману та зловживання довірою,
під час оформлення угоди купівлі - продажу будинку по АДРЕСА_11на користь
ОСОБА_15, також заволоділи грошима в сумі 200 доларів США, що належали ОСОБА_18
, чим завдали потерпілій, матеріальну шкоду на загальну суму 1060 грн., що в
17,2 рази перевищує неоподатковуваний розмір доходів громадян (61,5грн.).

Епізод 6

ОСОБА_10,
ОСОБА_1, ОСОБА_2 та ОСОБА_4 зловживаючи довірою родини ОСОБА_19, скориставшись
тим, що власниця квартири ОСОБА_19 страждає хронічним психічним захворюванням у
формі шизофренії параноїдної форми і станом на 24.07.2004 р. ступінь враженості
порушень в емоційно-вольовій сфері були такі, що позбавляли її спроможності
правильно сприймати, запам'ятовувати та відтворювати обставини та події
пов'язані з купівлею-продажем її квартири, здійснили угоду по відчуженню її
нерухомості.

Так,
24.07.2004 р. ОСОБА_1 за попередньою змовою з ОСОБА_10, ОСОБА_2 та ОСОБА_4
шляхом обману, незаконно заволоділи

грошовими
коштами в сумі 44520 грн., які належали ОСОБА_19 в результаті продажу квартири
у АДРЕСА_13, чим завдали

потерпілій шкоду
на вказану суму, що в 723, 9 разів перевищує
неоподатковуваний мінімум доходів громадян (61,5 грн.).

Епізод 7

На
початку травня 2004 p.,
перебуваючи на території базару , що по вул. Шевченка в м. Полтаві,
ОСОБА_2, повторно, зловживаючи довірою потерпілої ОСОБА_20, під приводом
отримання в борг грошей, незаконно заволоділа грошовими коштами в сумі 700
доларів США, не маючи наміру їх повертати, чим завдала потерпілій шкоду на суму
3710 грн., що в 60,3 рази перевищує неоподатковуваний мінімум доходів громадян
(61,5 грн.)

Епізод 8

На
початку літа 2003 р. ОСОБА_4 у невстановленої слідством особи поблизу ринку
„Браїлки" в м. Полтаві придбав мисливську рушницю НОМЕР_2 16 калібру з
набоями, з якої самостійно виготовив обріз, який до літа 2004 р. зберігав у
себе вдома за АДРЕСА_3,
а в подальшому передав на зберігання своєму знайомому ОСОБА_5 20.10.2004 р. вказаний
обріз з набоями був вилучений у ОСОБА_5

Епізод 9

Близько
20 год. в кінці
липня 2004 р. ОСОБА_4 неподалік будинку АДРЕСА_14 з причини сварки з ОСОБА_3
умисно йому наніс удар кулаком у ділянку голови та ногами у різні частини
тулуба і голови, чим спричинив тілесні ушкодження, які згідно висновку
судово-медичної експертизи № 2949 від 22.10.2004 р. відносяться до ушкоджень
середньої тяжкості.

На вирок
суду подане апеляційне подання старшого помічника прокурора Київського району
м.Полтави з внесеними змінами де вказується, що вирок суду необхідно змінити
відносно ОСОБА_5 та застосувати закон України « Про амністію» і звільнити його
від покарання, та уточнити у мотивувальній частині вироку, що ОСОБА_10,
ОСОБА_2, ОСОБА_1, ОСОБА_4 вчиняли ряд шахрайських дій по відношенню до громадян
на території м.Полтави та Козельщинського району Полтавської області у період з
8.12.2003 року по липень 2004 року, включно, у іншій частині просить залишити
без змін.

В
апеляції ОСОБА_4 вказується, що матеріали кримінальної справи щодо нього
сфальсифіковано, він не вчиняв злочинів, під час судового слідства допущені
порушення вимог КПК України, просить скасувати вирок суду, а матеріали справи
направити на додаткове досудове слідство для встановлення істини у справі чи
пом'якшити покарання, обмежившись відбутим .

ОСОБА_1
у своїй зміненій апеляції, не заперечуючи законність вироку суду та його
висновки, просить пом'якшити покарання, обмежившись відбутим та звільнити його
з під варти.

ОСОБА_2 у
апеляції вказує, що суд безпідставно її засудив по епізоду вчинення шахрайських
дій щодо потерпілих: ОСОБА_12, ОСОБА_19, ОСОБА_13, які завищили розмір завданої
шкоди, вона під час досудового слідства обмовила себе під впливом застосування
до неї незаконних методів слідства, судове слідство проведено неповно,
однобічно, її дії слід кваліфікувати за ч.2 ст. 190 КК України. Просить змінити
вирок суду та виключити із обвинувачення епізоди пов'язані із потерпілими
ОСОБА_13 та ОСОБА_12 і призначити покарання із застосуванням ст.75 КК України.

В апеляції
ОСОБА_3 ставиться питання
про скасування вироку суду та направлення справи на додаткове досудове
слідство, внаслідок того, що матеріали кримінальної справи сфальсифіковані, він
злочинів не вчиняв, під час досудового слідства себе обмовив під впливом застосування
до нього незаконних методів слідства.

Інші учасники
судового розгляду вирок не оскаржили.

Заслухавши
суддю доповідача у справі, пояснення засуджених ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5
та їх адвокатів і захисників, які підтримали апеляції засуджених і просили їх
задовольнити, міркування прокурора про необхідність зміни вироку суду лише щодо
ОСОБА_5 та уточнення інших даних по вироку, перевіривши матеріали справи та
обговоривши доводи викладені в апеляціях учасників судового розгляду, колегія
суддів вважає, що апеляційне подання прокурора слід задовольнити повністю,
апеляції засуджених підлягають відхиленню з наступних підстав.

Відповідно
до вимог ст. 22 КПК України суд, всупереч доводам апелянтів про неповноту
судового слідства вжив усіх передбачених Законом заходів для всебічного,
повного і об'єктивного дослідження обставин справи, виявив обставини, що
викривають засуджених так і ті, що їх виправдовують і навів відповідні докази у
вироку.

Так, суд
першої інстанції обґрунтовано взяв до уваги дані про те, що ОСОБА_1 у суді і в
своїй апеляції фактично визнав свою вину у пред'явленому обвинуваченню
стверджуючи, що проживаючи разом з ОСОБА_2 вони приймали участь в укладанні
угод по купівлі-продажі нерухомості і таким чином заволодівали коштами потерпілих.

ОСОБА_10
, також у суді вину визнавав у тому, що знайомив потерпілих ОСОБА_15 і ОСОБА_19
із ОСОБА_2, яка займалася шахрайством при складанні угод по купівлі продажі
квартир. Він був знайомим із ОСОБА_1 і ОСОБА_4, останнього він під час
досудового слідства обмовив, тілесних ушкоджень йому той не наносив.

Щодо
квитанцій та схем, де зазначено механізм шахрайських дій вищезазначеної групи
відносно потерпілих, які були вилучені у нього, то стверджує, що їх у травні
2004 р. у нього
залишила ОСОБА_2.

ОСОБА_4,
також під час судового слідства частково визнав свою вину по епізодах
шахрайства, посилаючись на те, що він займався угодами в сфері нерухомості
незаконно та не платив податки. Стверджує, що після продажі квартири сім'я
ОСОБА_13 не мали ніяких претензій. Саме на їх прохання, він допоміг ОСОБА_12
оформити відповідні документи на продаж його житла.

По угоді
із ОСОБА_15 стверджував, що опинився у нотаріуса лише тому, що йому
телефонувала ОСОБА_2, і просила під'їхати щоб повернути йому борг. По прибуттю вона
направила його до ОСОБА_18. Остання віддала йому 2800 доларів, повідомивши, що
це борг ОСОБА_2.

Щодо
ОСОБА_19, він лише на прохання ОСОБА_2 допоміг приватизувати квартиру.

По
епізоду щодо ОСОБА_3 вину не визнав. Пояснив, що спільних справ вони не мали і
тілесних ушкоджень він йому не наносив.

По
епізоду незаконного поводження із зброєю та бойовими припасами вину не визнав,
пояснив, що його обмовив ОСОБА_5

ОСОБА_2
у суді частково визнала вину і заявляла, що вона за пропозицією ОСОБА_1а
допомагала лише оформити паспорт ОСОБА_13.

По епізоду з
ОСОБА_15 вину визнала тільки у тому, що своєчасно не показала їм будинок
ОСОБА_18. Умисел на продаж цього будинку виник у неї,

коли зрозуміла,
що коштів недостатньо для придбання будинку ОСОБА_17. ОСОБА_1 і ОСОБА_4 приймали участь у приватизації квартири
ОСОБА_15.

По
епізоду продажі квартири ОСОБА_19
вважає, що ніяких порушень закону не було. Не встигла витратити кошти на
придбання нового житла для ОСОБА_19 тільки тому, що була затримана працівниками
міліції.

Незважаючи
на заперечення засуджених ОСОБА_2, ОСОБА_10, ОСОБА_4 у причетності до вказаних
у вироку суду злочинів, їх дії, крім часткового визнання своєї вини,
матеріалами кримінальної справи доведена повністю.

Епізоди № 1,2.

Потерпілий
ОСОБА_13 вказував, що саме ОСОБА_1 та ОСОБА_4 зверталися до нього з пропозицією
продати його квартиру за 7500 доларів США
та взамін придбають будинок у гр.. ОСОБА_12, а останньому куплять будинок у
смт. Семенівці. ОСОБА_4 і ОСОБА_2, ОСОБА_1 допомагали йому оформляти відповідні
документи. Після продажі квартири він передав вказані гроші ОСОБА_1 для
виконання обіцянок по придбанню будинків і повернення ОСОБА_13 близько
2000-2500 доларів США. Він
отримав лише 200 доларів США.
ОСОБА_12 будинок не придбали.

Такі ж
показання у суді дав і потерпілий ОСОБА_13 доповнивнивши, що внаслідок таких
шахрайських дій він залишився без квартири.

Із
показань потерпілого ОСОБА_12 у суді вбачається, що ОСОБА_13 засуджені обіцяли
взамін його проданого помешкання придбати будинок, але його обманули, грошей
він не отримав. 8.12.2003 р. він за вказівкою ОСОБА_2 подарував ОСОБА_13 1/10
частину будинковолодіння по АДРЕСА_7, (т.2 а.с.117)

Згідно
договору купівлі-продажу від 29.12.2003 р. ОСОБА_13 продав квартиру АДРЕСА_8,
оціночною вартістю 12130 грн. (т.2а.с.119)

Із
досліджених судом показань свідка ОСОБА_21 вбачається, що 19.12.2003 р. вона
придбала кв.АДРЕСА_8 у ОСОБА_13 Угоду купівлі-продажу оформляли у нотаріуса за
участю засуджених, (т.1 а.с. 160)

Згідно
протоколу впізнання потерпілий ОСОБА_13 вказав на ОСОБА_1 та ОСОБА_4, як на
осіб, що приймали участь в його обмані під час продажу квартири . (т.1
а.с.161,162)

Під час
очної ставки засуджений ОСОБА_1 підтвердив показання ОСОБА_13 у тій частині, що він разом із ОСОБА_4
вчинили шахрайство щодо ОСОБА_13 та придбання будинку в приватному секторі,
(т.1 а.с. 163-164)

Відповідно
до протоколу впізнання свідок ОСОБА_21 вказала на ОСОБА_4 і ОСОБА_1а та
пояснила, що саме їх бачила 29.12.2003 р. у нотаріуса під час оформлення угоди
купівлі-продажу квартири ОСОБА_13.(т.3 а.с.22) (т.3 а.с.23)

Епізод 3

Потерпілий
ОСОБА_16 підтверджував, що під час придбання по вул. АДРЕСА_12 він зустрічався
із ОСОБА_2 та ОСОБА_1 і передавав їм завдаток 800 доларів США, у тому числі і
для погашення боргу за комунальні платежі. Згодом у нотаріуса був

укладений
договір купівлі-продажу цієї квартири і він передав гроші продавцю ОСОБА_15,
при цьому були присутні ОСОБА_2, ОСОБА_4 та ОСОБА_10.

Незважаючи
на те, що потерпілий передав ОСОБА_2 800 доларів США, борг за комунальні послуги погашений не був. Вважає себе
ошуканим на 800 доларів США.

Свідок
ОСОБА_22 доповнила показання потерпілого і підтвердила, що гарантом завдатку
виступав ОСОБА_1. Допомогу в приватизації квартири ОСОБА_15 займалася ОСОБА_2 і
згодом поступово вона перестала відповідати на її дзвінки, зрозумівши, що її
клієнта - ОСОБА_16, можуть ошукати, вона з'ясувала, що саме в той час у
нотаріуса оформлялася угода купівлі-продажу квартири, але не ОСОБА_16.
ОСОБА_15 за вказівкою ОСОБА_2 мала намір
продати квартиру іншим особам. Після виклику ОСОБА_16 він додатково передав ще
300 доларів ОСОБА_2 і лише після цього була оформлена угода купівлі-продажу
квартири між ОСОБА_15 і ОСОБА_16.

Через
деякий час ОСОБА_15 повідомила її, що
будинок для її родини ОСОБА_2 не придбали, остання сфальсифікувала договір на
неіснуючий будинок, а потім і взагалі зникла. Крім цього, свідок підтвердила з
ОСОБА_2 їх познайомив ОСОБА_10. Сама ж свідок особисто бачила ОСОБА_10 в
агентстві нерухомості разом з ОСОБА_2.

Відповідно
до довідки від 2.11,2004 р. заборгованість по оплаті за кв.АДРЕСА_12 до ГЖЕД-8
складала 2540,10 грн., яку так і не було погашено засудженими, (т.2 а.с. 49)

Епізоди 4,7

Потерпілий
ОСОБА_15 підтвердив, що продажею його квартири
займалися ОСОБА_10 та ОСОБА_2 і обіцяли придбати йому будинок у селі. Пізніше
він дізнався, що придбали зовсім інший будинок, а не той, що показували.

До
будинку, що належав ОСОБА_18, вони змушені були переселитись після того, як
запишись без своєї квартири, вказаний будинок непридатний для проживання, таким
чином їх було ошукано.

Потерпіла
ОСОБА_15 доповнила показання чоловіка і
суду підтвердила, що саме ОСОБА_10 у ході розмови спонукав продати квартиру і
придбати будинок десь у селі. Пізніше він привів ОСОБА_2, яка взяла необхідні
документи і почала займатись приватизацією їх квартири. Після отримання грошей
за продану квартиру, вона віддала 5500 доларів США ОСОБА_18, яку ОСОБА_2 представивши як сестру ОСОБА_17, що не
відповідало дійсності. При передачі грошей присутні були ОСОБА_2 разом із
ОСОБА_4.

Потерпіла
ОСОБА_20 під час продажі батьками квартири неодноразово бачила ОСОБА_2,
ОСОБА_1а та ОСОБА_10, які приймали активні участь у її реалізації. ОСОБА_2 при
цьому попереджала, що 300 доларів необхідно буде для оформлення купленого
будинку. Батьки зараз живуть в селі, але не в тому будинку, який обіцяла
придбати для них ОСОБА_2

Крім
того доповнила, що на початку травня 2004 р. до неї на роботу приїздила ОСОБА_2
і шляхом обману заволоділа 400 доларів США.
Після цього, ОСОБА_2 ще декілька раз приходила до неї і брала гроші в
загальній сумі 300 доларів начебто на оформлення будинку в с. Козловщина. Таким чином,
вона ошукала її на загальну суму 700 доларів.

Із досліджених
судом показань свідка ОСОБА_17
вбачається, що до нього зверталися ОСОБА_2 та ОСОБА_10 , які
представились агентами з

нерухомості та
покупці чоловік і жінка і запропонували продати свій будинок і придбати житло у
м. Полтаві. Оглянувши будинок вони були задоволені ним. Через кілька днів знову
прибули ОСОБА_10 і ОСОБА_2 та повідомили, що знайшли для нього будинок в
Полтаві і попросили документи, щоб швидше оформити угоду. Документів він не
дав, а на призначену в м. Полтаві зустріч -засуджені не з'явились. Через деякий
час до нього знову приїхала засуджена, але з іншим чоловіком і просили, щоб
коли вони привезуть дочку покупців, він би підтвердив, що отримав від них
завдаток за ніби-то проданий його будинок, але він їх вигнав, (т.1 а.с.57)

Відповідно
до огляду документів, вилучених у ОСОБА_15, зокрема встановлено.

Згідно
договору завдатку від 9.03.2004 р. ОСОБА_2 зобов'язана була ОСОБА_15 придбати
будинокАДРЕСА_15 за 26750 грн. до 16.03.2004 р. У забезпечення купівлі квартири, покупець передає
ОСОБА_15 в рахунок її вартості завдаток
в сумі 1338 грн.

Відповідно
дорученню ОСОБА_20, остання уповноважила ОСОБА_15 бути її представником в органі приватизації з
питань приватизації квартири на її ім'я.

Згідно
угоди завдатку від 02.03.2004 р. між ОСОБА_23, ОСОБА_15, ОСОБА_15, ОСОБА_20,
гарантом суми виступав засуджений ОСОБА_1

За
договором купівлі-продажу від 09.04.2004 р. сім'я ОСОБА_15 продала кв. АДРЕСА_9
за 49569 грн.

Згідно
розписки від 17.01.2004 p.,
покупець отримав від ОСОБА_2. 1338 грн. завдатку за будинок, який він
продає в с Козловщина
Котелевського району Полтавської області.

За
розпискою від 5.05.2004 р. (ОСОБА_2 )ОСОБА_24 взяла у борг у ОСОБА_20 800
доларів США і
повинна їх віддати не пізніше 01.06.2004 р.

Відповідно
за рішенням Ленінського районного суду м. Полтави від 21.02.2003 р. ОСОБА_15,
ОСОБА_15 позбавлено батьківських прав відносно неповнолітньої ОСОБА_25 (т.1
а.с.62-74)

15.09.2004
р. під час огляду особистих речей ОСОБА_3, виявлено лист на якому рукописним
текстом зазначено „АДРЕСА_13 ОСОБА_26", з іншого „АДРЕСА_9 ОСОБА_15,
ОСОБА_27 куплен дом в АДРЕСА_8 у ОСОБА_18 за 1000 дол. взято на
покупку 5500 дол."; нижче „ОСОБА_28", (т.1 а.с.165-166)

24.09.2004
р. при огляді літньої кухні у дворі будинку АДРЕСА_2, де мешкав ОСОБА_10 виявлено та вилучено папку в якій
знаходились, зокрема: паспортНОМЕР_1 на його ім'я, квитанції банку з оплати
послуг, в яких зазначено платник ОСОБА_18 Козловщина; 2 аркуші із зазначенням
прізвищ та адрес у м. Полтаві, сум боргів; схема, яка починається словами „ОСОБА_29 + ОСОБА_30 дают деньги на
кидалово" та закінчується словами
„Как забрать не знаю", які виконано згідно висновку почеркознавчої
експертизи саме ОСОБА_3.(т.1а.с. 173-180) (т.7 а.с.150-152)

При
огляді в нотаріальній справі № 2-03 на 202 аркуші знаходяться документи
пов'язані з відчуженням кв.АДРЕСА_9, що належить ОСОБА_15 (т.3 .с.33);

ОСОБА_1 під час
досудового слідства давав у присутності захисника показання, що за вказівкою
ОСОБА_2 він замовляв документи на приватизацію квартири АДРЕСА_9. Йому було
відомо про шахрайство щодо ОСОБА_15 від ОСОБА_2, яка йому пояснювала, що їм
продали не той будинок, який показували. Після продажі квартири ОСОБА_19 ,
ОСОБА_4

подарував йому
мобільний телефон для підтримки зв'язку в подальшій роботі Ці обставини
підтвердив і у апеляційному суді (т.3 а.с.77-78)

ОСОБА_2
під час досудового слідства у присутності свого захисника стверджувала, що
організатором шахрайства відносно ОСОБА_15 був ОСОБА_10, який і знайшов цю
квартиру. Саме він запропонував ошукати ОСОБА_15 на суму вартості квартири. Він
підшукав будинок в с. Козловщина
і показував його ОСОБА_15. Про будинок ОСОБА_18, також стало відомо від
ОСОБА_10. Згідно вказівки ОСОБА_4, ОСОБА_2 у покупця ОСОБА_16 отримала 500
доларів США, начебто
для сплати заборгованості по комунальних послугах, передала ОСОБА_4, який через
певний час надав їй квитанцію про те, що борги сплачені (т.3 а.с. 101-102)

Епізод 5

Потерпша
ОСОБА_18 підтвердила, що ОСОБА_2 та ОСОБА_10 запропонували продати її будинок у
с Козловщина на,
що вона погодилася. Вказані особи займалися оформленням документів. Потім у
нотаріуса де були і ОСОБА_1 з ОСОБА_4 у них не ладилося з документами. ОСОБА_2
наказала їй, щоб написала розписку про те, що передає документи на будинок для
оформлення ОСОБА_15, а ті передали 5400 доларів США. За наказом ОСОБА_2 1000 доларів вона передала на
відшкодування збитків покупцям, що не придбали квартиру ОСОБА_15. Собі за
будинок залишила 1000 доларів, а решту грошей в неї забрав ОСОБА_4. Через
деякий час ОСОБА_4 і ОСОБА_2 почали вимагати в неї повернути отримані гроші за
будинок, бо їм ніби-то не підходить ця угода. При цьому був присутній і
ОСОБА_10, який був на всіх зустрічах з нею. Сім'я ОСОБА_15 відмовлялися
переїжджати до с Козловщина,
посилаючись на те, що їм обіцяли зовсім інший будинок. До цього часу будинок в с Козловщина, де
проживають ОСОБА_15, оформлений на неї.

Під час
очної ставки ОСОБА_1 у присутності свого захисника пояснював, що він разом з
ОСОБА_2 та ОСОБА_10 приймав участь в укладенні договору завдатку. Спільно із
ОСОБА_4 вантажив речі з квартири ОСОБА_15 (т.3 а.с. 19-20)

Епізод 6

ОСОБА_19,
підтвердила, що проживала в кв. АДРЕСА_13 та мала борги по оплаті за квартиру.
До лікарні, де вона лікувалася приїздили ОСОБА_2 та ОСОБА_1, ОСОБА_4 і просили
негайно оформити паспорт, щоб продати квартиру і купити будинок біля Полтави,
на що вона погодилася. ОСОБА_2 забрала її з лікарні до себе і оформили угоду
продажі квартири у нотаріуса, вона віддала ОСОБА_2 1000 доларів США для того, щоб вона
підшукала їй будинок в селі. ОСОБА_2, в свою чергу віддала гроші ОСОБА_4. Потім
чомусь вона одна залишилась в квартирі, яку знімала ОСОБА_2, і через три дні її
в цій квартирі знайшли та забрали працівники міліції. Після цього, вона знову
була госпіталізована до психіатричної лікарні.

Свідок ОСОБА_31
підтвердила вище вказані показання потерпілої та доповнила, що суму винагороди
ОСОБА_2 вимагала 4% від вартості проданої квартири. ОСОБА_19 повинні були
забрати з лікарні, щоб від її імені оформити доручення на ОСОБА_19 на продаж
квартири. Однак, ОСОБА_2 забрала ОСОБА_19 з лікарні на два дні раніше, ніж було
домовлено, і десь її заховала. Потім прийшли нові господарі квартири і
повідомили, що купили цю квартиру за 8400 доларів і гроші за квартиру віддали
ОСОБА_19 та ОСОБА_2. Вона подавала заяву до міліції про зникнення ОСОБА_19.
Через деякий час ОСОБА_19 знайшли в одній із квартир, яка перебувала у
неадекватному стані, що не давало можливості з'ясувати всі обставини її
пропажі.

Із
показань свідка ОСОБА_32 вбачається, що придбала квартиру у ОСОБА_19 О.
24.07.2004 р. Під час укладення угоди ОСОБА_1 був на вулиці. ОСОБА_4 їй
представили як їхнього охоронця.

Із
досліджених судом показань законного представника ОСОБА_19, ОСОБА_19
встановлено, що його дочка ОСОБА_19- психічно хвора. Після смерті матері вона
одна проживала в кв.АДРЕСА_13, зловживала спиртним напоями, квартплату не
оплачувала і тому вони з дочкою вирішили продати квартиру та придбати будинок в
приватному секторі. Він познайомився з ОСОБА_3, ОСОБА_2 та ОСОБА_1ом і ОСОБА_4,
які представились особами, що працюють в агентстві нерухомості. За їх роботу
він обіцяв їм заплатити 4 % від загальної суми угоди. Протягом червня-липня
2004 р. ці люди неодноразово приїздили на квартиру до них і оформили паспорт та
свідоцтво про народження ОСОБА_19, приватизували на неї квартиру. Дочка
перебувала в психіатричній лікарні, звідки її брали, коли оформляли документи.

24.07.2004
р. до їх квартири зайшла жінка, яка повідомила, що вона нова власниця цієї
квартири. Квартиру їй продали за 10200 доларів США, але гроші у дочки одразу ж забрала ОСОБА_2 .(т. 1 а.с.251
-252)

Відповідно
до оглянутої судом нотаріально завіреною копії договору купівлі-продажу від
24.07.2004 p., ОСОБА_19 продала ОСОБА_32 кв. АДРЕСА_13, продаж
вчинено за суму 44520 грн., які продавець отримала від покупця до підписання
цього договору . (т.2 а.с.126)

Із
показань досліджених судом свідка ОСОБА_33 вбачається, що вона, як нотаріус
24.07.2004 р. оформляла договір купівлі-продажу квартири АДРЕСА_13. Разом з
продавцем квартири ОСОБА_19 була і ОСОБА_2. (т.2а.с.127);

Згідно
висновку амбулаторної судово-психіатричної експертизи № 746 від 21.10.2004 p.,
ОСОБА_19страждає хронічним психічним захворюванням в формі шизофренії
параноїдної форми. Ступінь враженості порушень в емоційно-вольовій сфері
мислення такі, що позбавляють її спроможності правильно сприймати,
запам'ятовувати і відтворювати обставини та дії, пов'язані з купівлею-продажем
її квартири. На 24.07.2004 р. хворобливі зміни, вказані вище, також не давали
їй змоги правильно сприймати, запам'ятовувати і відтворювати обставини і події,
(т.2 а.с. 136-139)

Під час
очної ставки засуджений ОСОБА_1 у присутності свого захисника та в умовах
виключаючих на нього будь який незаконний вплив, будь кого у тому числі і
працівників міліції пояснював, що гроші від угоди по продажі квартири ОСОБА_19
спочатку були у ОСОБА_4, а потім передані ОСОБА_2. Одночасно ОСОБА_4 пояснював,
що він давав в борг ОСОБА_2 гроші для оформлення цієї угоди. Тому він взяв всі
гроші і забрав свою частину, після чого повернув їх ОСОБА_2. (т.3 а.с. 19-20)

Під час
досудового слідства ОСОБА_2, у присутності свого захисника, підтвердила, що
після того, як покупець передала ОСОБА_19 гроші, остання підписала угоду, гроші
вона передала добровільно ОСОБА_4. За цю оборудку, ОСОБА_4 заплатив ОСОБА_2 та
ОСОБА_1у по 100 доларів США.
(т.3 а.с. 101-102)

Згідно протоколу
впізнання від 13.01.2005 p.,
ОСОБА_19 вказав на ОСОБА_3, як на особу, що познайомив його з ОСОБА_2; на
ОСОБА_1., як на чоловіка ОСОБА_2 , з яким вона декілька разів приїздила у кв.
АДРЕСА_13; на ОСОБА_4, як на особу, що влітку 2004 р. разом

із ОСОБА_2
приїздив у квартиру ОСОБА_19 , а також возив їх в психіатричну лікарню, де вона
в той час проходила лікування. (т.3 .с.189-191)

Епізод 8

Згідно
протоколу огляду та вилучення від 20.10.2004 р. у ОСОБА_5 у пакеті в
розібраному стані виявлено обріз гладкоствольної мисливської рушниці та 10
набоїв мисливських 16 калібру, (т.2 а.с.62,91)

Із
досліджених судом показань свідка ОСОБА_34 вбачається, що десь у кінці жовтня
2004 p., разом із ОСОБА_35, був присутнім у якості понятого при
огляді речей одного із затриманого чоловіка у його пакеті був виявлено обріз
двуствольної рушниці у розібраному вигляді та патрони до нього. Чоловік
представився ОСОБА_5 і пояснив працівникам міліції, що придбав цей обріз у
свого знайомого ОСОБА_4. (т.2 а.с.75)

Подібні
показання під час досудового слідства давав і свідок ОСОБА_35 (т.2 а.с.76)

Відповідно
до повідомлення Октябрського РВ ПМУ від 27.10.2004 p., ОСОБА_4 та
ОСОБА_5 на обліку дозвільної системи не значаться і за ними зброя не
зареєстрована. (т.2а.с.77-78);

Згідно висновку
судово-балістичної експертизи №
508 від 11.11.2004 p., обріз вогнепальної рушниці, вилучений у
ОСОБА_5 є вогнепальною зброєю 16-го калібру, обрізом мисливської рушниці, який
виготовлений саморобним способом, шляхом укорочування стволів та ложа із
двуствольної гладкоствольної куркової мисливської рушниці бельгійської фірми
виробника НОМЕР_2, 16 калібру. Даний обріз придатний для проведення пострілів.
10 набоїв, вилучених у ОСОБА_5 є боєприпасами - набоями центрального бою. Дані
набої придатні для стрільби (т.2 а.с. 87-90);

Епізод 9

Під час
досудового слідства потерпілий ОСОБА_10 зазначав, що у липні 2004 року він
приїжджав до ОСОБА_1а та ОСОБА_2, у квартирі був і син ОСОБА_2 та ОСОБА_4, з
якими він пішов до центра міста і там розійшлися. По вул.Південній він почув,
що його покликав ОСОБА_4, який наказав йому не вникати у вирішення квартирних
питань, якими вони займались разом із ОСОБА_2 та ОСОБА_1ом. Після чого ОСОБА_4
наніс йому удар у лобну ділянку голови від чого він упав а потім продовжив
завдавати ударів ногами по різним частинам тулубу та по голові. Після цього ще
попередив, щоб він не «сунув носа» в їхні справи.

В міліцію із
заявою звернувся лише 20.09.2004 p. (T.
4 а.с.31-33)

Такі ж показання
він давав стабільно і 25.11.2004 р. (т.4 а.с.38)

Із
досліджених показань свідка ОСОБА_10 вбачається, що у липні 2004 р. її син
ОСОБА_10 прийшов додому з тілесними ушкодженнями. Відмовився від медицинської
допомоги при цьому повідомив, що тілесні ушкодження йому спричинив ОСОБА_4.
(т.4 а.с.29)

Із
досліджених показань свідка ОСОБА_36 вбачається, що у кінці липня 2004 р.
близько 22 год. ОСОБА_4
спілкувався з ОСОБА_10, а потім йому повідомив, що „розібрався" з шиком.
Так як у них виник конфлікт, (т.4 а.с.34-35)

Згідно висновку
судово-медичного обстеження № 2647 від 22.09..2004 р. вбачається, що
обстежуваний ОСОБА_10 особисто розповідав експерту про обставини отримання ним
в кінці липня 2004 р. по вул.Південній в в м. Полтаві тілесних ушкоджень, що
узгоджується із вище наведеними даними про причетність ОСОБА_4 до спричинення
потерпілому середньої тяжкості тілесних ушкоджень.

У потерпілого
виявлені шрами м'яких тканин обличчя, які є наслідком загоювання ран, перелом
6-го ребра зліва без зміщення відломків у стадії консолідації, які утворилися
від дії тупих предметів з обмеженою контактуючою поверхнею. За ступенем
тяжкості дані тілесні ушкодження умовно можна розділити на групи: а) перелом
6-го ребра зліва без зміщення відламків в стадії консолідації є ушкодження
середнього ступеню тяжкості, за ознакою тривалого розладу здоров'я; б) рани
м'яких тканин обличчя, внаслідок загоювання яких утворилися вище вказані шрами,
- ушкодження легкого ступеню тяжкості, що спричинили короткочасний розлад
здоров'я. Вище вказані тілесні ушкодження можуть відповідати даті та
обставинам, на які вказував потерпілий.

Враховуючи
анатомічну локалізацію тілесних ушкоджень, взаєморозташування нападаючого та
потерпілого в момент спричинення тілесних ушкоджень воно змінювалось, (т.4
а.с.25)

25.11.2004
p., під час
досудового слідства ОСОБА_10 вказав на ОСОБА_4 та пояснив, що саме ця особа в
кінці липня 2004 р. спричинила йому тілесні ушкодження (т.4 .с.36)

Доводи в
апеляції засуджених ОСОБА_10 та ОСОБА_4 про непричетність останнього до
нанесення тілесних ушкоджень ОСОБА_10, колегія суддів не приймає внаслідок
доведеності вини винної особи у вчиненні вказаного злочину.

Колегія
суддів критично ставиться і до зміни своїх показань вказаних осіб, їх відмова
від них судом обґрунтовано не прийнята, оскільки вони більш узгоджуються між
собою, з показаннями свідків та іншими даними у справі і свідчить про вчинення
ними шахрайських дій направлених на заволодіння коштами громадян під час
продажі їх помешкань.

Твердження
засуджених ОСОБА_2, ОСОБА_10, ОСОБА_4 у апеляціях про застосування до них під
час досудового слідства незаконних методів ведення розслідування перевірялися
судом першої інстанції, прокурором, які не встановили об'єктивних даних, які б
могли свідчити про їх самооговір.

Навпаки,
мотивуючи висновки про винність засуджених у вчиненні інкримінованих їм
злочинах, а також про їх мотиви, суд обґрунтовано послався на їх показання в
стадії досудового слідства, які фактично визнаючи свою винність в шахрайських
діях, давали детальні показання про обставини вчинення цих злочинів. Засуджені
у деталях розповідали про роль кожного із них у заволодінні грошима потерпілих
під час продажі їх квартир, поділ коштів, що узгоджувалося і знайшло своє
підтвердження в ході досудового і судового слідства.

Матеріали
кримінальної справи свідчать, що у ОСОБА_10, ОСОБА_4, ОСОБА_2, не було підстав
для самообмови, не встановлено також даних, які б свідчили , що їх могли
обмовити потерпілі, свідки.

З
урахуванням наведеного, суд вірно обґрунтував свої висновки зазначеними
показаннями засуджених, даними ними під час досудового слідства і частково у
суді.

Такі їх
показання знаходяться у повній відповідності з іншими доказами, які дослідив
суд першої інстанції і які навів у вироку суду .

Із
кваліфікацією дій засуджених, визнаних судом першої інстанції, колегія суддів
погоджується. Підстав для перекваліфікації дій винних не вбачається.

Призначаючи
покарання, суд врахував: ступінь тяжкості вчинених злочинів; осіб винних, ролі
кожного у вчиненому, а також конкретні обставини

справи і
призначив їм усім покарання необхідне і достатнє у відповідності до вимог ст.
65 КК України.

При
цьому суд врахував пом'якшуючі обставини, а саме для ОСОБА_1, ОСОБА_3, ОСОБА_2,
ОСОБА_4 - позитивні характеристики з місць проживання, зважив на стан їхнього
здоров'я та призначив мінімальне покарання передбачене санкціями статей.

Підстав
для скасування вироку суду щодо них, колегія судді не вбачає, вирок суду
постановлений у відповідності із вимогами чинного КПК України. Порушень вимог
чинного законодавства, що було б безумовною підставою до скасування вироку суду
чи необхідності встановлення всіх обставин справи та направлення справи на
додаткове досудове слідство, немає.

Апеляції
засуджених колегія суддів залишає без задоволення.

Разом з
тим, згідно Закону України «Про амністію» від 9 червня 2007 року ст.1 п.б
підлягають звільненню від покарання у виді позбавлення волі на певний строк та
від інших покарань, не пов'язаних із позбавленням волі особи, засуджені за
умисні злочини, за які законом передбачено покарання менш суворе, ніж
позбавлення волі на строк не більше 5 років, та за злочини, вчинені з
необережності , за які передбачено покарання не більше 10 років , не позбавлені
батьківських прав , які на день набрання чинності цим Законом мають дітей ,
яким не виповнилося 18 років або дітей - інвалідів незалежно від їх віку.

Із матеріалів
справи вбачається, що
засуджений ОСОБА_5 згідно наданих свідоцтв про народження на
утриманні має двох неповнолітніх дітей:

Вчинений
ним злочин передбачений ч.1 ст. 263 КК України передбачає покарання менше 5
років, а тому він згідно його заяви підлягає звільненню від відбування
призначеного покарання.

Із
матеріалів справи також вбачається, що відсутні дані вважати вчинення
засудженими злочинів із початку червня 2003 року по 17.09.2004 року, що
підлягає уточненню.

За таких умов
апеляція прокурора підлягає задоволенню повністю.

На
підставі викладеного, керуючись ст.365, 366 КПК України, колегія суддів,-

УХВАЛИЛА:

Апеляційне
подання старшого помічника прокурора Київського району м.Полтави задовольнити
повністю, апеляції засуджених ОСОБА_1, ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_2 залишити без
задоволення.

Вирок Київського
районного суду м.Полтави від 6 жовтня 2006 року відносно ОСОБА_5 змінити,
згідно Закону України «Про амністію» від 9 червня 2007 року ст.1 п.б звільнити
його від покарання у виді позбавлення волі, скасувавши запобіжний захід, -
підписку про невиїзд, та уточнити у мотивувальній частині вироку відносно
ОСОБА_1, ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_2, що вони вчиняли ряд шахрайських дій по
відношенню до громадян на території м.Полтави та Козельщинського району
Полтавської області у період із 8 .12.2003 року по липень 2004 року, включно, у
іншій частині цей вирок суду залишити без змін.