Олевський районний суд Житомирської області
Справа № 287/140/15-к

В И Р О К
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
27 квітня 2015 року м. Олевськ

Олевський районний суд Житомирської області в складі:
головуючого-судді ОСОБА_1

секретаря ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні, в залі судових засідань Олевського районного суду кримінальне провадження № 0000110 по обвинуваченню:

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , паспорт та реєстраційний номер облікової картки платника податків відсутні, уродженця м.Кривий Ріг Дніпропетровської області, українця, громадянина України, з загальною середньою освітою, не одруженого, не працюючого, не інваліда, не депутата, не військовозобов`язаного, раніше судимого: 06.12.2002 року Апеляційним судом Житомирської області за п.п.4, 6 ч.2 ст.115; ч.1 ст.129, ст.70 КК України на дванадцять років позбавлення волі; 23.07.2003 року Коростенським міським судом Житомирської області за ч.3 ст.185, ч.4 ст.70 КК України на тринадцять років позбавлення волі, за ухвалою Шепетівського міськрайонного суду Хмельницької області від 28.04.2014 року, на підставі ст.81 КК України 29.04.2014 року звільненого від відбування покарання умовно-достроково, з невідбутим строком покарання 1 рік 3 місяці 10 днів, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , тимчасово проживаючого в АДРЕСА_2 ,

у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст.185 та ч.3 ст.185 КК України,

з участю сторін

кримінального провадження:

прокурора ОСОБА_4

потерпілого ОСОБА_5

обвинуваченого ОСОБА_3

В С Т А Н О В И В :
ОСОБА_3 , будучи засудженим 23.07.2003 року Коростенським міським судом Житомирської області за ч.3 ст.185, ч.4 ст.70 КК України до покарання у виді тринадцяти років позбавлення волі, звільнений умовно-достроково від відбування призначеного судом покарання, в порядку ст.81 КК України 29.04.2014 року за ухвалою Шепетівського міськрайонного суду Хмельницької області від 28.04.2014 року з невідбутим строком покарання 1 рік 3 місяці 10 днів, на шлях виправлення не став та знову вчинив умисні кримінальні правопорушення при наступних обставин:
так, 22 лютого 2015 року, об 19 годині 00 хвилин, ОСОБА_3 , маючи умисел на таємне викрадення чужого майна, повторно, із корисливих мотивів, зайшовши до під`їзду будинку АДРЕСА_3 , де переконавшись, що за його діями ніхто не спостерігає і вони залишаються непоміченими, шляхом вільного доступу, таємно викрав чуже майно, що належить ОСОБА_6 , а саме: велосипед, торгової марки «Азимут» бувший у використанні, вартістю 1013.14 грн., і з місця вчинення кримінального правопорушення зник, заподіявши при цьому ОСОБА_6 , матеріального збитку на вказану суму та розпорядившись із викраденим на власний розсуд.

23 лютого 2015 року, об 13 годині 00 хвилин, ОСОБА_3 , маючи умисел на таємне викрадення чужого майна, повторно, із корисливих мотивів, за допомогою заздалегідь заготовленої металевої труби, підійшовши до вхідних дверей квартири АДРЕСА_4 , яку винаймає ОСОБА_5 , та в якій тимчасово проживає ОСОБА_7 , де переконавшись, що за його діями ніхто не спостерігає і вони залишаються непоміченими, відірвавши навісний замок на вхідних дверях вказаної квартири, проникши до середини приміщення квартири, звідки таємно викрав чуже майно, яке належить потерпілим ОСОБА_5 , та ОСОБА_7 , а саме:

- телевізор, торгової марки «Тошиба», бувший у використанні, вартістю 754.80 грн., заподіявши при цьому ОСОБА_5 , матеріальних збитків на вказану суму;

- наручний чоловічий годинник, торгової марки «Адідас», бувший у використанні, вартістю 131.80 грн.; чоловічий спортивний костюм, бувший у використанні, вартістю 250.00 грн.; парфуми чоловічі, торгової марки «BRAVE», бувші у використанні, вартістю 45.00 грн., заподіявши при цьому ОСОБА_7 , матеріальних збитків на загальну суму 426.80 грн., та з місця вчинення кримінального правопорушення зник.

У судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_3 , винним себе у вчинених кримінальних правопорушеннях, передбачених ч.2 ст.185 та ч.3 ст.185 КК України визнав повністю. В ході судового розгляду кримінального провадження надав суду показання про те, що він дійсно 22 лютого 2015 року, об 19 годині 00 хвилин, із під`їзду будинку АДРЕСА_3 , шляхом вільного доступу викрав велосипед торгової марки «Азимут», який належить ОСОБА_6 . Крім того, 23 лютого 2015 року, об 13 годині 00 хвилин, задопомогою металевої труби, шляхом проникнення до квартири АДРЕСА_4 , яку винаймає ОСОБА_5 , де тимчасово проживає потерпілий ОСОБА_7 , викрав їхнє майно згідно до обставин і переліку викраденого майна, які наведено у обвинувальному акті. У вчиненому щиро кається, просить суд не застосовувати до нього сурової міри кримінального покарання. Просить вибачення у потерпілих ОСОБА_6 , ОСОБА_5 , та ОСОБА_7 . Крім того заявив клопотання та просить суд, оскільки він повністю визнав свою винність у вчинених кримінальних правопорушеннях, перебуває під вартою, і бажає провести розгляд кримінального провадження в одному судовому засіданні, розглянути дане кримінальне провадження за відсутності потерпілого ОСОБА_7 , та його представника ОСОБА_8 , так як викрадене ним майно повернуто через працівників міліції Олевського РВ УМВС потерпілому ОСОБА_7 , та потерпілим ОСОБА_5 , і ОСОБА_6 .
Потерпіла ОСОБА_6 , у судове засідання не з`явилася, подавши до суду заяву про розгляд кримінального провадження у її відсутності. Претензій матеріального та морального характеру до обвинуваченого ОСОБА_3 , не має. Просить суд винести щодо ОСОБА_3 , вирок суду згідно до закону. Зі згоди всіх учасників судового розгляду, суд проводить розгляд кримінального провадження по обвинуваченню ОСОБА_3 , у відсутності потерпілої ОСОБА_6 , на підставі її заяви, що відповідає положенням ст.325 КПК України.
Потерпілий ОСОБА_7 , та його представник ОСОБА_8 , у судове засідання не з`явилися будучи належним чином повідомленими про день, час та місце розгляду кримінального провадження про, що свідчать розписки про отримання судових повісток. Заяви щодо розгляду чи відкладення кримінального провадження до суду не подали. Суд за згодою сторін кримінального провадження та у відповідності до ст.325 КПК України розглядає кримінальне провадження у відсутності потерпілого ОСОБА_7 , та його представника ОСОБА_8 .
Допитаний у судовому засіданні потерпілий ОСОБА_5 , надав суду показання про те, що він є бригадиром приватного підприємства «Уголь-пром» розташованого в смт.Нові Білокоровичі Олевського району. Він для працівників вказаного підприємства винаймає квартиру АДРЕСА_4 . У зазначеній квартирі тимчасово проживають ОСОБА_7 , та ОСОБА_8 , яким він у користування надав власний телевізор торгової марки «Тошиба». Так 23.02.2015 року, об 23.00 годині до нього зателефонував ОСОБА_7 , який повідомив його про те, що на вхідних дверях квартири АДРЕСА_4 зірвано навісний замок та викрадено його телевізор, а також особисте майно ОСОБА_7 . Прибувши до вказаної квартири він виявив пропажу свого телевізору, марки «Тошиба», а ОСОБА_7 , пропажу особистого майна, згідно переліку наведеному у обвинувальному акті. Про дану подію він повідомив ОСОБА_9 . Викрадене його майно та майно ОСОБА_7 , чере працівників міліції Олевського РВ УМВС, за сприянням ОСОБА_3 , йому і ОСОБА_7 , повернуто повністю. Претензій морального та матеріального характеру до обвинуваченого не має. Просить суд розглянути дане кримінальне провадження за відсутності ОСОБА_7 , який знаходиться у лікарні на стаціонарному лікуванні та його представника ОСОБА_8 , так як останній за станом здоров`я не має можливості прибути у судове засідання. Також просить суд не застосовувати до обвинуваченого ОСОБА_3 , сурового виду і міри покарання.
З`ясовуючи обставини вчинених ОСОБА_3 , кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст.185 та ч.3 ст.185 КК України, судом також було досліджено протоколи слідчих дій та інші долучені до матеріалів кримінального провадження документи, зокрема:
- повідомлення ОСОБА_5 , від 23.02.2015 року про викрадення із його орендованої квртири АДРЕСА_4 власного телевізра;
- протокол прийняття заяви про вчинене кримінальне правопорушення від 02.03.2015 року, згідно до якого ОСОБА_6 , повідомила працівників міліції Олевського РВ УМВС України в Житомирській області про викрадення її власного велосипеда, марки «Азимут» за місцем її проживання;
- протокол огляду місця події від 05.03.2015 року та фототаблицю до нього, із якого слідує, що місцем події є п`ятиповерховий будинок АДРЕСА_3 ;
- протокол проведення слідчого експерименту від 24.03.2015 року та фототаблицю до нього, проведеного за участю підозрюваного ОСОБА_3 , який розповів і показав на місці, як саме, він перебуваючи у під`їзді будинку АДРЕСА_3 викрав велосипед, торгової марки «Азимут»;
- протокол проведення слідчого експерименту від 24.03.2015 року та фототаблицю до нього, проведеного за участю підозрюваного ОСОБА_3 , який розповів і показав на місці, як саме він перебуваючи у під`їзді будинку АДРЕСА_3 відірвав навісний замок на вхідних дверях квартири АДРЕСА_5 вказаного будинку і проник до середини квартири, звідки викрав телевізор, торгової марки «Тошиба», що належить ОСОБА_5 , та особисте майно ОСОБА_7 ;
- висновок експерта № 5/127 від 20.03.2015 року, відповідно до якого ринкова вартість представленого на дослідження кольорового тлевізора, торговельної марки «Тоshiba» Model № 21N3ХМ, серійний № 37007946, бувшого у використанні, станом на 23.02.2015 року складає 754.80 грн.;

- висновок експерта автотоварознавчої експертизи з оцінки колісного транспортного засобу № 015/075 від 24.03.2015 року, відповідно до якого ринкова вартість представленого на дослідження велосипеда, торговельної марки «Азимут», бувшого у використанні, станом на 23.02.2015 року складає 1013.14 грн.;
- висновок експерта № 5/128 від 03.04.2015 року, відповідно до якого ринкова вартість представлених на дослідження об`єктів, станом на 23.02.2015 року складає: спортивного костюма, торговельної марки «Godsend», бувшого у використанні 250.00 грн., годинника, торговельної марки «Адідас», бувшого у використанні - 131.80 грн., туалетна вода, торговельної марки «BRAVE», бувшої у використанні 45.00 грн.;
- інші документи, що характеризують особу обвинуваченого ОСОБА_3 .
Показання обвинуваченого ОСОБА_3 , надані ним під час судового розгляду про обставини вчинення вищезазначених кримінальних правопорушень з визнанням у повному обсязі своєї винності у висунутому обвинуваченні, з точки зору належності, допустимості, суд вважає достовірними та об`єктивними, оскільки вони є логічними, детальними, послідовними та достатніми в сукупності з іншими зібраними доказами, з точки зору взаємозв`язку для прийняття відповідного процесуального рішення.
Таким чином, аналізуючи всі зібрані та долучені до кримінального провадження докази в їх сукупності, суд вважає, що докази є належними і допустимими, а винність обвинуваченого ОСОБА_3 , у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст.185 та ч.3 ст.185 КК України повністю доведеною.
Дії обвинуваченого ОСОБА_3 , суд кваліфікує:
- за ч.2 ст.185 КК України, оскільки він своїми умисними діями вчинив таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчиненого повторно;

- за ч.3 ст.185 КК України, так як він своїми умисними діями вчинив таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчиненого повторно, поєднаного з проникненням у житло.
Призначаючи покарання обвинуваченому ОСОБА_3 , у відповідності до ст.65 КК України, суд призначає покарання у межах, установлених у санкції статті Особливої частини цього Кодексу, що передбачає відповідальність за вчинений злочин, відповідно до положень Загальної частини цього Кодексу, враховуючи ступінь тяжкості вчиненого обвинуваченим злочину, особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання обвинуваченого.
Обставини, які пом`якшують покарання обвинуваченого ОСОБА_3 , відповідно до ст.66 КК України, судом визнаються, як щире каяття у вчинених злочинах та активне сприяння у розкритті злочинів.
Обставини, які обтяжують покарання обвинуваченого ОСОБА_3 , відповідно до ст.67 КК України, судом визнаються, як рецидив злочинів.
Суд не застосовує до обвинуваченого ОСОБА_3 , обставину, яка обтяжує покарання повторність, яку зазначено у обвинувальному акті, на підставі ч.4 ст.67 КК України.
Визначаючи міру і вид покарання обвинуваченому ОСОБА_3 , суд також враховує і те, що він раніше притягувався до кримінальної відповідальності, має не зняту і непогашену судимість, вчинив умисні кримінальні правопорушення, які відповідно до ст.12 КК України є середньої тяжкості та тяжким, з корисливих мотивів, на шлях виправлення і перевиховання не став, висновків для себе не зробив, вчинив нові кримінальні правопорушення після постановлення вироку Коростенського міського суду Житомирської області від 23.07.2003 року, за яким він засуджений за ч.3 ст.185, ч.4 ст.70 КК України до 13-ти років позбавлення волі за вчинення аналогічного злочину та 29.04.2014 року ухвалою Шепетівського міськрайонного суду Хмельницької області від 28.04.2014 року на підставі ст.81 КК України умовно-достроково звільнений від відбування покарання з не відбутим строком покарання 1 рік 3 місяці 10 днів, по місцю реєстрації та тимчасового проживання характеризується позитивно, щиро розкаявся у вчинених кримінальних правопорушеннях про, що свідчить його повне визнання своєї винуватості в судовому засіданні, думку прокурора, потерпілої ОСОБА_6 , яка викладена у її заяві, думку потерпілого ОСОБА_5 , щодо застосування до ОСОБА_3 , виду та міри кримінального покарання, з врахуванням вказаних вище декількох пом`якшуючих обставин, наявністю обтяжуючих обставин, разом із конкретними обставинами справи, відсутністю тяжких наслідків від злочину, і на підставі зазначеного та вищенаведеного, суд приходить до висновку про необхідність обрання ОСОБА_3 , покарання пов`язаного з позбавленням волі в межах санкцій частин статтей обвинувачення, у відповідності до ч.1 ст.70 КК України за сукупністю злочинів, шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим та остаточне покарання призначити на підставі ч.1 ст.71 КК України за сукупністю вироків, частково приєднавши не відбуте покарання за вироком Коростенського міського суду Житомирської області від 23.07.2003 року у виді 1 місяця позбавлення волі.
Зазначений вид і міра кримінального покарання на думку суду є справедливою, необхідною і цілком достатньою для його виправлення та попередження вчинення нових злочинів.
Статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, визначено, що кожна особа має право на справедливий суд.
Цивільні позови по кримінальному провадженню не заявлено.
Відповідно до ч.2 ст.124 КПК України у разі ухвалення обвинувального вироку, суд стягує з обвинуваченого на користь держави документально підтверджені витрати на залучення експерта. З огляду на зазначене, із обвинуваченого ОСОБА_3 , підлягають стягненню витрати на користь держави за проведення експертиз, в розмірі 613.80 грн.
Долю речових доказів вирішити згідно ч.9 ст.100 КПК України.
На підставі наведеного та керуючись ст.ст.100, 118, 122, 124, 314-318, 325, 368, 370, 373-376, 392, 393, 395 КПК України та ст.ст. 50, 51, 63, 65-67, 70, 71, ч.2 ст.185, ч.3 ст.185 КК України, суд -

У Х В А Л И В:
Визнати винуватим ОСОБА_3 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст.185 та ч.3 ст.185 КК України, і призначити йому покарання за:
- ч.2 ст.185 КК України у виді двох років позбавлення волі;

- ч.3 ст.185 КК України у виді трьох років позбавлення волі.
На підставі ч.1 ст.70 КК України за сукупністю злочинів, шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим призначити ОСОБА_3 остаточне покарання у виді трьох років позбавлення волі.
У відповідності до ч.1 ст.71 КК України за сукупністю вироків, до покарання призначеного за цим вироком частково приєднати не відбуте покарання за вироком Коростенського міського суду Житомирської області від 23 липня 2003 року у виді одного місяця позбавлення волі та остаточно призначити ОСОБА_3 покарання у виді трьох років одного місяця позбавлення волі.
Строк відбування покарання ОСОБА_3 рахувати з 18 години 00 хвилин 24 лютого 2015 року (Ухвала Олевського районного суду Житомирської області від 27.02.2015 р.).
Після набранням вироком законної сили речові докази по кримінальному провадженню, а саме:

-кольоровий тлевізор, торговельної марки «Тоshiba» Model № 21N3ХМ, серійний № 37007946, бувший у використанні, якого передано на зберігання потерпілому ОСОБА_5 , повернути останньому;

-велосипед, торговельної марки «Азимут», бувший у використанні, якого передано на зберігання потерпілій ОСОБА_6 , повернути останній;

-спортивний костюм, торговельної марки «Godsend», бувший у використанні, годинник, торговельної марки «Адідас», бувший у використанні та туалетну воду, торговельної марки «BRAVE», бувшу у використанні, що повернуті ОСОБА_7 , - залишити у його власності.
Матеріали кримінального провадження № 0000110 залишити при обвинувальному акті, з подальшим їх зберіганні при кримінальному провадженні № 287/140/15-к.
Стягнути з ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , паспорт та реєстраційний номер облікової картки платника податків відсутні, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , тимчасово проживаючого в АДРЕСА_2 , на користь держави кошти в сумі 613 (шістсот тринадцять) грн., 80 коп., витрат на залучення експертів.
Запобіжний захід до набранням вироком законної сили засудженому ОСОБА_3 , - тримання під вартою залишити без зміни.
Вирок суду першої інстанції набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок суду, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.
На вирок може бути подана апеляція до Апеляційного суду Житомирської області, через Олевський районний суд Житомирської області на протязі 30 днів з дня його проголошення, а засудженим до позбавлення волі ОСОБА_3 , в той же строк з моменту вручення копії вироку.
Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку. Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору.

Суддя: ОСОБА_1