Комсомольський міський суд Полтавської області
Справа № 1-25/10
Вирок
Іменем України
26 квітня 2010 року Комсомольський міський суд

Полтавської області
в складі головуючого судді ОСОБА_1

при секретарі ОСОБА_2

з участю прокурора ОСОБА_3

захисника ОСОБА_4

потерпілої ОСОБА_5
розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Комсомольську кримінальну справу за обвинуваченням ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Кременчука Полтавської області, українця, громадянина України, з середньо-спеціальною освітою, до взяття під варту працював на ТОВ Глобинський м`ясокомбінат, не одруженого, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимого:

19.04.2006 року Крюківським районним судом м. Кременчука за ч.2 ст.186, ч.1 ст.187 КК України до 4 років позбавлення волі. Постановою Комсомольського міського суду від 01.12.2008 року звільнений умовно-достроково на 1 рік 3 місяці 11 днів;

17.04.2009 року Крюківським районним судом м. Кременчука за ч.2 ст.186,71 КК України до 5 років позбавлення волі з іспитовим терміном на 2 роки,

за ч. 2 ст. 186, ч.2 ст.187 КК України,
встановив:
Підсудний вчинив ряд повторних, умисних тяжких злочинів проти власності за таких обставин:

14 вересня 2009 року, близько 03-00 год., ОСОБА_6 прямуючи по вул. Героїв Сталінграду в м. Кременчуці, з метою відкритого заволодіння майном потерпілої ОСОБА_7 , що рухалася в попутному напрямку, наздогнав останню в районі будинку № 55, де відкрито, повторно, шляхом ривку заволодів її мобільним телефоном марки SONI ERICSON - 500 , внаслідок чого завдав потерпілій матеріальної шкоди на загальну суму 1500 грн.

Викраденим майном розпорядився на власний розсуд.

Вісім днів потому, 22 вересня 2009 року близько 03-25 год., ОСОБА_6 , знаходячись на площі в районі вул. Миру в м. Комсомольську, попрямував за потерпілою ОСОБА_5 в напрямку буд. №73 по вул. Леніна, де, зайшовши слідом за потерпілою в кабіну ліфта, із застосуванням насильства, небезпечного для здоров`я потерпілої, наніс їй декілька ударів кулаком в область обличчя, від чого вона втратила рівновагу і упала долу, де утримуючи її в такому стані та долаючи її опір, заволодів сумочкою потерпілої з її особистим майном, внаслідок чого завдав ОСОБА_5 матеріальної шкоди на загальну суму 2154 грн.

За висновком судово-медичної експертизи у потерпілої були виявлені тілесні ушкодження у вигляді ЗЧМТ та крововиливів на обличчі, які за ступенем тяжкості відносяться до легких тілесних ушкоджень, що потягли за собою короткочасний розлад здоров`я (т1. а.с. 44-45).

В судовому засіданні ОСОБА_6 свою вину визнав повністю, не заперечуючи обставин вчинення нападу на потерпілих та об`єму майна, яким заволодів внаслідок злочинного посягання. Телефон потерпілої ОСОБА_7 подарував своїй дівчині. Майно потерпілої ОСОБА_5 було продане ним, гроші витрачені на власні потреби. Аналогічні показання були надані підсудним під час досудового слідства, в т.ч. при відтворенні обставин і події вчинення злочину ( т.1 а.с. 49-53).

Під час досудового слідства телефон потерпілої був виявлений за місцем проживання гр. ОСОБА_8 , зі слів якої згаданий телефон в середині вересня 2009 року був подарований їй підсудним (т.2 а.с. 21)

Обмежившись допитом підсудного, потерпілої ОСОБА_5 та дослідивши, шляхом їх оголошення, показання потерпілої ОСОБА_7 ( т. 2 а.с. 26), яка відмовилася свідчити і з`явитися до суду, надавши аналіз письмовим доказам по справі, суд вважає, що дії ОСОБА_6 які виразились у відкритому заволодінні майном потерпілої ОСОБА_7 і були вчинені ним повторно - в період відбуття покарання за попереднім вироком за вчинення злочину проти власності, органами досудового слідства вірно кваліфіковані за ч. 2 ст. 186 КК України.

Вірною є також оцінка дій підсудного за епізодом заволодіння майном потерпілої ОСОБА_9 , оскільки він, маючи незняту та непогашену в установленому законом порядку судимість за вчинення розбою, повторно, з метою заволодіння чужим майном, вчинив напад на ОСОБА_9 , поєднавши свої дії із насильством, небезпечним для здоров`я потерпілої в момент нападу.

Виходячи з загальних засад призначення покарання, визначених ст. 65 КК України, суд враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винного та обставини, що впливають на призначення покарання.

Суд приймає до уваги, що скоєні ОСОБА_6 злочини є тяжкими, але разом з тим враховує визнання підсудним своєї вини та щире каяття у вчиненому, що відповідно до положень ст.66 КК України розцінене судом в якості обставини, що пом`якшує покарання.

За висновком ЛКК ОСОБА_6 практично здоровий, працездатний, не потребує примусового лікування від наркоманії та алкоголізму. За місцем проживання та місцем роботи характеризується позитивно. Проживав в родині з матір`ю. Через сумлінну поведінку та добросовісне відношення до праці за попереднім місцем ув`язнення був умовно-достроково звільнений від призначеного покарання за попереднім вироком.

Вирішуючи питання про вид покарання, враховуючи дані про особу підсудного, який вчинив ряд умисних злочинів проти власності в період відбуття покарання за попереднім вироком, що є беззаперечним свідченням його небажання стати на шлях виправлення, суд вважає, що відбувати покарання він повинен лише в умовах ізоляції від суспільства.

Призначаючи підсудному покарання у вигляді позбавлення волі, та визначаючи покарання за сукупністю вчинених злочинів, суд, враховуючи наявність пом`якшуючої покарання обставини, вважає за можливе застосувати принцип поглинення менш суворого покарання більш суворим, і остаточно до відбуття відповідно до положень ст.70 КК України призначити ОСОБА_6 мінімальний строк покарання, передбачений санкцією ч.2 ст.187 КК України .

Вирішуючи питання щодо заявленого потерпілою позову, суд виходить з наступного:

Відповідно до ст. 328 КПК України, постановляючи обвинувальний вирок, суд, залежно від доведеності підстав і розміру цивільного позову, задовольняє його повністю, частково, або відмовляє в його задоволенні.

Згідно з роз`ясненнями, що містяться в п. 9 Постанови Пленуму Верховного Суду Про практику застосування судами України законодавства про відшкодування матеріальної шкоди, заподіяної злочином, і стягнення безпідставно нажитого майна при вирішенні питання про відшкодування матеріальної шкоди, суд має керуватися відповідними нормами цивільного законодавства, які регулюють майнову відповідальність за шкоду, заподіяну фізичним та юридичним особам.

Відповідно до ч.1 ст.1166 ЦК України шкода, завдана майну фізичної особи відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

Потерпілою ОСОБА_9 заявлено позов про відшкодування матеріальної шкоди, яка становить вартість викрадених речей, та витрати, понесені нею на лікування, що підтверджене по справі відповідними довідками і не заперечується самим підсудними, з огляду на що підлягає задоволенню в повному обсязі.

Вирішуючи питання щодо вимоги потерпілої про відшкодування моральної шкоди, суд виходить з наступного:

Відповідно до загальних підстав цивільно-правової відповідальності обов`язковому з`ясуванню при вирішенні спору про відшкодування моральної шкоди підлягають: наявність такої шкоди, протиправність діяння її заподіювача, наявність причинного зв`язку між шкодою і протиправним діянням заподіювача, та вини останнього в її заподіянні.

Обґрунтовуючи наявність моральної шкоди, потерпіла зазначила, що через вчинений напад зазнала стресу, наслідки якого відчуває до наступного часу. Через погіршення стану здоров`я була змушена змінити звичайний уклад життя. Душевні страждання відчуває до наступного часу. Моральну шкоду оцінює в розмірі 5000 грн.

Висновок щодо протиправності діяння підсудного та його вини у скоєному зроблений судом при наданні правової оцінки його діям.

Наявність моральної шкоди обґрунтована потерпілим обставинами, які вона довела суду повністю, тому, виходячи з засад розумності, виваженості та справедливості, приймаючи до уваги характер та обсяг страждань потерпілої, обставини вчиненого злочину, позов в частині вимоги відшкодування завданої моральної шкоди суд вважає обґрунтованим повністю.

Питання про речові докази вирішене судом відповідно до положень ст.81 КПК України.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 323, 324, 328 КПК України, суд,

з а с у д и в:
ОСОБА_6 за ч. 2 ст. 186 КК України до чотирьох років позбавлення волі, за ч.2 ст.187 КК України до семи років позбавлення волі з конфіскацією всього належного майна.

Відповідно до ч.1 ст.70 КК України шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим призначити ОСОБА_6 покарання у вигляді семи років позбавлення волі з конфіскацією всього належного майна.

Відповідно до ст.71 КК України до призначеного покарання частково приєднати невідбуту частину покарання, призначеного вироком Крюківського районного суду м. Кременчука від 17.04.2009 року і остаточно до відбуття призначити ОСОБА_6 покарання у вигляді семи років шести місяців позбавлення волі з конфіскацією всього належного йому майна.
Запобіжний захід засудженому залишити попередній - тримання під вартою. Строк покарання відраховувати з 29.09.2009 року.
Цивільний позов потерпілої ОСОБА_5 задовольнити повністю. Стягти з засудженого на її користь матеріальну шкоду в розмірі 2 478 грн.70 коп. та компенсацію моральної шкоди в сумі 5000 грн.

Мобільний телефон марки SONI ERICSON - 500 залишити потерпілій ОСОБА_7 як їй належний (т.2 а.с. 38).

На вирок суд протягом 15 днів з часу проголошення, засудженим в той же строк з моменту вручення копії вироку може бути подана апеляційна скарга до апеляційного суду Полтавської області.

Суддя підпис ОСОБА_1

З оригіналом вірно:

Суддя ОСОБА_1