Справа №150/249/14-к
Провадження по справі №1-кп/150/19/14
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
29 грудня 2014 року Чернівецький районний суд Вінницької області в складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участю: секретаря ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченого ОСОБА_4 ,

потерпілого - ОСОБА_5 ,

цивільного позивача ОСОБА_6 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000144 від 28.04.2013 року за обвинуваченням

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця та мешканця АДРЕСА_1 , українця, громадянина України, з середньою спеціальною освітою, одруженого, працюючого трактористом в СФГ «Оріон», раніше не судимого

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 286 КК України,-
ВСТАНОВИВ:

28 квітня 2013 року, близько 5 години 00 хвилин, водій ОСОБА_4 на автодорозі сполученням смт. Чернівці смт. Томашпіль в с. Борівка Чернівецького району Вінницької області, рухався трактором марки «Беларус 892», реєстраційний номер НОМЕР_1 , до якого кріпилась сівалка точного висіву зернових культур виробництва «СТВ 12/8 М», ширина якої становила 6,20 м, коли ширина проїжджої частини становила 5,40 м, що призвело до зіткнення із автомобілем марки ЗАЗ 1102, реєстраційний номер НОМЕР_2 , під керуванням водія ОСОБА_5 , який рухався у напрямку смт. Томашпіль.

Внаслідок дорожньо-транспортної пригоди водій ОСОБА_5 відповідно до висновку судово-медичної експертизи за №239 від 19.06.2013 року отримав множинні різано-лоскутні рани обличчя, носа і голови, перелом хрящової частини ІІІ ребра зліва, відкритий компресивний перелом тім`яної кістки з епідуральною гематомою та забоєм речовини головного мозку, прикуса кінчика язика, які утворились від воздії тупих предметів, можливо 28.04.2013 року при дорожньо-транспортній пригоді та всі в сукупності належать до категорії тяжких тілесних ушкоджень.

Згідно висновку судово-автотехнічної експертизи КНДІСЕ за №153а від 21.05.2014 року ОСОБА_4 порушив вимоги п.п. 11.2, 22.5 Правил дорожнього руху України, де зазначено:

- П.11.2 «На дорогах, які мають дві і більше смуг для руху в одному напрямку, нерейкові транспортні засоби повинні рухатися якнайближче до правого краю проїзної частини, крім випадків, коли виконується випередження, об`їзд або перестроювання перед поворотом ліворуч чи розворотом»;

- П.22.5 «За спеціальними правилами здійснюється дорожнє перевезення небезпечних вантажів, рух транспортних засобів та їх составів у разі, коли хоч один з їх габаритів перевищує за шириною 2,6 м, висотою від поверхні дороги 4м, (для контейнеровозів на встановлених Укравтодором і Державтоінспекцією маршрутах 4,35м), за довжиною 22 м (для маршрутних транспортних засобів 25 м), фактичну масу понад 38 т (на встановлених Укравтодором і Державтоінспекцією маршрутах - до 40 т; для контейнеровозів понад 44 т, на встановлених для них маршрутах до 46 т), навантаження на одиночну вісь 11 т (для автобусів, тролейбусів 11,5 т), здвоєні осі 16 т, строєні 22 т, (для контейнеровозів навантаження на одиночну вісь 11 т, здвоєні осі - 18 т, строєні - 24 т) або якщо вантаж виступає на задній габарит транспортного засобу більш як на 2 м;

Порушення вказаних вимог ПДР України ОСОБА_4 знаходяться в причинному зв`язку з наслідками.

В свою чергу, в діях водія ОСОБА_5 , в дорожній ситуації, що склалась не вбачається невідповідностей вимогам ПДР України, які з технічної точки зору знаходилися б в причинному зв`язку з виникненням події даної ДТП;

Обвинувачений в судовому засіданні показав, що працює трактористом механізатором на СФГ «Оріон». 28.04.2013 року близько 04 години 45 хвилин, прибув на роботу, де пройшов медичний огляд, отримав шляховий лист і взявши трактор виробництва «Беларус 892», р.н. НОМЕР_1 разом з сівалкою виробництва «12/8 М», виїхав з підприємства «Оріон» та поїхав в напрямку смт. Чернівці. Разом з обвинуваченим виїхав ще один трактор разом із сівалкою, яким керував ОСОБА_7 , супровідний автомобіль марки «Нива» під керуванням інженера ОСОБА_8 та ГА-З52 водій ОСОБА_9 . Трактор, яким керував ОСОБА_7 зламався, тому інженер ОСОБА_8 поїхав до ОСОБА_7 аби допомогти. Обвинувачений не став чекати і продовжив рух. Їдучи по дорозі в с. Борівка Чернівецького району Вінницької області зі швидкістю близько 10 км/год., на ділянці дороги, яка має підйом, ОСОБА_4 помітив, що назустріч йому їде автомобіль марки «Таврія» стлілого кольору. При наближенні вказаного автомобіля до обвинуваченого, останній зрозумів, що той їде прямо в сівалку та не збирається гальмувати. Аби уникнути ДТП, ОСОБА_4 подав звуковий сигнал та звернув якомога правіше, так що одна сторона сівалки зупинилась прямо перед електроопором і далі обвинувачений рухатись не зміг. В цей час автомобіль марки «Таврія» не гальмував, через що відбулось зіткнення, а саме автомобіль «Таврія» своєю передньою частиною, аж до даху, заїхав під сівалку, яка знаходилась на висоті 1 метр від краю землі. Внаслідок даного удару трактор розвернуло в ліву сторону. Коли обвинувачений вийшов з трактора, побачив, що водій автомобіля «Таврія» знаходиться всередині автомобіля, а пасажирка даного автомобіля знаходиться перед автомобілем. Тоді, ОСОБА_4 спробував від`їхати назад, аби допомогти водієві автомобіля «Таврія» вибратись з вказаного авто, однак, при русі трактора автомобіль потерпілого рухався разом з ним, так як сівалка зачепилась за задню частину капота автомобіля «Таврія». Зазначив, що в скоєному щиро розкаюється.

Потерпілий ОСОБА_5 в судовому засіданні показав, що 28.04.2013 року спільно з дружиною ОСОБА_6 їхали на ринок. Це було близько 4 години ранку, була темна пора доби. Коли потерпілий разом з дружиною в`їхав в село, побачив, що перед ним їде трактор, при цьому наблизився до трактора, що рухався перед ним на відстань 15-20 метрів. Під`їхавши ще ближче, ОСОБА_5 побачив, що до трактора кріпиться сівалка, тому, почав приймати в праву сторону свого руху, після чого сталось зіткнення, внаслідок чого потерпілий втратив свідомість та отямився, коли його було госпіталізовано. В результаті вказаної ДТП, згідно висновку експерта, потерпілий отримав тяжкі тілесні ушкодження, а його дружина ОСОБА_6 легкі тілесні ушкодження. Внаслідок отриманих травм, ОСОБА_5 тривалий час лікувався, досі не відновив своє здоров`я.

Допитаний в судовому засіданні експерт ОСОБА_10 , яким надано суду висновок №153а суду пояснив, що невідповідність висновку експерта за №1811/1812/13-21 від 10.10.2013 року, складеним під час досудового слідства висновкам експерта №153а від 21.05.2014 року пов`язана з тим, що відомості надані для проведення останньої експертизи були більш повними і точними. Адже, остання експертиза, що проводилась 21.05.2014 року, була проведена по завершенню досудового слідства.

Допитаний в судовому засіданні свідок ОСОБА_8 суду показав, що працює на СФГ «Оріон» та в його обов`язки входить експлуатація тракторів та автомобілів вказаного підприємства. 28.04.2013 року близько 04 години 15 хвилин свідок прибув на роботу, де оглянув техніку, яка повинна була виїжджати в той день на поле, виписав шляхові листи і після цього разом з іншими працівниками СФГ «Оріон» виїхав з даного підприємства в напрямку смт. Чернівці. Надалі, разом з іншими водіями підприємства, близько 05 години 05 хвилин виїхав з підприємства, адже о цій порі на дорозі мало автомобілів. Під час руху транспортні засоби розташовувались так: попереду їхав свідок на автомобілі «Нива», далі ОСОБА_4 на тракторі разом із сівалкою. Позаду його ОСОБА_7 , теж на тракторі з сівалкою, а за ним ОСОБА_11 на автомобілі ГАЗ 52. Проїхавши близько двох кілометрів, в с. Борівка зламався трактор, яким керував водій ОСОБА_7 , тому свідок поїхав до нього аби допомогти. ОСОБА_4 ж сказав обережно їхати до місця, де працівники СФГ «Оріон» мали в той день виконувати сільськогосподарські роботи. Приїхавши до ОСОБА_7 свідок став допомагати йому з ремонтом. Через хвилин 15-20 до ОСОБА_8 зателефонував обвинувачений і повідомив, що сталась аварія, після чого свідок відразу ж поїхав до місця ДТП. По приїзду ОСОБА_8 виявив, що трактор ОСОБА_4 стояв наступним чином: передні колеса та заднє ліве колесо на його смузі руху, а заднє праве на узбіччі, при цьому трактор був повернутий ліворуч. Під лівою стороною сівалки, яка була встановлена на тракторі ОСОБА_4 , стояв автомобіль «Таврія», капот даного авто був повністю під сівалкою, передні колеса та заднє ліве колесо даного авто стояли на смузі руху трактора, заднє праве колесо на смузі руху в бік с. Борівка. Відстань від лівого краю даного автомобіля до заднього лівого колеса трактора складала приблизно 50 см. Автомобіль «Таврія» стояв теж під кутом, він був повернутий в бік трактора, тобто ліворуч по ходу свого руху. На даному автомобілі були наявні пошкодження даху, які утворились внаслідок удару об висівні апарати та пошкодження капору. У сівалки була зігнута рама з лівої сторони. Біля «Таврії» в цей час ходила пасажирка даного авто, у неї були пошкодження на голові. Водій «Таврії» знаходився всередині авто, спочатку, як здалось свідку, він був без свідомості, однак, потім прийшов до тями.

Незважаючи на часткове визнання своєї вини обвинуваченим, його винуватість у скоєні інкримінованого злочину доводиться сукупністю таких досліджених в судовому засіданні доказів:

- Рапортом оперативного чергового Чернівецького РВ УМВС України у Вінницькій області /а.к.п. 4/;

- план-схемою огляду місця події /а.к.п. 5/;

- протоколом огляду місця дорожньо-транспортної пригоди та фото-табицею до нього /а.к.п. 6-24/;

- протоколом огляду транспортного засобу /а.к.п. 25-26/;

- план-схемою до протоколу огляду місця події /дорожньо-транспортної пригоди/а.к.п. 27/;

- заявою ОСОБА_6 про вчинення ОСОБА_4 злочину, внаслідок якого її чоловіка ОСОБА_5 було госпіталізованого до Чернівецької ЦРЛ з тілесними ушкодженнями та проханням про притягнення обвинуваченого до кримінальної відповідальності /а.к.п. 30/;

- довідкою чергового лікаря ОСОБА_12 , що після ДТП 28.04.2013 року о 6 годині 00 хвилин до Чернівецької ЦРЛ поступив хворий ОСОБА_5 з тілесними ушкодженнями /а.к.п. 39/;

- висновком експерта №239/98 від 13.06.2013 року, з якого слідує, що у ОСОБА_5 , 1950 року мали місце такі тілесні ушкодження: множинні різано-лоскутні рани обличчя, носа і голови, перелом хрящової частини ІІІ ребра зліва, відкритий компресивний перелом лівої тім`яної кістки з епідуральною гематомою та забоєм речовини головного мозку, прикус кінчика язика, які утворились від воздії тупих предметів, можливо 28.04.2013 року при дорожньо-транспортній пригоді, та всі в сукупності належать до категорії тяжких тілесних ушкоджень, як небезпечних до життя на час їх утворення /а.к.п. 98-99/;

- протоколом проведення слідчого експерименту від 01.08.2013 року за участю потерпілого ОСОБА_5 та схемою до нього /а.к.п. 114-116/;

- висновком експерта №281а від 29.08.2013 року, де вказано, що в ситуації, що склалась, в діях водія трактора Беларус-892 ОСОБА_4 вбачається невідповідність вимогам п.п. 11.2, 22.5 ПДР України. В діях же водія ОСОБА_13 може не вбачатись невідповідностей вимогам п.12.3 ПДР України /а.к.п.137-140/;

Разом з тим, суд не бере до уваги висновок експерта за №1811/1812/13-21 від 10.10.2013 року, так як на момент винесення слідчим постанови про проведення автотехнічної експертизи не було завершене досудове слідство. Тому, для повного та всебічного з`ясування усіх обставин кримінального правопорушення, ухвалою суду було призначено авто технічну експертизу, на підставі якої експертом НДЕКЦ було складено висновок №153а від 21.05.2014 року /а.с.с. 60-65/. Суд, приймає до уваги висновок вказаної експертизи, адже останній був складений по завершенню досудового розслідування та встановленню всіх обставин справи на підставі доказів, визнаних судом допустимими.

Оцінюючи фактичні обставини справи, суд находить вину обвинуваченого повністю доведеною і вважає, що дії обвинуваченого ОСОБА_4 кваліфіковані вірно за ч.2 ст.286 як порушення правил безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту особою, яка керує транспортним засобом, що спричинило потерпілому тяжке тілесне ушкодження.
Обставин, що обтяжують покарання ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 286 КК України, відповідно до ст. 67 КК України не встановлено.

Обставинами, що пом`якшують покарання ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 286 КК України, відповідно до ст..66 КК України щире каяття.

Беручи до уваги вище наведене та дані про особу обвинуваченого, який за місцем проживання та роботи характеризується позитивно, має на утриманні двох неповнолітніх дітей, суд вважає, що виправлення обвинуваченого можливе без ізоляції від суспільства, і тому до нього слід застосувати вимоги ст. 75 КК України, звільнивши від відбування основного покарання із випробуванням та з покладенням ряду обов`язків, передбачених ст. 76 КК України.

Відповідно до п.13. ч.1 ст. 368 КПК України, ухвалюючи вирок, суд повинен вирішити: на кого мають бути покладені процесуальні витрати і в якому розмірі.
З матеріалів кримінального провадження вбачається, що в ході досудового розслідування та розгляду кримінального провадження в суді були понесені процесуальні витрати пов`язані з проведенням експертиз, у зв`язку із залученням експертів спеціалізованої державної установи.
Зокрема, експертами НДЕКЦ при УМВС України у Вінницькій області було проведено: автотехнічну експертизу та надано висновок №281а від 29.08.2013 , вартість якої становить 391, 20 грн.; автотехнічну експертизу та надано висновок №280а від 28.08.2013 року, вартість якої становить 391,20 грн.; автотехнічну експертизу та надано висновок №1811/1812/13-21 від 10.10.2013 року, вартість якої становить 1468,80 грн.; автотехнічну експертизу на надано висновок №539 від 24.01.2014 року, вартість якої становить 195,60 грн., а також автотехнічну експертизу №153а від 21.05.2014 року, вартість якої становить 983,84 грн.

Відтак, ці процесуальні витрати в сумі 3430,64 гривень за залучення експертів, відповідно до ч.2 ст. 124 КПК України, слід стягнути з обвинуваченого ОСОБА_4 .

Речові докази в кримінальному провадженні відсутні.
Запобіжний захід відносно обвинуваченого не обирався.
Окрім того, потерпілим та цивільним позивачем були заявлені позови, в яких ОСОБА_5 просить суд стягнути з СФГ «Оріон» матеріальну шкоду в розмірі 36 939 гривень та моральну шкоду в розмірі 50 000 гривень, а ОСОБА_6 просить суд стягнути з СФГ «Оріон» матеріальну шкоду в розмірі 10 000 гривень, моральну шкоду в розмірі 20 000 гривень, а також понесені останніми витрати на правову допомогу в розмірі 7 000/сім тисяч/ гривень.
Цивільний позивач ОСОБА_6 суду показала, що 28 квітня 2013 року близько 04 години 10 хвилин їхала з чоловіком на ринок в смт. Чернівці. Доїхавши до населеного пункту с. Борівка, побачила, як перед ними їхав трактор та чоловік почав гальмувати. Не встигнувши запитати ОСОБА_5 про те, навіщо він загальмував, побачила перед як прямо до них рухається сівалка. Після чого стався удар сівалки об автомобіль потерпілого та цивільного позивача. Внаслідок вказаної вище дорожньо-транспортної пригоди ОСОБА_6 отримала закриту черепно-мозкову травму, струс голови та забійну рану голови, а тому вимушена було лікуватись в Чернівецькій ЦРЛ, а в подальшому лікувалась амбулаторно.
Вирішення цивільного позову обвинувачений відніс на розсуд суду.
Представник цивільного відповідача СФГ «Оріон» суду показав, що цивільні позови не визнає, адже ОСОБА_5 та ОСОБА_6 не було доведено перебування обвинуваченого в трудових відносинах з СФГ «Оріон», не було надано копії наказу про прийняття обвинуваченого на роботу та копії трудової книжки, а також відповідні документи відсутні в матеріалах кримінального провадження. Окрім того, квитанції надані потерпілим та цивільним позивачем не є належними та допустимими доказами. Що ж стосується витрат на лікування, для підтвердження доцільності придбання медикаментів мав бути наданий лист лікарських призначень, рекомендації лікаря на лікування, рецепти, історії хвороб. Крім того, в обґрунтування завданої моральної шкоди, потерпілий та цивільний позивач вказують формальні обставини отримання моральної шкоди в бажаному розмірі.
Суд, вирішуючи питання цивільного позову, дійшов наступних висновків.
Відповідно до п.2 ст.11 ЦК України, підставою для виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є завдання матеріальної та моральної шкоди іншій особі.
Доведеність вини ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 286 КК України, з підстав вказаних в мотивувальній частині вироку, вказує на заподіяння потерпілому та цивільному позивачу матеріальної та моральної шкоди.
На підставі ст.. ст.. 22, 1166 ЦК України, шкода, завдана майну фізичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала, за винятком випадків, передбачених законом. Особа, яка завдала шкоди, звільняється від її відшкодування, якщо вона доведе, що шкоди завдано не з її вини.
За змістом ст.. 1187 та ст.. 1188 ЦК України, оскільки автомобіль є джерелом підвищеної небезпеки, шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки відшкодовується особою, яка на відповідній підставі володіє транспортним засобом.
Відповідно до п.6 Постанови ПВВС «Про застосування судами законодавства при вирішенні спорів про відшкодування шкоди, завданої джерелом підвищеної небезпеки» від 01.03.2013 року за №4, особою, яка зобов1язана відшкодувати шкоду, завдану джерелом підвищеної небезпеки, є фізична або юридична особа, що на відповідній правовій підставі /право власності, інше речове право, договір підряду, оренди, позички, тощо/ володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку.
Враховуючи вимоги чинного законодавства, суд розглядає справу в межах заявлених вимог та на підставі тих доказів, що надані сторонами в суді. Отож, оцінюючи матеріали кримінального та судового проваджень, судом встановлено, що ОСОБА_4 працює в тракторній бригаді трактористом , а в період жнив комбайнером в СФГ «Оріон», дана обставина підтверджується характеристикою №294 від 02.05.2013 року, наданою та підписаною директором СФГ «Оріон» ОСОБА_14 під час досудового слідства /а.к.п./. А тому, суд не приймає до уваги заперечення представника цивільного відповідача с приводу того, що в матеріалах кримінального провадження відсутні, а потерпілим не надані суду докази перебування обвинуваченого в трудових відносинах з СФГ «Оріон» Належність трактору колісничного , марки «Беларус-892», 2013 року випуску СФГ «Оріон» стверджується наявною в матеріалах кримінального провадження копією свідоцтва про реєстрацію машини серії НОМЕР_3 /а.к.п. 112/. Більше того, належність СФГ «Оріон» сівалки точного висіву зернових культур виробництва «СТВ 12/8М» стверджується актом приймання-передачі, де покупцем вказаної сівалки значиться СФГ «Оріон», копія якого надана та завірена печаткою СФГ «Оріон» /а.к.п. 52/. З наведеного слідує, що обов`язок по відшкодуванню ОСОБА_5 , та ОСОБА_6 матеріальної та моральної шкоди покладений на СФГ «Оріон».
Встановлено, що внаслідок вказаного ДТП, потерпілий та цивільний позивач отримали тяжкі та відповідно легкі тілесні ушкодження, що встановлено висновками судово-медичних експертиз. Крім того, було пошкоджено автомобіль потерпілого.
Згідно ст.. 57 ЦПК України, доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються на підставі пояснень сторін, третіх осіб, їхніх представників, допитаних як свідків, показів свідків, письмових доказів, речових доказів, зокрема звуко і відеозаписів, висновків експертів.
Відповідно до статті 69 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього кодексу. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення по справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі виникає спір.
В обґрунтування витрат понесених на лікування, потерпілим та цивільним позивачем були надані численні квитанції. Проте, з наданих доказів неможливо встановити, що витрати по придбанню ліків та інших, супутних товарів понесені саме ОСОБА_5 та ОСОБА_6 та саме на їх лікування.
Оцінюючи матеріали кримінального та судового провадження, враховуючи вимоги ст. ст.. 58, 59 ЦПК України, суд не приймає до уваги наступні докази надані потерпілим ОСОБА_5 : чек 2 на суму 27,32 грн. про оплату медикаментів /а.с.с. 50/; чеки з 1 по 25 на загальну суму 2177,85 грн. про оплату медикаментів /а.с.с. 51/; чеки з 1 по 8 на загальну 2628, 79 грн. про оплату бензину /а.с.с. 52/ та чеки з 1 по 8 на загальну суму 1435, 26 грн. про оплату безину.
Також, суд не приймає до уваги наступні докази, надані цивільним позивачем ОСОБА_6 : чеки з 1 по 14 на загальну суму 1553,10 гривень / а.с.с. 48/.
Зазначені вище докази не являються належними та допустимими, адже:
· ліки, які вказані в чеках не були призначені лікарем та записані в листі лікарських призначень, як того вимагає чинне законодавство, окрім того, ряд чеків свідчить про придбання ОСОБА_5 та ОСОБА_6 медикаментів, однак яких саме неможливо встановити;
· витрати на пальне та проїзд суд не бере до уваги, адже в чеках не вказано, що саме цей літраж використаний для поїздки, звідки та до якого пункту призначення мав рухатись /рухався/ автомобіль;
В судовому засіданні потерпілому та цивільному позивачу було роз`яснено порядок надання доказів, необхідність доведення своїх позовних вимог та вимог ст.. 11 ЦПК України.
Проте, останніми не доведено належними та допустимими доказами свої вимоги в обґрунтування вказаних вище понесених витрат на лікування, а тому вимоги потерпілого та цивільного позивача в цій частині, задоволенню не підлягають.
В той же час, суд приймає до уваги докази, що містяться в матеріалах справи та підтверджують понесені витрати потерпілого ОСОБА_5 на проведення МРТ: головного мозку, комп`ютерної томографії: головного мозку та комп`ютерної томографії органів грудної полості, згідно квитанцій №343 на суму 1050 грн., №346 на суму 500 грн., так як висновком експерта встановлено отримання потерпілим внаслідок ДТП пошкоджень вказаних органів.
Також, суд приймає до уваги докази, що містяться в матеріалах справи та підтверджують понесені ОСОБА_6 витрати на проведення головного мозку в сумі 550 гривень, так як згідно висновку експерта цивільний позивач отримала ЗЧМТ внаслідок ДТП за участю обвинуваченого, а тому є доцільними та обґрунтованими.
Таким чином, сума матеріальної шкоди, яка підтверджена матеріалами справи, що завдана ОСОБА_5 становить 1550 гривень, а завдана ОСОБА_6 матеріальна шкода, що є підтвердженою становить 550 гривень .
Крім того, потерпілий клопотав про стягнення з СФГ «Оріон» витрат на ремонт належного йому транспортного засобу та пов`язану з цим оцінку авто.

Як встановлено в судовому засіданні, належні потерпілому та цивільному відповідачу транспортні засоби є застрахованими.

Відповідно до п.22.1 ст. 22 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», у разі настання страхового випадку страховик у межах страхових сум, зазначених у страховому полісі, відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, заподіяну внаслідок дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров`ю, майну третьої особи.
З наведеного слідує, що страхова компанія теж несе цивільно-правову відповідальність за шкоду, завдану майну потерпілого. А тому, враховуючи, що страхову компанію не було залучено до участі в справі в якості третьої особи, суд вважає за необхідне цивільний позов в даній частині залишити без розгляду.
Позовні вимоги потерпілого та цивільного позивача в частині стягнення моральної шкоди підлягають частковому задоволенню, виходячи з наступного.
Згідно зі ст. 23 ЦК України особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Моральна шкода полягає: зокрема: у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку із знищенням чи пошкодженням її майна. Розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості.
У пункті 3 постанови Пленуму Верховного Суду України від 31 березня 1995 року № 4 "Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди (зі змінами та доповненнями) роз`яснено, що під моральної шкодою слід розуміти втрати немайнового характеру внаслідок моральних чи фізичних страждань, або інших негативних явищ, заподіяних фізичній чи юридичній особі незаконними діями або бездіяльністю.
Відповідно до ст. 1167 ЦК України, моральна шкода відшкодовується незалежно від вини органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим, органу місцевого самоврядування, фізичної або юридичної особи, яка її завдала, якщо шкоди завдано каліцтвом, іншим ушкодженням здоров`я або смертю фізичної особи внаслідок дії джерела підвищеної небезпеки.
Відповідно до роз`яснень Пленуму Верховного Суду України, даних у п. 9 постанови «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди» за № 4 від 31.03.1995 року з подальшими змінами та доповненнями, згідно з якими розмір відшкодування моральної шкоди визначається в межах заявлених позовних вимог залежно від характеру та обсягу заподіяних позивачеві моральних та фізичних страждань, з урахуванням в кожному конкретному випадку ступеню вини відповідача та інших обставин. Зокрема, враховуючи характер і тривалість страждань, стан здоров`я потерпілих, тяжкість завданої травми, істотність вимушених змін у їх життєвих стосунках, при визначенні розміру моральної шкоди.
Оскільки, 28 квітня 2014 року обвинувачений, керуючи трактором «Беларус-892» та сівалкою точного висіву зернових культур порушив правила дорожнього руху, що спричинило тяжкі тілесні ушкодження потерпілому та легкі тілесні ушкодження цивільному позивачу, а у відповідності до ст. 3 Конституції України « Людина, її життя і здоров`я, честь і гідність, недоторканість і безпека визнаються в Україні найвищою соціальною цінністю, то суд вважає, що спричинення моральної шкоди потерпілому та цивільному позивачу мало місце.
В обґрунтування позову про стягнення моральної шкоди потерпілий та цивільний позивач посилаються на те, що вони зазнали душевного болю та страждань, пов`язаних з лікуванням після ДТП, що призвело до втрати спокою, постійної тривоги, неспроможності вести нормальне активне життя, до даного часу у ОСОБА_5 та ОСОБА_6 не відновився фізичний та психологічний стан здоров`я. Обставинами, що пригнічують та поглиблюють моральні страждання стало те, що ОСОБА_4 чи представник СФГ «Оріон» з часу скоєння ДТП жодного разу не відвідали ОСОБА_5 , та ОСОБА_6 у лікарні, не намагались у будь-який спосіб допомогти у лікуванні, відновити стан здоров`я. Крім того, ОСОБА_5 внаслідок ДТП втратив сон, його постійно супроводжує головний біль та нестерпний біль від отриманих травм.
Дослідивши обставини справи та приймаючи до уваги викладені ОСОБА_5 та ОСОБА_6 доводи, сам факт наявності моральної шкоди, яка відшкодовується незалежно від вини фізичної особи, яка її завдала, характер завданих потерпілому та цивільному позивачу моральних страждань та виходячи з принципів об`єктивності, розумності та справедливості, суд вважає можливим визначити розмір відшкодування моральної шкоди, яка підлягає стягненню з СФГ «Оріон» та ОСОБА_4 у розмірі 22 000 грн., з яких 15 000 гривень підлягають стягненню на користь потерпілого та 7 000 гривень, які підлягають стягненню на користь цивільного позивача.
Що стосується позовних вимог про відшкодування витрат, пов`язаних з оплатою правової допомоги, суд виходить з наступного.
Відповідно до положень ст.ст.120, 124 КПК України витрати на правову допомогу, тобто витрати, пов`язані з оплатою допомоги представника потерпілого та цивільного позивача, які надають правову допомогу за договором, несе потерпілий, цивільний позивач. І в разі ухвалення обвинувального вироку суд стягує з обвинуваченого на користь потерпілого всі здійснені ним документально підтверджені процесуальні витрати.
Враховуючи, що потерпілим та цивільним позивачем було надано суду належним чином оформлені квитанції про оплату правової допомоги в розмірі 7 000 /сім тисяч/ гривень, то вказана сума підлягає стягненню з СФГ «Оріон» та ОСОБА_4 на їх користь.
Окрім того, згідно частини п`ятої ст. 119 Цивільного процесуального кодексу України до позовної заяви додаються документи, що підтверджують сплату судового збору.

Відповідно до п.1 ст.4 Закону України «Про судовий збір» № 3674-17(редакція від 28.11.2013 року), судовий збір справляється у відповідному розмірі від мінімальної заробітної плати у місячному розмірі, встановленої законом на 1 січня календарного року, в якому відповідна заява або скарга подається до суду, у відсотковому співвідношенні до ціни позову або у фіксованому розмірі.

Ч.1 ст.8 Закону України «Про державний бюджет України на 2014 рік» з 1 січня 2014 року мінімальна заробітна плата установлена у місячному розмірі 1218 гривень.

Відтак, ставка судового збору за подання до суду заяви про відшкодування моральної шкоди з ціною позову від 5 до 50 розмірів мінімальної заробітної плати становить 1% ціни позову, але не менше 0,2 розміру мінімальної заробітної плати. Враховуючи, що ціна позову потерпілого становить 50 000 гривень, то сума судового збору, що підлягає до сплати становить 243,60 гривень. Ціна ж позову цивільного позивача становить 20 000 гривень, а тому сума судового збору, що підлягає до сплати становить 500 гривень. Проте, потерпілим та цивільним позивачем у порушення вимог законодавства судовий збір не сплачено.

При цьому, у відповідності до ст. 88 ЦПК України суд вважає за необхідне стягнути в дохід держави з обвинуваченого, СФГ «Оріон», потерпілого та цивільного позивача судові витрати за звернення до суду з позовами про відшкодування моральної шкоди пропорційно до розміру задоволених позовних вимог.
Керуючись ст.ст. 367, 368, 373, 374 КПК України, суд, -

ЗАСУДИВ:

ОСОБА_4 визнати винним в скоєні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.286 КК України і призначити йому покарання у вигляді позбавлення волі строком на 5/п`ять/ років з позбавленням права керувати транспортними засобами на 2 /два/ роки.
На підставі ст. 75 КК України звільнити від відбування основного покарання у вигляді позбавлення волі з призначенням іспитового терміну строком на 2 /два/ роки.

На підставі ст. 76 КК України покласти на ОСОБА_4 наступні обов`язки:

· не виїжджати за межі України без дозволу органу кримінально-виконавчої інспекції;
· повідомляти органи кримінально-виконавчої інспекції про зміну місця проживання;
· періодично з`являтись для реєстрації в кримінально-виконавчій інспекції.
Стягнути з ОСОБА_4 в дохід держави 3430 /три тисячі чотириста тридцять/ гривень 64 копійок за проведення авто технічних експертиз.

Стягнути з СФГ «Оріон» юридична адреса: с. Борівка Чернівецького району Вінницької області на користь ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 матеріальну шкоду в розмірі 1550 /тисяча п`ятсот п`ятдесят/ гривень.
Стягнути з СФГ «Оріон», юридична адреса: с. Борівка Чернівецького району Вінницької області та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця та мешканця АДРЕСА_1 на користь ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 моральну шкоду в розмірі 15 000 /п`ятнадцять тисяч/ гривень.
Стягнути з СФГ «Оріон», юридична адреса: с. Борівка Чернівецького району Вінницької області на користь ОСОБА_6 , проживаючої по АДРЕСА_2 матеріальну шкоду в розмірі 550 /п`ятсот п`ятдесят/ гривень.
Стягнути з СФГ «Оріон», юридична адреса: с. Борівка Чернівецького району Вінницької області та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця та мешканця АДРЕСА_1 на користь ОСОБА_6 , проживаючої по АДРЕСА_2 моральну шкоду в розмірі 7 000 /сім тисяч/ гривень.
Стягнути з СФГ «Оріон», юридична адреса: с. Борівка Чернівецького району Вінницької області та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця та мешканця АДРЕСА_1 користь ОСОБА_5 та ОСОБА_6 витрати на правову допомогу в розмірі 7 000/сім тисяч/ гривень.
Цивільний позов ОСОБА_5 в частині стягнення витрат на ремонт транспортного засобу та пов`язану з цим оцінку авто залишити без розгляду.
Роз`яснити ОСОБА_5 , що у відповідності до ч.7 ст. 128 КПК України, особа, цивільний позов якої залишено без розгляду має право пред`явити його в порядку цивільного судочинства.
Стягнути пропорційно з СФГ «Оріон», юридична адреса: с. Борівка Чернівецького району Вінницької області та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця та мешканця АДРЕСА_1 на користь держави судовий збір за подачу ОСОБА_5 до суду позову про стягнення моральної шкоди в розмірі 150/сто п`ятдесят/ гривень.
Стягнути пропорційно з СФГ «Оріон», юридична адреса: с. Борівка Чернівецького району Вінницької області та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця та мешканця АДРЕСА_1 на користь держави судовий збір за подачу ОСОБА_6 до суду позову про стягнення моральної шкоди в розмірі 85 /вісімдесят п`ять/ гривень 26 копійок.
Стягнути з ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 на користь держави судовий збір за подання останнім позову про стягнення моральної шкоди в розмірі 350 /триста п`ятдесят/ гривень.
Стягнути з ОСОБА_6 проживаючої по АДРЕСА_2 на користь держави судовий збір в розмірі 158 /сто п`ятдесят вісім/ гривень 34 копійки.
На вирок суду може бути подана апеляційна скарга до апеляційного суду Вінницької області протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

СУДДЯ ОСОБА_15