Справа
№11-763/2007
Головуючий у суді 1-ї інстанції Волощук В.В.
Категорія ч.1 ст.122 КК України
Доповідач у суді 2-ї
інстанції Зав'язуй С.М.
УХВАЛА ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 грудня 2007
року апеляційний суд Житомирської області в складі:

головуючого-судді Романова
О.В.,

суддів Зав'язуна С.М. та Яковлєва С.В.,

з участю:
прокурора Руденка В.І.,

засудженого ОСОБА_1,

розглянув
у відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Житомирі кримінальну справу за
апеляцією засудженого ОСОБА_1 на вирок Олевського районного суду Житомирської
області від 13.09.2007 року, яким

ОСОБА_1,

ІНФОРМАЦІЯ_1
народження, не судимого,

засуджено за ч.1
ст.122 КК України й призначено покарання у виді одного року позбавлення волі.

На підставі ст.75 КК України звільнено ОСОБА_1, від відбування покарання з
випробуванням, з іспитовим строком один
рік, поклавши на нього передбачені ст.76
КК України обов'язки.

Стягнуто з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 3000 гривень моральної шкоди, завданої від злочину.

Речові докази по
справі вирішено знищити.

Запобіжний захід до вступу вироку в законну силу, засудженому ОСОБА_1, залишено попередній - підписка про невиїзд.

Відповідно до вироку суду першої інстанції ОСОБА_1 засуджено за вчинення
злочину при наступних обставинах.

2

09.06.2007
року близько 8-00 години в с.
Кишин Олевського району Житомирської області по вул.Комсомольській ОСОБА_2
проходила по стежці повз будинок АДРЕСА_1,
який належить ОСОБА_2, побачивши
це останній підбіг до неї тримаючи в руках дерев'яну рукоятку коси. Між ними виникла
суперечка в ході якої ОСОБА_1, умисно
наніс удар дерев'яною рукояткою коси в область лівого передпліччя ОСОБА_2, внаслідок чого заподіяв останній тілесне
ушкодження у вигляді закритого перелому променевої кістки, що не є небезпечним для життя й не потягло за
собою наслідків, передбачених ст. 121 КК
України, але таке, що спричинило тривалий розлад здоров'я.

В апеляції засуджений ОСОБА_1 не оспорюючи наведені у вироку фактичні
обставини справи, правильність
кваліфікації злочинних дій та призначене судом покарання, просить вирок суду щодо нього змінити, зменшивши розмір компенсації моральної
шкоди, яка з нього стягнута на користь потерпілої
ОСОБА_2 Вказує, що при розгляді
справи, суд не взяв до уваги ті
обставини, що бійку спровокувала сама потерпіла
ОСОБА_2, він доглядає за своїми батьками
- учасниками війни, сукупний дохід на
одного члена сім'ї з власного селянського господарства складає всього 21 грн., крім того,
він має на утриманні неповнолітню дитину - ОСОБА_3, яка є інвалідом з дитинства.

Заслухавши доповідь судді, пояснення
засудженого ОСОБА_1, який просив
апеляцію задовольнити, думку прокурора, який вважає вирок законним та
обґрунтованим, а тому просив в
задоволенні апеляції відмовити, вивчивши
матеріали справи, обговоривши доводи
апеляції, перевіривши вирок суду першої
інстанції в межах, передбачених ст.365
КПК України, апеляційний суд вважає, що апеляція засудженого підлягає задоволенню
з таких підстав.

Вина ОСОБА_1 у вчиненні злочину за обставин зазначених у
вироку, підтверджується сукупністю
доказів, зібраних у встановленому
законом порядку, досліджених у судовому
засіданні і належно оцінених судом. Діям засудженого дана правильна юридична
оцінка.

При вирішенні питання про відшкодування на користь потерпілої моральної
шкоди суд не дотримався вимог ст.23 ЦК
України.

Так, суд першої
інстанції хоч і правильно зазначив у вироку в чому полягає моральна шкода
потерпілої, встановивши причини
злочину, звернувши увагу на матеріальне
становище та особу засудженого ОСОБА_1,
фактично ці обставини до уваги не взяв,
в результаті чого призначив занадто високе грошове відшкодування, яке за своїм розміром не відповідає принципам
розумності та справедливості.

3

Так, згідно висновків суду
викладених у вироку потерпіла ОСОБА_2 спровокувала ОСОБА_1 до вчинення проти
неї злочинних дій в результаті яких він заподіяв їй тілесні ушкодження
середньої тяжкості. Моральна шкода потерпілої полягає у фізичному болю та
стражданнях, яких вона зазнала у зв'язку
з ушкодженням здоров'я. Внаслідок отриманих тілесних ушкоджень потерпіла
тривалий час лікувалась, що призвело до
настання певних вимушених змін в її життєвих стосунках. ОСОБА_1 є
пенсіонером, має на утриманні двох
неповнолітніх дітей, одна з яких є
інвалідом, сам за станом здоров'я потребує
лікування, доглядає батьків, які є особами похилого віку.

З урахуванням таких обставин справи та обсягу моральної шкоди, грошове відшкодування моральної шкоди
потерпілій, на думку апеляційного
суду, повинно становити 1500 гривень.

За наведених обставин вирок суду в частині вирішення
цивільного позову ОСОБА_2 про стягнення з ОСОБА_1 моральної шкоди - підлягає
зміні.

На підставі викладеного, керуючись
ст.ст.365, 366 КПК України, апеляційний суд, -

УХВАЛИВ:

Апеляцію
засудженого ОСОБА_1 задовольнити. Вирок Олевського районного суду Житомирської
області від 13.09.2007 року, в частині
вирішення цивільного позову ОСОБА_2 до ОСОБА_1 -змінити.

Зменшити відшкодування з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2
моральної шкоди з 3000 гривень до 1500 (одна тисяча п'ятсот) гривень.

В решті вирок залишити без зміни.