Центральний районний суд м. Миколаєва
__________________________________________________
Провадження № 1-кп/490/152/2015
У Х В А Л А
18 травня 2015 року

Центральний районний суд міста Миколаєва

У складі : головуючого - судді ОСОБА_1

при секретарі ОСОБА_2

за участі прокурора ОСОБА_3

обвинуваченого ОСОБА_4

захисника ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Миколаєві кримінальне провадження № 0000024 за обвинуваченням

ОСОБА_6 у вчиненні злочину, передбаченого частиною 3 статті 368 Кримінального Кодексу України

В С Т А Н О В И В :
ОСОБА_4 звинувачено у вчиненні злочину, передбачено частиною 3 статті 368 Кримінального Кодексу України - у тому, що він, обіймаючи посаду заступника голови адміністрації Центрального району Миколаївської міської ради, тобто - займаючи відповідальне становище, вимагав та отримав для себе неправомірну вигоду в загальному розмірі 6.000 грн. за невжиття заходів реагування на факти розміщення ОСОБА_7 на території Центрального району міста Миколаєва пересувних тимчасових споруд без законних підстав задля здійснення підприємницької діяльності.

14 травня 2015 року на початку розгляду справи у судовому засіданні між обвинуваченим та захисником - з одного боку, та присутніми у залі судового засідання сторонніми для кримінального провадження особами - з іншого - виник конфлікт із приводу спроби присутніх у залі представників засобів масової інформації використовувати під час судового засідання звукозаписуючі пристрої.

Під час розвитку цього конфлікту ОСОБА_4 та його захисник однозначно заявили про їх відмову брати участь у судовому засіданні у відкритому судовому засіданні та надавати змістовні покази за умови, якщо присутні у залі не припинять застосовувати звукозаписуючі пристрої, а також здійснення фотографування та відеозйомки.

Задля припинення конфлікту у судовому засіданні судом присутнім у залі судового засідання були роз`яснені нормативні засади порядку та поведінки під час судового засідання, та вони були закликані судом дотримуватись таких засад , після чого сторонні для кримінального провадження особи погодились задля створення умов для всебічного та повного розгляду справи не застосовувати портативні аудіозаписуюючі пристрої у судовому засіданні /журнал судового засідання від 14 травня 2015 року, 14:52:35/.

Таким чином:

· з одного боку - були збережені усі інші, більш вагомі елементи принципу відкритості та гласності, передбачених у статті 27 Кримінально-процесуального Кодексу України, а саме:

· можливість для будь-кого отримувати інформацію про хід розгляду справи;

· можливість сторонніх для кримінального провадження осіб знаходитись у залі судового засідання та спостерігати за ходом судового засідання;

· можливість для цих осіб фіксувати перебіг судового розгляду за допомогою інших засобів;

· забезпечення повного фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу, можливості його відтворення на обґрунтовану вимогу будь-яких осіб;

· забезпечення прилюдності оголошення судового рішення.

· з іншого боку - було забезпечене повне дотримання прав обвинуваченого без застосування більш жорсткого обмеження гласності та відкритості судового засідання /зокрема - оголошення його закритим/

та, головне - конфлікт був вичерпаний та були створені умови для всебічного, повного та неупередженого розгляду справи.

Усі присутні у залі судового засідання з таким порядком дій у судовому засіданні погодились /журнал судового засідання від 14 травня 2015 року, 14:53:12; 14:57:52/.

Отже, присутні у залі судового засідання - як учасники кримінального провадження, так й стороні для кримінального провадження особи - погодили та визначили засади порядку у судовому засіданні.

Проте на початку судового засідання 18 травня 2015 року виник той самий конфлікт.

Відповідно до вимог статті 321 КПК України за такого головуючий має вжити заходи на припинення цього конфлікту, забезпечення належного порядку у судовому засіданні, здійснення учасниками кримінального провадження їхніх прав та спрямування судового розгляду на забезпечення з`ясування всіх обставин кримінального правопорушення.

Під час реалізації цих повноважень суд керується таким.

І......Відповідно до частини 2 статті 1 Кримінально-процесуального Кодексу України кримінальне процесуальне законодавство складається не тільки з цього Кодексу, але перш за все - з відповідних положень Конституції України, міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, та інших законів.

При цьому згідно зі ст. 9 Конституції України чинні міжнародні договори, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, є частиною національного законодавства України, та вони мають найвищу юридичну силу.

Основними міжнародно-правовими договорами, які стосуються сфери кримінального процесуального регулювання, згоду на обов`язковість яких надала Верховна Рада України, є Конвенція про захист прав людини і основоположних свобод від 4 листопада 1950 року та Міжнародний пакт про громадські і політичні права від 19 грудня 1966 року.

До того ж, відповідно до частини 2 статті 8 Кримінально-процесуального Кодексу України, статті 17 Закону України «Про визнання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» суди застосовують при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини та основних свобод та практику Європейського Суду з прав людини, як джерело права.

Виходячи з цього, суд відзначає наступне.

1. Відповідно до статті 3 Конституції України саме людина, , її життя і здоров`я, честь і гідність, недоторканність і безпека визнаються в Україні найвищою соціальною цінністю. Права і свободи людини та їх гарантії визначають зміст і спрямованість діяльності держави. Держава відповідає перед людиною за свою діяльність. Утвердження і забезпечення прав і свобод людини є головним обов`язком держави.

Що ж стосується власно можливості сторонніх для кримінального провадження осіб здійснювати фіксування перебігу судового процесу, зокрема, за допомогою портативного звукозаписуючого пристрою, то вона, як свідчить стаття 11 Закону України "Про судоустрій та статус суддів" та стаття 27 Кримінально-процесуального Кодексу України, є елементом засади гласності та відкритості кримінального судочинства.

Зміст же цієї засади полягає, як зазначено у статті 14 Міжнародного пакту про громадські і політичні права та пункті 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основних свобод, які мають найвищу юридичну силу та власне на виконання яких прийняті як Закон України "Про судоустрій та статус суддів" та Кримінально-процесуальний Кодекс України, полягає у тому, що кожний, кому пред`явлене обвинувачення у вчиненні кримінального правопорушення, має право на відкритий та публічний розгляд його справи.

Як підкреслив Європейський Суд з прав людини у справі «Ахсен проти ФРН» (Axen v. Germany" /пункт 25/, відкритий характер розгляду у судових органах, про який йдеться у пункті 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основних свобод, захищає саме учасників процесу від таємного, такого, що приховано від суспільства та непідконтрольне йому, відправлення судочинства, та саме цим сприяє меті забезпечення справедливого судового розгляду.

Принагідно відкритість розгляду справ природно сприяє й зміцненню довіри до діяльності судів, але, як зазначено у Конституції України, забезпечення прав саме людини у цьому випадку має пріоритетне значення.

В той же час про наявність в сторонніх для кримінального провадження осіб самостійного , незалежного від учасників кримінального провадження, права бути присутніми у судовому засіданні та фіксувати його перебіг будь-яким способом ані у наведених міжнародно-правових актах, ані у рішеннях Європейського суду з прав людини не йдеться взагалі, та жодним нормативно-правовим актом таке право, як незалежне від прав учасників кримінального провадження, не закріплене.

Отже, елементи закріпленого законом принципу гласності та відкритості судового розгляду не встановлюють самостійних прав сторонніх для кримінального процесу осіб під час судового розгляду, але лише надають учасникам кримінального провадження можливість гарантувати забезпечення їх прав у суді шляхом залучення сторонніх для кримінального судочинства осіб у передбачений законом спосіб.

2. Відповідно до цього у рішенні у справі «Хоканссон та Стурессон проти Швеції» («Hakansson and Sturesson v. Sweden») Європейський суд з прав людини прямо зазначив, що загальновизнаним є те, що ані буква, ані дух закону не можуть перешкодити учасникам процесу відмовитись за своїм власним волевиявленням, висловленим прямо або опосередковано, від права на публічний розгляд своєї справи /пункт 66/.

При цьому суд відзначає, що:

· в цьому випадку відмова від дозволеного законом елементу гласності та відкритості судового розгляду була висловлена обвинуваченим ОСОБА_4 прямо та однозначно;

· рішення у справі не стосується лише особи підозрюваного та не стосується й не може стосуватись організації, функцій або діяльності держави, її відношення до окремих осіб або інших відносин, що мають універсальний характер та у які вступає кожен член суспільства, отже - не стосується "publik interests", про які йдеться у рішеннях Європейського Суду з прав людини;

· на цей час матеріали справи не свідчать про те, що рішення у справі впливає на охоронювані законом інтереси будь-яких інших осіб, окрім ОСОБА_4

· під час судового розгляду кримінального провадження прокурор проти позиції захисту не заперечував.

Ці висновки суду не спростовуються тією незаперечною обставиною, що кримінальне право та кримінальний процес, як галузі права, відносяться до публічних, адже ознак публічності ці галузі набувають через те, що їх норми носять універсальний характер та регулюють відношення держави до членів суспільства, але не через обставини розгляду конкретних справ.

Наведені норми у їх сукупності дозволяють дійти висновку про те, що конфлікт між обвинуваченим та сторонніми для кримінального провадження особами із приводу способу фіксування судового процесу сторонніми особами, має бути вирішеним на користь ОСОБА_4 шляхом визначення порядку у судовому засіданні з розгляду цього кримінального провадження, необхідний для захисту його прав у суді, а сторонні для кримінального судочинства особи мають бути закликані до встановленого виходячи з наведеного порядку та у той чи іншій формі примушені до його дотримання.

ІІ......Під час судового засідання 18 травня 2015 року судом було з`ясовано, що визначеного за їх же участі та з їх же згодою порядку у судовому засіданні сторонні для кримінального провадження особи не дотримали, продовжували фіксувати перебіг судового засідання за допомогою портативного аудіозаписувального пристрою.

Більше того, сторонні для кримінального провадження особи розповсюдили зміст доказу у справі - показів обвинуваченого, що є неприпустимим, суперечить завданням кримінального судочинства щодо всебічного та повного дослідження обставин справи, адже ставить під сумніви майбутні покази свідків, так як дозволяє цим свідкам узгодити свої покази із показами обвинувачення. Продовження ж дій щодо розповсюдження змісту доказів ставить під загрозу можливість отримання судом допустимих та достовірних доказів у справі.

До того ж, під час судового засідання 18 травня 2015 року сторонні для кримінального провадження особи почали, в тому числі, й сперечаючись із головуючим у справі, знов наполягати, всупереч визначеного раніше порядку, на фіксуванні перебігу процесу за допомогою портативних аудіозаписуючих пристроїв та всупереч прямих вказівок закону без отримання відповідної ухвали здійснювати фіксування судового процесу на інші пристрої, що знов спровокувало конфлікт між цими особами та захистом та унеможливило розгляд справи.

Спираючись про таке, захист наполягав на видаленні сторонніх осіб з зали судового засідання.

Під час вирішення цього клопотання суд виходив з того, що рішенням суду до цього часу відповідний порядок не встановлений, та вимог частини 3 статті 330 КПК України, за яким порушників порядку у судовому засіданні необхідно спочатку попередити про наслідки порушення такого порядку, й лише після того - притягувати до відповідальності або видаляти з зали суду.

За такого суд вважає за необхідне встановити порядок у цьому судовому засіданні, за яким стороні для кримінального провадження особи, присутні у залі судового засідання під розгляду кримінального провадження про обвинувачення ОСОБА_4 , може вести стенограму та робити нотатки та не може застосовувати будь-які записуючі пристрої та розповсюджувати зміст доказів до винесення вироку у справі, та попередити сторонніх для кримінального провадження осіб про неприпустимість порушення цих правил та про наслідки недодержання встановленого у суді порядку та визначених під час судового засідання норм та правил.

Керуючись ч.2 ст. 376 КПК України, суд, -

У Х В А Л И В :
Клопотання захисника - задовольнити частково.
Попередити осіб, присутніх у залі судового засідання /окрім сторін у справі/ про неприпустимість порушення порядку у судовому засіданні, протиправного втручання у діяльність суду та порушення прав сторін кримінального провадження шляхом проведення в залі судового засідання фотозйомки, відеозапису, транслювання судового засідання по радіо і телебаченню , а також проведення звукозапису із застосування стаціонарної апаратури, а також використання портативних звукозаписуючих пристроїв та розповсюдження інформації про зміст доказів, що досліджуються під час судового засідання.
Попередити також цих осіб про неприпустимість невиконання розпоряджень головуючого з цього приводу, а також про неприпустимість суперечностей із головуючим з цього приводу.
Роз`яснити вказаним особам, що у разі повторного порушення порядку судового засідання шляхом вчинення вказаних дій їх за ухвалою суду може бути видалено з зали судового засідання та притягнуто до відповідальності, встановленої законом.
Ухвала оскарженню окремо від судового рішення не підлягає.

СУДДЯ = ОСОБА_8 =

25.05.2015