В И Р О К
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
16.06.2015 місто Вінниця

Вінницький міський суд Вінницької області
в складі: головуючого - судді ОСОБА_1 ,

при секретарі ОСОБА_2 ,

за участю: прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченого ОСОБА_4 ,

потерпілої ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Вінниці кримінальне провадження, внесене 23.01.2015 року до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000404 за обвинуваченням:

ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Побережне Вінницького району Вінницької області, українця, громадянина України, не одруженого, не працюючого, з середньою освітою, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше неодноразово судимого, останній раз 16.07.2010 року Вінницьким районним судом Вінницької області за ч.2 ст. 185, ч.3 ст. 185, ст. 70 КК України на 3 роки 6 місяців позбавлення волі;
у вчиненні злочину, передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України,-

В С Т А Н О В И В:
ОСОБА_4 22.01.2015 близько 22 год. 00 хв., перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння, в АДРЕСА_2 маючи злочинний умисел, спрямований на таємне викрадення чужого майна, зайшов на територію будинку АДРЕСА_3 , який належить ОСОБА_5 . Скориставшись металевим прутом, який знаходився на території домогосподарства, ОСОБА_4 зірвав навісний замок дверей підсобного приміщення, проник в середину і викрав алюмінієвий казан ємкістю 60 л., вартість якого відповідно до висновку судово-товарознавчої експертизи № 80 від 03.02.2015 складає 811,8 грн. та з місця вчинення злочину зник. В подальшому, ОСОБА_4 , викраденим алюмінієвим казаном розпорядився на власний розсуд, тим самим спричинивши ОСОБА_5 матеріальну шкоду на суму 811,8 грн.

Допитаний у судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 свою вину у вчиненні злочину визнав, розкаявся та суду пояснив, що він перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння, мав намір продовжити вживати алкогольні напої, а коштів в нього не було. Він знаходився в районі залізничного вокзалу та вирішив підшукати у вказаному районі будинковолодіння з якого можливо вчинити крадіжку. Реалізуючи свій умисел, він зайшов на територію будинку по АДРЕСА_2 , там підібрав металевий прут та скориставшись ним зірвав навісний замок з дверей підсобного приміщення. Після цього він проник в середину та викрав алюмінієвий казан та пласкогубці. В подальшому алюмінієвий казан продав незнайомій особі. Цивільний позов потерпілої визнав, на даний час шкоду потерпілій не відшкодував. На територію домоволодіння він заходив тричі, перший раз його прогнали господарі, другий раз він викрав казан, а в третє він знову туди прийшов, проте його вже затримали власники.

Потерпіла ОСОБА_5 в судовому засіданні суду пояснила, що 22.01.2015 року о 12:00 год. вона перебувала дома з чоловіком та побачила, що обвинувачений ходив по території її будинковолодіння. Коли її чоловік вийшов та запитав, що він тут робить, обвинувачений почав тікати. В подальшому пізно ввечері прийшов її батько та повідомив, що в сараї зірваний замок та викрадено алюмінієвий казан. Підозра впала на особу, яка приходила вдень. Потерпіла разом з чоловіком вирішила посидіти на вулиці в непомітному місці та поспостерігати можливо крадій знову повернеться на їх подвір`я. Так і сталось, оскільки через деякий проміжок часу обвинувачений прийшов втретє на їх подвір`я та почав світити сірниками та дивитись, що можливо викрасти. Разом з тим, в цей час його затримали чоловік, батько та брат потерпілої. Цивільний позов підтримала в повному обсязі, шкоду не відшкодовано.

З досліджених в судовому засіданні доказів вбачається, що 23.01.2015 року з заявою про вчинення злочину звернулась ОСОБА_5 , що підтверджується протоколом прийняття заяви про вчинене кримінальне правопорушення від 23.01.2015 року. Згідно вказаної заяви вона просить прийняти міри до невідомої особи, яка 22.01.2015 року приблизно о 22:00 год., з підсобного приміщення її домогосподарства, що розташоване, по АДРЕСА_3 , таємно шляхом зламу навісного замка, здійснила крадіжку алюмінієвого котла ємкістю 60 літрів, чим завдали матеріального збитку на 700 грн.

Вказана заява зареєстрована у встановленому порядку 23.01.2015 року, що підтверджується витягом від 23.01.2015 року з ЄРДР.

З заяви потерпілої від 13.02.2015 року слідує, що 22.01.2015 року з її будинковолодіння викрадено алюмінієвий казан, ніж та плоскогубці. Ніж та плоскогубці для неї цінності не становлять, оскільки були придбані давно.

З протоколу огляду предмету від 02.02.2015 року з фототаблицею, постанови про визнання речових доказів та передачу їх на зберігання від 02.02.2015 року вбачається, що вилучені косогубці, ніж та робочу рукавицю оглянуто, визнано речовими доказами у кримінальному провадженні. Рукавицю здано до камери зберігання речових доказів Вінницького МВ, а ніж та косогубці повернуто власнику на відповідальне зберігання, що підтверджується розпискою ОСОБА_5 .

Згідно висновку експерта №80 від 03.02.2015 року дійсна залишкова вартість алюмінієвого казана, станом на 22.01.2015 року, могла складати 811,80 грн.

Учасники судового провадження вважали недоцільним дослідження інших доказів щодо тих обставин справи, які ніким не оспорюються.

Суд, з`ясувавши, що учасники судового провадження правильно розуміють зміст обставин справи, які ніким не оспорюються, переконавшись у добровільності їх позиції та роз`яснивши, що у такому випадку учасники судового провадження будуть позбавленні права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку, визнав недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин справи, які ніким не оспорюються.

Аналіз вказаних доказів, а саме показань обвинуваченого та потерпілої свідчить, що винуватість ОСОБА_4 є доведеною. Так, суд приймає до уваги як належний та допустимий доказ у справі показання обвинуваченого, який в судовому засіданні визнав, що дійсно 22.01.2015 року він мав умисел на таємне викрадення чужого майна, шляхом проникнення в підсобне приміщення на території будинковолодіння АДРЕСА_3 . При цьому, суд приймає до уваги, що ОСОБА_4 повідомив суду всі обставини вчинення злочину, місце, час та спосіб заволодіння чужим майном, зазначивши, що використав для проникнення в приміщення металевий прут, яким зірвав навісний замок та вчинив крадіжку казана. Показання ОСОБА_4 є належним та допустимим доказом у справі та повністю узгоджуються з показаннями потерпілої, яка також в судовому засіданні підтвердила обставини вчинення ОСОБА_4 злочину, зазначивши і про вчинення вказаного злочину з проникненням, і про предмет який був викрадений, а також вказала на особу ОСОБА_4 який зазначене вчинив, оскільки був нею та чоловіком викритий пізніше коли повернувся до їх будинковолодіння. Вказані показання узгоджуються з письмовими доказами у справі, яким підтверджено вартість викраденого майна та суму завданих збитків. Сукупність доказів є достатньою для висновків суду про наявність в діях ОСОБА_4 складу злочину та надання правової кваліфікації дій обвинуваченого.

Суд, оцінивши сукупність доказів у справі та надавши юридичну оцінку діям ОСОБА_4 кваліфікує дії обвинуваченого за ч.3 ст. 185 КК України, як вчинення таємного викрадення чужого майна (крадіжка) поєднане з проникненням в приміщення, вчинене повторно.

При вирішенні питання щодо обрання ОСОБА_4 покарання суд керується вимогами ст.ст. 65-67 КК України, роз`ясненнями Постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 24.10.2003 «Про практику призначення судами кримінального покарання», приймає до уваги ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винного, наявність обставин, що пом`якшують та обтяжують покарання та слідує принципам законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації покарання.
З характеристики № 101 від 02.03.2015 року вбачається, що ОСОБА_4 зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 . Не працює, зловживає алкогольними напоями, проте компрометуючими даними Побережнянська сільська рада не володіє.
Згідно довідок Вінницької районної лікарні від 26.01.2015 року ОСОБА_4 на обліку у лікаря нарколога та психіатра не перебуває.

З вимоги ІЦ УМВС України у Вінницькій області та копій вироків вбачається, що обвинувачений ОСОБА_4 раніше притягувався до кримінальної відповідальності, останній раз судимий 16.07.2010 року Вінницьким районним судом Вінницької області за ч.2 ст. 185, ч.3 ст. 185, ст. 70 КК України на 3 роки 6 місяців позбавлення волі. Звільнений умовно-достроково 06.09.2013 року з невідбутим строком 4 місяці 10 днів, що свідчить про те, що судимість обвинуваченого не знята та не погашена у порядку, визначеному ст. 89,90 КК України.
Таким чином, обвинувачений ОСОБА_4 раніше судимий, вчинив тяжкий умисний корисливий злочин в період непогашеної судимості за вчинення умисних корисливих злочинів, вину у вчиненні злочину визнав, розкаявся, не працює, шкоду потерпілій не відшкодував.

Обставиною, що пом`якшує покарання обвинуваченого суд вважає щире каяття.

Обставиною, що обтяжує покарання обвинуваченого ОСОБА_4 суд визнає вчинення злочину в стані алкогольного сп`яніння.

З урахуванням наведеного, конкретних обставин справи, особи обвинуваченого, суд вважає, що покаранням необхідним і достатнім для виправлення обвинуваченого ОСОБА_4 і попередження вчинення ним нових злочинів буде покарання у виді позбавлення волі, оскільки призначення інших видів покарань визнано судом недостатнім для досягнення мети покарання, визначеної ст. 50 КК України, щодо запобігання вчиненню нових злочинів засудженим.

При вирішенні цивільного позову потерпілої ОСОБА_5 про відшкодування шкоди завданої злочином, а саме матеріальної шкоди в сумі 811,80 гривень, суд виходить з наступного.

Відповідно до ст. 128 КПК України, ст. 1177 ЦК України особа, якій кримінальним правопорушенням завдано майнової та моральної шкоди, має право пред`явити цивільний позов до обвинуваченого та шкода завдана фізичній особі, яка потерпіла від кримінального правопорушення, відшкодовується відповідно до закону.
Потерпілій злочином завдано матеріальну шкоду в сумі 811,80 гривень, що підтверджується висновком експерта №80 від 03.02.2015 року. Враховуючи зазначене, суд дійшов висновку, що цивільний позов потерпілої підлягає задоволенню зі стягненням з обвинуваченого на користь потерпілої 811,80 гривень матеріальних збитків, завданих злочином.

Крім того, з обвинуваченого слід стягнути судові витрати у справі, які згідно із довідкою про витрати на проведення експертизи в кримінальному провадженні до висновку експерта від 03.02.2015 року №80 становлять 245,70 гривень та 200,00 гривень витрат потерпілої на правову допомогу (квитанція 31/15 від 11.06.2015 року) та вирішити питання щодо речових доказів у кримінальному провадженні відповідно до ст. 100 КПК України.

Керуючись ст. 185 КК України, ст.ст. 373, 374 КПК України, суд,-

У Х В А Л И В:
Визнати винуватим ОСОБА_4 у вчиненні злочину, передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України.

Призначити ОСОБА_4 покарання за ч. 3 ст. 185 КК України у виді трьох років позбавлення волі.

Строк покарання ОСОБА_4 рахувати починаючи з часу його затримання, тобто з 30 квітня 2015 року.

До набрання вироком законної сили запобіжний захід обвинуваченому ОСОБА_4 залишити без змін утримання під вартою.

Цивільний позов ОСОБА_5 про відшкодування шкоди, завданої злочином задоволити.

Стягнути з ОСОБА_4 на корить ОСОБА_5 матеріальну шкоду в сумі 811,80 гривень.

Стягнути з ОСОБА_4 на корить ОСОБА_5 200,00 гривень витрат на правову допомогу.

Стягнути з ОСОБА_4 на користь держави витрати за проведення експертизи у кримінальному провадженні № 0000404 в сумі 245,70 гривень.
Речові докази у кримінальному провадженні, а саме косо губці та ніж, передані ОСОБА_5 на відповідальне зберігання, залишити останній.

Речовий доказ у кримінальному провадженні, а саме робочу печатку, яка перебуває на зберіганні в камері схову Вінницького МВ УМВС України у Вінницькій області знищити.

На вирок суду може бути подана апеляція до Апеляційного суду Вінницької області протягом 30 днів з дня його проголошення, а особою, що перебуває під вартою протягом 30 днів з моменту вручення копії вироку.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку на його апеляційне оскарження

Суддя: