У Х В А Л А

ІМЕНЕМ
УКРАЇНИ

Верховний Суд України на спільному засіданні

Судової палати у кримінальних справах і Військової
судової колегії

під головуванням Першого Заступника Голови Верховного Суду України

Пилипчука П.П.

за участю заступника Генерального прокурора України

Кудрявцева В.В.

розглянув у м. Києві 26 січня 2007 року
кримінальну справу за клопотанням заступника Генерального прокурора України,
внесеним за поданням п'яти суддів
Верховного Суду України, про перегляд в порядку виключного провадження судових
рішень щодо ОСОБА_1. та ОСОБА_2.

Вироком Ізюмського
міського суду Харківської області від 3 лютого 2004 року засуджені

ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, відповідно до ст. 89 КК України
судимості не має,

за ч.2 ст.309 КК України на 2 роки позбавлення
волі;

за ч.2 ст.311 КК України на 3 роки позбавлення волі;

за ч.2
ст.317 КК України на 5 років позбавлення волі з конфіскацією всього майна, яке
є його власністю.

Відповідно до ст. 70 КК
України ОСОБА_1. остаточно призначено 5 років позбавлення волі з конфіскацією
всього майна, яке є його
власністю.

На підставі ст. 75 КК
України ОСОБА_1. звільнено від відбування покарання з випробуванням з іспитовим строком 1 рік.

ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2, судимості не має,

за ч.1 ст. 309 КК України на 1 рік
позбавлення волі;

за ч.2 ст. 309 КК України на 2 роки позбавлення волі;

за ч. 2 ст. 315 КК України на 5
років позбавлення волі;

за ч. 2 ст. 307 КК
України на 5 років позбавлення волі з конфіскацією всього майна, яке є його
власністю.

Відповідно
до ст. 70 КК України ОСОБА_2. остаточно
призначено 5 років позбавлення волі
з конфіскацією всього майна, яке є його власністю.

На
підставі ст. 75 КК України ОСОБА_2. звільнено від відбування покарання з
випробуванням з іспитовим
строком 1 рік.

ОСОБА_1.
і ОСОБА_2. визнані винними в скоєнні таких злочинів.

11
березня 2003 року ОСОБА_2 в аптеці №79 по вул. Соборній у м. Ізюмі
Харківської області придбав лікарські
препарати „Колдак" і “Ернаст", з яких у приміщенні домоволодіння
ОСОБА_1 (АДРЕСА_1 в м. Ізюмі) виготовив
особливо небезпечну психотропну речовину - катінон. Того ж дня ОСОБА_2 у
зазначеному місці повторно схилив і збув ОСОБА_1 частину виготовленої психотропної речовини в кількості 10 мл., ввівши її
останньому у вену.

ОСОБА_1 у свою чергу в цей же день з корисливих
мотивів незаконно надав ОСОБА_2 за вказаною вище адресою приміщення - флігель
для виготовлення та вживання останнім
цієї психотропної речовини, а також повторно в себе вдома збув ОСОБА_2 для виготовлення
психотропної речовини прекурсор - перманганат калію вагою 2,920 гр.

Увечері того ж дня в
зазначеній аптеці ОСОБА_2 та ОСОБА_1 за попередньою змовою знову придбали лікарські препарати „Колдак" і „Ернаст", з
яких у флігелі будинку АДРЕСА_2 у м. Ізюмі повторно виготовили особливо
небезпечну психотропну речовину - катінон, яку там же зберігали.

В апеляційному порядку вирок не
переглядався.

Ухвалою колегії суддів Судової палати у кримінальних
справах Верховного Суду України від 27 січня 2005 року у задоволенні касаційного подання
прокурора відмовлено.

У
клопотанні заступник
Генерального прокурора України порушує питання про зміну вироку та ухвали в
зв'язку з неправильним
застосуванням кримінального закону та просить виключити застосування щодо
ОСОБА_2 за ч.2 ст. 307 КК України та ОСОБА_1 за ч.2 ст. 317 КК України та за
сукупністю злочинів додаткового покарання - конфіскації майна. При цьому зазначає, що суд, призначаючи
засудженим покарання зі звільненням від його відбування з випробуванням, застосував до них
це додаткове покарання в порушення вимог ст. 77 КК України.

У поданні п'яти суддів Судової палати у кримінальних
справах Верховного Суду України клопотання прокурора підтримано.

Заслухавши доповідь судді Верховного Суду України
Кузьменко О.Т., думку прокурора
Кудрявцева В.В. про необхідність
задоволення подання суддів, перевіривши матеріали справи, судді Судової палати
у кримінальних справах і Військової судової колегії вважають, що клопотання
прокурора підлягає задоволенню.

Висновок
суду про доведеність винності ОСОБА_2 та ОСОБА_1 у вчиненні злочинів, за які їх
засуджено, грунтується на допустимих і достатніх доказах, які досліджені в
судовому засіданні відповідно до ч.3 ст. 299 КПК України.

Кваліфікація дій ОСОБА_2
за ч.1 та ч.2 ст. 309, ч.2 ст. 307,
ч.2 ст. 315 КК України та ОСОБА_1
за ч.2 ст. 309, ч.2 ст. 311, ч.2
ст. 317 КК України є правильною, а
призначене основне покарання за цими статтями із застосуванням ст. 75 КК
України відповідає вимогам закону.

Разом з тим, суд, звільняючи засуджених від відбування
покарання з випробуванням, неправильно застосував до них додаткове покарання у
виді конфіскації майна.

Перелік додаткових
покарань, які можуть бути призначені в разі звільнення особи від відбування
покарання з випробуванням, передбачений
ст. 77 КК України. Серед них такого додаткового покарання як конфіскація
майна немає. Оскільки цей перелік є вичерпним, то застосування конфіскації
майна суперечить вимогам закону і підлягає виключенню.

З огляду на викладене посилання в касаційній ухвалі про
відсутність підстав для виключення з вироку застосування зазначеного
додаткового покарання є помилковим.

Враховуючи наведене
та керуючись ст.ст. 404-4, 400-10 КПК
України, Верховний Суд України

у х в а л и в :

клопотання заступника Генерального прокурора України
задовольнити.

Вирок Ізюмського міського суду Харківської
області від 3 лютою 2004 року та ухвалу колегії суддів Судової палати у
кримінальних справах Верховного Суду України від 27 січня 2005 року щодо
ОСОБА_1 і ОСОБА_2 змінити: виключити призначення
ОСОБА_1 за ч.2 ст. 317 КК України і на підставі ст. 70 КК України та
ОСОБА_2 за ч.2 ст. 307 КК України і на підставі ст. 70 КК України додаткового покарання -
конфіскації майна.

Головуючий: П.П. Пилипчук

Суддя
-доповідач:
О.Т. Кузьменко