АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Провадження № 11-кп/774/195/15 Справа № 204/2221/14-к Головуючий у 1 й інстанції - ОСОБА_1 Доповідач - ОСОБА_2

У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

13 січня 2015 року м. Дніпропетровськ

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Апеляційного суду Дніпропетровської області у складі:

головуючого, судді ОСОБА_2

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4

за участі секретаря ОСОБА_5

розглянула у відкритому судовому засіданні в м. Дніпропетровську, матеріали кримінального провадження за №0000174 від 10 грудня 2012 року за апеляційною скаргою представника потерпілих ОСОБА_6 і ОСОБА_7 на вирок Красногвардійського районного суду м. Дніпропетровська від 28 жовтня 2014 року, яким

ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Марьянське, Апостолівського району Дніпропетровської області, українця, громадянина України, який зареєстрований і мешкає за адресою: АДРЕСА_1 ,

визнано винним у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст. 270 КК України і призначено покарання у виді позбавлення волі строком на 3 роки. На підставі ст.75 КК України звільнений від відбування призначеного судом покарання з випробуванням, з іспитовим строком 2 роки, з покладенням на нього обов`язків, передбачених п. 2,3 ст.76 КК України.

ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженця м. Дніпропетровська, українця, громадянина України, який зареєстрований за адресою АДРЕСА_2 , проживає за адресою: АДРЕСА_3 ,

визнано винним у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст. 270 КК України і призначено покарання у виді позбавлення волі строком на 3 роки. На підставі ст.75 КК України звільнений від відбування призначеного судом покарання з випробуванням, з іспитовим строком 2 роки, з покладенням на нього обов`язків, передбачених п. 2,3 ст.76 КК України.

Обвинувачених ОСОБА_8 і ОСОБА_9 звільнено від відбування покарання на підставі п. в ст.1 Закону України Про амністію у 2014 році від 8 квітня 2014 року, який набрав чинності 19 квітня 2014 року.

за участю: прокурора ОСОБА_10 , обвинувачених ОСОБА_8 , ОСОБА_11 , захисника - адвоката ОСОБА_12 , потерпілих ОСОБА_6 , ОСОБА_13 , ОСОБА_14 , представника потерпілого ОСОБА_6 - адвоката ОСОБА_15

В С Т А Н О В И Л А:
До апеляційного суду Дніпропетровської області звернувся представник потерпілих ОСОБА_6 і ОСОБА_7 - адвокат ОСОБА_15 з апеляційною скаргою на вирок Красногвардійського районного суду м. Дніпропетровська від 28 жовтня 2014 року.

Просить вирок суду змінити в частині розгляду цивільного позову та цивільні позови потерпілих ОСОБА_6 та ОСОБА_7 задовольнити.

При цьому посилається на наявність в матеріалах провадження актів, які підтверджують розмір затрат необхідних на ремонт квартири АДРЕСА_4 , яка належить ОСОБА_6 , після пошкоджень, які виникли внаслідок вибуху з вини ОСОБА_8 і ОСОБА_16 . Вказує, що загальна сума затрат складає 62 941 467 грн., а також на наявність в матеріалах провадження актів, які підтверджують наявність пошкоджень і причинний зв`язок між вибухом газу і спричиненими пошкодженнями. Звертає увагу суду на безпідставну відмову суду першої інстанції у стягненні з обвинувачених на користь потерпілих моральної шкоди, яка виражена в тому, що потерпілі перенесли сильне нервове потрясіння, а їхнє життя наповнилось проблемами і трудностями.

Вироком Красногвардійського районного суду м. Дніпропетровська від 28 жовтня 2014 року ОСОБА_8 , ОСОБА_9 визнано винуватими у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого за ч.2 ст.270 КК України за таких обставин.

Як визнав встановленим суд, 02.12.2005 року в установленому законом порядку, за адресою АДРЕСА_5 , ІПН НОМЕР_1 . зареєстровано фізичну особу-підприємця ОСОБА_17 . ФОП ОСОБА_17 здійснює свою господарську діяльність з виготовлення та реалізації натяжних стель з використанням торгівельної марки ІНФОРМАЦІЯ_3 . Офіси підприємства знаходяться по АДРЕСА_6 та по АДРЕСА_7 .

Приблизно з 2009 по 2010 рік ОСОБА_8 працював на умовах трудового договору на ФОП ОСОБА_17 ТМ Лица потолка на посаді монтажника натяжної стелі. Після звільнення з зазначеного підприємства ОСОБА_8 без належного оформлення ФОП та утворення юридичної особи, не офіційно, разом із раніше йому знайомим ОСОБА_9 здійснював на умовах усної домовленості із клієнтами, в тому числі і ОСОБА_17 , монтаж натяжної стелі.

Приблизно у травні 2011 року ОСОБА_8 з метою здійснення монтажу натяжних стель, придбав на Курчатовському ринку м. Дніпропетровська за 200 грн., балон із зрідженим газом Пропан, ємкістю 12 літрів, необхідний для монтажу натяжної стелі, яким розігрівалася так звана теплова пушка, потрібна для нагріву та розтягування матеріалу натяжної стелі. Придбаний балон ОСОБА_8 та ОСОБА_9 постійно використовували у своїй трудовій діяльності та у порушення норм пожежної безпеки, зберігали в нежитловому приміщенні за місцем свого мешкання.

Приблизно 12.03.2012 року у денний час, на мобільний телефон ОСОБА_8 зателефонувала раніше знайома ОСОБА_18 , яка працювала в одному офісі з дружиною ОСОБА_17 - ОСОБА_19 та на умовах усної домовленості запропонувала здійснити монтаж натяжної стелі в кв. АДРЕСА_8 , а саме, виконати замовлення власника житла - ОСОБА_13 .

ОСОБА_8 на пропозицію ОСОБА_18 погодився і 13.03.2012 року, близько 08.30 години, попередньо зв`язавшись по телефону з ОСОБА_13 , приїхав за місцем його мешкання, де виконав заміри, необхідні для виготовлення матеріалу для стелі. Після чого ОСОБА_13 на вимогу ОСОБА_8 , надав йому 200 гривень за проведені заміри, які зі слів останнього, входять до загальної суми монтажу.

13.03.2012 року після проведення замірів ОСОБА_8 у денний час, зателефонував ОСОБА_18 та надав їй конфігурацію стелі для виготовлення на підприємстві ФОП ОСОБА_17 ТМ Лица потолка, що належить її знайомому ОСОБА_17 . Після цього ОСОБА_18 зателефонувала ОСОБА_13 і повідомила, що монтаж стелі буде здійснювати ОСОБА_8 вранці 16.03.2012 року.

16.03.2012 року, приблизно о 08.20 годині, ОСОБА_9 , готуючись до монтажу стелі у квартирі ОСОБА_13 , діючи за усною вказівкою ОСОБА_8 , грубо порушуючи правила пожежної безпеки, а саме п. 7.10., 3.10. наказу МНС № 126 від 19.10.2004 року Про затвердження Правил пожежної безпеки в Україні, заправив на газовій заправній станції по АДРЕСА_9 , балон, ємністю 12 літрів, газом пропан, після чого зустрівся з ОСОБА_8 , з яким вони поїхали на АДРЕСА_10 з метою монтажу натяжної стелі в кв. АДРЕСА_11 , яка належить ОСОБА_13 .

Приблизно о 09.20 годині, 16.03.2012 року, грубо порушуючи передбачені законодавством вимоги пожежної безпеки при проведення ремонтних робіт ОСОБА_8 та ОСОБА_9 занесли газовий балон до приміщення коридору кв. АДРЕСА_8 та почали монтаж натяжної стелі.

В ході монтажу профілю для утримання конструкції натяжної стелі, ОСОБА_8 та ОСОБА_9 , приблизно о 09.30 годині почули шиплячий звук із коридору квартири, а вийшовши туди, побачили тріщину близько 5 см уздовж корпусу балону та відчули запах газу. Після чого ОСОБА_8 , грубо порушуючи вимоги пожежної безпеки, взяв балон та виніс його до під`їзду, залишивши біля сходів з другого на третій поверх житлового будинку, де приблизно о 09.35 годин стався вибух, який згідно висновку пожежо-технічої експертизи № 70/30-14 від 26.05.2012 року, стався в результаті утворення, подальшого займання і вибуху вибухонебезпечної газоповітряної суміші, яка утворилася внаслідок руйнування газового балону та небезпечні фактори якого, стали причиною пожежі.

Відповідно до висновку металознавчої (інженерно-технічної) експертизи № 756-12-4 від 20.12.2012 року, причиною руйнування балона зварного на тиск 1,6 МПа, ємністю 12 л, пропан, зав. № 10811 є сукупність факторів, що склалися негативно, а саме: було створено незадовільні умови для експлуатації балону в день його руйнування 16.03.2012 року - суттєвий перепад температур (балон занесений із вулиці у холодне приміщення) велика доля ймовірності, що балон було заповнено із перевищенням допустимої норми, що призвело до неприпустимого підйому тиску в балоні, про що свідчить його деформація (замість циліндричної форми - бочкоподібна) з утворенням тріщини уздовж корпусу балону з краями, що вигнуто назовні, з потоншенням стінки та деформації структури з утворенням витягнутих зерен фериту в зоні руйнування, а також незадовільна по ряду параметрів якість матеріалу балону.

Внаслідок порушення ОСОБА_8 та ОСОБА_9 встановлених законодавством вимог пожежної безпеки, при проведенні ремонтних робіт, та як наслідку - вибуху та пожежі, спричинено тілесні ушкодження мешканцям будинку, а саме потерпілим ОСОБА_20 , ОСОБА_21 , малолітньому ОСОБА_14 , які за своїм характером відносяться до категорії легких тілесних ушкоджень, що спричинили короткочасний розлад здоров`я; ОСОБА_13 - середньої тяжкості та легкі тілесні ушкодження, що зумовили короткочасний розлад здоров`я; ОСОБА_14 - середньої тяжкості та легкі тілесні ушкодження, що мають незначні скороминущі наслідки.

Крім того, спричинені інші тяжкі наслідки мешканцям будинку АДРЕСА_10 , а саме: ОСОБА_6 , ОСОБА_21 , ОСОБА_22 , ОСОБА_23 , ОСОБА_24 , ОСОБА_20 , ОСОБА_13 та ОСОБА_14 , малолітньому ОСОБА_14 , які залишились без житла та засобів до існування.

Згідно з технічним висновком ТЗ 001-12, вартість ремонтно-будівельних робіт, необхідних на відновлення житлового будинку АДРЕСА_10 з урахуванням пошкоджень ряду квартир становить 232 429 гривень, що більш ніж у 433 разів перевищує неоподаткований мінімум доходів громадян та є великим розміром.

Територіальній громаді міста, в особі КП Жилсервіс-1 Дніпропетровської міської ради вибухом та пожежею спричинено матеріальні збитки, пов`язані з ремонтно-відновлювальними роботами житлового будинку АДРЕСА_10 на загальну суму 232 429 гривень.

Вибухом та пожежею спричинено матеріальні збитки: ОСОБА_13 і ОСОБА_14 на суму 684 028 гривень, ОСОБА_20 на суму 140 000 гривень, ОСОБА_25 на суму 15 000 гривень, ОСОБА_22 на суму 6 000 гривень, ОСОБА_6 на суму 127 460 гривень, ОСОБА_24 на суму 3 800 гривень, ОСОБА_23 на суму 3 850 гривень, ОСОБА_7 на суму 212 000 гривень.

Заслухавши доповідь судді апеляційного суду, думку прокурора, який заперечував проти задоволення апеляційної скарги та просив вирок залишити без змін, пояснення адвоката ОСОБА_15 та потерпілого ОСОБА_6 , на підтримання доводів апеляційної скарги адвоката, пояснення потерпілих ОСОБА_13 , ОСОБА_14 , які не заперечували проти апеляційної скарги адвоката ОСОБА_15 , пояснення адвоката ОСОБА_12 , обвинувачених ОСОБА_9 , ОСОБА_8 , які просили апеляційну скаргу залишити без задоволення, провівши судові дебати, надавши останнє слово обвинуваченим, перевіривши матеріали справи, вивчивши і проаналізувавши аргументи, що містяться в апеляційній скарзі, колегія суддів вважає, що апеляційна адвоката ОСОБА_15 в інтересах потерпілих ОСОБА_6 , ОСОБА_7 не підлягає задоволенню виходячи із наступного.

У відповідності з положеннями ч.1 ст. 404 КПК України, суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.

Вирок суду в частині доведеності вини ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , кваліфікації їх дій та покарання ніким не оспорюються.

Колегія суддів не погоджується з доводами адвоката ОСОБА_15 про неправильність вирішення судом першої інстанції цивільного позову, оскільки вони є безпідставними.

Відповідно до ч.4 ст.128 КПК України форма та зміст позовної заяви повинні відповідати вимогам, встановленим до позовів, які пред`являються у порядку цивільного судочинства.

Такі вимоги передбачені ст. 119 ЦПК. Відповідно до цих вимог, позовна заява повинна містити, в тому числі, і виклад обставин, якими цивільний позивач обґрунтовує свої вимоги, зазначення доказів, що підтверджують заподіяну майнову та моральну шкоду, перелік документів що додаються до заяви.

Як вбачається з матеріалів кримінального провадження, органом досудового розслідування ОСОБА_8 та ОСОБА_9 пред`явлено обвинувачення, що в результаті їхніх злочинних дій, а саме вибухом та пожежею, територіальній громаді міста спричинено матеріальні збитки, пов`язані із ремонтно-відновлюваними роботами житлового будинку АДРЕСА_10 із бюджетних коштів на загальну суму 232429 грн.

Крім того, спричинені матеріальні збитки, пов`язані із ремонтно-відновлюваними роботами фізичним особам, в тому числі і ОСОБА_6 на суму 127460 грн. і ОСОБА_7 на суму 212 000 грн.

На стадії досудового розслідування потерпілими ОСОБА_6 і ОСОБА_7 , відповідно, на вказані суми були заявлені цивільні позови (т.5 а.с.124,126). Разом з тим, як вбачається зі змісту цих позовних заяв, позивачі, посилаючись на спричинену кожному із них матеріальну і моральну шкоду та вказуючи розмір спричиненої шкоди, не зазначають доказів, що підтверджують заподіяну їм майнову і моральну шкоду.

В матеріалах провадження також відсутні конкретні докази на підтвердження розміру матеріальної і моральної шкоди, спричиненої потерпілим ОСОБА_6 і ОСОБА_7 .

Акти, на які посилається представник потерпілих в апеляційній скарзі, а саме: від 20.03.2012 р. і від 14.05.2012 року не містять відомостей про розмір матеріальної шкоди, спричиненої кожному із позивачів.

Кошторис, на який є посилання в апеляційній скарзі, складений ТОВ Атлпант-Рембут, ксерокопія якого приєднана до апеляційної скарги, не містить дати його складання і при судовому розгляді судом першої інстанції не досліджувався.

При таких обставинах, суд першої інстанції позбавлений був можливості розглянути в повному обсязі цивільні позови потерпілих ОСОБА_6 і ОСОБА_7 , та прийняти по них законне і обґрунтоване рішення, а тому колегія суддів погоджується з рішенням суду першої інстанції про залишення їх без розгляду, що не порушує їх права як потерпілих і не позбавляє можливості звернутися з позовом до обвинувачених про відшкодування матеріальної і моральної шкоди в порядку цивільного судочинства.

Таким чином, перевіривши вирок Красногвардійського районного суду м. Дніпропетровська від 28 жовтня 2014 року щодо ОСОБА_8 , ОСОБА_9 в межах апеляційних вимог, колегія суддів підстав для його зміни чи скасування не вбачає, а тому залишає апеляційну скаргу без задоволення, а вирок без змін.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 407, 405, 419 КПК України, колегія суддів,-

П О С Т А Н О В И Л А:

Апеляційну скаргу представника потерпілих ОСОБА_6 і ОСОБА_7 адвоката ОСОБА_15 залишити без задоволення.

Вирок Красногвардійського районного суду Дніпропетровської області від 28 жовтня 2014 року щодо ОСОБА_9 , ОСОБА_8 залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення, але може бути оскаржена в касаційному порядку до Вищого Спеціалізованого Суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ протягом трьох місяців з дня її проголошення, а засудженим, який тримається під вартою, - в той же строк з дня вручення йому копії ухвали, шляхом подачі касаційних скарг безпосередньо до суду касаційної інстанції.

Судді:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4