Справа № 338/432/15-к
Провадження № 11-кп/779/288/2015
Категорія ст.185 ч.4 КК України
Головуючий у 1 інстанції ОСОБА_1
Суддя-доповідач ОСОБА_2
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
22 червня 2015 року м. Івано-Франківськ
Апеляційний суд Івано-Франківської області, колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ в складі :

головуючого судді ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4

секретаря судового засідання ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні кримінальне провадження за апеляційною скаргою обвинуваченого ОСОБА_6 на вирок Богородчанського районного суду Івано Франківської області від 05 травня 2015 року, згідно якого

ОСОБА_6 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_1 в с. Живачів Тлумацького району Івано Франківської області, де і проживає,

обвинувачується у вчиненні злочину, передбаченого ст. 185 ч.4 КК України,

з участю прокурора ОСОБА_7

захисника ОСОБА_8 ,

обвинуваченого ОСОБА_6

в с т а н о в и л а :
В апеляційній скарзі обвинувачений ОСОБА_6 вважає, що справа суддею Богородчанського районного суду розглянута не об`єктивно, упереджено, однобічно , йому призначено занадто суворе покарання за скоєний злочин. Зазначає, що суд не врахував, що у нього хронічний обструктивний бронхіт, на його утриманні перебуває одинокий батько пенсійного віку та активне сприяння розкриттю злочину. Просить скасувати вирок Богородчанського районного суду від 05.05.2015 року, зменшити термін ув`язнення застосувавши щодо нього ст. 69 КК України, та зменшити цивільний позов.

За вироком суду ОСОБА_6 , громадянина України, з середньою освітою, не одруженого, непрацюючого, раніше неодноразово судимого, востаннє 17 лютого 2011 року Шевченківським районним судом м. Чернівці за ст. 185 ч.2 КК України до 1 року позбавлення волі, визнано винуватим у вчиненні злочину, передбаченого ст. 185 ч.4 КК України та призначено покарання 5 ( п`ять ) років позбавлення волі.

Строк відбування покарання вказано рахувати з 27 лютого 2015 року.

Цивільний позов задоволено. Стягнуто з ОСОБА_6 в користь ОСОБА_9 247 338 гривень заподіяної шкоди.

Стягнуто з ОСОБА_6 в дохід держави 2292 гривні 12 копійок витрат, пов`язаних із залученням експертів.

Питання речових доказів вирішено у відповідності до положень ст. 100 КПК України.

Судом встановлено, що ОСОБА_6 вчинив таємне викрадення чужого майна у великих розмірах за таких обставин.

Влітку 2014 року ОСОБА_6 від знайомої ОСОБА_10 дізнався, що у будинку ОСОБА_9 можуть зберігатися значні суми грошей, а в кінці серпня 2014 року від неї ж дізнався, що вся сім`я ОСОБА_9 в ніч з 07 на 08 вересня 2014 року буде знаходитись на весіллі. Взявши на прокат автомобіль марки «Нива Шевроле», д.н.з. НОМЕР_1 , приблизно о 01 годині 08 вересня 2014 року ОСОБА_6 приїхав в с. Журака. В 03 годині з допомогою викрутки відчинив вікно житлового будинку ОСОБА_9 , проник туди та із шафи житлової кімнати таємно викрав грошові кошти: 400 Євро, 12 000 доларів США, 45 000 гривень та 120000 російських рублів, що відповідно до офіційного курсу НБУ станом на 08 вересня 2014 року становило 247 338 гривень , тобто в 250 і більше разів перевищувало прожитковий мінімум доходів громадян на момент вчинення злочину.

Під час апеляційного розгляду:

- обвинувачений ОСОБА_6 та його захисник ОСОБА_8 підтримали подану апеляційну скаргу та просили її задовольнити;

- прокурор заперечив з приводу поданих апеляційних скарг обвинуваченого ОСОБА_6 просив залишити її без задоволення, а вирок суду першої інстанції без змін.

Заслухавши суддю - доповідача, доводи учасників кримінального провадження, обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що вирок суду слід залишити без змін, з наступних підстав.

Вирок суду першої інстанції відповідає вимогам ст. 370 КПК України, тобто є законним, обґрунтованим і вмотивованим.

Суд першої інстанції правильно встановив фактичні обставини справи і його висновок про доведеність вини обвинуваченого ОСОБА_6 у вчиненні злочину, передбаченого ст. 185 ч.4 КК України підтверджується наведеними у вироку доказами, що ґрунтуються на всебічному, повному і безпосередньому дослідженні всіх обставин вчинення злочину, яким дана належна правова оцінка.

Призначаючи покарання обвинуваченому суд першої інстанції, врахував ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винного. Обставин, що пом`якшують покарання судом не встановлено. Обставиною, що обтяжує покарання судом визнано рецидив злочинів. Тобто суд першої інстанції дотримався вимог ст. 65 КК України щодо загальних засад призначення покарання.

Тому на думку колегії суддів, доводи обвинуваченого ОСОБА_6 в апеляційній скарзі про те, що судом не враховано пом`якшуючі обставини є безпідставними, оскільки в матеріалах кримінального провадження відсутні будь - які докази що у нього хронічний обструктивний бронхіт, та на його утриманні перебуває одинокий батько пенсійного віку.

З приводу доводів апеляційної скарги обвинуваченого в частині неправильного вирішення цивільного позову, то колегія суддів вважає їх необґрунтованими, тому що цивільний позов вирішене в межах заявленої суми з врахування викраденого.

Судом вирішено цивільний позов виходячи з вимог ст.127 п.2 КПК України згідно якого шкода, завдана кримінальним правопорушенням або іншим суспільно небезпечним діянням, може бути стягнута судовим рішенням за результатами розгляду цивільного позову в кримінальному провадженні.

З огляду на вказані обставини, колегія суддів вважає, що призначене судом першої інстанції покарання є необхідне й достатнє для виправлення обвинуваченого та попередження вчинення нових злочинів.

Окрім цього, колегією суддів не встановлено підстав, передбачених ст. 409 КПК України для скасування вироку суду першої інстанції, так як суд призначив мінімальне покарання, яке відповідає тяжкості злочину та особі обвинуваченого, в межах санкції ст. 185 ч. 4 КК України, як і не встановлено обставин для застосування ст. 69 КК України та пом`якшення призначеного покарання.

Враховуючи наведене, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційну скаргу слід залишити без задоволення як необґрунтовану. Доводи апеляційної скарги поданої обвинуваченим ОСОБА_6 повністю спростовуються висновками суду першої інстанції, які є обґрунтованими належними доказами, яким дана вичерпна правова оцінка.

Керуючись ст.ст. 404, 405,407, 418, 419 КПК України, колегія суддів

у х в а л и л а :
Апеляційну скаргу обвинуваченого ОСОБА_6 залишити - без задоволення, вирок Богородчанського районного суду Івано-Франківської області від 05 травня 2015 року про обвинувачення ОСОБА_6 у вчиненні злочину, передбаченого ст. 185 ч.4 КК України залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення, та може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом трьох місяців з дня проголошення, засудженим у той же строк з дня вручення йому копії ухвали.

Головуючий ОСОБА_2
Судді: ОСОБА_11
ОСОБА_4

Згідно з оригіналом:
Суддя ОСОБА_2