Лебединський районний суд Сумської області
Справа № 1-62/11
В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

15 березня 2011 року Лебединський районний суд Сумської області

в складі:

головуючого Подопригори Л. І.

при секретарі Лєсна Н. В.,

з участю прокурора Ревнівцева І.С.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Лебедині справу по обвинуваченню

ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженця і мешканця ІНФОРМАЦІЯ_2, українця, громадянина України, ІНФОРМАЦІЯ_3, працюючого Єгерем УТМР, раніше не судимого в порядку ст.. 89 КК України,-

за ч. 1 ст. 129 КК України,-

В с т а н о в и в:

Підсудний ОСОБА_1 6 січня 2011 року близько 19 години, перебуваючи за місцем свого проживання в ІНФОРМАЦІЯ_4, маючи неприязні відносини з ОСОБА_2, що виникли внаслідок розпивання потерпілим спиртних напоїв з дружиною підсудного, вирішив вчинити дії направлені щодо погрози вбивства останнього. Умисно, усвідомлюючи свої дії, які були направлені щодо погрози вбивством ОСОБА_2, взяв зі свого будинку належну йому двохствольну гладко ствольну мисливську рушницю ТОЗ- 24, 12 калібру, № 9583, прийшов до господарства потерпілого, розташованого в с. Селище Лебединського району, та реалізуючи свій намір, з метою залякування останнього, шляхом погрози вбивства, зайшов до середини будинку де умисно, усвідомлюючи свої дії, що погрожує вбивством, і ця погроза здатна викликати у потерпілого побоювання за своє життя, бажаючи цього, направив на потерпілого рушницю, наперед знаючи, що рушниця патронами не заряджена та натиснув на пусковий гачок, в результаті чого пролунав звук удару бійка рушниці. Після чого підсудний наніс декілька ударів рушницею по голові потерпілому, чим заподіяв йому тілесні ушкодження, які відповідно до висновку судово- медичної експертизи № 29 від 09.02.2011 року класифікуються, як легкі тілесні ушкодження, що спричинили короткочасний розлад здоровя. Внаслідок неправомірних дій підсудного потерпілий сприйняв реальну загрозу своєму життю та здоровю.

Допитаний в судовому засіданні підсудний вину свою визнав повністю і пояснив, що 6 січня 2011 року його дружини цілий день не було вдома. Він, вважаючи, що вона розпиває спиртні напої в господарстві ОСОБА_2, вирішив підти до нього додому щоб забрати дружини і налякати потерпілого, щоб він не принаджував її. Він взяв з собою належну йому рушницю ТОЗ-34 Е, яка бойовими патронами споряджена не була. Набоїв з собою не брав, так як хотів тільки налякати ОСОБА_2 Прийшовши в господарство потерпілого він постукав у двері і коли їх відчинив потерпілий він одразу підштовхнув його в сторону. Чи рукою, чи рушницею це зробив не памятає. Потерпілий сів на ліжко. Він оглянувши кімнату дружини не побачив, і націлив на потерпілого рушницю та нажав спочатку на один пусковий гачок а потім на інший, тобто двічі клацнув курками, для того щоб потерпілий реально сприйняв його наміри та не пускав дружину в свій будинок для розпивання спиртного. Він розумів, що потерпілий напевно думав, що рушниця заряджена, так як при клацанні курка він здригався. Потім він наніс потерпілому декілька ударів рушницею в область голови, витяг з рушницю гільзу та кинув на підлогу, сказавши, що якщо дружина буде ще пити в його будинку, то потерпілий пожалкує. Залишивши господарство потерпілого пішов додому, де рушницю поставив в сейф. Свою вину в погрозі вбивством визнає повністю, щиро розкаюється.

Відповідно до ч. 3 ст. 299 КПК України, за згодою учасників процесу, судом було визнано недоцільним дослідження таких доказів по справі, як покази свідків та інших, що були зібрані в ході дізнання та досудового слідства, стосовно фактичних обставин справи, які правильно розуміють підсудний та інші учасники процесу і які ніким не оспорювались.

Тому, суд обмежився дослідженням таких матеріалів кримінальної справи, що характеризують особу підсудного дійшов до висновку, що дії підсудного необхідно кваліфікувати за ч1 ст. 129 КК України так як він скоїв погрозу вбивством при наявності реальних підстав побоюватися здійснення цієї погрози.

При призначенні покарання підсудному суд враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, те, що підсудний вину свою визнав повністю, щиро розкаявся.

Враховуючи наявність обставин, що помякшують покарання та істотно знижують ступінь тяжкості вчиненого злочину, а саме обставини вчинення злочину, те, що підсудний вину свою визнав повністю, щиро розкаявся, активно сприяв розкриттю злочину, тяжких наслідків від злочину не настало, думку потерпілого, позитивну характеристику по місцю праці та проживання, суд вважає можливим застосувавши ст.. 69 КК України перейти до іншого більш мякого виду покарання не зазначеного в санкції статті за цей злочин, визначивши його у вигляді штрафу. Суд вважає, що саме така міра покарання буде необхідною і достатньою для його виправлення та попередження нових злочинів.

Міру запобіжного заходу суд вважає необхідним залишити підписку про невиїзд.

Речові докази по справі мисливську гладко ствольну вогнепальну рушницю ТОЗ-34, кал.12, № 9583, 8 шт. патронів 12 кал., 3 шт. патронів 12 кал., 12 штук свинцевих куль, 6 шт. войлочних пижів, 1 шт. гільза 12 кал. 1 шт. шомпол, в чохлах, що зберігаються в кімнаті зберігання зброї Лебединського МВ ГУМВС України в Сумській області, суд вважає необхідним повернути підсудному за належністю.

На підставі наведеного, керуючись ст..ст. 299, 323-324 КПК України

П Р И Г О В О Р И В :

ОСОБА_1 визнати винним у скоєні злочину, передбачених ч. 1 ст. 129 КК України і призначити покарання за цим законом, застосувавши ст.. 69 КК України у вигляді штрафу в розмірі 700(сімсот) гривень.

Речові докази по справі мисливську гладко ствольну вогнепальну рушницю ТОЗ-34, кал.12, № 9583, 8 шт. патронів 12 кал., 3 шт. патронів 12 кал., 12 штук свинцевих куль, 6 шт. войлочних пижів, 1 шт. гільза 12 кал. 1 шт. шомпол, в чохлах, що зберігаються в кімнаті зберігання зброї Лебединського МВ ГУМВС України в Сумській області, повернути засудженому за належністю.

На вирок суду може бути подана апеляційна скарга до Сумського апеляційного суду на протязі 15 діб з моменту оголошення через Лебединський районний суд Сумської області.

Суддя

ОСОБА_3