АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
__________________________________________________________________
Матеріал №426/1593/14-к Слідчий суддя: ОСОБА_1
Провадження № 11-сс/790/1120/14
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 вересня 2014 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ апеляційного суду Харківської області у складі:

головуючого - ОСОБА_2 ,

суддів - ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

при секретарі - ОСОБА_5 ,

за участю прокурора - ОСОБА_6 ,

захисника - ОСОБА_7 ,

розглянула в судовому засіданні в м. Харкові матеріал за апеляційною скаргою захисника ОСОБА_7 на ухвалу слідчого судді Сватівського районного суду Луганської області від 18 серпня 2014 року.

Цією ухвалою до ОСОБА_8 , 1990 року народження, громадянина України, мешканця АДРЕСА_1 , який підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 402 КК України, -

- застосований запобіжний захід - тримання під вартою з визначенням застави у розмірі 73080 грн. та вказівкою про те, що в разі її внесення ОСОБА_8 підлягає звільненню з-під варти з покладенням на нього обов`язків, передбачених п.п.1, 3, 8 ч.5 ст. 194 КПК України.

ОСОБА_8 підозрюється у тому, що 11 серпня 2014 року, будучи військовослужбовцем військової частини НОМЕР_1 та перебуваючи в районі антитерористичної операції в базовому таборі батальйонно-тактичної групи 128 огпбр в АДРЕСА_2 , усвідомлюючи, що тимчасово виконуючий обов`язки командира цієї групи майор ОСОБА_9 являється його прямим начальником та виконує обов`язки з військової служби, діючи умисно, у групі з іншими військовослужбовцями, всупереч вимог ст.ст. 4, 6 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України, відмовився виконувати бойове розпорядження №52 від 11.08.2014 року, посилаючись на втому та необхідність надання відпустки, супроводжуючи свої дії підбурюванням інших військовослужбовців підрозділу до невиконання бойових розпоряджень та непокори старшому начальнику, внаслідок чого вищезазначене розпорядження не було виконане.

Застосовуючи до ОСОБА_8 вказаний запобіжний захід слідчий суддя послався на обґрунтованість його підозри у вчиненні кримінального правопорушення, на існування ризиків, передбачених п.п. 1, 3 ч. 1 ст. 177 КПК України та не можливістю запобігання цим ризикам шляхом застосування до ОСОБА_8 більш м`якого запобіжного заходу.

Захисник ОСОБА_7 в апеляційній скарзі просить ухвалу слідчого судді скасувати та постановити нову ухвалу, якою відмовити у задоволенні клопотання слідчого та застосувати до ОСОБА_8 більш м`який запобіжний захід, не пов`язаний з триманням ОСОБА_8 під вартою, посилаючись на те, що дані про його особу досліджені неповно, обставини правопорушення, в якому підозрюється ОСОБА_8 , перевірені недостатньо, а докази наявності заявлених слідчим ризиків відсутні.

Заслухавши доповідь судді, пояснення захисника ОСОБА_7 на підтримку апеляційної скарги, заперечення прокурора проти її задоволення та дослідивши матеріали судового провадження, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню.

Обґрунтованість підозри військовослужбовця ОСОБА_8 у непокорі доведена бойовим розпорядженням №52 від 11 серпня 2014 року тимчасово виконуючого обов`язки командира батальйонно-тактичної групи 128 огпбр ОСОБА_9 , поясненнями свідків ОСОБА_9 , ОСОБА_10 про відкриту відмову ОСОБА_8 це розпорядження виконати, визнанням цього факту самим ОСОБА_8 .

Прийняв до уваги наявність достатніх доказів про вчинення ОСОБА_8 кримінального правопорушення, в сукупності з тяжкістю покарання, яке йому загрожує в разі визнання винним у вчиненні вказаної непокори, слідчий суддя дійшов до обґрунтованого висновку про існування зазначених в судовій ухвалі ризиків.

В той же час, зі змісту ч.1 ст. 194 КПК України про застосування до підозрюваного запобіжного заходу слідчий суддя повинен встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать не тільки про наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним кримінального правопорушення та достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу на які вказує слідчий чи прокурор, але й недостатність застосування більш м`якого запобіжного заходу для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Необхідність дослідження останнього з наведених питань має суттєве значення у розумінні положень частини четвертої цієї ж статті КПК України, яка орієнтує слідчого суддю на можливість застосування до підозрюваного більш м`якого запобіжного заходу, ніж той, який зазначений у клопотанні, якщо при розгляді клопотання прокурор не доведе недостатність застосування більш м`якого запобіжного заходу для запобігання наведеним у клопотанні ризикам.

При цьому, вирішуючи питання про обрання запобіжного заходу слідчий суддя, у відповідності до вимог ст. 178 КПК України, зобов`язаний оцінити, поряд з іншими відомостями, стан здоров`я підозрюваного, міцність соціальних зв`язків за місцем його постійного проживання, в тому числі наявність у нього родини, утриманців та таке інше.

Виходячи зі змісту судової ухвали, слідчий суддя по суті не досліджував дані про особу ОСОБА_8 , а в обґрунтування недостатності застосування до нього більш м`якого запобіжного заходу послався лише на тяжкість злочину в якому він підозрюється.

В той же час, ОСОБА_8 раніше не притягувався до кримінальної відповідальності, є учасником антитерористичної операції в Донецькій та Луганській областях, з наданих в розпорядження апеляційної інстанції документів вбачається, що він з народження перебував на ОСОБА_11 обліку в Маневицькій ЦРЛ з приводу ОСОБА_12 , хронічного гастродуоденіта, дистального езофагіта, аномалії форми жовчевого міхура, ВСД з цефалічним та антено-невротичним синдромом, двічі на рік лікується в умовах стаціонару, за місцем проживання та останнім місцем роботи характеризується виключно позитивно, проживає з матір`ю та неповнолітнім братом, 2001 року народження.

З урахуванням наведених даних, колегія суддів вважає помилковим висновок слідчого судді про недостатність застосування до ОСОБА_8 більш м`якого запобіжного заходу, ніж тримання під вартою, для запобігання вказаним ризикам та не виключає за можливе виконання ОСОБА_8 покладених на нього процесуальних обов`язків в умовах іншого запобіжного заходу, а саме домашнього арешту.

Тому, керуючись ст.ст. 404, 405, 407, 422 КПК України, колегія суддів, -

ухвалила:

Апеляційну скаргу захисника ОСОБА_7 задовольнити.

Ухвалу слідчого судді Сватівського районного суду Луганської області від 15 серпня 2014 року про застосування до ОСОБА_8 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою скасувати.

Відмовити у задоволенні клопотання старшого слідчого Луганської прокуратури з нагляду за додержанням законів у воєнній сфері Південного регіону України ОСОБА_13 про застосування до підозрюваного ОСОБА_8 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою та застосувати до нього в якості запобіжного заходу домашній арешт заборонити залишати житло за адресою: АДРЕСА_3 цілодобово, та покласти на нього обов`язки:

- прибувати до слідчого, прокурора, слідчого судді, суду за першою вимогою;

- не відлучатися з населеного пункту, в якому він проживає без дозволу слідчого, прокурора або суду;

- утримуватися від спілкування з будь-якою особою, визначеною слідчим;

- здати на зберігання до Головного Управління державної міграційної служби України в Волинській області закордонний паспорт громадянина України на ім`я ОСОБА_8 (при наявності), як документ, який надає право на виїзд з України і в`їзд в Україну;

- носити електронний засіб контролю.

Строк дії даної ухвали, в межах строку досудового розслідування, - два місяці, до 13 жовтня 2014 року.

ОСОБА_8 з-під варти звільнити.

Ухвала оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Головуючий -

Судді: