Дата документу Справа № 326/2491/14-к
Апеляційний суд Запорізької області
Провадження № 11-кп/778/195/15 Головуючий у 1-й інстанції ОСОБА_1
Єдиний унікальний № 326/2491/14-кСуддя-доповідач в 2-й інстанції ОСОБА_2
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
21 квітня 2015 року м. Запоріжжя

Колегія суддів судової палати у кримінальних справах Апеляційного суду Запорізької області у складі

головуючого ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4

при секретарі ОСОБА_5

за участю прокурора ОСОБА_6

засудженого ОСОБА_7

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу засудженого ОСОБА_7 на ухвалу Приморського районного суду Запорізької області від 25 листопада 2014 року, якою скасовано застосований вироком Приморського районного суду Запорізької області від 28.05.2014 року іспитовий строк 1 рік 6 місяців щодо ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та останнього направлено для відбуття призначеного судом покарання за ч.2 ст.185 КК України до 2 років 6 місяців позбавлення волі, відповідно до вказаного вироку суду.

ВСТАНОВИЛА:
Суд у своїй ухвалі зазначив, що ОСОБА_7 було засуджено 28.05.2014 року Приморським районним судом Запорізької області за ч.2 ст. 185 КК України до 2 років 6 місяців позбавлення волі, з випробуванням на 1 рік 6 місяців.

КВІ до суду надіслано подання, яке мотивовано тим, що за час перебування на обліку засуджений ОСОБА_7 зарекомендував себе незадовільно, ухилявся від покладених на нього судом обов`язків, вчиняв правопорушення, що потягли за собою адміністративні стягнення, а саме: 22.09.2014 року не з`явився на реєстрацію та не повідомив про зміну місця проживання. Крім того ОСОБА_7 притягувався до адміністративної відповідальності за порушення громадського порядку: 05.08.2014 року за ч.1 ст.178 КУпАП та 10.08.2014 року за ч.1 ст. 175-1 КУпАП. 27.10.2014 року ОСОБА_7 вдруге не з`явився на реєстрацію.

В апеляційній скарзі засуджений ОСОБА_7 просить скасувати ухвалу районного суду та ухвалити нову ухвалу, якою в задоволенні подання Приморського МВ КВІ про скасування звільнення від відбування покарання з випробуванням та правленням його до місця відбування покарання відмовити.

Заслухавши доповідь судді, засудженого ОСОБА_7 , який підтримав апеляційну скаргу та просив її задовольнити, прокурора, яка заперечувала проти задоволення апеляційної скарги, та просила ухвалу суду залишити без змін, перевіривши матеріали справи та обговоривши наведені у скарзі доводи, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з таких підстав.

Згідно ч.2 ст.78 КК України, якщо засуджений не виконує покладені на нього обов`язки або систематично вчинює правопорушення, що потягли за собою адміністративні стягнення і свідчать про його небажання стати на шлях виправлення, суд направляє засудженого для відбування призначеного покарання.

Відповідно до ч. 2 ст. 166 КВК України, якщо засуджений не виконує покладені на нього обов`язки або систематично вчинює правопорушення, що потягли за собою адміністративні стягнення і свідчать про його небажання стати на шлях виправлення, кримінально-виконавча інспекція вносить до суду подання про скасування звільнення від відбування покарання з випробуванням і направлення засудженого для відбування призначеного покарання.

Аналіз вищевказаного законодавства України свідчить про те, що кримінально-виконавча інспекція має право внести до суду подання про скасування звільнення від відбування покарання з випробуванням і направлення засудженого для відбування призначеного покарання, тільки при наявності наступних правових підстав:

- якщо засуджений не виконує покладені на нього обов`язки;

- систематично вчинює правопорушення (три і більше), що потягли за собою адміністративні стягнення, і це свідчить про небажання засудженого стати на шлях виправлення.

Враховуючи вищевказане, колегія суддів приходить до висновку, що рішення районного суду про задоволення подання КВІ про скасування звільнення від відбування покарання з випробуванням і направлення засудженого для відбування призначеного покарання є законним.

З матеріалів кримінального провадження вбачається, що вироком Приморського районного суду Запорізької області від 28.05.2014 року затверджено угоду від 29.04.2014 року про примирення укладену між потерпілим ОСОБА_8 та обвинуваченими ОСОБА_7 та ОСОБА_9 .

Цим же вироком затверджено угоду від 28.05.2014 року про примирення укладену між потерпілими ОСОБА_10 , ОСОБА_8 та обвинуваченим ОСОБА_11 .

Визнано винним ОСОБА_7 в скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.185 КК України та призначено узгоджене сторонами покарання у вигляді 2 років 6 місяців позбавлення волі. На підставі ст.75 КК України звільнено ОСОБА_7 від відбування покарання з випробувальним строком на 1 рік 6 місяців, з покладенням на нього обов`язків, передбачених п.п. 2, 3, 4 ч.1 ст.76 КК України.

21.07.2014 року ОСОБА_7 було роз`яснено покладені судом обов`язки про явку на реєстрацію до КВІ та повідомляти про зміну місця проживання та роботи, що підтверджено підпискою (а.с. 14). Постановою інспектора Приморського МВ КВІ ОСОБА_7 призначені дні явки 4 понеділок кожного місяця з 08.00 до 17.00 години (а.с. 16).

Згідно листку реєстрації, ОСОБА_7 не прибув на реєстрацію: 22.09.2014 року та 27.10.2014 року (а.с. 17). За постановою дільничного інспектора Приморського РВ ГУМВС України в Запорізькій області ОСОБА_12 від 05.08.2014 року ОСОБА_7 було притягнуто до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.178 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у вигляді попередження, а за ч.1 ст.175-1 КУпАП 11.08.2014 року накладено попередження, (а.с. 42-43). За рапортом дільничного інспектора Приморського РВ ОСОБА_13 , здійснити привід ОСОБА_7 не має можливості, у зв`язку з тим, що він відсутній за місцем проживання, та зі слів сусідів виїхав до м. Мелітополя (а.с. 45).

Таким чином, вбачається, що ОСОБА_7 якому вручено було копію вироку 28.05.2014 року, де вказано судом про заборону змінювати місце проживання без попередження КВІ, ОСОБА_7 одразу ж порушив цю вимогу, так як ще до явки в КВІ змінив місце проживання і переїхав з с.Орловка до АДРЕСА_1 (а.с. 10-13). Після чого, маючи відповідні роз`яснення та попередження про неприпустимість таких дій (а.с. 18), він повторно змінив місце проживання поїхавши до м. Мелітополя, наслідком чого була неявка на встановлену реєстрацію до КВІ. На додаток, двічі здійснив адміністративне правопорушення. Поясненням цих порушень було те, що він шукав роботу і де міг підробити туди і переїжджав, а повідомляти про це КВІ не мав грошей.

З викладеного вбачається, що ОСОБА_7 систематично не виконує покладені на нього обов`язки та не бажає ставати на шлях виправлення, поважних причин допущених ним порушень не вбачається.

Таким чином, підстав до скасування ухвали Приморського районного суду Запорізької області від 25.11.2014 року щодо ОСОБА_7 колегія суддів не вбачає.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 404, 407 КПК України колегія суддів,

УХВАЛИЛА:
Апеляційну скаргу ОСОБА_7 залишити без задоволення.

Ухвалу Приморського районного суду Запорізької області від 25 листопада 2014 року в цій справі залишити без зміни.

Ухвала Апеляційного суду Запорізької області набирає законної сили з моменту її проголошення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Судді:
ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4