Справа № 347/1207/15
Провадження № 1-кп/347/87/15
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
"28" липня 2015 р. м. Косів
Косівський районний суд Івано-Франківської області в складі :
Головуючого судді : ОСОБА_1
секретаря: ОСОБА_2
з участю прокурора: ОСОБА_3
обвинуваченого : ОСОБА_4
потерпілого: ОСОБА_5
- за підозрою у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч.1 ст. 286 КК України, -
В С Т А Н О В И В:
ОСОБА_4 будучи раніше неодноразово судимим, востаннє засуджений за вироком Косівського районного суду від 09.04.2012 року за вчинення злочину передбаченого ст.125 ч.1 КК України до покарання у виді 200 годин громадських робіт, у період незнятої і непогашеної судимості у встановленому законом порядку вчинив новий необережний злочин, за наступних обставин:
В цей час, у зустрічному напрямку, керуючи мотоциклом МТ - 10 «Днепр» з мотоколяскою, заводський помер НОМЕР_2 , без державних номерних знаків, правою смугою руху вул..Банської рухався ОСОБА_4 .
Водій ОСОБА_4 , в порушення правил експлуатації транспортного засобу, не маючи права керування транспортними засобами, керував незареєстрованим у встановленому порядку та технічно несправним мотоциклом МТ - 10 «Днепр» з мотоколяскою, у якому ручне гальмо та світлова система перебували у несправному стані і ці несправності носять експлуатаційний характер та виникли до настання дорожньо - транспортної пригоди.
Маючи реальну можливість виявити технічні несправності під час підготовки транспортного засобу до експлуатації, водій ОСОБА_4 перевозив на задньому сидінні мотоцикла пасажира - ОСОБА_5 ІНФОРМАЦІЯ_3 , жит. с. Старі Кути Косівського району.
Внаслідок дорожньо - транспортної пригоди транспортні засоби отримали механічні пошкодження, а пасажир мотоцикла ОСОБА_5 отримав тілесні ушкодження у вигляді забійної рани лівого колінного суглобу, перелому нижнього краю наколінника, розриву зв`язок зовнішньої колатеральної та хрестовидної зв`язок лівого колінного суглобу. Тілесні ушкодження: перелом нижнього краю наколінника, розрив зв`язок зовнішньої колатеральної та хрестовидної зв`язок лівого колінного суглобу відносяться до тілесних ушкоджень середньої тяжкості і спричинили тривалий розлад здоров`я. Тілесне ушкодження: забійна рана лівого колінного суглобу відноситься до легкого тілесного ушкодження, яке спричинило короткочасний розлад здоров`я.
При цьому ОСОБА_4 порушив вимоги Правил дорожнього руху України, а саме:
п. 1.5, відповідно до якого дії або бездіяльність учасників дорожнього руху та інших осіб не повинні створювати небезпеку чи перешкоду для руху, загрожувати життю та здоров`ю громадян, завдати матеріальних збитків;
п. 2.3. а), згідно якого водій зобов`язаний перед виїздом перевірити і забезпечити технічно справний стан і комплектність транспортного засобу;
п. 2.3. б), згідно якого для забезпечення безпеки дорожнього руху водій зобов`язаний бути уважним, стежити за дорожньою обстановкою, відповідно реагувати на її зміну;
п. 12.1., в якому зазначено, що під час вибору в установлених межах безпечної швидкості руху, водій повинен урахувати дорожню обстановку, а також особливості вантажу, що перевозиться, і стан транспортного засобу, щоб мати змогу постійно контролювати його рух та безпечно керувати ним;
п. 12.2., яким передбачено, що у темну пору доби та в умовах недостатньої видимості швидкість руху повинна бути такою, щоб водій мав змогу зупинити транспортний засіб у межах видимості дороги;
п. 12.3, згідно якого у разі виникнення небезпеки для руху або перешкоди, яку водій об`єктивно спроможний виявити, він повинен негайно вжити заходів для зменшення швидкості аж до зупинки транспортного засобу або безпечного для інших учасників, руху об`їзду перешкоди;
п. 19.1 а), відповідно до якого у темну пору та в умовах недостатньої видимості незалежно від ступеня освітленості дороги, а також у тунелях на всіх механічних транспортних засобах повинні бути ввімкнені світлові пристрої - фари ближнього і (дальнього) світла;
п. 31. 6 а,б) згідно вимог якого забороняється подальший рух транспортних засобів, у яких робоча гальмівна система чи рульове керування не дають змоги водієві зупинили транспортний засіб або здійснити маневр під час руху з мінімальною швидкістю, у темну пору доби або в умовах недостатньої видимості не горять лампи фар чи задніх габаритних ліхтарів;
Зазначені порушення ОСОБА_4 . Правил Дорожнього Руху України стали безпосередньою причиною дорожньо-транспортної пригоди, у наслідок яких пасажир мотоцикла МТ - 10 «Днепр» ОСОБА_5 отримав середньої тяжкості тілесні ушкодження.
Не заперечує, що перед керуванням мотоциклом він вживав спиртне, прав керування транспортними засобами в нього немає. Матеріальну шкоду потерпілому він надавав добровільно.
У скоєному розкаюється, просить суворо не карати.
Враховуючи те, що обвинувачений не оспорював фактичні обставини справи, і як встановлено судом, він правильно розуміє зміст цих обставин, будь-які сумніви у добровільності та істинності його позиції відсутні, заслухавши думку учасників судового розгляду та, роз`яснивши їм положення ст.349 КПК України, суд визнав недоцільним дослідження інших доказів по справі, обмежившись допитом обвинуваченого та дослідженням доказів, що характеризують його особу.
Потерпілий ОСОБА_5 в судовому засіданні ствердив, що жодних претензій до обвинуваченого не має, суворого покарання йому не бажає.
Діяння, вчинене обвинуваченим, є суспільно небезпечним і підлягає кваліфікації за ч.1 ст.286 КК України, як порушення правил безпеки дорожнього руху особою, яка керує транспортним засобом, що спричинило потерпілому середньої тяжкості тілесні ушкодження. Відповідно до ст.66 КК України обставиною, що пом`якшує покарання обвинуваченого, є його щире каяття у вчиненому та сприяння слідству.
Згідно ст.67 КК України до обставин, що обтяжують покарання обвинуваченого, слід віднести вчинення кримінального правопорушення в стані алкогольного сп`яніння.
При обранні міри покарання обвинуваченого суд враховує наступні обставини справи: ступінь тяжкості вчиненого обвинуваченим злочину, передбаченого ч. 1ст.286 КК України при цьому суд звертає увагу на наслідки та ставлення обвинуваченого до вчиненого; особу обвинуваченого, який раніше судимий, востаннє засуджений за вироком Косівського районного суду від 09.04.2012 року за вчинення злочину передбаченого ст.125 ч.1 КК України до покарання у виді 200 годин громадських робіт, у період незнятої і непогашеної судимості у встановленому законом порядку вчинив новий необережний злочин. Покарання за попереднім вироком суду у виді 200 годин громадських робіт відповідно до довідки Косівського районного підрозділу Коломийського міжрайонного відділу кримінально-виконавчої інспекції Управління ДПтС України в Івано-Франківській області № 16/Кл/3-266 від 19.02.2015 року ОСОБА_4 відбув повністю та 08.08.2012 року знятий із обліку по відбуттю покарання. За місцем проживання ОСОБА_4 характеризується негативно, на обліку у лікаря - психіатра не перебуває однак із 2006 року перебуває на обліку у наркологічному кабінеті Косівської райполіклініки та має на утриманні шестеро неповнолітніх дітей .
Також при визначенні міри покарання суд враховує позицію потерпілого ОСОБА_5 , який просив не карати обвинуваченого суворо, оскільки він не має до нього претензій матеріального та морального характеру.
За таких обставин, суд приходить до висновку про необхідність призначення міри покарання відповідно до вимог ст.65 КК України щодо законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації покарання, п. 2 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 24.10.2003 року № 7 « Про практику призначення судами кримінального покарання», згідно з яким суди повинні призначати покарання менш суворе - особам, які щиро розкаялись у вчиненому, активно сприяли розкриттю злочину, тощо, з метою перевиховання та виправлення обвинуваченого, попередження вчинення ним нових злочинів, суд вважає за необхідне призначити обвинуваченому покарання в межах санкції ч. 1 ст.286 КК України у виді штрафу.
Цивільний позов по справі не заявлявся.
Питання про долю речових доказів суд вирішує відповідно ст.100 КПК України.
На підставі наведеного та керуючись ч.3 ст. 349 КПК України , ст. ст. 368, 370, 374 КПК України, суд, -
З А С У Д И В :
Визнати ОСОБА_4 винним у вчинені кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1ст.286 КК України та призначити покарання у вигляді 200 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що складає 3400 грн. без позбавлення права керувати транспортними засобами.
Запобіжний захід у вигляді особистого зобов`язання залишити без змін до вступу вироку суду в законну силу .
На вирок сторонами може бути подана апеляція до Апеляційного суду Івано-Франківської області через Косівський районний суд протягом 30 днів з дня його проголошення.
Вирок суду у відповідності з вимогами ст. 394 ч.2 КПК України не може бути оскаржений в апеляційному порядку з підстав заперечення обставин, які ніким не оспорювалися під час судового розгляду і дослідження яких було визнано судом недоцільним відповідно до частини 3 ст.349 КПК України .

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано.

Копію вироку вручити учасникам кримінального провадження відразу після його проголошення.

Суддя: ОСОБА_1