Справа №472/385/14-к 11.03.2015 11.03.2015 11.03.2015
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
11 березня 2015 року м. Миколаїв
Апеляційний суд Миколаївської області
в складі колегії суддів судової палати у кримінальних справах:
ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3
за участю секретаря ОСОБА_4
за апеляційною скаргою прокурора прокуратури Веселинівського району Миколаївської області на вирок Веселинівського районного суду Миколаївської області від 12 грудня 2014 року у відношенні
ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Радухівка Рівненського району Рівненської області, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , мешкає за адресою: АДРЕСА_2 , раніше судимого:
1. 04.07.2001 року Веселинівським районним судом Миколаївської області за ст. ст. 206 ч.2, 101 ч.3 КК України (1960 року) до 7 років позбавлення волі, звільненого 23.02.2007 року умовно-достроково на 1 рік 24 дні;
2. 16.05.2008 року Веселинівським районним судом Миколаївської області за ст. ст. 296 ч.3, 309 ч.1 КК України, із застосуванням ст. 71 КК України, до 3 років 3 місяців позбавлення волі, звільнився 31.01.2011 року;
- обвинуваченого у вчиненні злочинів, передбачених ст. ст. 121 ч.1, 125 ч.1 КК України.
Учасники судового провадження:
прокурор ОСОБА_6
обвинувачений ОСОБА_5 .
Короткий зміст вимог апеляційної скарги.
Прокурор просить вирок скасувати та ухвалити новий вирок, яким призначити ОСОБА_5 покарання:
- за ч.1 ст. 125 КК України у виді штрафу в розмірі 850 грн.,
- за ст. 121 ч.1 КК України у виді 6 років позбавлення волі.
На підставі ст. 70 ч.1 КК України за сукупністю злочинів шляхом повного складання покарань призначити ОСОБА_5 остаточне покарання у виді позбавлення волі строком на 6 років та штрафу у сумі 850 грн., який на підставі ч. 3 ст. 72 КК України виконувати самостійно.
Короткий зміст судового рішення суду першої інстанції.
Вироком Веселинівського районного суду Миколаївської області від 12 грудня 2014 року ОСОБА_5 засуджений:

- за ст. 125 ч.1 КК України до штрафу в сумі 850 (п`ятсот десять) грн, який на підставі ст. 72 ч.3 КК України постановлено виконувати самостійно,

- за ст. 121 ч.1 КК України до 6 років позбавлення волі.

Узагальнені доводи особи, яка подала апеляційну скаргу.
Апелянт зазначив, що вирок підлягає скасуванню з підстав неправильного застосування закону України про кримінальну відповідальність та істотного порушення вимог кримінального процесуального закону.

Зазначає, що судом при призначенні покарання не застосовано закон, який підлягає застосуванню, а саме ст. 70 КК України. Крім того, вказує, що при ухваленні вироку допущено істотне порушення вимог кримінального процесуального закону, а саме не дотримано вимог п. 2 ч.4 ст. 374 КПК України щодо визначення у резолютивній частині вироку покарання за ст.125 ч.1 КК України, оскільки при призначенні покарання не вірно визначено його розмір, а саме цифрами зазначено розмір штрафу у розмірі 850 грн., а словами зазначено інший розмір - 510 грн.

Встановлені судом першої інстанції обставини.
12 грудня 2013 року приблизно о 16 год. 30 хв. ОСОБА_5 , перебуваючи в житловому будинку ОСОБА_7 по АДРЕСА_1 , вживав з ОСОБА_7 та ОСОБА_8 спиртні напої.

На ґрунті раптово виниклих особистих неприязних відносин між ОСОБА_5 та ОСОБА_7 виникла сварка, в ході якої ОСОБА_5 умисно наніс ОСОБА_7 удар правою рукою в обличчя, від удару ОСОБА_7 впав на підлогу та ОСОБА_5 продовжив наносити йому удари ногами по тулубу в область ребер. ОСОБА_7 , знаходячись на підлозі в лежачому положенні на спині, ніякого опору не чинив, а ОСОБА_5 наніс ОСОБА_7 не менше двох ударів носком правої та лівої ноги в область ребер ліворуч. Побиття ОСОБА_5 припинив лише після втручання ОСОБА_8 , після чого ОСОБА_5 пішов. Внаслідок злочинних дій ОСОБА_5 ОСОБА_7 отримав тяжкі тілесні ушкодження.

9 липня 2014 року приблизно об 11 год. 15 хв. ОСОБА_5 , знаходячись біля запасного входу до Веселинівської райдержадміністрації Миколаївської області по вул. Леніна 14 у смт. Веселинове Миколаївської області, вчинив сварку зі ОСОБА_9 , під час якої схопив останню правою рукою за шию та умисно наніс один удар кулаком лівої руки в область правого плеча. Після цього ОСОБА_9 почала викручуватись, намагаючись уникнути побиття, але ОСОБА_5 умисно вдруге наніс їй удар кулаком лівої руки в область обличчя праворуч. Внаслідок злочинних дій ОСОБА_5 , потерпіла ОСОБА_9 отримала легкі тілесні ушкодження.

Встановлені судом апеляційної інстанції обставини.
Заслухавши доповідача, прокурора на підтримку апеляційної скарги, пояснення обвинуваченого ОСОБА_5 , який не заперечував проти задоволення апеляційної скарги, вивчивши матеріали кримінального провадження та обговоривши викладені в апеляційній скарзі доводи, апеляційній суд вважає, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.

Висновки суду щодо доведеності вини ОСОБА_5 у вчинені злочинів, передбачених ст. ст. 121 ч.1, 125 ч.1 КК України, є обґрунтованими, відповідають дослідженим судом доказам та апелянтом не оспорюються.

При призначенні покарання обвинуваченому, суд першої інстанції врахував ступінь тяжкості вчинених злочинів,один з яких за ст. 121 ч.1 КК України відноситься до тяжких злочинів, дані про особу винного, який характеризується негативно, раніше судимий, та обставини, які обтяжують покарання вчинення злочину у стані алкогольного сп`яніння та рецидив злочинів.

Покарання ОСОБА_5 призначено в межах санкції ч. 1 ст. 121 КК України, і в цій частині вирок апелянтом не оспорюється.

В той же час, в резолютивній частині апеляційної скарги прокурор просить призначити за ст. 121 ч.1 КК країни таке ж покарання за видом та розміром, яке і визначив суд. Тому в цій частині апеляційна скарга задоволенню не підлягає.

Є обґрунтованими доводи апелянта про неправильне визначення розміру покарання за ч.1 ст. 125 КК України.

Призначаючи покарання за ч.1 ст. 125 КК України у виді штрафу, суд невірно зазначив розмір штрафу, вказавши, що призначає покарання до 850 грн штрафу, а в дужках зазначив інший розмір 510 грн.

Тому суд допустив істотні порушення, допустившись протиріч щодо розміру штрафу, а, отже, всупереч вимогам п. 2 ч. 4 ст. 374 КПК України фактично не визначив остаточну міру покарання, обрану судом за ч.1 ст. 125 КК України.

Таким чином, вирок в частині призначення покарання за ч.1 ст. 125 КК України підлягає скасуванню, з призначенням покарання у виді штрафу, в межах санкції цієї статті, з урахуванням даних про особу винного, який раніше судимий, характеризується негативно та обставини, яка обтяжує покарання рецидив злочинів.

Також є обґрунтованими доводи апелянта про неправильне застосування закону України про кримінальну відповідальність.

Судом не дотримані вимоги ч.1 ст. 70 КК України, яка передбачає, що при сукупності злочинів суд, призначивши покарання (основне і додаткове) за кожний злочин окремо, визначає остаточне покарання шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим або шляхом повного чи часткового складання призначених покарань.

Проте, при визначені остаточного покарання суд не послався на застосування вимог ч.1 ст. 70 КК України, а, отже, судом першої інстанції не застосовано закон, який підлягає застосуванню.

За таких обставин, апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню, а вирок суду у відношенні ОСОБА_5 - скасуванню в частині призначення покарання за ч.1 ст. 125 КК України, та в частині визначення остаточного покарання, з ухваленням нового вироку відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 407, п. 3 ч.1 ст. 409, п.1 ч. 1 ст. 413 КПК України з підстав істотного порушення вимог кримінального процесуального закону та з підстав неправильного застосування закону України про кримінальну відповідальність через незастосування закону, який підлягає застосуванню.

Керуючись ст. ст. 404, 407, 420 КПК України, суд, -

у х в а л и в :
Апеляційну скаргу прокурора прокуратури Веселинівського району Миколаївської області задовольнити частково.

Вирок Веселинівського районного суду Миколаївської області від 12 грудня 2014 року у відношенні ОСОБА_5 в частині призначення покарання за ч.1 ст. 125 КК України та визначення остаточного покарання , - скасувати.

ОСОБА_5 призначити покарання за ч.1 ст. 125 КК України у виді штрафу в розмірі 850 грн.

Вважати ОСОБА_5 засудженим за ч.1 ст. 121 КК України до покарання у виді позбавлення волі строком на 6 років.

Відповідно до вимог ч.1 ст. 70 КК України за сукупністю злочинів, передбачених ч.1 ст. 121, ч.1 ст. 125 КК України, визначати остаточне покарання до позбавлення волі строком на 6 років та штрафу в розмірі 850 грн, який згідно вимогам ч.3 ст. 72 КК України виконувати самостійно.

Запобіжний захід ОСОБА_5 у вигляді тримання під вартою залишити.

В іншій частині зазначений вирок суду першої інстанції залишити без змін.

Вирок може бути оскаржений в касаційному порядку в колегію суддів Судової палати у кримінальних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ безпосередньо до суду касаційної інстанції протягом трьох місяців з дня його проголошення, а засудженим, який тримається під вартою, - в той самий строк з дня вручення йому копії судового рішення.

Судді: