УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

2007 року
січня «30» дня Колегія суддів судової палати у кримінальних справах
Апеляційного суду Автономної Республіки Крим у складі:

Головуючого - Катарова П.Г.,

Судців - Бондарева В.К.,

Корольова М.П.,

за участю прокурора - Бородіної І.Т.,

розглянула у відкритому судовому засіданні в м.
Сімферополі кримінальну справу за апеляцією захисника ОСОБА_1 на постанову
Сакського міськрайонного суду Автономної Республіки Крим від 7 грудня 2006 року,

якою
кримінальну справу щодо

ОСОБА_2,

ІНФОРМАЦІЯ_1 року народження, уродженця м. Саки
Кримської області,

про застосування примусових заходів
медичного характеру,

повернено на додаткове
розслідування.

Колегія суддів

ВСТАНОВИЛА:

Органами досудового слідства винесено постанову про направлення
кримінальної справи до суду для вирішення питання про застосування примусових заходів медичного характеру щодо ОСОБА_2 за те, що 11 червня 2006 року, близько 3 год. 30 хв., біля першого під'їзду будинку по АДРЕСА_1, під час
сварки на грунті особистих неприязних
стосунків з ОСОБА_3, з метою заподіяння тілесних ушкоджень, умисно завдав
останньому декілька ударів кулаками в голову, через що потерпілий упав, а потім
завдав декілька ударів ногами по тулубу, верхнім кінцівкам і голові, заподіявши
потерпілому тяжкі тілесні ушкодження, небезпечні для життя в момент заподіяння, які спричинили смерть потерпілого, а
також заподіяв ОСОБА_3 легкі і середньої тяжкості тілесні
ушкодження. Постанову мотивовано тим, що згідно з висновками
судово-психіатричної експертизи АДРЕСА_1 хворіє на хронічне психічне
захворювання, що перешкоджало йому під час інкримінованого діяння і перешкоджає
тепер усвідомлювати свої дії та керувати ними, а
також через те, що за своїм психічним станом, клінічними особливостями
захворювання, тяжкістю і протиправністю вчиненого,
потребує застосування примусових заходів медичного характеру в виді примусового лікування в психіатричній лікарні з
суворим наглядом.

Прокурор, який брав участь у розгляді справи судом першої інстанції, в судовому
засіданні заявив клопотання про направлення справи на додаткове розслідування через неповноту досудового
слідства, оскільки крім наявних у справі

Справа №11-163/2007 Головуючий

Категорія ст.
121 ч.2
КК України у
1 інстанції суддя Мельник М.О.

Доповідач
суддя Бондарев
В.К.

доказів, зібраних на підставі
показань ОСОБА_2, який хворіє на психічне захворювання, інших доказів, які свідчать про те, що саме АДРЕСА_1 заподіяв потерпілому
зазначені тілесні ушкодження, не здобуто.

Постановою Сакського міськрайонного суду АР Крим від 7 грудня 2006 року, кримінальну справу повернено прокурору для
проведення додаткового розслідування з тих
мотивів, що досудове слідство проведено однобічно та неповно, оскільки дані,
зібрані на підставі показань ОСОБА_2, який має психічне захворювання, не можуть бути доказами, а інші докази, які свідчать
про те, що тілесні ушкодження потерпілому заподіяно саме АДРЕСА_1, органами
досудового слідства не надано. Крім того,
судом вказано на наявність не усунених невідповідностей між наявними у справі доказами, оскільки обставини, на які вказав
АДРЕСА_1 під час відтворення обстановки і обставин події, не відповідають даним протоколу огляду місця події.

В апеляції захисник ОСОБА_1 просить постанову суду скасувати, кримінальну справу закрити і звільнити ОСОБА_2 з-під
варти. Свою просьбу мотивує тим, що суд на порушення вимог
кримінально - процесуального закону, дійшовши
висновку про відсутність доказів, які
свідчать про те, що діями ОСОБА_2 заподіяно потерпілому тілесні ушкодження, направив справу для додаткового розслідування.

Заслухавши доповідача, прокурора, яка заперечувала проти апеляції,
обговоривши доводи апелянта і перевіривши матеріали справи, колегія суддів
вважає, що апеляція задоволенню не підлягає.

Відповідно до вимог ст. 281 КПК України суд повертає
кримінальну справу на додаткове розслідування з мотивів неповноти досудового
слідства, коли ця неповнота не може бути усунена в судовому засіданні.

Згідно з роз'ясненням п. 8 Постанови Пленуму Верховного Суду
України № 2 від 11 лютого 2005 року «Про практику
застосування судами України законодавства, що регулює повернення кримінальних
справ на додаткове розслідування», досудове слідство визнається неповним, якщо
під час його провадження всупереч вимогам
ст.ст. 22, 64 КПК України не були досліджені або були
поверхово чи однобічно досліджені обставини, які
мають істотне значення для правильного вирішення справи.

Як вбачається з матеріалів справи, під час досудового слідства АДРЕСА_1
давав показання, в яких він визнавав себе винним, які потім змінив, посилаючись
на те, що обмовив себе внаслідок наявності у
нього захворювання (т.1 а.с. 204-206), яке підтверджується висновками судово-психіатричної
експертизи, відповідно до яких АДРЕСА_1 має хронічне психічне захворювання, яке
перешкоджало йому під час інкримінованого діяння і перешкоджало на момент
проведення експертизи усвідомлювати свої дії і керувати ними (т.2 а.с. 79-82).

Обгрунтованими є висновки суду про те, що під час досудового слідства дані про обставини вчиненого злочину зібрані тільки на
підставі показань ОСОБА_2, в яких він визнав себе винним, що є
порушенням вимог ст. 74 УПК України про те, що показання, в яких особа визнає себе винною, підлягають
перевірці і можуть бути покладені в основу обвинувачення
лише при підтвердженні цього визнання сукупністю доказів, що є в
справі.

Зважаючи на наведене, колегія
суддів дійшла висновку, що кримінальну справу
обґрунтовано повернено прокурору для додаткового розслідування.

На підставі наведеного, керуючись ст.ст. 365-366 КПК України колегія судців

УХВАЛИЛА:

Апеляцію захисника ОСОБА_1 залишити без задоволення, а
постанову Сакського міськрайонного суду Автономної Республіки Крим від 7 грудня 2006 року про
направлення Сакському міжрайонному прокурору кримінальної справи щодо ОСОБА_2
для додаткового розслідування -
без зміни.