Ухвала

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 січня 2015 року м. Київ

Вищий спеціалізований суд України

з розгляду цивільних і кримінальних справ у складі:

головуючого ОСОБА_1.,
суддів:ОСОБА_2., ОСОБА_3.,
за участю секретаря судового засідання ОСОБА_4.,
особи, яка подала касаційну скаргуОСОБА_5,
прокурора ОСОБА_6,

розглянувши в судовому засіданні касаційну скаргу ОСОБА_5 на ухвалу Апеляційного суду м. Києва від 22 жовтня 2014 року,

в с т а н о в и в:

У касаційній скарзі ОСОБА_5, посилаючись на істотне порушення кримінального процесуального закону та п. 1 ст. 6 Європейської конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, порушує питання про скасування ухвали апеляційного суду і призначення нового розгляду в суді апеляційної інстанції. Зокрема вказує на те, що в порушення п. 5 ч. 2 ст. 412 КПК України судове провадження здійснено за відсутності його як потерпілого, про дату, час і місце судового засідання його повідомлено не було.

Ухвалою слідчого судді Печерського районного суду м. Києва від 08 серпня 2014 року відмовлено у задоволенні скарги ОСОБА_5 на постанову слідчого в особливо важливих справах другого слідчого відділу слідчого управління прокуратури Київської області від 23 травня 2014 року про закриття кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань 24 грудня 2013 року за № 0000200.

Апеляційний суд м. Києва ухвалою від 25 вересня 2014 року зазначену ухвалу місцевого суду залишив без змін.

Не погоджуючись з указами судовими рішеннями ОСОБА_5 звернувся до Апеляційного суду м. Києва із заявою про їх перегляд за нововиявленими обставинами, яку ухвалою апеляційного суду від 22 жовтня 2014 року йому було повернуто.

Заслухавши доповідь судді, пояснення ОСОБА_5 на підтримання доводів касаційної скарги, думку прокурора, який вважав, що скарга підлягає частковому задоволенню, а ухвала апеляційного суду скасуванню із призначенням нового розгляду в суді апеляційної інстанції, перевіривши матеріали провадження та обговоривши наведені у скарзі доводи, колегія суддів дійшла висновку, що касаційна скарга ОСОБА_5 підлягає частковому задоволенню на таких підставах.

Відповідно до частин 2, 3 ст. 464 КПК України не пізніше наступного дня після надходження заяви до суду суддя перевіряє її відповідність вимогам ст. 462 цього Кодексу і вирішує питання про відкриття кримінального провадження за нововиявленими обставинами, а до заяви про перегляд судового рішення за нововиявленими обставинами, яка не оформлена згідно з вимогами, передбаченими ст. 462 цього Кодексу, застосовуються правила ч. 3 ст. 429 цього Кодексу.

Згідно з ч. 3 ст. 429 КПК України заява про перегляд судового рішення за нововиявленими обставинами повертається, якщо:

1) особа не усунула недоліки заяви, яку залишено без руху, в установлений строк;

2) її подала особа, яка не має права подавати таку заяву;

3) вона подана після закінчення строку, передбаченого ст. 461 КПК України, і особа, яка її подала, не порушує питання про поновлення цього строку або суд за заявою такої особи не знайшов підстав для його поновлення.

Перевіряючи відповідність поданої ОСОБА_5 заяви вимогам ст. 462 КПК України, як видно із судового рішення, суддя апеляційного суду встановив, що заяву подано без додержання вимог пунктів 4, 5 ч. 2 вказаної статті.

Зокрема, у заяві не були зазначені обставини, що могли вплинути на судове рішення, але не були відомі та не могли бути відомі суду та особі, яка звертається із заявою, під час судового розгляду, також заява не містила обґрунтування з посиланням на обставини, що підтверджують наявність нововиявлених обставин, та зміст вимог особи, яка подає заяву, до суду.

Крім того, у порушення ч. 1 ст. 463 КПК України ОСОБА_5 звернувся із заявою про перегляд судового рішення за нововиявленими обставинами до Апеляційного суду м. Києва, хоча зі змісту заяви вбачається, що він фактично не погоджується з ухвалою слідчого судді Печерського районного суду м. Києва від 08 серпня 2014 року, який постановивши ухвалу без його участі за наявності клопотання не розглядати його скаргу з 01 серпня по 02 вересня 2014 року першим допустив помилку внаслідок незнання про існування обставин, що на думку скаржника, є нововиявленими обставинами.

З цих підстав, заяву ОСОБА_5 про перегляд судового рішення за нововиявленими обставинами, яка не була оформлена згідно з вимогами, передбаченими п. 1 ч. 2 ст. 462 КПК України, за правилами ч. 3 ст. 429 цього Кодексу було повернуто особі, яка її подала, для дотримання нею правил інстанційної підсудності.

Разом із тим, дійшовши висновку про невідповідність заяви ОСОБА_5 про перегляд за нововиявленими обставинами судового рішення вимогам ст. 462 КПК України, суддя апеляційного суду відповідно до вимог закону повинен був залишити заяву без руху та мав право повернути заяву лише за умови, що особа не усунула недоліки.

За таких обставин повернення заяви ОСОБА_5 апеляційним судом проведено з порушення вимог кримінального процесуального закону, яке є істотним, оскільки ставить під сумнів законність і обґрунтованість судового рішення, що у відповідності до вимог п. 1 ч. 1 ст. 438 КПК України є підставою для скасування ухвали і призначення нового розгляду в цьому суді.

При новому розгляді в суді необхідно врахувати наведене в даній ухвалі та за результатами розгляду заяви постановити рішення, що відповідало б вимогам КПК України.

Керуючись ст. 436 КПК України, суд

п о с т а н о в и в:

Касаційну скаргу ОСОБА_5 задовольнити частково.

Ухвалу Апеляційного суду м. Києва від 22 жовтня 2014 року скасувати і призначити новий розгляд у суді.

Ухвала набирає законної сили з моменту оголошення й оскарженню не підлягає.

Судді:

ОСОБА_1 ОСОБА_2ОСОБА_3