Дата документу Справа № 337/7851/14-к
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ЗАПОРІЗЬКОЇ ОБЛАСТІ
Провадження № 11-кп/778/467/15
Єдиний унікальний № 337/7851/14-к Головуючий в 1-й інстанції ОСОБА_1
Категорія ст. 186 ч. 2 КК України Доповідач в 2-й інстанції ОСОБА_2
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
05 березня 2015 року м. Запоріжжя

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Апеляційного суду Запорізької області у складі суддів:

головуючого ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

при секретарі ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні, в апеляційному порядку матеріали кримінального провадження, внесеного до ЄРДР за № 0003016 відносно

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Запоріжжя, громадянина України, українця, з повною загальною середньою освітою, безробітного, який зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимого Хортицьким районним судом м. Запоріжжя:

- 22.02.1999 року за ч. 2 ст. 141 КК України (в ред. 1960 р.) до 2 років позбавлення волі з конфіскацією майна. Звільнений 20.04.2000 року умовно-достроково на підставі ухвали Автозаводського районного суду м. Кременчуга Полтавської області від 19.04.2000 року, на невідбутий строк 9 місяців 6 днів;

- 25.06.2003 року за ч. 2 ст. 263, ч. 4 ст. 296, ч. 3 ст. 117, ч. 2 ст. 118, ст. ст. 42, 43 КК України (в ред. 1960 р.) до 5 років 1 місяця позбавлення волі. 29.10.2005 року звільнений за відбуттям строку покарання;

- 02.03.2006 року за ч. 2 ст. 186 КК України до 4 років позбавлення волі. На підставі ст. ст. 75, 76 КК України звільнений від відбуття покарання з іспитовим строком на 3 роки;

- 14.01.2008 року за ч. 2 ст. 186, ч. 1 ст. 71 КК України до 4 років 6 місяців позбавлення волі. 23.01.2012 року звільнений за відбуттям строку покарання;

- 30.01.2013 року за ч. 2 ст. 185, ч. 1 ст. 309 КК України до 1 року 6 місяців позбавлення волі. Звільнений 25.04.2014 року умовно-достроково на підставі ухвали Вільнянського районного суду Запорізької області від 17.04.2014. на невідбутий строк 5 місяців 3 дні. Перебуває під адміністративним наглядом Хортицького РВ ЗМУ ГУМВС України в Запорізькій області.

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 186 КК України,

за участю прокурора ОСОБА_7 ,

за апеляційною скаргою обвинуваченого ОСОБА_6 на вирок Хортицького районного суду м. Запоріжжя від 18 грудня 2014 року,

в с т а н о в и л а:
в апеляційній скарзі обвинувачений ОСОБА_6 посилаючись на відсутність обставин, що обтяжують його покарання, та наявність обставин, що його пом`якшують, а саме: щиросердне каяття у вчиненому, сприяння слідству у розкритті злочину, повне відшкодування завданої шкоди та наявність на утриманні вагітної цивільної дружини, просить застосувати до нього статтю 69 КК України.

Заслухавши доповідь судді про сутність судового рішення та аргументи скарги; в судових дебатах: прокурора, який вважав, що вирок необхідно залишити без змін; колегія суддів, вважає, що апеляційна скарга обвинуваченого ОСОБА_6 задоволенню не підлягає, з огляду на наступне.

Вироком Хортицького районного суду м. Запоріжжя від 18 грудня 2014 року ОСОБА_6 визнано винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 186 КК України і призначено покарання у виді 4 років позбавлення волі.

Запобіжний захід відносно ОСОБА_6 у виді тримання під вартою, до набрання вироком законної сили залишено без змін. Строк відбування покарання ухвалено обчислювати з 27.11.2014 року.

Вирішена доля речових доказів.

Згідно вироку, 13 листопада 2014 року, приблизно о 13 годині 15 хвилин, ОСОБА_6 , діючи умисно, з корисливих мотивів, знаходячись біля торгівельного кіоску, який розташований біля буд. 19 по бул. Будівельників в м. Запоріжжі, вихватив з рук, тим самим відкрито викрав у потерпілої ОСОБА_8 планшетний комп`ютер Samsung Galaxy SM-T 2110 вартістю 2570 гривень з сім-картою оператора мобільного зв`язку МТС, яка для потерпілої матеріальної цінності не становить, після чого втік з місця вчинення кримінального правопорушення.

Винуватість ОСОБА_6 у вчиненні кримінального правопорушення, при обставинах вказаних у вироку суду першої інстанції, підтверджується показаннями самого обвинуваченого в судовому засіданні, де він повністю визнавав себе винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 186 КК України, а тому, враховуючи позицію обвинуваченого та відсутність заперечень з боку інших учасників судового провадження, місцевий суд на підставі ч. 3 ст. 349 КПК України визнав недоцільним дослідження доказів щодо фактичних обставин провадження, які ніким не заперечувалися, у тому числі і обвинуваченим.

Судом першої інстанції дії ОСОБА_6 правильно кваліфіковано за ч. 2 ст. 186 КК України.

Згідно до вимог ч. 1 ст. 69 КК України, призначення основного покарання більш м`якого, ніж передбачено законом, можливе за наявності кількох обставин, що пом`якшують покарання та істотно знижують ступінь тяжкості вчиненого злочину, з урахуванням особи винного.

При розгляді кримінального провадження достатніх підстав для застосування відносно обвинуваченого ОСОБА_6 ст. 69 КК України районним судом не встановлено і в апеляційній скарзі ним не приведено.

При призначенні покарання обвинуваченому ОСОБА_6 районним судом було враховано, що останній свою вину визнав повністю, щиро розкаявся у вчиненому, завдану шкоду відшкодував, а тому суд призначив йому мінімальне покарання у виді позбавлення волі, передбачене санкцією ч. 2 ст. 186 КК України.

Враховуючи вищевказане, колегія суддів не вбачає правових підстав для застосування відносно обвинуваченого ОСОБА_6 ст. 69 КК України, зокрема і в зв`язку з тим, що останній сприяв слідству у розкритті злочину, має на утриманні вагітну цивільну дружину, оскільки, будучи неодноразово судимим за корисливі злочини, він на шлях виправлення не став, про що свідчить те, що новий корисливий тяжкий злочин їм було скоєно вже через 7 місяців після умовно-дострокового звільнення з Софіївської ВК Запорізької області.

Керуючись ст. ст. 404, 407 КПК України колегія суддів,

у х в а л и л а:
апеляційну скаргу обвинуваченого ОСОБА_6 залишити без задоволення, а вирок Хортицького районного суду м. Запоріжжя від 18 грудня 2014 року відносно обвинуваченого ОСОБА_6 без змін.

Ухвала Апеляційного суду Запорізької області набирає законної сили з моменту її проголошення, проте може бути оскаржена до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом трьох місяців з часу її проголошення, а засудженим, який утримується під вартою, в той самий строк, - з моменту отримання копії судового рішення.

Судді: