г Інгулецький районний суд м. Кривого Рогу Дніпропетровської області
Справа № 197/1850/14-к
Номер провадження 1-кп/213/81/15
В И Р О К
Іменем України
08 травня 2015 року Інгулецький районний суд м.Кривого Рогу Дніпропетровської області у складі: головуючого судді ОСОБА_1

при секретарі ОСОБА_2

за участю сторони обвинувачення: прокурора ОСОБА_3 ,

потерпілого ОСОБА_4 ,

за участю сторони захисту: захисника ОСОБА_5 ,

обвинуваченого ОСОБА_6 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду в м. Кривому Розі кримінальне провадження внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000618 у відношенні

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який народився у с.Кошове Широківського району Дніпропетровської області, громадянина України, зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , проживає за адресою: АДРЕСА_2 , освіта середня, не працює, одруженого, має неповнолітню дитину, судимого:

- 27.03.2013 року Широківським районним судом Дніпропетровської області за ст. 185ч.1 КК України до 1 року 6 місяців позбавлення волі з застосуванням ст.75 КК України іспитовим строком на 1 рік 6 місяців;

- 13.05.2013 року Широківським районним судом Дніпропетровської області за ст. 289 ч.1, 70ч.4 КК України до 3 років позбавлення волі з застосуванням ст. 75 КК України іспитовим строком на 3 роки,

за ст. 121 ч.1 КК України,

ВСТАНОВИВ:

07 жовтня 2015 року приблизно о 21.00 год. ОСОБА_6 знаходився за місцем свого проживання: АДРЕСА_2 , де розпивав спиртні напої разом з громадянином ОСОБА_8 та його батьком ОСОБА_9 .

В цей час за вказаною адресою прийшов знайомий ОСОБА_6 - ОСОБА_4 , який на запрошення вищезазначених осіб приєднався до спільного розпиття спиртних напоїв.

Під час сумісного розпиття спиртних напоїв між ОСОБА_4 та ОСОБА_6 виникла сварка через особисті неприязні стосунки з побутових причин, під час якої ОСОБА_6 , знаходячись в будинку за вищезазначеною адресою, наніс ОСОБА_4 один удар кулаком в область обличчя, від якого останній впав на підлогу. Після чого ОСОБА_6 наніс ОСОБА_4 приблизно 6 ударів ногами в область голови та верхньої частини грудей, а потім здійснив приблизно 3 стрибки обома ногами на груди потерпілому.

Своїми умисними протиправними діями, відповідно до висновку судово-медичної експертизи №106 від 27.11.2014 року ОСОБА_6 заподіяв потерпілому ОСОБА_4 тілесні ушкодження у вигляді: ЗЧМТ, струс головного мозку, забій м`яких тканин голови та обличчя, ЗТГ, закритий перелом 4,5,6,7 ребер справа та 3, 4,5 ребер зліва; розрив лівої легені. Зазначені ушкодження у своїй сукупності мають ознаки загрози для життя і тому належать до тяжких тілесних ушкоджень, відповідно до п.2.1.2. Правил судово-медичного визначення ступеню тяжкості тілесних ушкоджень затверджених Наказом МОЗ України №6 від 17.01.1995 року.

Своїми протиправними умисними діями ОСОБА_6 вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ст.121ч.1 КК України.

Обвинувачений ОСОБА_6 в судовому засіданні себе винуватим у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 121 ч.1 КК України визнав, однак суду пояснив, що 07.10.2014 року приблизно о 21.00 год. за місцем його мешкання в АДРЕСА_2 , він разом зі своїми знайомими: батьком та сином ОСОБА_10 та ОСОБА_4 , розпивали спиртні напої. В ході спілкування з потерпіли ОСОБА_4 у них виникла сварка через те, що ОСОБА_4 почав плювати в будинку. Він його попередив, але ОСОБА_11 не реагував, тому між ними виникла сварка та почалася бійка. Удари потерпілому ОСОБА_4 він наносив у обличчя. Перший раз вдарив ОСОБА_12 і той упав. Більше нічого не пам`ятає, оскільки був дуже п`яний, нічого не розумів. Як пригав на груди ОСОБА_12 не пам`ятає, чи розбороняв їх ОСОБА_8 він також не пам`ятає. На ранок від людей почув, що потерпілого забрали у лікарню, що він сильно побитий. Міліція забрала його з дому вранці, слідчому тоді він розказував все, що пам`ятав.

В ході досудового розслідування при допиті в якості підозрюваного, ОСОБА_6 , щодо обставин заподіяння тілесних ушкоджень потерпілому ОСОБА_4 зазначав, що після того, як останній в кімнаті став плювати на підлогу, він став робити йому зауваження, але ОСОБА_11 не реагував. Тоді він встав із-за столу та наніс потерпілому один удар правим кулаком у область лівого ока, від чого той впав. Тоді ОСОБА_13 став наносити ОСОБА_12 удари ногами по голові та верхній частині тулуба, приблизно 6-ть ударів. При цьому ОСОБА_14 хапав його за руки та хотів його відтягнути, але ОСОБА_13 відштовхнув його, та стрибнув на ОСОБА_12 обома ногами в області грудей. Після цього він заспокоївся та вийшов. Приблизно через годину він повернувся. Але ОСОБА_12 вже не було, а на підлозі, де той лежав він побачив пляму крові /а.с.30.т.2/.

Після оголошення його пояснень в ході досудового розслідування ОСОБА_6 підтвердив, що давав такі пояснення, та визнав, що тілесні ушкодження, які виявлені у потерпілого ОСОБА_12 від його дій.

Вина обвинуваченого ОСОБА_6 у скоєнні інкримінованого йому кримінального правопорушення за ст.121ч.1 КК України та встановлені судом фактичні обставини, підтверджуються також зібраними в судовому засіданні належними допустимими доказами, а саме: поясненнями потерпілого, свідка, висновками судово-медичних експертиз, та іншими письмовими матеріалами кримінального провадження.

Так, допитаний в судовому засіданні потерпілий ОСОБА_15 суду пояснив, що обвинуваченого ОСОБА_6 він знає з дитинства, вони дружили. 07.10.2014 року дійсно в вечірній час він пішов до ОСОБА_13 , який разом з ОСОБА_10 батьком та сином розпивали спиртні напої. Він до них приєднався. Він пам`ятає тільки, як пили та розмовляли. Через що почався конфлікт не пам`ятає, можливо і через те, що він плював. В лікарню його забрали з його дому. Вранці госпіталізували. В нього на обличчі були синці, переламані ребра. В лікарні тисячка в м.Кривому Розі він лікувався 10 днів. Та ще неділю у ОСОБА_16 . На цей час він себе почуває нормально. ОСОБА_6 допомагав йому з лікуванням. Тому ніяких претензій до нього він не має.

Після оголошення в судовому засіданні пояснень, які він давав в ході досудового розслідування, підтвердив, що дійсно його побив ОСОБА_6 , він бачив, що ОСОБА_8 відтягував ОСОБА_13 від нього, але той відштовхнув ОСОБА_17 , та пригнув йому на грудну клітку, після чого він втратив свідомість. Отямився, вже коли нікого не було. Підвівся та пішов додому. Просить суворо ОСОБА_13 не карати.

Свідок ОСОБА_8 суду пояснив, що 07.10.2014р. біля 16:00год. я разом зі своїм батьком ОСОБА_9 , який уже був в алкогольному сп`янінні, прийшли в гості до знайомого ОСОБА_6 , де разом стали розпивати спиртні напої. Через який-то час прийшов також раніше їм знайомий ОСОБА_4 , який вже був на напідпитку, та також став розпивати з ними спиртні напої. Потім у ОСОБА_12 з ОСОБА_13 виникла сварка, через те, що ОСОБА_11 плював на підлогу, та не реагував на зауваження. Потім виникла бійка. ОСОБА_13 наніс удар рукою в голову ОСОБА_12 , той впав. Він намагався відтягнути ОСОБА_13 , але той його відштовхнув. Тоді він забрав батька, який на ой час заснув, та вони пішли з будинку. ОСОБА_6 .

Після оголошення пояснень свідка ОСОБА_8 , які він давав в ході досудового слідства, та в яких він детально пояснював, яким чином ОСОБА_6 наносив удари потерпілому, підтверджував, що ОСОБА_13 бив потерпілого ногами, коли той впав на підлогу, та стрибав ногами на груди ОСОБА_12 /а.с.19.т2/, свідок ОСОБА_8 пояснив, що ці пояснення в нього відбиралися безпосередньо після зазначених подій, тому вони правильні і він їх підтримує. Крім того свідок ОСОБА_10 пояснив, що за його участі в присутності понятих проводився слідчий експеримент, де він розповідав та показував, як відбувалися події, свої пояснення в ході слідчого експерименту він підтримує.

Допитана в судовому засіданні свідок ОСОБА_18 суду пояснила, що в ході досудового розслідування ОСОБА_6 давав пояснення добровільно, щиросердечно розкаювався. Заходів фізичного чи психологічного впливу до нього не застосовувалось.

Свідок ОСОБА_19 , користуючись своїм правом, передбаченим ст.63 Конституції України, від дачі пояснень у відношенні свого чоловіка обвинуваченого ОСОБА_6 відмовилась.

Вина обвинуваченого ОСОБА_6 у скоєнні інкримінованого йому кримінального правопорушення за ст.121 ч.1 КК України підтверджується також письмовими матеріалами кримінального провадження:

- протоколом заяви потерпілого ОСОБА_4 , який будучи попередженим за ст.383 КК України за завідомо неправдиве повідомлення про вчинення злочину, просив притягнути до відповідальності ОСОБА_6 , який 07.10.2014 року біля 21.30год. по АДРЕСА_2 наніс йому тілесні ушкодження /а.с.2.т.2/;

- довідкою КЗ Криворізька міська лікарня №2 ДОР від 10.10.2014 року, про те, що ОСОБА_4 , 1974 року народження, знаходився на стаціонарному лікуванні у відділенні полі травми з 08.10.2014 року /а.с.7,т.2/;

- протоколом огляду місця події домоволодіння АДРЕСА_2 /а.с.5-6.т.2/;

- протоколом проведення слідчого експерименту від 20.10.2014 року з фото таблицею, за участю свідка ОСОБА_8 , який в присутності понятих детально розповів та показав, де і яким чином ОСОБА_6 наніс перший удар кулаком у обличчя в ліве око потерпілому ОСОБА_4 , від якого ОСОБА_11 упав на підлогу на лівий бік; як ОСОБА_6 наносив удари ОСОБА_4 , коли той лежав на підлозі на лівому боці та періодично повертався на спину, та ОСОБА_13 наніс близько 10 ударів ногами в ділянку тулубу та голови; як він відтягував ОСОБА_13 , а той відштовхнув його, та став стрибать обома колінами на тулуб ОСОБА_12 /а.с.49-51/;

- протоколом проведення слідчого експерименту від 20.10.2014 року з фото таблицею, за участю підозрюваного ОСОБА_6 , який в присутності понятих, також розказав та показав, яким чином він наносив удари потерпілому ОСОБА_4 , при цьому підтверджував, що наносив удари ногами, коли ОСОБА_11 лежав на підлозі, а потім стрибнув колінами на тулуб ОСОБА_12 приблизно 3 рази /а.с.52-54,т.2/;

- висновком судово-медичної експертизи №106 від 24-27.11.2014 року № 106, в якому зазначено, що потерпілому ОСОБА_4 були спричинені тілесні ушкодження у вигляді: ЗЧМТ. Струс головного мозку. Забій м`яких тканин голови та обличчя. ЗТГ. Закритий перелом 4,5,6,7 ребер справа та 3,4,5 ребер зліва. Розрив лівої легені. Ці ушкодження виникли від дії тупих твердих предметів зі значною силою в ділянки голови та грудної клітки. Давність їх спричинення може відповідати 07.10.14року. Зазначені ушкодження у своїй сукупності мають ознаки загрози для життя і тому належать до тяжких тілесних ушкоджень на підставі п.2.1.2. Правил судово-медичного визначення ступеню тяжкості тілесних ушкоджень Наказу МОЗ України № 6 від 17.01.95року.

Можливість спричинення тілесних ушкоджень при обставинах, вказаних свідком та підозрюваним ОСОБА_6 в проведення слідчого експерименту: нанесення чисельних ударів в ділянку голови та тулуба; напригування підозрюваного на передню поверхню грудної клітки потерпілого, коли він знаходився лежачи на спині, не виключена. Оскільки локалізація ушкоджень в різних анатомічних областях голови та грудної клітки, множинність та особливість розташування переломів ребер з обох сторін; наявність розриву лівої легені, з наступним розвитком гемопневмотораксу зліва, а також особливості і множинність ушкоджень виключають можливість утворення їх внаслідок падіння потерпілого з висоти власного зросту/а.с.58-59/.

Оцінивши у сукупності зібрані у справі докази, суд вважає, достовірними пояснення в судовому засіданні свідка ОСОБА_8 , а також пояснення обвинуваченого ОСОБА_6 та потерпілого ОСОБА_4 після оголошення їх пояснень в ході досудового розслідування, оскільки вони повністю співпадають з поясненнями, які вони давали в ході досудового розслідування, та при проведенні слідчих експериментів. Ці пояснення узгоджуються з іншими письмовими матеріалами кримінального провадження, та повністю викривають ОСОБА_6 у скоєнні інкримінованого йому кримінального правопорушення.

Проаналізувавши у сукупності зібрані у справі докази, суд вважає, що поясненнями свідка ОСОБА_8 , потерпілого ОСОБА_4 , письмовими матеріалами кримінального провадження, доведені обставини вчинення злочину, передбаченого ст.121 ч.1 КК України, обвинуваченим ОСОБА_6 .

Тому суд вважає доведеною повністю у судовому засіданні вину обвинуваченого ОСОБА_6 у скоєнні кримінального правопорушення передбаченого ст. 121 ч.1 КК України, за ознаками умисного тяжкого тілесного ушкодження, тобто умисного тілесного ушкодження, небезпечного для життя в момент заподіяння. Кваліфікацію дій обвинуваченого ОСОБА_6 за ст.121 ч.1 КК України, суд вважає правильною.

При цьому суд критично відноситься до позиції сторони захисту, щодо перекваліфікації дій обвинуваченого ОСОБА_6 на ст.123 КК України, за ознаками умисного тяжкого тілесного ушкодження, заподіяного у стані сильного душевного хвилювання, що раптово виникло внаслідок протизаконного насильства або тяжкої образи з боку потерпілого, оскільки судом встановлено, що протизаконного насильства зі сторони потерпілого ОСОБА_4 до ОСОБА_6 не було. Суд не вважає тяжкою образою плювання ОСОБА_12 на підлогу в будинку обвинуваченого, оскільки дії потерпілого не співрозмірні з діями обвинуваченого та наслідками - заподіяння потерпілому тяжких тілесних ушкоджень. До того ж потерпілий ОСОБА_11 не плював обвинуваченому у обличчя, що можливо були оцінити, як тяжку образу, інших ніяких тяжких образ не висловлював. Судом встановлено, що між обвинуваченим ОСОБА_13 та потерпілим ОСОБА_12 виникла сварка та бійка на побутовому грунті. Поведінка потерпілого ОСОБА_4 дійсно в певній мірі спровокувала протиправну поведінку обвинуваченого, але не є тяжкою образою. Крім того, посилання стороною захисту на ту обставину, що знаходження обвинуваченого у стані алкогольного сп`яніння загострило образу є неправомірним, оскільки знаходження особи у стані алкогольного сп`яніння є обставиною, яка обтяжує її покарання, а не пом`якшує його.

Визначаючи покарання обвинуваченому ОСОБА_6 , суд враховує ступінь тяжкості скоєного ним злочину, який відповідно до ст.12 КК України відноситься до категорії тяжких, особу обвинуваченого, обставини, які пом`якшують та обтяжують його покарання.

Обставинами, які обтяжують покарання ОСОБА_6 - є скоєння ним злочину у стані алкогольного сп`яніння, а також рецидив злочину.

До обставин, які пом`якшують покарання суд враховує, що ОСОБА_6 щиро розкаюється у скоєному, має неповнолітню дитину, потерпілий до нього претензій не має, та просить його суворо не карати.

Суд також враховує особу обвинуваченого ОСОБА_6 , який не працює, на обліку у лікаря нарколога та лікаря-психіатра не перебуває, за місцем проживання характеризується позитивно, має не зняту та не погашену судимість, на шлях виправлення не став, та скоїв нове кримінальне правопорушення, в період іспитового строку.

Враховуючи, що це кримінальне правопорушення вчинено обвинуваченим ОСОБА_6 в період іспитового строку відбування покарання за попереднім вироком, покарання йому необхідно визначити у вигляді позбавлення волі, з застосуванням ст.71 КК України, при цьому не відбуте покарання за попереднім вироком від 13.05.2013 року підлягає частковому приєднанню до покарання, яке буде визначено за цим вироком.

Підстав застосування до обвинуваченого ОСОБА_6 ст.75 або 69 КК України, при зазначених обставинах суд не вбачає. Разом з тим, суд приймає до уваги, що неправомірні дії потерпілого певним чином спровокували незаконну поведінку обвинуваченого, а тому покарання йому можливо визначити у мінімальному розмірі, передбаченому санкцією ст.121ч.1 КК України.

Приймаючи до уваги, що ОСОБА_6 в період досудового та судового слідства виконував обов`язки суду, має сім`ю та постійне місце проживання, суд вважає за можливе до набрання вироком законної сили обрати йому запобіжний захід у вигляді домашнього арешту.

Керуючись ст.ст. 373-375 КПК України, суд

У Х В А Л И В:
ОСОБА_7 визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст.121 ч.1 КК України, та призначити йому покарання у вигляді 5 /п`яти/ років позбавлення волі.

На підставі ст.71 ч.1 КК України до призначеного ОСОБА_6 цим вироком покарання приєднати частково / один місяць позбавлення волі/ покарання, не відбуте ним за вироком Широківського районного суду Дніпропетровської області від 13 травня 2013 року, і остаточно за сукупністю вироків ОСОБА_6 визначити покарання у вигляді 5 /п`яти / років 1/одного/ місяця позбавлення волі.

Обрати засудженому ОСОБА_6 до набрання вироком законної сили запобіжний захід у вигляді домашнього арешту, який полягає в забороні засудженому ОСОБА_6 залишати житло ( АДРЕСА_2 ) з 21.00 до 05.00 годин; прибувати до Інгулецького районного суду за викликом, не відлучатися з населеного пункту, в якому він зареєстрований та проживає, без дозволу суду.

Контроль за виконанням обов`язків щодо домашнього арешту покласти на Широківський РВ.

Строк покарання ОСОБА_6 відраховувати з моменту затримання.

Учасники судового провадження мають право отримати копію вироку в суді. Копія вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченому та прокурору.

Копія вироку не пізніше наступного дня після ухвалення надсилається учаснику кримінального провадження, який не був присутнім в судовому засіданні.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Апеляційну скаргу на вирок може бути подано до апеляційного суду Дніпропетровської області через Інгулецький районний суд протягом 30 днів з дня його проголошення.

Суддя: