АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
__________________________________________________________________
Провадження апел.суду №11-кп/790/838/15 Головуючий 1 інстанції: ОСОБА_1
Справа суду 1-ї інстанції № 610/826/15-К
Категорія: ст.81 КК України
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

04 червня 2015 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Апеляційного суду Харківської області у складі:

головуючого судді ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

за участю секретаря ОСОБА_5 ,

прокурора ОСОБА_6 ,

представника Хролівського виправного центру

УДПтС України в Харківській області (№140) ОСОБА_7 ,

засудженого ОСОБА_8 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Харкові судове провадження за апеляційною скаргою прокурора на ухвалу Балаклійського районного суду Харківської області від 12 березня 2015 року стосовно ОСОБА_8 ,-

В С Т А Н О В И Л А:

Цією ухвалою, подання начальника Балаклійського виправного центру УДПтС України в Харківській області (№106), яке узгоджено з головою спостережної комісії при Балаклійській районній Державній адміністрації в Харківській області, задоволено, звільнено ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , від подальшого відбування покарання, призначеного вироком Орджонікідзевського районного суду м. Харкова від 24.05.2011 року, умовно-достроково на невідбуту частину покарання 06 місяців 17 днів.

В апеляційній скарзі прокурор просить ухвалу районного суду скасувати, постановити нову ухвалу, якою відмовити у задоволенні подання начальника Балаклійського виправного центру УДПтС України в Харківській області (№106), яке узгоджено з головою спостережної комісії при Балаклійській районній Державній адміністрації в Харківській області. В обґрунтування свого апеляційного прохання апелянт вказує на те, що сам по собі факт сумлінного ставлення засудженого до праці та задовільного реагування на заходи виховного впливу, як вказано в поданні адміністрації виправного центру, не може служити переконливою підставою для висновку про те, що ОСОБА_8 виправився та не буде продовжувати вчиняти нові злочини. Крім того, прокурор вказує на те, що всупереч вимогам ч.8 ст.154 КВК України, ОСОБА_8 було необґрунтовано звільнено від відбування покарання, оскільки звільненні від відбування покарання з випробуванням або в порядку заміни невідбутої частини покарання більш м`яким, якщо вони були направлені у місця обмеження волі або позбавлення волі у випадках, передбачених законом, можуть бути знову представлені до умовно-дострокового звільнення від відбування покарання або заміни невідбутої частини покарання більш м`яким не раніше як через один рік з дня винесення ухвали про направлення у місця обмеження волі або позбавлення волі.

Заслухавши доповідь головуючого судді, доводи прокурора, який підтримав апеляційну скаргу та просив скасувати оскаржувану ухвалу внаслідок допущених судом порушень КПК України, а також думку засудженого та представника виправного центру, які просили застосувати до ОСОБА_8 умовно-дострокове звільнення від відбування покарання за вироком, колегія суддів, дослідивши матеріали провадження та перевіривши ухвалу, у відповідності з нормами ст. 404 КПК України, дійшла висновку про те, що апеляційна скарга прокурора підлягає частковому задоволенню, з наступних підстав.

Як вбачається з даних судового провадження, а саме оскаржуваної ухвали та журналу судового засідання (арк. 25-27), судовий розгляд подання відбувався за участю прокурора без фіксування процесу технічними засобами, а технічний носій інформації відсутній. Більш того, мотивувальна частина оскаржуваної ухвали містить висновки суду з посиланням на норми ст.ст.3,27,107,412,537 КПК України щодо можливості необов`язковості фіксування процесуальних дій, стосовно розгляду питань, які вирішуються судом під час виконання вироку та відсутності будь-яких клопотань з цього приводу.

Колегія суддів не може погодитись з такими висновками суду щодо розгляду подання про умовно-дострокове звільнення за участю в судовому засіданні прокурора без застосування фіксації процесу, оскільки такі дії суду першої інстанції не узгоджуються з нормами ч.4 ст.107 КПК України, а саме стосовно обов`язковості фіксування судового провадження, а посилання на норми ст.ст.3,27,107,412 та 537 КПК України мають безпідставний характер.

Відповідно до п.7 ч.2 ст.412 КПК України, судове рішення у будь-якому разі підлягає скасуванню, якщо в матеріалах провадження відсутній технічний носій інформації, а тому оскаржуване судове рішення підлягає скасуванню з призначенням нового розгляду в суді першої інстанції, що чітко передбачено нормою п. 1 ч.1 ст.415 КПК України.

Крім цього, колегія суддів звертає увагу суду першої інстанції на помилковість вказівки про відсутність судимостей у вступній та мотивувальній частинах оскаржуваної ухвали стосовно ОСОБА_8 , що відбуває покарання за обвинувальним вироком суду.

З огляду на викладене, колегія суддів позбавлена процесуальної можливості вирішувати по суті апеляційних вимог прокурора, що узгоджується з нормами ч.2 ст.415 КПК України, але з урахуванням вимог норм ч.3 ст.415 та ст.416 КПК України звертає увагу суду першої інстанції на необхідність дотримання чинного законодавства України та ретельного дослідження доводів прокурора щодо його незгоди з поданням про умовно-дострокове звільнення засудженого.

Керуючись ст.ст. 404; 405; 407 ч. 1 п. 6; 409 ч. 1 п. 3; 412 ч.2 п.7; 415; 418; 419 КПК України, колегія суддів, -

П О С Т А Н О В И Л А:

Апеляційну скаргу прокурора задовольнити частково.

Ухвалу Балаклійського районного суду Харківської області від 12 березня 2015 року стосовно ОСОБА_8 скасувати і призначити новий розгляд в суді першої інстанції.

Ухвала є остаточною та оскарженню у касаційному порядку не підлягає.

Судді

________________ ______________ _______________

ОСОБА_2 ОСОБА_9 ОСОБА_4