Справа № 11a-750, 2007 рік Головуючий у 1 інстанції Ніткевич А.
122 КК України Доповідач Гнатів Н.А.
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

2007 року
серпня 31 дня
колегія суддів Судової
палати у кримінальних
справах апеляційного суду Львівської області в складі:

головуючого,
судді Леона О.І.,

суддів Гнатіва
Н.І., Зазулі І.Є.,

за участю
прокурора Білінської Н.Й.,

потерпілої
ОСОБА_1,

засудженої
ОСОБА_2., розглянула у відкритому судовому засіданні в м. Львові кримінальну
справу за апеляцією засудженої ОСОБА_2. на вирок Сокальського районного суду
Львівської області від 13 червня 2007 року.

Цим вироком,

ОСОБА_2,
народжену ІНФОРМАЦІЯ_1 року в с.Добростани, Яворівського району Львівської
області, мешканку м.АДРЕСА_1, українку, громадянку України, не працюючу, з
середньою спеціальною освітою, одружену, раніше не судиму, засуджено за ч.1
ст.122 КК України на два роки позбавлення волі. На підставі ст.ст.75,76
КК України, її звільнено
від відбування призначеного покарання з випробуванням та
іспитовим строком 1 рік, та зобов'язано повідомляти органи
кримінально-виконавчої системи про зміну місця проживання.

Запобіжний
захід до вступу вироку в законну силу залишено без змін, підписку про невиїзд.

Речовий доказ,
відро, залишено у користуванні потерпілої.

Цивільний
позов задоволено частково, стягнено з засудженої на користь потерпілої ОСОБА_1.
96,39 грн. майнової шкоди та 1000 грн. моральної шкоди.

ОСОБА_2.
визнано винуватою в тому, що вона 27.11.2006 року о 10 годині 30 хвилин, у
загальному коридорі будинку АДРЕСА_1, на грунті довготривалих неприязненних
стосунків, під час чергового конфлікту, нанесла удар металевим відром в руку
своїй сусіді потерпілій ОСОБА_1, умисно спричинивши їй середньої тяжкості
тілесні ушкодження.

Засуджена
в апеляції порушує питання про скасування вироку та скерування справи на новий
розгляд. Покликається на те, що є невинуватою але судовий процес проводився
однобічно та поверхово, що не дало можливості встановити істину у справі, суд з
невідомих причин, не взяв до уваги свідчення ОСОБА_3., очевидця події
та показання свідків ОСОБА_4 і ОСОБА_5., а також отримання нею тілесних
ушкоджень. Тому суд помилково встановив всі події та невірно кваліфікував її
дії, оскільки в неї не було умислу на нанесення пошкоджень.

Прокурор в запереченні на
апеляцію просить оскаржуваний
вирок залишити без змін а апеляцію без задоволення, покликаючись на те, що
судом вірно встановлено обставини справи, дано належну оцінку всім доказам та
правильно кваліфіковано дії засудженої.

Заслухавши
доповідача, міркування прокурора про безпідставність апеляції та необхідність
залишення вироку без змін, думку потерпілої про безпідставність апеляції, думку
засудженої на підтримку апеляції, розглянувши наведені в апеляціях доводи та
перевіривши матеріли справи, колегія суддів вважає, що апеляція не підлягає
задоволенню.

Висновок
суду першої інстанції про доведеність вини ОСОБА_2. у вчиненні зазначених у
вироку злочинних дій, відповідає фактичним обставинам справи, підтверджується
зібраними у справі та перевіреними в судовому засіданні доказами і є
обгрунтованим.

Як
достовірно встановлено у справі, події злочину відбувалися з участю засудженої
в час, у місці і за обставин вказаних у вироку суду.

Ці
обставини підтверджені показаннями потерпілої ОСОБА_1. у судовому засіданні про
те, що 27.11.2006 року о 10 годині 30 хвилин, у загальному коридорі
будинкуАДРЕСА_1, на грунті довготривалих неприязненних стосунків, засуджена під
час чергового конфлікту нанесла їй удар металевим відром в руку, зламавши
палець на лівій руці. У цей же день вона звернулась за медичною допомогою.

Колегія
суддів вважає, що суд першої інстанції обґрунтовано поклав в основу вироку ці
показання потерпілої, оскільки, як убачається з матеріалів справи і протоколу
судового засідання, вони є послідовними на досудовому слідстві і в суді та
об"єктивно підтверджені іншими доказами дослідженими судом у порядку
передбаченому КПК України.

Протоколом
огляду з місця події вилучено емальоване, зеленого кольору, відро на котре
потерпіла вказала як на предмет котрим їй завдано тілесних ушкоджень. Вилучене
відро долучено до справи, як доказ (а.с.10,57-58).

Наявність
цього відра при конфлікті підтвердила у своїх показання при відтворенні
обстановки і обставин події засуджена (а.с.111-127).

Згідно
висновку судово-медичної експертизи, потерпілій спричинено середньої тяжкості
тілесні ушкодження, за ознакою тривалого розладу здоров»я, у вигляді рани на
тильній поверхні кисті лівої руки та закритий перелом основної фаланги другого
пальця кисті тієї ж руки, які утворились від дії твердого тупого предмета з
обмеженою травмуючою (контактуючою) поверхнею, незадовго до звертання
потерпілої за медичною допомогою, могло утворитись 27.11.2006 року від дії
ребер металевого відра. На «прямий» характер травми (на виникнення пошкоджень в
місці безпосередньої дії сили) вказує наявність рани на тильній поверхні кисті
лівої руки, а також лінійна форма і невеликі розміри згаданої рани. В момент
отримання травми кисть лівої руки потерпілої була обернута тильною поверхнею до
травмуючого предмета (а.с.54-55).

Висновок
судово-медичної експертизи є науково обгрунтованим, його проведено у
відповідності до вимог КПК України та Інструкції про призначення та проведення
судових експертиз, він узгоджуються з обставинами справи, а тому суд
обгрунтовано визнав його належним доказом.

Цей
висновок експертизи підтверджує пояснення потерпілої про спосіб нанесення їй
удару відром засудженою.

Допитаний
у судовому засіданні судово-медичний експерт ОСОБА_6 пояснив, що був присутній
при відтворенні обстановки і обставин події та підтвердив відповідність
показань потерпілої, характеру нанесення їй тілесних ушкоджень ребром відра.

Сама
засуджена в судовому засіданні підтвердила, що 27.11.2006 року о 10 годині 30
хвилин, у загальному коридорі будинкуАДРЕСА_1, на грунті довготривалих
неприязненних стосунків, між нею і потерпілою виник черговий конфлікт під час
котрого потерпіла нанесла їй удар і спричинила тілесні ушкодження металевим
відром котре вона відтак відкинула.

Свої дії
засуджена продемонструвала при відтворенні обстановки та обставин події
(а.с.111-127).

Ці
показання засудженої підтверджують висновки суду щодо причин, часу, місця,
предмету вчинення інкримінованих дій.

З
показань у судовому засіданні свідків ОСОБА_4., ОСОБА_7, сусідів потерпілої та
засудженої, ОСОБА_8, лікар»я Сокольської ЦРЛ, убачається, що очевидцями події
вони не були, проте 27.11.2006 року бачили травму на руці потерпілої,
накладений на неї гіпс. Потерпіла пояснювала їм, що травму їй спричинила
засуджена відром під час сварки.

Ці
показання свідків підтверджують показання потерпілої ОСОБА_1. про обставини
спричинення їй тілесних ушкоджень.

Вивченням
матеріалів справи, колегією суддів не виявлено розбіжностей і суперечностей у
показаннях потерпілої та свідків і ці показання узгоджуються з іншими доказами.
Даних котрі б свідчили про те, що свідки могли оговорити засуджену, не
встановлено.

Тому
колегія суддів уважає, що покликання засудженого в апеляції про неврахування
судом показань свідків ОСОБА_4 і ОСОБА_5. про наявність у її квартирі розлитої
води, є безпід стані.

Безпідставними
є покликання засудженої в апеляції на те, що судовий процес проводився
однобічно та поверхово, що не дало можливості встановити істину у справі, суд з
невідомих причин, не взяв до уваги свідчення ОСОБА_3 А.., очевидця події, а
також отримання нею тілесних ушкоджень.

Як
убачається з матеріалів справи та протоколу судового засідання, суд в
установленому законом порядку повністю дослідив усі зібрані у справі докази,
засуджена не вказувала на додаткові докази та не вимагала їх дослідження.

З
протоколу судового засідання та тексту вироку убачається, що суд у судовому
засіданні дослідив, і у вироку дав належну оцінку, в порядку передбаченому
ст.67 КПК України, показанням свідка ОСОБА_3.А., визнавши їх неправдивими,
оскільки вони спростовані всіма іншими доказами та врахував зацікавленість
цього свідка у зв»язку з наданням засудженою допомоги його дочці.

Врахував
суд у вироку і неправомірність провокуючої поведінки потерпілої, як обставину,
що пом»якшує покарання засудженої.

Колегія
суддів уважає, що на підставі аналізу всіх зібраних у справі доказів, яким дана
належна оцінка відповідно до вимог ст.67 КПК України, суд першої інстанції
дійшов обгрунтованого висновку про доведеність винуватості засудженої ОСОБА_2.
в умисному нанесенні потерпілій ушкодження, яке не є небезпечним для життя і не
потягло за собою наслідків, передбачених у ст.121 КК України, але таке, що
спричинило тривалий розлад здоров»я.

Тому
покликання засудженої в апеляції на те, що суд помилково встановив всі події та
невірно кваліфікував її дії, оскільки в неї не було умислу на нанесення
пошкоджень, є безпідставним.

Рішення суду в
частині задоволення цивільного позову, не оскаржено.

Апеляційний
суд при перевірці справи не виявив допущення таких порушень кримінально-процесуального
закону чи неправильного застосування матеріального закону, які б давали
підстави для зміни чи скасування вироку.

Керуючись ст.ст.
366,377 КПК України, колегія суддів,

ухвалила:

апеляцію
засудженої ОСОБА_2, залишити без задоволення, а вирок Сокальського районного
суду Львівської області від 13.06.2007 року про її засудження за ч.1 ст.122 КК
України, без змін.

Ухвала
винесена в нарадчій кімнаті в одному примірнику.