Миколаївський районний суд Одеської області
Справа № 508/426/14-к
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 травня 2015 року Миколаївський районний суд

Одеської області

В складі : головуючого судді ОСОБА_1

Секретаря ОСОБА_2

За участю прокурора ОСОБА_3

Обвинувачених ОСОБА_4 , ОСОБА_5 ,

ОСОБА_6

Захисника ОСОБА_7

Захисника ОСОБА_8

Представника потерпілої ОСОБА_9

Представника цивільного позивача ОСОБА_10

Розглянувши у відкритому судовому засіданні в смт. Миколаївка обвинувальний акт у кримінальному провадженні внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000447 від 23.10.2013 року по обвинуваченню:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Долінка, Саратського району,Одеської області, жителя АДРЕСА_1 , українця, громадянина України, освіта неповна середня, працює сварщик слюсар в ТОВ «Надія України», одружений, на утриманні має неповнолітнього сина, раніше не судимого;

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженця та жителя АДРЕСА_2 , українця, громадянина України, освіта середньо спеціальна, не працює, одружений, раніше не судимого,

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , уродженця та жителя АДРЕСА_3 , українця, громадянина України, освіта неповна вища, не працюючого, не одруженого, має неповнолітню дитину ОСОБА_11 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , раніше не судимого,

у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 185 КК України.

В С Т А Н О В И В :
24.04.2014 року до Миколаївського районного суду Одеської області надійшов обвинувальний акт у кримінальному провадженні №0000447 від 23.10.2013 року по обвинуваченню ОСОБА_4 , ОСОБА_12 та ОСОБА_6 у вчиненні злочину передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України.

Під час судового розгляду в судовому засіданні 29.09.2014 року прокурором ОСОБА_3 було заявлено клопотання про перерву для зміни обвинувачення по даному кримінальному провадженні та 15.10.2014 року обвиувачення було змінено з ч. 3 ст. 185 КК України на ч. 2 ст. 185 КК України.

Так, 20 жовтня 2013 року приблизно о 22 годині 00 хвилин ОСОБА_4 , з корисливих мотивів та особистою зацікавленістю, з цілю таємного викрадення чужого майна, за попередньою змовою та спільно із ОСОБА_6 та ОСОБА_5 , прибули на поле, загальною площею 14, 8 га, яке розташоване за смт. Миколаївка, Миколаївського району, Одеської області, котрим за договором спільної власності від 03.01.2013 року, керівництво сумісною діяльністю здійснюється фермерським господарством «Берегиня Р» головою якого являється ОСОБА_9 мешканка смт. Миколаївка, Миколаївського району, Одеської області. Найнявши комбайн та скориставшись відсутністю власника посівів соняшнику, ОСОБА_5 , ОСОБА_6 та ОСОБА_4 , таємно скосили соняшникове насіння на полі загальною площею 14, 8 га, належне фермерському господарству «Берегиня Р», в кількості 16,8 тонн, котре перевезли з поля вантажним автомобілем до с. Комарашево, Миколаївського району, Одеської області. Після чого викрадене соняшникове насіння, 21 жовтня 2013 року ОСОБА_5 , ОСОБА_6 та ОСОБА_4 , перевезли до комбікормового заводу, котрий розташований в смт. Миколаївка, Миколаївського району, Одеської області, за що вищевказані особи отримали кошти, чим спричинили фермерському господарству «Берегиня Р» матеріальну шкоду.

Згідно довідки виданої Одеською регіональною торгово промисловою палатою вартість соняшника за 1 тонну складає 3400 гривень 00 копійок.

Таким чином фермерському господарству «Берегиня Р» спричинено матеріальний збиток на загальну суму 57 тисяч 120 гривень. ( 16,8 * 3400 = 57120 ).

Допитані в судовому засіданні обвинувачені ОСОБА_4 , ОСОБА_5 та ОСОБА_6 свою вину у вчиненні злочину, передбаченого ст.. 185 ч. 2 КК України, визнали повністю та щиро розкаялися, однак в силу ст.. 63 Конституції України відмовилися давати покази, підтримали ті покази, що давали на досудовому розслідуванні.

Представник потерпілої сторони ОСОБА_9 в судовому засіданні підтримала обвинувачення за ч. 3 ст. 185 КК України та не погодилась зі зміною обвинувачення прокурором на ч. 2 КК України.

Відповідно до вимог ст.. 349 КПК України, судом визнано недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються, а саме показання свідків по справі, письмових та речових доказів, проти чого не заперечують всі учасники судового провадження. Судом з`ясовано, що всі учасники судового провадження правильно розуміють зміст цих обставин, у суду не виникає сумнівів у добровільності їх позицій, а також судом їм роз`яснено, що у такому випадку вони позбавляються права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку.

На підставі вище викладеного суд дійшов висновку про винуватість обвинувачених в інкримінованих їм злочині та кваліфікує їх дії за ст. 185 ч. 2 КК України, як таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинена за попередньою змовою групою осіб.

Відповідно до ст.66 КК України обставиною, що пом`якшує покарання є щире каяття у вчиненному.

Відповідно до ст. 67 КК України обставин, що обтяжують покарання, судом не встановлено.

Обвинувачений ОСОБА_4 , як особа - за місцем проживання характеризується позитивно, працює в ТОВ «Надія України» сварщиком-слюсарем, одружений, має на утриманні неповнолітнього сина, раніше не судимий.

Призначаючи покарання обвинуваченому ОСОБА_4 , відповідно до ст.65 КК України, враховуючи ступінь тяжкості вчиненого злочину, обставини справи, наслідки злочину, особу винного, його відношення до вчиненого (визнання вини), пом`якшуючі та обтяжуючі покарання обставини, сімейний стан, те що він раніше не судимий, суд вважає що виправити ОСОБА_4 , та запобігти скоєнню ним нового злочину можливо призначивши покарання у виді позбавлення волі без ізоляції від суспільства із застосуванням ст..ст. 75,76 КК України. Дане покарання буде достатнім і необхідним для виправлення обвинуваченого ОСОБА_4 та недопущення ним в подальшому вчиненні кримінальних правопорушень.

Обвинувачений ОСОБА_5 , як особа - за місцем проживання характеризується позитивно, не працює, одружений, раніше не судимий.

Призначаючи покарання обвинуваченому ОСОБА_5 , відповідно до ст.65 КК України, враховуючи ступінь тяжкості вчиненого злочину, обставини справи, наслідки злочину, особу винного, його відношення до вчиненого (визнання вини та часткове відшкодування шкоди), пом`якшуючі та обтяжуючі покарання обставини, сімейний стан, те що він раніше не судимий, суд вважає що виправити ОСОБА_5 , та запобігти скоєнню ним нового злочину можливо призначивши покарання у виді позбавлення волі без ізоляції від суспільства із застосуванням ст..ст. 75,76 КК України. Дане покарання буде достатнім і необхідним для виправлення обвинуваченого ОСОБА_5 та недопущення ним в подальшому вчиненні кримінальних правопорушень.

Обвинувачений ОСОБА_6 , як особа - за місцем проживання характеризується позитивно, не працює, одружений, має на утриманні неповнолітню дитину, раніше не судимий.

Призначаючи покарання обвинуваченому ОСОБА_6 , відповідно до ст.65 КК України, враховуючи ступінь тяжкості вчиненого злочину, обставини справи, наслідки злочину, особу винного, його відношення до вчиненого (визнання вини), пом`якшуючі та обтяжуючі покарання обставини, сімейний стан, те що він раніше не судимий, те, що має на утриманні неповнолітню дитину, суд вважає що виправити ОСОБА_6 , та запобігти скоєнню ним нового злочину можливо призначивши покарання у виді позбавлення волі без ізоляції від суспільства із застосуванням ст..ст. 75,76 КК України. Дане покарання буде достатнім і необхідним для виправлення обвинуваченого ОСОБА_6 та недопущення ним в подальшому вчиненні кримінальних правопорушень.

Прокурор та захисник обвинуваченого ОСОБА_6 , а також сам обвинувачений в судовому засіданні просили суд застосувати відносно ОСОБА_6 . Закон України "Про амністію" від 08.04.2014 року із змінами, внесеними згідно із законом № 1246-У11 від 06.05.2014 р., звільнити його від кримінальної відповідальності на підставі ст. 1 п. «в» вищевказаного закону.

Як встановлено ст.85 КК України, на підставі закону про амністію засуджений може бути повністю або частково звільнений від основного і додаткового покарань.

Законом про амністію особи, визнані винними у вчиненні злочину обвинувальним вироком суду, можуть бути повністю або частково звільнені від відбування покарання (ч.2 ст.86 КК України).

Відповідно до ч.ч.1, 2 ст.1 ЗУ "Про застосування амністії в Україні" амністія є повне або часткове звільнення від відбування покарання осіб, визнаних винними у вчиненні злочину, або кримінальні справи стосовно яких розглянуті судами, але вироки стосовно цих осіб не набрали законної сили; амністія оголошується законом про амністію, який приймається відповідно до положень Конституції України, Кримінального Кодексу України та цього Закону.

Статтею 3 вказаного Закону встановлено, що установивши в стадії судового розгляду кримінальної справи наявність акта амністії, що усуває застосування покарання за вчинене діяння, суд, за доведеності вини особи, постановляє обвинувальний вирок із звільненням засудженого від відбування покарання.

19.04.2014 р. набрав чинності Закон України "Про амністію у 2014 році" від 08 квітня 2014 р. №1185-VII. Дія цього Закону поширюється на осіб, які вчинили злочини до дня набрання ним чинності включно (ст.12 названого Закону).

Відповідно до ст. 9 Закону України "Про амністію у 2014 році" питання про застосування амністії суд вирішує за ініціативою прокурора, органу або установи виконання покарань, а також за ініціативою обвинуваченого(підсудного) чи засудженого, їх захисників чи законних представників.

Відповідно до п."в" ст.1 Закону України "Про амністію у 2014 році" від 08 квітня 2014 року, який набрав чинності 19 квітня 2014 року, звільненню від покарання у вигляді позбавлення волі на певний строк та від інших покарань, не пов`язаних з позбавленням волі, засуджених за умисні злочини, які не є тяжкими або особливо тяжкими відповідно до ст.12 КК України, та за злочини вчинені з необережності, які не є особливо тяжкими відповідно до ст.12 КК України, підлягають особи, які на день набрання чинності цим Законом не позбавлені батьківських прав та мають дітей, яким не виповнилося 18 років.

З матеріалів справи вбачається, а також встановлено в судовому засідання, що обвинувачений ОСОБА_6 є батьком неповнолітньої ОСОБА_11 ІНФОРМАЦІЯ_4 , що також підтверджується свідоцтвом про народження неповнолітньої ОСОБА_11 , де її батьком записаний ОСОБА_6 , обвинувачується у скоєнні злочину, який не є тяжким або особливо тяжким відповідно до ст.12 КК України. Вказане кримінальне правопорушення він вчинив 20 жовтня 2013 року, тобто до дня набрання чинності (19 квітня 2014р.) Закону України "Про амністію у 2014 році". Свою вину у вчиненні вказаного кримінального правопорушення обвинувачений визнає повністю, щиро кається у вчиненому.

Обмежень щодо застосування відносно обвинуваченого ОСОБА_6 амністії, передбачених ст.4 ЗУ "Про застосування амністії в Україні" та ст.8 Закону України "Про амністію у 2014 році", судом не встановлено, амністія до нього не застосовувалась.

За таких обставин суд вважає, що на обвинуваченого ОСОБА_6 поширюється дія Закону України "Про амністію у 2014 році", а тому він підлягає звільненню від призначеного покарання.

Суд роз`яснює обвинуваченому ОСОБА_6 наслідки застосування амністії, а саме: застосування амністії не звільняє його від обов`язку відшкодувати потерпілому заподіяну кримінальним правопорушенням шкоду, а також те, що у разі застосування амністії в подальшому протягом останніх десяти років амністія до нього не може бути застосована.

Заявлений по кримінальному провадженню цивільний позов з уточненими позовними вимогами представника потерпілої ОСОБА_9 про стягнення з обвинувачених солідарно матеріальних збитків в натурі, а саме насіння соняшника в кількості 28890 кілограм, суд вважає за доцільне залишити без розгляду, як недоведений та розяснити предстанику потерпілої сторони, що вона не позбавлена права звернутися до суду в порядку цивільного судочинства для стягнення з обвинувачених спричинених матеріальнихзбитків.

Речові докази по кримінальному провадженню відсітні.

Судових витрат немає.

Мірузапобіжного заходу не обиралась.

Керуючись ст. ст. 368 - 371, 373 - 374 КПК України, суд, -

УХВАЛИВ:
Визнати ОСОБА_4 винуватим у вчиненні злочину передбаченого ст. 185 ч. 2 КК України та призначити покарання у виді 3 (трьох) років позбавлення волі.

На підстав ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_4 від призначеного покарання встановивши іспитовий строк 2 (два) роки.

На підставі ст. 76 КК України покласти на ОСОБА_4 обов`язок не виїжджати за межі України на постійне проживання без дозволу органу кримінально-виконавчої системи, повідомляти цим органам про зміну місця проживання, періодично з`являтися для реєстрації в органи кримінально-виконавчої системи.

Визнати ОСОБА_5 винуватим у вчиненні злочину передбаченого ст. 185 ч. 2 КК України та призначити покарання у виді 3 (трьох) років позбавлення волі.

На підстав ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_5 від призначеного покарання встановивши іспитовий строк 2 (два) роки.

На підставі ст. 76 КК України покласти на ОСОБА_5 обов`язок не виїжджати за межі України на постійне проживання без дозволу органу кримінально-виконавчої системи, повідомляти цим органам про зміну місця проживання, періодично з`являтися для реєстрації в органи кримінально-виконавчої системи.

Визнати ОСОБА_6 винуватим у вчиненні злочину передбаченого ст. 185 ч. 2 КК України та призначити покарання у виді 3 (трьох) років позбавлення волі.

На підстав ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_6 від призначеного покарання встановивши іспитовий строк 2 (два) роки.

На підставі ст. 76 КК України покласти на ОСОБА_6 обов`язок не виїжджати за межі України на постійне проживання без дозволу органу кримінально-виконавчої системи, повідомляти цим органам про зміну місця проживання, періодично з`являтися для реєстрації в органи кримінально-виконавчої системи.

На підставі п."в" ст.1 Закону України "Про амністію у 2014 році" засудженого ОСОБА_6 повністю звільнити від призначеного покарання.

До вступу вироку в законну силу, міру запобіжного заходу засудженим не обирати.

Цивільний позов з уточненими позовними вимогами представника потерпілої, ОСОБА_9 , про стягнення з обвинувачених солідарно матеріальних збитків в натурі - залишити без розгляду.

На вирок сторонами може бути подана апеляційна скарга до апеляційного суду Одеської області через Миколаївський районний суд Одеської області протягом тридцяти днів з дня проголошення вироку.

Копію вироку після його проголошення негайно вручити засудженим та прокурору, інші учасники судового провадження копію даного вироку мають право отримати в суді.

Суддя ОСОБА_1