Справа №11-а-251-2007р. Головуючий
в суді 1-ї інстанції -
Категорія - ст.262 ч.2 КК України Доповідач у апеляції - Медведенко Ю.С.
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24
квітня 2007 року
колегія суддів Судової палати у кримінальних справах апеляційного суду
Кіровоградської області у складі:

Головуючого:
Медведенка Ю.С.

Суддів:
Поступайло Н.І., Ремеза П.М.

за участю прокурора: Головіна Т.М. адвоката: Ревякіної
О.В. розглянула у відкритому судовому засіданні у м. Кіровограді кримінальну
справу за апеляціями засуджених ОСОБА_1. та ОСОБА_2. на вирок Кіровського
районного суду м. Кіровограда від 4
травня 2007 року,
яким:

ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженець м.
Кіровограда, громадянин України, українець, освіта неповна середня,
неодружений, такий, що не працює, який проживає у м. Кіровограді, АДРЕСА_1,
раніше судимий:

·
30.08.2000р. Кіровським районним судом м. Кіровограда за
ст.ст.140 ч.2, 215-3 ч.2, 42, 46-1 КК України до 3 років
позбавлення волі з відстрочкою на 2
роки, штраф - 700грн.;

·
13.02.2001р. Кіровським районним судом м. Кіровограда за
ст.ст.140 ч.3,43 КК
України до 4 років
позбавлення волі; звільнений 12.01.2005р. по відбуттю строку покарання,

засуджений: за ст.185 ч.2 КК
України до 4 років
позбавлення волі, за ст.185 ч.З КК України до 6 років позбавлення волі, за ст.309 ч.І КК України до 2 років
позбавлення волі, за ст.262 ч.2 КК України до 7 років позбавлення волі, за ст.263 ч.І КК України до 4 років
позбавлення волі; на підставі ст.70 КК України шляхом поглинення менш суворого
покарання більш суворим остаточно ОСОБА_1 за сукупністю злочинів призначено
покарання у вигляді позбавлення волі строком на 7 років;

ОСОБА_2,
ІНФОРМАЦІЯ_2,
уродженець м. Кіровограда, громадянин України, українець, освіта неповна
середня, неодружений, такий, що не працює, який проживає у м.
Кіровограді,АДРЕСА_2, раніше судимий:

·
30.08.2000р. Кіровським районним судом м. Кіровограда за
ст.ст.140 ч.2, 140 ч.З, 145 ч.2, 215-3 ч.2, 42, 46-1 КК України до 4 років
позбавлення волі;

·
28.01.2003р. Кіровським районним судом м. Кіровограда за
ст.ст.185 ч.З, 71 КК
України до 3 років 10 місяців
позбавлення волі; звільнений на
підставі постанови Ленінського
районного суду

2

м. Кіровограда від 22.11.2005р. умовно-достроково на 9 місяців 29 днів,

засуджений: за
ст.185 ч.З КК України до 6
років позбавлення волі, за ст.262 ч.2 КК України до 7 років
позбавлення волі, за ст.263 ч.І КК України до 4 років позбавлення волі; на підставі ст.70 КК України
шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим ОСОБА_2. за сукупністю
злочинів призначено покарання у вигляді позбавлення волі строком на 7 років; на
підставі ст.71 КК України шляхом приєднання до призначеного покарання
невідбутого покарання, призначеного вироком Кіровського районного суду м.
Кіровограда від 28.01.2003
року, остаточно ОСОБА_2. за сукупністю вироків призначено покарання у
вигляді позбавлення волі строком на 7
років 9 місяців^29
днів.

Вироком
суду вирішено питання про відшкодування матеріальної шкоди потерпілим та судові
витрати по справі.

Згідно з
вироком ОСОБА_1. та ОСОБА_2. визнані винними та засуджені за вчинення злочинів
у період з 5 серпня 2005 року по 14 лютого 2006 року за
наступних обставин.

Так, 5 серпня 2005 року о 5 годині ОСОБА_1.,
маючи умисел на таємне викрадення чужого майна, прийшов до квартири АДРЕСА_3 у м. Кіровограді
та шляхом підбору ключа проник у зазначену квартиру, звідки таємно викрав
належні ОСОБА_4. товарно-матеріальні цінності на загальну суму 9800 грн., завдавши
їй матеріальних збитків на вказану суму.

У період з 14.12.2005
року по 20.12.2005 року
ОСОБА_1., маючи умисел на

таємне викрадення чужого майна, прийшов до квартири АДРЕСА_4 у

м. Кіровограді, де шляхом вибиття дверей проник у
зазначену квартиру, звідки таємно

викрав належні ОСОБА_5. гроші у сумі 550 грн., завдавши
йому матеріальних

збитків на вказану суму.

2 січня 2006
року о 13 годині 30 хвилин ОСОБА_1.,
маючи умисел на таємне

викрадення чужого майна, прийшов до квартири АДРЕСА_5 у

м. Кіровограді, де за допомогою викрутки зламав замок на
вхідній двері та проник у

зазначену
квартиру, звідки таємно викрав належні ОСОБА_6. товарно-матеріальні

цінності на загальну суму 5600 грн., завдавши їй матеріальних збитків на вказану суму.

3 лютого 2006 року о 13 годині ОСОБА_1.
за попередньою змовою із

ОСОБА_2,
маючи умисел на таємне викрадення чужого майна, прийшли до

квартири АДРЕСА_6 у м.
Кіровограді, де ОСОБА_1. за допомогою

лапи зламав замок на вхідній двері та вони проникли у
зазначену квартиру, звідки спільно

таємно викрали належні ОСОБА_3. товарно-матеріальні
цінності на загальну

суму 1883
грн. 50 коп.,
завдавши їй матеріальних збитків на вказану суму. Крім того,

засуджені викрали із зазначеної квартири мисливську
рушницю моделі «ЗК» 20 калібру,

яка належала ОСОБА_7., завдавши йому матеріальних збитків
на суму 200 грн.

14 лютого 2006 року о 13 годині ОСОБА_1., маючи умисел на
таємне викрадення чужого майна, підійшов до автомобілю ГАЗ-3307, який
знаходився біля будинку АДРЕСА_7 у м.
Кіровограді, де засуджений шляхом вільного доступу через не закриті двері водія
проник у середину автомобіля, звідки таємно викрав належні ОСОБА_8.
товарно-матеріальні цінності на загальну суму 686 грн. 50
коп., завдавши йому матеріальних збитків на вказану суму.

9 лютого 2006 року о 10 годині ОСОБА_1.
за попередньою змовою із ОСОБА_2,
маючи умисел на таємне викрадення чужого майна, прийшли до квартири АДРЕСА_8 у м.
Кіровограді, де ОСОБА_1. за допомогою лапи зламав замок на вхідній двері та
вони проникли у зазначену квартиру, звідки спільно таємно викрали належні
ОСОБА_9. товарно-матеріальні цінності на загальну суму 3903 грн. 80 коп., завдавши
йому матеріальних збитків на вказану суму. Крім того, ОСОБА_1. спільно із
ОСОБА_2. викрали з вказаної квартири 14
патронів до пістолету Макарова, після чого незаконно придбані патрони
засуджені перенесли до місця проживання ОСОБА_1. у квартиру АДРЕСА_1 у м.
Кіровограді, де

з

залишили їх на
зберігання без передбаченого законом дозволу. 14 лютого 2006
року ОСОБА_1. взяв один з патронів, які зберігались у нього вдома, та
прийшов до магазину «Світ Зброї» у м. Кіровограді по вул. Радянській, 4, де після
придбання пістолету «Стартер» був затриманий співробітником міліції, який у
ході зовнішнього огляду ОСОБА_1. виявив та вилучив 1 патрон 9мм
калібру; даний патрон згідно судово-балістичної експертизи №245 від 10.03.2006р.
є бойовим припасом до пістолета Макарова та придатний до стрільби з пістолетів
ПМ, АПС та інших. Крім того, в цей же день у ході проведення обшуку
працівниками міліції за місцем проживання ОСОБА_1. було виявлено та вилучено 13 патронів 9мм
калібру; дані патрони згідно судово-балістичної експертизи №206 від 02.03.2006р.
є бойовими припасами до пістолета Макарова та придатні до стрільби з пістолетів
ПМ, АПС та інших.

Також, 14.02.2006 року о 14 годині ОСОБА_1.
підійшов до мисливського магазину в районі Ковалівки у м. Кіровограді, де при
вході у магазин на сходах побачив шприц рідиною коричневого кольору, який взяв
у руки та визначив за запахом, що у шприці знаходиться наркотичний засіб. Після
чого поклав знайдений шприц з рідиною у свою барсетку з метою вжити у
подальшому наркотичний засіб. У подальшому при виході з магазину ОСОБА_1. був
затриманий співробітником міліції, який у ході зовнішнього огляду ОСОБА_1.
виявив та вилучив ін'єкційний шприц ємністю 10 мл з рідиною коричневого кольору; згідно судово-хімічної
експертизи №166 від
27.02.2006р. речовина у шприці, який був вилучений у ОСОБА_1., містить особливо
небезпечний наркотичний засіб -
опій ацетильований, вагою в перерахунку на суху речовину 0,322 гр. В апеляціях
та доповненнях до своїх апеляцій на вирок:

·
засуджений ОСОБА_1. просить скасувати вирок суду як
незаконний, а кримінальну справу направити на додаткове розслідування. Свої
доводи засуджений мотивує тим, що: під час досудового розгляду справи вимушений
був обмовляти себе та ОСОБА_2. з причин застосування до нього зі сторони
співробітників міліції недозволених методів слідства, однак суд не прийняв ці
обставини до уваги; судовий розгляд справи проведений з упереджено з обвинувальним
ухилом; крадіжки вчинював без участі ОСОБА_2.; районний суд при призначенні
покарання не врахував його позитивну характеристику за місцем проживання та те,
що ОСОБА_1. визнав свою вину у скоєнні крадіжок;

·
засуджений ОСОБА_2. просить скасувати вирок суду як
незаконний та необгрунтований, а кримінальну справу направити на додаткове
розслідування. Свої доводи ОСОБА_2. мотивує тим, що: участі у скоєнні злочинів,
за які він засуджений, не приймав; матеріали кримінальної справи щодо нього
були сфальсифіковані; під час досудового розгляду справи вимушений був
обмовляти себе з причин застосування до нього зі сторони співробітників міліції
недозволених методів слідства, однак суд не прийняв ці обставини до уваги;
порушено його право на захист, оскільки слідчий та суд не задовольнили його
клопотання про призначення захисника; районним судом не витребувано
характеристику за місцем роботи ОСОБА_2.

Заслухавши
доповідача, у дебатах прокурора, який заперечував проти апеляції та висловив
думку про залишення вироку без зміни, засуджених ОСОБА_1. та ОСОБА_2, що підтримали
доводи своїх апеляцій та доповнень до них, захисника засудженого ОСОБА_2.
адвоката ОСОБА_10, яка підтримала апеляцію засудженого, дослідивши матеріали
справи та зваживши доводи апеляцій, колегія суддів прийшла до висновку, що
апеляції не підлягають задоволенню за таких підстав.

Як встановлено
матеріалами справи, досудове і судове слідство по ній проведені у відповідності
з вимогами ст.22 КПК України. Викладені у вироку висновки про винність ОСОБА_2 у скоєнні
злочинів, передбачених ст.ст.185 ч.З, 262
ч.2, 263 ч.І КК
України, а ОСОБА_1. у скоєнні злочинів, передбачених ст.ст.185 ч.2, 185 ч.З, 309 ч.І, 262 ч.2, 263 ч.І КК України
при обставинах, вказаних у вироку суду, відповідають фактичним обставинам
справи, грунтуються на сукупності зібраних по справі доказах, які у повному
обсязі були досліджені судом першої інстанції, узгоджуються між собою і
доповнюють один одного.

4

Так, суд обґрунтовано взяв до уваги показання засуджених про
обставини скоєння злочинів, які вони давали під час досудового розгляду справи
(т.1 а.с.361 367-368,379-380,
384, 394 407), де ОСОБА_1. та ОСОБА_2. повністю визнали себе винними у
вчиненні інкримінуємих їм. злочинах, за які вони засуджені, неодноразово
підтверджували свої показання та наполягали на них.

Показання
засуджених, які вони давали на досудовому слідстві, у частині вчинення ними
крадіжок узгоджуються з показаннями потерпілих, які останні давали під час
досудового слідства, а також показаннями потерпілих ОСОБА_9, ОСОБА_8 та ОСОБА_6.,
даних ними під час судового слідства; вартість викраденого засудженими майна
визначена відповідними довідками експертів та висновками судово-товарознавчих
експертиз (т.1 *Ь.с.58, 93,
99, 161-163). Також, вина засуджених у цій частині обвинувачення
підтверджується відповідними протоколами оглядів місць події, під час яких було
зафіксовано обстановку в квартирах після скоєння крадіжок. Щодо скоєння
крадіжки майна ОСОБА_8 з автомобілю ГАЗ 3307,
то вина ОСОБА_1. також підтверджується протоколом зовнішнього огляду (т.1
а.с.117), під час
якого у нього було виявлено та вилучено майно, викрадене з автомобілю.

Що стосується
доведеності вини засудження ОСОБА_1. та ОСОБА_2 у скоєнні злочинів, передбачених ст.ст.262 ч.2, 263 ч.І КК України,
то крім власних показань засуджених їх вина підтверджується: протоколом
зовнішнього огляду ОСОБА_1. (т.1 а.с.117),
під час якого у нього було виявлено та вилучено 1 патрон 9мм
калібру, який згідно судово-балістичної експертизи (т.1 а.с.262, 263) є бойовим
припасом до пістолета Макарова та придатний до стрільби з пістолетів ПМ, АПС та
інших; протоколом обшуку (т.1 а.с.64), під час якого у ОСОБА_1. було виявлено
та вилучено 13 патронів
9мм калібру, які згідно судово-балістичної експертизи (т.1 а.с.273, 274) є бойовими
припасами до пістолета Макарова та придатні до стрільби з пістолетів ПМ, АПС та
інших.

Крім того, вина
ОСОБА_1. за епізодом незаконного придбання та зберігання наркотичного засобу
без мети збуту підтверджується: протоколом зовнішнього огляду ОСОБА_1. (т.1
а.с.116), під час
якого було виявлено та вилучено ін'єкційний шприц ємністю 10 мл з рідиною
коричневого кольору, яка згідно судово-хімічної експертизи (т.1 а.с.13 5) є особливо
небезпечним наркотичним засобом -
опієм ацетильованим, вагою у перерахунку на суху речовину 0,322 гр.

Аналізуючи
доводи засуджених з приводу того, що злочини вчинював ОСОБА_1. самостійно,
колегія суддів визнає їх неправдивими, даними ОСОБА_1. з ціллю пом'якшити свою
відповідальність, а ОСОБА_2. взагалі уникнути кримінальної відповідальності. Суд
першої інстанції обґрунтовано поклав в основу доказів вини засуджених їх
показання, дані під час досудового розгляду справи, оскільки вони є
послідовними, логічними, відповідають фактичним обставинам та іншим доказам по
справі. Також, колегія суддів вважає, що у засуджених не було підстав обмовляти
один одного, оскільки ОСОБА_1. та ОСОБА_2,
як вбачається з їх показань, знаходились між собою у приятельських
стосунках, про неприязні відносини між ними напередодні їх арештів вони не
повідомляли.

Доводи апеляції
ОСОБА_2. з приводу того, що під час розгляду справи було порушено його право на
захист, оскільки слідчий та суд не задовольнили його клопотання про призначення
захисника - є
необгрунтованими та спростовуються матеріалами справи. Так, у протоколі про оголошення
ОСОБА_2. про закінчення досудового слідства (т.1 а.с.423) засуджений зазначив,
що послуг адвоката не потребує; у протоколі про пред'явлення ОСОБА_2.
матеріалів кримінальної справи для ознайомлення (т.1 а.с.424) засуджений
підтвердив, що клопотань не має; під час судового розгляду справи ОСОБА_2.
вказав, що свої права буде захищати самостійно, послуг адвоката не потребує
(т.1 а.с.477). Що стосується клопотання засудженого про допуск до участі у
справі як захисника ОСОБА_11. (т.1 а.с.396), то таке клопотання розглянуте
слідчим (т.1 а.с.398) та обґрунтовано відмовлено у його задоволенні, оскільки
зазначена особа є свідком у справі та відповідно до ст.61 КПК не може бути
захисником.

5

Посилання
засуджених у своїх апеляціях про те, що їх показання під час досудового
слідства, які суд поклав в основу своїх висновків по справі, не мають
доказового значення, оскільки вони не відповідають дійсності, були одержані
внаслідок застосування до ОСОБА_1. та ОСОБА_2. з боку правоохоронних органів
недозволених методів слідства, є безпідставними, оскільки суд першої інстанції
ретельно перевірив аналогічні доводи засуджених у судовому засіданні. Викладені
у вироку мотиви визнання зазначених тверджень апелянтів надуманими та даними з
ціллю уникнути кримінальної відповідальності - колегія суддів розцінює аргументованими та такими, що
ґрунтуються на зібраних по справі доказах. До того ж, у матеріалах справи є
лист заступника прокурора Кіровського району м. Кіровограда про те, що
зазначеною прокуратурою проведено перевірку за фактом застосування з боку
працівників міліції заходів фізичного впливу щодо обвинуваченого ОСОБА_1. та 27.03.2006 року винесено
постанову про відмову у порушенні кримінальної справи за відсутністю події
злочину (т.1 а.с.466).

Призначаючи міру
покарання засудженим, суд першої інстанції у відповідності зі ст.65 КК України
врахував ступінь тяжкості вчинених засудженими злочинів та дані, які
характеризують осіб засуджених, зокрема: ОСОБА_1. за місцем проживання
характеризується посередньо, раніше судимий, не працює, страждає опійною
наркоманією та потребує у зв'язку з цим лікування; ОСОБА_2. за місцем
проживання характеризується посередньо, раніше судимий, не працює, вчинив
злочин у період умовно-дострокового звільнення від покарання. Колегія суддів не
вбачає підстав для пом'якшення покарання засудженим, оскільки воно є достатнім
і необхіднім для їх виправлення та попередження нових злочинів.

Доводи апеляції
ОСОБА_1. про те, що районний суд при призначенні покарання не врахував його
позитивну характеристику за місцем проживання, а також те, що ОСОБА_1. визнав
свою вину у скоєнні крадіжок -
є надуманими, оскільки з його характеристики вбачається, що
характеризується він посередньо (т.1 а.с.327), а щодо визнання вини, то з
протоколу судового засідання та вироку суду видно, що засуджений вину визнав
лише частково.

Твердження апеляції ОСОБА_2. з
приводу того, що районним судом не витребувано характеристику за місцем його
роботи - є
безпідставними, оскільки з матеріалів справи вбачається, що засуджений ОСОБА_2.
до його арешту не працював. З урахуванням вищенаведеного, колегія судців
вважає, що ні під час досудового, ні судового розгляду не було порушено норм
матеріального чи кримінально-процесуального закону, які були б підставою для
скасування чи зміни вироку, у зв'язку з чим апеляційні скарги засуджених
необхідно залишити без задоволення.

Враховуючи
викладене та керуючись ст.ст.362, 366
КПК України, колегія суддів, -

УХВАЛИЛА:

Апеляційні
скарги засуджених ОСОБА_1. та/ОСОБА_2. залишити без задоволення, а вирок Кіровського
районного суду м. Кіровограда від 4
травня 2006 року
щодо ОСОБА_1 та ОСОБА_2 -
без зміни.