справа № 1-618/11
В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

25 листопада 2011 року Броварський міськрайонний суд Київської області

в складі: головуючого - судді Кічинської О.Ф.

при секретарі - Самогран С.М.

з участю прокурора - Кравчук Л.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Бровари кримінальну справу по обвинуваченню ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1,

уродженця ІНФОРМАЦІЯ_2, українця, громадянина України,

з повною загальною середньою освітою, невійськовозобов»язаного,

одруженого, такого, що має малолітню дитину, працюючого помічником

бурового майстра в ПП «Верес», жителя ІНФОРМАЦІЯ_3

б. 25 кв. 33, згідно ст. 89 КК України не судимого,

у скоєнні злочину, передбаченого ст. 122 ч.1 КК України, -

В С Т А Н О В И В :

Підсудний ОСОБА_1 умисно спричинив потерпілому ОСОБА_2 середньої тяжкості тілесне ушкодження, тобто умисне ушкодження, яке не є небезпечними для життя і не потягло за собою наслідків, передбачених у статті 121 КК України, але таке, що завдало тривалий розлад здоров»ю, за наступних обставин.

21.08.2011 року, близько 21 години, між ОСОБА_1 і ОСОБА_2, що перебували на подвір»ї домоволодіння № 13 по вул. Петра Могили в м. Бровари Київської області, на грунті тривалих неприязних стосунків, посилених залишеною ОСОБА_2 у вхідних дверях частини будинку підсудного запискою, текст якої обурив останнього, виник конфлікт. В ході з»ясування стосунків ОСОБА_1, розлютившись, умисно наніс потерпілому один удар кулаком правої руки в ліву частину тулуба, спричинивши тілесні ушкодження у вигляді підшкірної гематоми в проекції шостого ребра зліва, перелому шостого ребра зліва по передньо-підмишковій лінії, кровонапливу в поперековій області зліва.

Згідно висновку судово-медичної експертизи № 114/245 від 28.09.2011 року, виявлений у ОСОБА_2 перелом шостого ребра зліва утворився від дії тупого предмету з обмеженою поверхнею контакту і відноситься до категорії середнього ступеню тяжкості тілесного ушкодження, як таке, що потягло тривалий розлад здоров»я.

Допитаний судом підсудний ОСОБА_1 свою вину в інкримінованому злочині за обставин, викладених в обвинувальному висновку і описовій частині вироку визнав повністю, в скоєному щиро розкаявся. Пояснив, що з сином і дружиною мешкав у частині належного родині останньої будинку № 13 по вул. Петра Могили в м. Бровари Київської області, іншу частину якого займав рідний брат дружини ОСОБА_2 Оскільки вони надавали перевагу активному відпочинку в компанії за місцем проживання, також їх сім»ю часто відвідували друзі з дітьми, що здіймали галас, і це не подобалось потерпілому, який веде замкнутий спосіб життя, між ними склалися напружені стосунки і неодноразово виникали конфлікти, в процесі яких ОСОБА_2 погрожував фізичною розправою, висловлював наміри спалити будинок. Прийшовши додому ввечері 21.08.2011 року, він виявив у вхідних дверях записку, в якій брат дружини в грубій формі запевняв, що все буде так, як захоче він. Сприйнявши це, як чергову безпідставну погрозу з боку ОСОБА_2 та побачивши його на подвір»ї домоволодіння, вступив з останнім у словесну перепалку, в ході якої, розлютившись, ударив потерпілого один раз кулаком правої руки в ліву частину тулуба. Упавши від удару на землю, ОСОБА_2 швидко піднявся і забіг у свою частину будинку, тому він не думав, що міг завдати значної шкоди його здоров»ю, пізніше дізнався про спричинення тому перелому ребра. Про себе підсудний повідомив, що після досліджуваних судом подій для уникнення подальших конфліктів переїхав з сім»єю проживати до матері, з 2007 року працює помічником бурового майстра в ПП «Верес», виховує малолітнього сина ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_4, неправомірність своїх дій усвідомив і належні висновки зробив, сплатив потерпілому 1 000 грн. в рахунок відшкодування витрат на лікування.

Враховуючи те, що підсудним не оспорювались фактичні обставини справи, судом встановлено, що він вірно розуміє зміст цих обставин і відсутні сумніви щодо добровільності та істинності його позиції, суд, вислухавши думки учасників судового розгляду, роз»яснивши підсудному ОСОБА_1 положення ст. 299 КПК України про те, що в такому випадку він буде позбавлений права оспорювати ці фактичні обставини справи в апеляційному порядку, визнає недоцільним дослідження інших доказів по справі, за виключенням документів, які характеризують винну особу.

Органом досудового слідства злочинні дії ОСОБА_1 вірно кваліфіковані за ст. 122 ч.1 КК України, оскільки в результаті його умисних дій, спрямованих на заподіяння невизначеної шкоди здоров»ю ОСОБА_2, потерпілому були спричинені середньої тяжкості тілесні ушкодження, і за вказаною статтею суд призначає підсудному покарання.

Призначаючи покарання, суд враховує характер і ступінь суспільної небезпечності вчиненого злочину, думку потерпілого ОСОБА_2, висловлену в письмовій заяві, що претензій матеріального і морального характеру до підсудного не має, просить покарати його на розсуд суду, дані про особу ОСОБА_1, який вважається несудимим, позитивно характеризується за місцем роботи та проживання, на обліку лікарів психіатра і нарколога не перебуває, є батьком малолітнього ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_4.

Пом»якшуючими покарання підсудного обставинами суд визнає щире каяття і добровільне відшкодування завданої шкоди, оскільки останній критично оцінює свою протиправну поведінку та висловлює готовність понести за вчинене передбачену законом кримінальну відповідальність, сплатив ОСОБА_2 1 000 грн., витрачених тим у процесі лікування. Обтяжуючих покарання ОСОБА_1 обставин судом не встановлено.

Приймаючи до уваги вищенаведене суд вважає, що виправлення і перевиховання підсудного доцільні без ізоляції від суспільства, тому призначає йому покарання у вигляді обмеження волі зі звільненням від відбування покарання з випробуванням на підставі ст. 75 КК України.

Цивільний позов у справі не заявлявся, речові докази, судові витрати відсутні.

На підставі викладеного, керуючись ст. 323, 324 КПК України, суд, -

З А С У Д И В :

ОСОБА_1 визнати винним у скоєнні злочину, передбаченого ст. 122 ч.1 КК України, та призначити йому покарання у вигляді 1 (одного) року обмеження волі.

Звільнити засудженого від відбування призначеного покарання з випробуванням на підставі ст. 75 КК України, встановивши йому іспитовий строк 1 (один) рік, у період якого зобов»язати ОСОБА_1 не виїжджати за межі України на постійне місце проживання без дозволу кримінально-виконавчої інспекції, повідомляти інспекцію про зміну місця проживання, періодично з»являтися для реєстрації до кримінально-виконавчої інспекції.

Міру запобіжного заходу до набрання вироком законної ОСОБА_1 залишити без змін у вигляді підписки про невиїзд з постійного місця проживання.

Вирок суду в частині встановлення фактичних обставин справи, дослідження яких було визнане недоцільним, оскарженню не підлягає, в іншій частині може бути оскаржений шляхом подачі апеляцій до апеляційного суду Київської області через Броварський міськрайонний суд протягом 15 діб з моменту його проголошення, а також шляхом подачі касаційної скарги протягом трьох місяців з моменту набрання ним законної сили безпосередньо до Судової палати у кримінальних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ.

Суддя О.Ф.Кічинська