У х в а л а

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Колегія суддів Судової палати у кримінальних справах

Верховного Суду України у складі:

Головуючого

Коновалова В.М.

суддів

Скотаря А.М., Канигіної Г.В.

за участю прокурора

Опанасюка О.В.

розглянула в судовому засіданні в м. Києві 22 травня 2008
року матеріали справи за касаційним поданням заступника прокурора Чернівецької
області на постанову Вижницького районного суду Чернівецької області від 15
лютого 2007 року щодо ОСОБА_1.

Цією
постановою

ОСОБА_1,

ІНФОРМАЦІЯ_1,

раніше
судимого 28.12.2002 року за ч. 3 ст. 185 КК України із застосуванням ст. 69 КК
України до позбавлення волі строком 2 роки,

звільнено
від кримінальної відповідальності за ст. 395 КК України на підставі ст. 45 КК
України у зв'язку з дійовим каяттям, а кримінальну справу щодо нього
провадженням закрито.

В
апеляційному порядку зазначена постанова не переглядалася.

Як
зазначено у постанові, ОСОБА_1, будучи особою щодо якої судом встановлено
адміністративний нагляд 3 лютого 2006 року, в порушення вимог п. „в” ст. 3
Закону України „Про адміністративний нагляд за особами звільненими з місць
позбавлення волі”, самовільно залишив місце постійного проживання, в с. Лукавці
Вижницького району, з метою ухилення від адміністративного нагляду та виїхав в
м. Київ, де перебував протягом 2-х місяців.

У касаційному поданні заступник прокурора Чернівецької області зазначає, що
суд безпідставно звільнив ОСОБА_1. від кримінальної відповідальності на
підставі ст. 45 КК України, оскільки ОСОБА_1 раніше був засуджений за вчинення
умисних тяжких злочинів, при цьому судимість за останній, на момент вчинення
ним злочину, передбаченого ст. 395 КК України, не знята та не погашена у
встановленому законом порядку. Просить скасувати постанову, а матеріали справи
направити на новий судовий розгляд.

Заслухавши
доповідь судді Верховного Суду України, міркування прокурора, який підтримав
касаційне подання, обговоривши його доводи та перевіривши матеріали справи,
колегія суддів вважає, що касаційне подання підлягає задоволенню з таких
підстав.

Виходячи з
вимог ст. 45 КК України, звільнення особи від кримінальної відповідальності у
зв'язку з дійовим каяттям, можливе в разі вчинення нею вперше злочину невеликої
тяжкості або необережного злочину середньої тяжкості. При цьому, такою, яка
вчинила злочин вперше, вважається особа, котра раніше не вчиняла злочинів або
раніше вчинила злочин, що вже втратив правове значення.

Як видно з
матеріалів справи, вироком Першотравневого районного суду м. Чернівці від 28
грудня 2002 року ОСОБА_1. було засуджено за ч. 3 ст. 185 КК України із
застосуванням ст. 69 КК України до позбавлення волі строком 2 роки. Судимість
за цей злочин, на момент вчинення ОСОБА_1. злочину, передбаченого ст. 395 КК
України, не знята та не погашена в установленому законом порядку.

Таким
чином, суд безпідставно звільнив ОСОБА_1. від кримінальної відповідальності за
ст. 395 КК України у зв'язку з дійовим каяттям, а тому постанова підлягає
скасуванню, а матеріали справи направленню на новий судовий розгляд.

На підставі наведеного, керуючись ст.ст. 395, 396 КПК
України, колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А :

касаційне подання заступника прокурора Чернівецької
області задовольнити.

Постанову
Вижницького районного суду Чернівецької області від 15 лютого 2007 року щодо
ОСОБА_1 скасувати, а матеріали справи направити на новий судовий розгляд у той
же суд.

С у д д і :

Коновалов В.М. Скотарь А.М. Канигіна Г.В.