справа № 1-38/2007 p.
ВИРОК

іменем України

05 березня 2007 року Ірпінський міський суд Київської області в складі:

головуючого судді Савченка С.І.,

при секретарі Забарило О.С.,

з участю прокурора Кимлика Р.В.,

захисника ОСОБА_1,

представника міліції

у справах неповнолітніх Кайдаш В.В.,

розглянувши у
відкритому судовому засіданні в приміщенні Ірпінського міського суду Київської області
справу по обвинуваченню

ОСОБА_2. ІНФОРМАЦІЯ_1 року народження, уродженця с.Клехівка Фастівського району Київської області, українця, громадянина України, із неповною середньою освітою, учня ІНФОРМАЦІЯ_2, який мешкає в АДРЕСА_1, раніше не
судимого,

у скоєнні злочину, передбаченого ч.1 ст.187 КК України, -

встановив:

11 липня 2006 року близько 21-00 години підсудний ОСОБА_2, перебуваючи в парку поблизу будинку АДРЕСА_2, діючи умисно з корисливих спонукань, за власною ініціативою, з метою вчинення розбійного нападу
підбіг до потерпілої ОСОБА_3 і руками перевірив вміст
нагрудних кишень її жилета. Продовжуючи здійснення своїх злочинних намірів, направлених на вчинення нападу з метою заволодіння чужим
майном, поєднаних із погрозою застосування
насильства, небезпечного для життя чи здоров"я особи, підсудний дістав розкладний ніж, який демонтративно відкрив на очах
потерпілої та зробив помах ножем перед її обличчям, після чого, побачивши в лівій руці потерпілої ключ циліндричної
форми з пластмасовою ручкою чорного кольору,
прив"язаний мотузкою до чохла, який потерпіла тримала в руці, за допомогою ножа обрізав мотузку і з метою послідуючого
проникнення до помешкання потерпілої, заволодів
ключем, який матеріальної цінності не представляє. При цьому підсудний дізнався
у потерпілої де знаходиться її квартира, яка вказала
на будинок. Незважаючи на крики потерпілої про повернення ключа
від замка вхідних дверей, підсудний втік з місця події.

Допитаний в судовому засіданні
підсудний ОСОБА_2 свою вину у скоєному
злочині визнав повністю, підтвердив
викладені обставини скоєння злочину. Підсудний окрім визнання своєї вини у скоєному злочині, повністю визнав кваліфікацію
своїх дій, докази, на які посилався орган досудового слідства, пояснив, що покази як під час досудового, так і під
час судового слідства він давав добровільно, без будь-якого примусу. В скоєному
підсудний щиро розкаявся, просив суворо не карати.

В зв"язку із повним визнанням
підсудним своєї вини в скоєному злочині, визнання ним кваліфікації його дій та доказів, на які посилався орган досудового
слідства, дослідження зібраних по справі доказів за згодою
учасників процесу було обмежене допитом підсудного, показання якого відповідають фактичним обставинам справи і ним не
оспорюються, та дослідженням матеріалів справи, що його характеризують.

Органом досудового слідства дії
підсудного ОСОБА_2 кваліфіковані за ч.1 ст.187 КК України, як напад з метою заволодіння чужим майном, поєднаний із погрозою
застосування насильства, небезпечного для життя
чи здоров"я особи, яка зазнала нападу.

Суд вважає таку кваліфікацію
правильною, оскільки підсудний вчинив напад на потерпілу з корисливих мотивів з
метою заволодіння її майном. Напад підсудного був поєднаний із погрозою застосування насильства, небезпечного для життя чи
здоров"я потерпілої, поскільки підсудний в ході нападу дістав розкладний ніж, який демонтративно відкрив на очах
потерпілої та зробив помах ножем перед її обличчям, тобто
підсудний демонстрацією зброї та жестами бажав, щоб у потерпілої склалося враження, що якщо вона буте протидіяти
підсудному або не виконає його вимог, то ця погроза буде реалізована і він застосує ніж (п.13 постанови Пленуму
Верховного Суду України «Про судову практику у справах про
корисливі злочини проти приватної власності»).

Обираючи міру покарання, суд
враховує, що підсудний скоїв злочин, який віднесено до категорії
тяжких.

Обставинами, які пом"якшують покарання підсудного,
суд знаходить щире каяття та вчинення злочину неповнолітнім.

Обставин, які обтяжують покарання підсудного, суд не знаходить.

За місцем проживання підсудний характеризується
посередньо, навчається в ПТУ № 62, за місцем навчання також характеризується посередньо, виховується у сім"ї
з вітчимом, раніше не судимий. Як вбачається із
характеристих мати дитини приділяє недостатньо уваги вихованню та навчанню
сина.

За даних умов, враховуючи ступінь
тяжкості вчиненого злочину, особу підсудного, умови його життя (ст.103 КК
України), суд вважає, що виправлення підсудного можливе без відбування ним покарання, а тому можливо, призначивши підсудному
покарання у вигляді позбавлення волі, звільнити його від відбування
покарання з випробуванням.

Суд вважає, що відповідно до вимог ч.2 ст.65 КК
України дана міра покарання є достатньою для виправлення підсудного та
попередження нових злочинів.

Речовий доказ по справі у вигляді
ножа суд вважає за необхідне знищити, речовий доказ по справі у вигляді
ключа залишити на зберіганні у потерпілої

Запобіжний захід у відношенні підсудного суд залишає без змін.

Керуючись статтями 323,324 КПК України суд,

засудив:

ОСОБА_2 визнати винним у скоєнні
злочину, передбаченого ч.1 ст.187 КК України та призначити
йому покарання по цій статті 3 (три) роки позбавлення волі.

На підставі ст.104 КК України звільнити ОСОБА_2
від відбування призначеного покарання з випробуванням та встановити йому
іспитовий строк тривалістю 2 роки.

На підставі ст.76 КК України зобов"язати
ОСОБА_2 повідомляти органи виконання покарання про
зміну свого місця проживання, навчання, періодично з'являтися для
реєстрації до органу виконання покарання.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь НДЕКЦ при ГУ МВС України в Київській області судові витрати в
розмірі 141 гривня 23 коп. за проведення трасологічної експертизи.

Речові докази
по справі:

однопредметний складний ніж, який знаходяться в камері схову Ірпінського MB ГУ

МВС України в
Київській області, знищити;

ключ, переданий на зберігання потрепілій, залишити у потерпілої ОСОБА_3

До вступу вироку у законну силу
запобіжний захід відносно підсудного залишити без змін -підписку
про невиїзд з постійного місця проживання.

На вирок до апеляційного суду
Київської області через Ірпінський міський суд може бути

подано апеляцію протягом 15 діб із моменту проголошення вироку, підсудним в той же
строк із

моменту отримання копії вироку.