Справа № 206/1-686/11
Провадження 1/127/79/13
ПОСТАНОВА

23.12.2013

Вінницький міський суд Вінницької
області

в складі:

головуючого судді: Старинщук О.В.,

при секретарі: Шиманській В.М.,

прокурора: Калитко В.В.,

представника потерпілого: Мосіна
М.І,

потерпілих: ОСОБА_13, ОСОБА_2

захисників: ОСОБА_3, ОСОБА_4,
ОСОБА_5, ОСОБА_6

обвинувачених: ОСОБА_7, ОСОБА_8,
ОСОБА_9 та ОСОБА_10.

розглянувши в відкритому судовому
засіданні в м. Вінниці кримінальну
справу по обвинуваченню

ОСОБА_8, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженця м.
Донецьк, українеця, громадянина
України, освіта вища, працював старшим
оперативним уповноваженим Управління
карного розшуку ГУ МВС України в
Донецькій області, спеціальне звання
капітан міліції, одруженого, має одну
неповнолітню дитину, не судимого,
проживає за адресою: АДРЕСА_1

у вчиненні злочину, передбачених ч. 2 ст.
365 КК України

ОСОБА_9, ІНФОРМАЦІЯ_5, уродженця смт Єрки
Катеринопільського району Черкаської
області, громадянина України, освіта
вища, працював старшим оперативним
уповноваженим Управління карного
розшуку ГУ МВС України в Донецькій
області, спеціальне звання капітан
міліції, одруженого, має двох
неповнолітніх дітей, не судимого,
проживає за адресою: АДРЕСА_2

у вчиненні злочинів, передбачених ч. 2
ст. 365, ч. 2 ст. 342 КК України

ОСОБА_7, ІНФОРМАЦІЯ_8, уродженця м.
Донецьк, українця, громадянина України,
освіта вища, працював старшим
оперативним уповноваженим в особливо
важливих справах Управління карного
розшуку ГУ МВС України в Донецькій
області, спеціальне звання
підполковник міліції, одруженого, має
двох неповнолітніх дітей, не судимого,
проживає за адресою: АДРЕСА_3

у вчиненні злочину, передбачених ч. 2 ст.
365 КК України

ОСОБА_10, ІНФОРМАЦІЯ_10, уродженця м.
Донецьк, громадянина України, освіта
вища, працював старшим оперативним
уповноваженим Управління карного
розшуку ГУ МВС України в Донецькій
області, спеціальне звання капітан
міліції, одруженого, має одну
неповнолітню дитину, не судимого,
проживає за адресою: АДРЕСА_4

у вчиненні злочинів, передбачених ч. 2
ст. 365, ч. 2 ст. 342 КК України,-

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_7, ОСОБА_8, ОСОБА_9 та ОСОБА_10
обвинувачуються в тому, що для
проведення невідкладних
оперативно-розшукових заходів у
кримінальній справі №04-37993 на підставі
наказу начальника ГУ МВС України в
Донецькій області №1542 від 25.09.2010 р.
прибули 25 вересня 2010 р. до м. Вінниця і
ночували в готелі в районі
залізничного вокзалу.

Вони за дорученням старшого слідчого в
особливо важливих справах Слідчого
управління Головного управління МВС
України в Донецькій області ОСОБА_11
повинні були провести ряд слідчих та
оперативно-розшукових заходів, в тому
числі огляди та вилучення конкретно
визначених транспортних засобів та
документів на них, які прямо вказані в
дорученні слідчого.

Транспортний засіб "HYUNDAI SANTA FE", номер
кузова НОМЕР_5, державний номер НОМЕР_1,
синього кольору в дорученні слідчого в
особливо важливих справах СУ ГУ МВС
України у Донецькій області як такий,
що був викраденим та підлягав розшуку,
огляду та вилученню не значився,
постанови слідчого для його виїмки чи
арешту не виносилися.

ОСОБА_7, ОСОБА_8, ОСОБА_9 та ОСОБА_10, діючи
узгоджено між собою і перевищуючи
надані законом владні повноваження
працівника міліції, 26 вересня 2010 р. о 5
год. 30 хв. біля залізничного вокзалу у м.
Вінниця, представившись працівниками
міліції, протиправно в порушення
Закону України "Про міліцію" і
Кримінально-процесуального кодексу
України без складання необхідних
процесуальних документів про виїмку
або вилучення автомобіля та затримання
або привід особи застосували до ОСОБА_2
фізичне насильство, одягнули на руки
спеціальний засіб - наручники, що
безпосередньо зробив ОСОБА_8, хоча
ОСОБА_2 ніякого опору не чинив,
затримали його, і примусили сісти в
інший автомобіль "HYUNDAI TUCSON", який
належить на праві особистої власності
ОСОБА_10, і на який незаконно було
прикріплено державний номер НОМЕР_2,
виданий для використання на службових
автомобілях працівниками УКР ГУ МВС
України в Донецькій області, після чого
примусово вивезли його вказаним
автомобілем та виїхали його
автомобілем з м. Вінниця на окраїну м.
Вінниця, потім з Вінницької області в
Черкаську область, а потім на територію
Кіровоградської області, де, не
знімаючи з рук ОСОБА_2 наручники, хоча
він не чинив опір, заставили пересісти
в автомобіль "HYUNDAI SANTA FE" і продовжували
протиправно примусово перевозити та
утримувати в наручниках в даному
автомобілі.

При цьому з м. Вінниці в Кіровоградську
область за узгодженністю між ОСОБА_7,
ОСОБА_8, ОСОБА_9 та ОСОБА_10 протягом
всього часу та вказаного шляху за
кермом незаконно вилученого у ОСОБА_2
автомобіля "HYUNDAI SANTA FE" їхав ОСОБА_7 і в
даному автомобілі знаходився ОСОБА_9, а
ОСОБА_8 та ОСОБА_10 протягом всього часу
та вказаного шляху перевозили
незаконно затриманого ОСОБА_2,
утримуючи його в наручниках, в
автомобілі "HYUNDAI TUCSON", який належить
ОСОБА_10, і яким ОСОБА_10 керував, а біля м.
Кіровоград ОСОБА_2, не знімаючи
наручників, перемістили з автомобіля
"HYUNDAI TUCSON" в автомобіль "HYUNDAI SANTA FE", яким
керувати ОСОБА_7, та в який разом з
ОСОБА_2 пересів ОСОБА_8, де продовжували
перевозити і утримувати ОСОБА_2 в
наручниках, обмежуючи його права та
заподіюючи йому особливого болю
безпідставним застосуванням
спецзасобів наручників. Це тривало
більше 9 год. - до 15 год. 26 вересня 2010 р. -
до часу звільнення ОСОБА_2 працівниками
Управління по боротьбі з організованою
злочинністю (УБОЗ) та державної
автомобільної інспекції (ДАІ) УМВС
України в Кіровоградській області на
АЗС "Лукойл" біля с. Суботці
Знам'янського району Кіровоградської
області та зняття з нього протиправно
одягнутих наручників.

Протиправним застосуванням щодо
ОСОБА_2 наручників йому було спричинено
вказаними наручниками тілесні
ушкодження у вигляді двох саден на
внутрішній поверхні правого променево
- п'ястного суглоба у зовнішнього краю,
гіперемії та набряку шкіри, болючості
при пальпації, які за ступенем тяжкості
відносяться до легких тілесних
ушкоджень.

Крім того, в м. Вінниця після того як
ОСОБА_2 оділи наручники, ОСОБА_7, ОСОБА_8,
ОСОБА_9 та ОСОБА_10 узгоджено між собою
безпідставно і протиправно без
складання процесуальних документів
оглянули ОСОБА_2 і вилучили, забравши з
його барсетки свідоцтво про реєстрацію
автомобіля "HYUNDAI SANTA FE" і ключі від
вказаного автомобіля, які забрав
ОСОБА_7, паспорт громадянина України на
ім'я ОСОБА_2, довідку про
ідентифікаційний номер ОСОБА_2,
посвідчення водія транспортного
засобу на його ім'я, довіреність на
право користування автомобілем "HYUNDAI
SANTA FE", два свідоцтва про реєстрацію
автомобілів "ВАЗ-2110" та "ВАЗ-21099", які на
законних підставах мали в користуванні
ОСОБА_2 і ОСОБА_13, 800 грн. і 5 доларів США,
які безпосередньо забрав з барсетки
ОСОБА_2 і передав ОСОБА_7 ОСОБА_8, а також
мобільний телефон "Нокія" і мобільний
телефон "Сіменс", які ОСОБА_8 утримував
при собі протягом всього шляху і часу,
починаючи в м. Вінниця і до
Кіровоградської області та по
Кіровоградській області, і під час
перевезення ОСОБА_2 використовував -
вмикав для розмови, підносив ОСОБА_2 для
розмови та вимикав, припиняючи розмову.

Таким чином, ОСОБА_7, ОСОБА_8, ОСОБА_9 і
ОСОБА_10, являючись службовими особами
правоохоронного органу, в змові між
собою групою осіб умисно та явно
вийшли за межі наданих їм владних прав
та повноважень і вчинили дії з
застосуванням насильства, якими
заподіяли істотну шкоду охоронюваним
законом правам та інтересам громадянам
ОСОБА_2 і ОСОБА_13 (праву на свободу та
особисту недоторканість).

Крім цього, 26.09.2010 року біля 15 год. на
об'їзній дорозі м. Кіровоград, після
зустрічі з ОСОБА_13, ОСОБА_9 було
виявлено диктофон в кишені куртки
останнього, про що по телефону
повідомлено ОСОБА_7 та ОСОБА_8 і
узгоджено з ними подальші дії, після
чого водієм автомобіля "HYUNDAI TUCSON"
ОСОБА_10 збільшено швидкість автомобіля
та не виконано вимоги працівників ДАІ
та УБОЗ УМВС України в Кіровоградській
області про зупинку, які подавалися
звуковими та світловими сигналами, а
заходам по примусовій зупинці та
затриманню вчинено активну фізичну
протидію шляхом погрози наїзду на
автомобіль ДАІ і проведення декількох
пострілів через вікно автомобіля з
пристрою для відстрілу гумовими кулями
в бік працівників міліції, які здійснив
ОСОБА_9 Після чого автомобіль "HYUNDAI
TUCSON"було виявлено біля м. Бобринець
Кіровоградської області на березі
річки Сугоклій.

Таким чином, ОСОБА_7, ОСОБА_8, ОСОБА_9 і
ОСОБА_10, являючись службовими особами
правоохоронного органу, в змові між
собою групою осіб умисно та явно
вийшли за межі наданих їм владних прав
та повноважень і вчинили дії з
застосуванням насильства, якими
заподіяли істотну шкоду охоронюваним
законом правам та інтересам громадянам
ОСОБА_2 і ОСОБА_13 (праву на свободу та
особисту недоторканість, праву на
володіння, користування і
розпорядження своєю власністю).

Так під час судового слідства
підсудний ОСОБА_8 пояснив суду, що він
працював старшим оперативним
уповноваженим Управління карного
розшуку ГУ МВС України в Донецькій
області, має спеціальне звання
капітана міліції. В органах міліції з
2003 р. В силу займаної посади здійснював
оперативне супроводження кримінальної
справи, порушеної за ст.190 ч.3 КК України,
одночасно являвся членом
слідчо-оперативної групи в даній
справі. В рамках вказаної кримінальної
справи було встановлено, що
обвинувачені у вказаній кримінальній
справі злочинним шляхом заволоділи
визначеною кількістю автомобілів, які
на момент заволодіння знаходилися в
кредитах в різних банківських
відділеннях по всій території України.
Способом заволодіння являвся процес
оформлення попереднього договору між
власником та підставною особою з
передачею йому автомобіля та
банківського боргу, потім підставна
особа передавала автомобіль
організаторам вказаної схеми, які
легалізували автомобілі різними
способами (підробка довіреностей, і
можливо заміну незаконним шляхом
номерів агрегатів (перебивання номерів
двигуна, кузова), що давало можливість
злочинцям робити з вказаних
автомобілів "автомобілів двійників".
Під час проведення досудового слідства
в кримінальній справі було
встановлено, затримано і пред'явлено
обвинувачення дев'яти особам, прізвища
яких вказані в окремому дорученні
слідчого Сотникової Р.Я. Діяльність
осіб, вказаних в дорученні слідчого
носила характер злочинної організації
на території України. Займаючись
розшуком конкретних автомобілів, які
фігурують в кримінальній справі,
перевірялися автомобілі аналогічних
марок, які викликали підозри і могли
мати відношення до кримінальної
справи, з метою об'єктивного
розслідування справи проводилися
оперативно-розшукові дії, направлені
на встановлення автомобілів та осіб,
причетних до скоєння даних злочинів.
Ним через сітку інтернета було
встановлено, що на території
Вінницької області продається
автомобіль "HYUNDAI" моделі "SANTA FE" з
державними номерами Донецького обліку
НОМЕР_4. Було перевірено облік
автомобіля в УДАІ Донецької області. За
результатами був встановлений власник
автомобіля ОСОБА_14. Також було
встановлено, що ОСОБА_14 придбав
автомобіль в автосалоні і утримує його
в своєму гаражі в м. Донецьк,
довіреність на автомобіль нікому не
давав, документи та автомобіль не
виходили за межі Донецької області.
Також по обліках УДАІ було встановлено,
що вказаний автомобіль находиться в
розшуку по Вінницькій області. Таким
чином, у нього, виникли обґрунтовані
підозри в тому, що автомобіль “HYUNDAI SANTA
FE“ номер НОМЕР_4, який продається в
Вінницькій області являється
"двійником" і має відношення до їхньої
кримінальної справи.

За наказом начальника ГУМВС України в
Донецькій області ним та ОСОБА_7, ОСОБА_9
і ОСОБА_10 був здійснений виїзд у
Вінницьку область, для проведення
оперативно-розшукових заходів в
кримінальній справі №04-37993. Перед
виїздом у Вінницьку область вони
оформили всі необхідні документи для
відрядження і одержали в бухгалтерії
грошові кошти. Перед виїздом вони
зізвонилися з чоловіком, який продавав
вищевказаний автомобіль і
представився ОСОБА_10 чи ОСОБА_16 і
домовилися про зустріч 26.09.2010 р. на
залізничному вокзалі в м. Вінниці під
час прибуття поїзду Маріуполь-Львів, і
було повідомлено, що вони їдуть з
м.Донецьк.

У Вінницю приїхали 25.09.2010 р. і
зупинилися в готелі "Витязь" недалеко
від вокзалу, де оформили всі документи
для звіту в бухгалтерії ГУ МВС України
в Донецькій області, які були поміщені
у службовий портфель з службовими
документами.

26.09.2010 г. приблизно в 6.00 він, ОСОБА_10,
ОСОБА_7 і ОСОБА_9 прибули на залізничний
вокзал м. Вінниця. ОСОБА_9 з ОСОБА_7
направилися на перон, а він з ОСОБА_10
находилися в районі центрального входу
до вокзалу. ОСОБА_9 та ОСОБА_7 мали вийти
з центрального вокзалу і зустрітися з
продавцем вказаного автомобіля під
легендою покупців.

Потім він побачив, що на площу перед
вокзалом під'їхав автомобіль "SANTA FE
HYUNDAI" темного кольору, номер НОМЕР_4,
з-за керма вийшов невідомий хлопець
спортивної тілобудови і знаходився в
районі автомобіля, після чого з вокзалу
вийшли ОСОБА_9 та ОСОБА_7 і підійшли до
автомобіля до хлопця, який керував ним
і про щось деякий час розмовляли.

Потім до ОСОБА_7 та ОСОБА_9 підійшов він
з ОСОБА_10. Вони підійшли після того як
незнайомий хлопець передав документи
на автомобіль.

Коли вони підійшли, представилися
працівниками міліції. ОСОБА_7 та ОСОБА_9
також представилися працівниками
міліції, хлопець представився ОСОБА_10.
З представлених документів було
зрозуміло, що хлопець, який
представився ОСОБА_10, являється ОСОБА_2,
що у них викликало сумніви, також
викликала сумніви достовірність
документів на автомобіль. В цей момент
ОСОБА_2 (ОСОБА_10) вирвав документи з рук
ОСОБА_9 і намагався втекти, в зв'язку з
чим на ОСОБА_2 були одягнуті наручники.
Після цього були складені відповідні
процесуальні документи, на двох
автомобілях вони поїхали в сторону м.
Донецьк. Він, ОСОБА_8, та ОСОБА_10 і ОСОБА_2
їхали автомобілем ОСОБА_10, ОСОБА_7 та
ОСОБА_9 на автомобілі "SANTA FE HYUNDAI". По
дорозі в м. Донецьк він, ОСОБА_10 та
ОСОБА_2 заїхали в Немирівський РВ УМВС,
де він, відмітив посвідчення про
відрядження. Після цього поїхали в
сторону м. Донецьк. По дорозі
неодноразово зупинялися з різних
причин. Під час однієї з зупинок ОСОБА_2
з його слів розмовляв з батьком по
телефону і попросив підібрати батька з
собою, так як у нього поламався
автомобіль, на якому він їхав за ними.
Також він чув розмову по телефону
розмову ОСОБА_7 з батьком ОСОБА_2. З
розмови він чув, що ОСОБА_7 представився
працівником міліції, але повністю
розмови не чув. Після цього ОСОБА_9 з
ОСОБА_10 поїхали підібрати батька
ОСОБА_2 і рухатись в сторону м. Донецька.
Після цього йому подзвонив ОСОБА_9 і
запитав, чи знайшли вони дорогу, він
відповів що на деякий час вони заїхали
на АЗС. До них під'їхав автомобіль ДАІ, з
якого вийшли люди в масках без всяких
видимих ознак працівників міліції і
почали пістолетами бити по склу
автомобіля, в якому знаходився він,
ОСОБА_7 та ОСОБА_2. Він з середини
відкрив двері і сказав, що вони
працівники міліції. Йому скрутили руки
назад, одягнули наручники і поклали
обличчям вниз на землю і при цьому
декілька разів ударили в область
грудної клітки та обличчя.

Підсудний ОСОБА_9 пояснив суду, що він
працював старшим оперативним
уповноваженим Управління карного
розшуку ГУ МВС України в Донецькій
області, має спеціальне звання
капітана міліції. Приблизно з серпня 2010
р. він перебував в слідчо-оперативній
групі по розкриттю кримінальної справи
№04-37933, порушеної за ст.190 ч.3 КК за
фактом шахрайських дій, пов'язаних з
транспортними засобами, які були
отримані в кредит. Разом з ним в
слідчо-оперативній групі перебували
ОСОБА_7, ОСОБА_8, ОСОБА_10, які разом ним
займались оперативним супроводженням
кримінальної справи. Так, у вересні
місяці ОСОБА_8 була одержана оперативна
інформація про те, що у Вінницькій
області продається автомобіль “HYUNDAI
SANTA FE“ номер НОМЕР_4, який викликає
обґрунтовану підозру в тому, що він
несправжній, а підроблений (двійник), це
підтвердилось після перевірки
вказаного автомобіля по даних ДАІ
Донецької області.

Вони зустрілися з хлопцем по імені
ОСОБА_19, який раніше намагався придбати
цей автомобіль. Під час зустрічі
ОСОБА_19 розповів, що він
передзвонювався з продавцем
автомобіля, і що в нього в телефоні є
фотографії вказаного автомобіля. Також
під час бесіди ОСОБА_19 дав їм номер
продавця і свою сім-картку, з якої він
дзвонив продавцю по імені ОСОБА_10.
Після цього він, ОСОБА_9, зізвонився з
ОСОБА_10 і домовився з ним про зустріч в
м. Вінниці на залізничному вокзалі по
прибуттю поїздом Маріуполь-Львів 26.09.2010
р., про що було повідомлено начальнику
відділу ОСОБА_20 Після чого від
керівника поступила вказівка виїхати у
Вінницьку область для перевірки
одержаної інформації, були оформлені
відповідні документи для виїзду у
відрядження, а також отримані гроші для
відрядження. ОСОБА_10 повідомив
слідчого про те, що одержана
інформація.

25.09.2010 р. на автомобілі “HYUNDAI TUCSON“ номер
НОМЕР_6, який належить ОСОБА_10 виїхали в
м. Вінницю спільно з ОСОБА_8 і ОСОБА_7
Після приїзду в м. Вінниця вони
зупинилися в готелі в районі вокзалу.

26.09.2010 р. вранці вони приїхали до
залізничного вокзалу м. Вінниці, де він
та ОСОБА_7 вийшли з автомобіля і
направилися на перон вокзалу, щоб
дочекатися поїзда Маріуполь-Львів, в
зв'язку з тим, що з ОСОБА_10 вони
домовилися зустрітися по прибуттю
поїзда, в якому ніби - то вони повинні
були приїхати в м. Вінницю.

По прибуттю поїзда вони вийшли з
вокзалу і побачили автомобіль “HYUNDAI SANTA
FE“ номер НОМЕР_4, біля якого знаходився
невідомий молодий чоловік спортивної
тілобудови. Коли підійшли до нього, він
назвався ОСОБА_10 і власником вказаного
автомобіля, після чого вони, під
виглядом покупців, попросили його
показати автомобіль "HYUNDAI SANTA FE" та
документи на автомобіль. ОСОБА_10 дав
документи на автомобіль і прийнявся
показувати автомобіль (відкрив
багажник, капот і двері автомобіля, а
також увімкнув освітлення в салоні
автомобіля). В цей момент до них
підійшли ОСОБА_8 та ОСОБА_10, які
представились працівниками міліції,
вони з ОСОБА_7 також представились
працівниками міліції. ОСОБА_10 побачив
документи працівників міліції, раптово
вихватив у нього документи на
автомобіль і намагався втекти, але вони
зупинили його та одягли на нього
наручники. Після цього ОСОБА_10 було
запропоновано присісти в автомобіль
"HYUNDAI TUCSON", на що він погодився. Як
звичайно в таких випадках були
складені процесуальні документи, і
вони висунулися в м. Донецьк. Він сів за
кермо "HYUNDAI SANTA FE", і вони відправилися в
м. Донецьк. По дорозі зупинилися в м.
Немирів, де ОСОБА_10 та ОСОБА_8 поставили
печатки на посвідченням про
відрядження.

По шляху руху в м.Донецьк вони
періодично зупинялися. Періодично
мінялися за кермом автомобіля "HYUNDAI SANTA
FE" для того щоб відпочити (поспати).

В розмові виникла необхідність
підібрати батька ОСОБА_2, оскільки у
нього поламався автомобіль. ОСОБА_10
запропонував поїхати за батьком
ОСОБА_2, він погодився, сів в автомобіль
ОСОБА_10, вони проїхали деяку відстань
по об'їздній м. Кіровограда, але батька
не побачили, розвернулися і
направилися в зворотному напрямку
додому в м. Донецьк. Коли їхали,
побачили на шляху впродовж дороги
стояв чоловік біля автомобіля і когось
чекав, на автомобілі була включена
аварійна сигналізація. Вони
зупинилися, і до них підійшов чоловік і
представився батьком ОСОБА_2 і присів в
автомобіль. Після цього вони
направилися в м. Донецьк, де по дорозі
повідомили ОСОБА_2 про те, що у його сина
автомобіль "двійник". ОСОБА_2 прийняв
погрожувати їм. Тоді ОСОБА_10 попросив
ОСОБА_2 вийти з автомобіля і почав
зупинятися, але ОСОБА_2 не дочекався,
коли зупиниться автомобіль, випригнув
з автомобіля і залишив в автомобілі
свої речі.

В цей час до них на великій швидкості
приближався невідомий автомобіль, який
прийнявся підрізати автомобіль
ОСОБА_10, створюючи аварійну ситуацию.
ОСОБА_10 поїхав далі, а він оглянувся щоб
побачити, що за автомобіль і побачив на
задньому сидінні куртку ОСОБА_2, яку
взяв і викинув у вікно автомобіля.
Оцінюючи ситуацію, яка склалася, вони
подзвонили начальнику відділу і
повідомили проте, що трапилося.
Начальник їм повідомив, щоб вони
рухалися до найближчого поста ДАІ і
повідомили про те, що трапилося. По
шляху руху поста ДАІ не було і вони
зупинилися.

Підсудний ОСОБА_7 пояснив суду, що він
працював старшим оперативним
уповноваженим в особливо важливих
справах Управління карного розшуку ГУ
МВС України в Донецькій області, має
спеціальне звання підполковника
міліції. 26.09.2010 р. в 5 год. на
привокзальній площі біля залізничного
вокзалу м. Вінниці було виявлено
автомобіль “HYUNDAI SANTA FE“ державний
номер НОМЕР_4 синього кольору, біля
якого стояв чоловік спортивної тіло
будови. При зустрічі хлопець міцно
стиснув його руку і представився
ОСОБА_10. ОСОБА_7 назвав своє ім'я. Після
рукостискання у нього склалася думка,
що при необхідності ОСОБА_10 зможе
вчинити фізичний опір. ОСОБА_10
протягнув ОСОБА_9 техпаспорт на даний
автомобіль і сказав, що вони можуть
завести автомобіль. Техпаспорт був
старого зразка, блакитного кольору,
ламінований і виданий на громадянина
ОСОБА_14. ОСОБА_9 відкрив водійську
дверку і сів за кермо автомобіля "HYUNDAI
SANTA FE", а він при допомозі ліхтарика став
оглядати кузов та днище на предмет
подряпин і пошкоджень. ОСОБА_9Л запитав
у ОСОБА_10 як зняти з обліку. На це
ОСОБА_10 відповів, що у нього є знайомий
нотаріус і за 300 доларів США додатково
зробить довіреність від власника. Він
взяв техпаспорт у свої руки, прочитав
його уважно і запитав ОСОБА_10, як він
керує даним автомобілем, на що ОСОБА_10
відповів, що керує за довіреністю і
достав дві довіреності та протягнув їх
ОСОБА_9 ОСОБА_7 віддав техпаспорт
ОСОБА_9, щоб він звірив дані довіреності
та техпаспорта. Він смикнув за важіль
який відкриває капот. В цей момент до
них підійшли ОСОБА_10 та ОСОБА_8, які
достали службові посвідчення і
представилися співробітниками
міліції, він з ОСОБА_9 теж витягли свої
і теж представилися. ОСОБА_10 попросив
ОСОБА_10 представити для перевірки
документи, що посвідчують його особу.
Раптом ОСОБА_10 лівою рукою вихопив
документи (техпаспорт і довіреності) з
рук ОСОБА_9, який стояв з правої сторони,
різко повернувся через ліве плече і
зіштовхнувся з ОСОБА_8 Для припинення
його дій ОСОБА_7, схопив своєю лівою
рукою ОСОБА_10 за праву руку, а ОСОБА_10,
стоявши справа від ОСОБА_9, схопив його
ліву руку з документами на автомобіль.
Керуючись ст. ст. 12, 13, п. 4, п. 6 ст. 14
Закону України "Про міліцію" ОСОБА_7,
надів на ОСОБА_10 наручники.

ОСОБА_10 відкрив праву задню дверку
свого автомобіля, і ОСОБА_7 з ОСОБА_8
запропонували ОСОБА_10 сісти у вказаний
автомобіль. ОСОБА_10 сів на заднє правє
сидіння, з лівої від нього сторони сів
ОСОБА_10, включив світло в салоні свого
автомобіля. ОСОБА_10 перепитав у ОСОБА_10
з якого райвідділу міліції, ОСОБА_10
пояснив, що з Управління карного
розшуку Донецької області, а
автомобіль на якому він приїхав
находиться в розшуку і являється
"двійником". ОСОБА_10 представляє
паспорт гр-на України на прізвище
ОСОБА_2. ОСОБА_10 запропонував ОСОБА_2
написати заяву на огляд автомобіля,
пояснив йому, що в м. Донецьк такий же
автомобіль проходить по кримінальній
справі, ОСОБА_2 після оформлення
протоколу огляду потрібно буде
проїхати в м. Донецьк для проходження
експертизи автомобіля і допиту у
слідчого.

Підійшовши з понятими він запитав
ОСОБА_2, чи не тиснуть наручники, на що
той відповів, що коли бив руками по
сидінню то затягнув їх і, якщо є
можливість, то ослабити обидва
наручники. Він послабив наручники, але
побачив, що ОСОБА_2 сильно схвильовани
наручники не зняв в зв'язку з тим, що
ОСОБА_2 добре фізично розвинутий і може
чинити опір та спричинити шкоду
присутнім або собі.

В присутності понятих було оглянуто
автомобіль "HYUNDAI SANTA FE", про що ОСОБА_10
склав протокол огляду. В присутності
понятих ОСОБА_2 пояснив, що йому відомо,
що даний автомобіль являється
"двійником", а оригінал згорів в
м.Донецьк, про що зроблено відповідні
записи в протоколі огляду. Поняті
проставили свої підписи в протоколі і
пішли.

ОСОБА_9 сів за кермо "HYUNDAI SANTA FE", ОСОБА_7,
теж сів в "HYUNDAI SANTA FE", а ОСОБА_10 сів за
кермо свого автомобіля, ОСОБА_8 сів на
заднє сидіння за ОСОБА_10 з лівої
сторони від ОСОБА_2, і вони виїхали в
сторону м. Донецька. По дорозі вони
неодноразово зупинялися для
відправдення природних потреб. При
зупинках і в процесі руху він
неодноразово цікавився, як веде себе
ОСОБА_2 і чи не затягнулися наручники.
По телефону ОСОБА_7 доповів своєму
начальнику, що використовувалися і
застосовувалися наручники, на що той
відповів, що по приїзду складуть повний
рапорт.

Під'їхавши до м. Немирів ОСОБА_10 своїм
автомобілем поїхав в місто, щоб в
міліції поставити печатку на
посвідченнях про відрядження, а вони з
ОСОБА_9 зупинилися біля м. Немирів їх
чекати.

В цей момент він заснув, коли
прокинувся, ОСОБА_9 сказав йому, що вони
проїхали Черкаську область і їм скоро
потрібно заправитися. По дорозі до АЗС
збились і заблудилися. Повернувшись на
маршрут, вони заїхали на АЗС, де
заправили автомобіль і догнали
автомобіль ОСОБА_10 Після чого ОСОБА_7
помінялись з ОСОБА_9 місцями.

Запутавшись на розводці при в'їзді на
Дніпропетровську трасу, заїхали на АЗС,
де попили каву та попоїли, на прохання
ОСОБА_2 він дав йому пігулку "Валідол".
Після чого з ОСОБА_9 поїхали до
Кіровограду щоб зробити копії
документів, повернувшись, копії поклав
до портфелю, який знаходився в
автомобілі ОСОБА_10.

ОСОБА_2 вийшов з автомобіля ОСОБА_10,
відправив природні потреби, після чого
стояв і курив на вулиці та сів в
автомобіль "HYUNDAI SANTA FE", де за кермом
сидів він. У ОСОБА_2 задзвонил мобільний
телефон, і він став комусь пояснювати,
як до них під'їхати. На задньому сидінні
за ним, ОСОБА_7, сів ОСОБА_8 ОСОБА_7,
сказав ОСОБА_2, що вони стоять на трасі
біля Автовокзалу м. Кіровоград в
напрямку на м. Дніпропетровськ. Він
передав це. ОСОБА_7 запитав у нього з ким
він розмовляє. ОСОБА_2 пояснив, що
розмовляв з батьком, але той не може
зрозуміти куди їхати. ОСОБА_2 попросив,
чи можна, щоб батько їхав з ними. Він,
відповів, що він теж є в довіреностях,
нехай їде, йому буде спокійніше і
впевненіше. Телефон ОСОБА_2 задзвонив
знову. ОСОБА_7, сказав, що сам пояснить,
як до них доїхати. ОСОБА_2 дав йому
телефон, він привітався, представився,
а чоловік, говорив про якісь гроші.
ОСОБА_7 пояснив, що ОСОБА_2 керував
автомобілем "HYUNDAI SANTA FE", який являється
двійником, і що вони направляються в м.
Донецк, вул. Горького, 61, де знаходиться
ГУ МВС в Донецькій області, і де
автомобіль буде на експертизі, але
чоловік не слухав його слів і постійно
твердив про якісь гроші і, що він їх
привіз. Він пояснив йому, що одержує за
свою роботу заробітну плату і йому від
нього нічого не потрібно.

ОСОБА_2 сказав, що його батько приїхав з
знайомим на "Шкоді-Октавія" і стоять з
включеними аварійними вогнями. Потім
через відкрите вікно він звернувся до
ОСОБА_10 і попросив його поїхати і
забрати батька та їхати в Донецьк в
одному автомобілі, з ним поїхав ОСОБА_9.
Він попередив ОСОБА_10 та ОСОБА_9, що з
боку батька чи того, хто назвався його
іменем, можуть бути провокаційні дії і
щоб були уважними до його дій, щоб він
не підкинув гроші їм в автомобіль.

Після цього вони поїхали в сторону
Донецька. По дорозі закінчувалося
пальне, попереду він побачив АЗС. На
зустріч на великій швидкості їхав
автомобіль ДАІ з включеними
проблисковими маяками. Він прижався до
узбіччя, пропускаючи автомобіль ДАІ,
після чого заїхав на АЗС. На водійській
дверці багато кнопок і він випадково
натиснув на одну з них і подивився в
дзеркало заднього виду з лівої сторони,
впевнитися чи відкрилася дверка
бензобака і побачив, як вищевказаний
автомобіль ДАІ на великій швидкості
в'їхав на АЗС, і з якого вискочили
співробітники в зеленій формі, в
масках, зі зброєю в руках. Один з них
підбіг до водійської дверки, вона не
відкривалася, після чого він почав бити
рукою по склу та кричати. ОСОБА_7,
голосно сказав, що не знає яка кнопка і
став натискати на всі підряд. Дверка
відкрилася, і він з посвідченням в
руках вийшов з автомобіля та сказав,
что він підполковник ОСОБА_7. На це
співробітник в масці сказав спокійно
лягти на землю, і він виконав його
команду. Так він лежав протягом 10-15
секунд і побачив, що через праву дверку
співробітник направив на нього зброю, а
другі витягнули ОСОБА_8 і застібнули
йому наручники з заді за спиною, треті з
автомобіля висмикнули за цепку між
наручниками ОСОБА_2, кинули його на
землю.

Після цього вони повернулися до нього і
співробітник, який сидів у нього на
спині, сказав вголос, що він у званні
підполковника. Вони наділи йому
наручники, підняли його на ноги.
Співробітник підняв його посвідчення і
прочитав його дані вголос, після чого
зняв трубку мобільного телефону, який
постійно дзвонив і продиктував його
дані абоненту.

Підсудний ОСОБА_10 пояснив суду, що
працював старшим оперативним
уповноваженим Управління карного
розшуку ГУ МВС України в Донецькій
області, має спеціальне звання
капітана міліції. за наказом
начальника ГУ МВС України в Донецькій
області 25.09.2010 р. він спільно з старшим
оперативним уповноваженим в особливо
важливих справах УКР ГУМВС ОСОБА_7,
старшим оперативним уповноваженим УКР
ГУМВС ОСОБА_8, старшим оперативним
уповноваженим ОСОБА_9 виїхав у службове
відрядження у Вінницьку область на
своєму особистому автомобілі "HYUNDAI TUCSON".
Прибули 25.09.2010 р. приблизно у 18 год. вони
поселилися в готелі неподалік
залізничного вокзалу м. Вінниці. Біля 5
год. 26.09.2010 р. він спільно з вказаними
співробітниками приїхали на
залізничний вокзал на своєму
автомобілі, де під легендою покупців
автомобіля "HYUNDAI SANTA FE" повинні були
зустрітися з хлопцем по імені ОСОБА_10.
ОСОБА_7, ОСОБА_8 та ОСОБА_9 вийшли з
автомобіля, а він залишився в
автомобілі, припаркованому на стоянці
перед вокзалом. Через деякий час з
правої сторони припаркувався
автомобіль “HYUNDAI SANTA FE“ номер НОМЕР_4
темного кольору, з якого вийшов чоловік
віком 30 років рост 175-180 см. спортивної
тілобудови. До нього підійшли ОСОБА_9 і
ОСОБА_7, привіталися рукопотисканням,
при цьому про щось розмовляли. Коли
чоловік передав документи на
автомобіль, які достав з поясної сумки
через плече, передав в руки ОСОБА_9, він
вийшов з свого автомобіля і підійшов до
ОСОБА_7 та ОСОБА_9, в цей час підійшов і
ОСОБА_8. Представився працівником
міліції і пред'явив своє службове
посвідчення. ОСОБА_7 також показав
службове посвідчення і попросив
чоловіка пред'явити документи, які
посвідчують його особу. ОСОБА_7
попередив ОСОБА_10 про те, щоб він
спокійно пред'явив документи і не
провокував нас до застосування
спеціального засобу - наручників.
ОСОБА_10 засунув праву руку під куртку і
в цей же час лівою рукою вихопив
документи на автомобіль з рук ОСОБА_9 і
намагався втекти. Він схопив за ліву
руку ОСОБА_10, в якій знаходилися
документи, які той вихопив з рук ОСОБА_9,
а ОСОБА_7 підхватив праву руку ОСОБА_10,
дістав наручники та надів ОСОБА_10 на
обидві руки попереду. Після цього йому
було запропоновано присісти в
автомобіль "HYUNDAI TUCSON", де він сів на
заднє сидіння ОСОБА_10 з другої сторони
і увімкнув в салоні світло, де знову
пред'явив службове посвідчення. Коли
ОСОБА_10 сидів в автомобілі, він
декілька разів ударив руками в спинку
сидіння, при цьому сказав, що цим і
закінчиться і уточнив, що його звуть
ОСОБА_2 та пояснив, що вказаний
автомобіль "двійник" та представив
паспорт громадянина України на ім'я
ОСОБА_2, в якому також находилися
документи на інші автомобілі, гроші та
інше. ОСОБА_2 пояснили, що йому
необхідно буде поїхати з ними в м.
Донецьк для проведення експертизи
автомобіля та дачі показів по даному
факту. Також йому було запропоновано
написати заяву на огляд автомобіля
“HYUNDAI SANTA FE“ номер НОМЕР_4, на що він
погодився і написав власноручно.
ОСОБА_7 і ОСОБА_8 привели понятих, яким
на підставі ст. 127 КПК України було
роз'яснено права та обов'язки. Склав
протокол на підставі ст. 190, 191 КПК
України, в який було внесено пояснення
ОСОБА_2 проте, що даний автомобіль "HYUNDAI
SANTA FE" являється "двійником", а справжній
автомобіль згорів в м. Донецьк. Йому
було запропоновано поїхати в м. Донецьк
для проведення експертизи і дачі
показань по даному факту, на що ОСОБА_2 в
присутності понятих погодився, що було
внесено в протокол. При огляді
зауважень та заяв не поступило. В
протоколі вказано, що даний автомобіль
направляеться в м. Донецьк для
проведення відповідної експертизи і
прийняття рішення відповідно діючого
законодавства. Заяву і протокол огляду
він поклав у чорну папку з матеріалами
ОРД, яка належить ОСОБА_8

Після цього ОСОБА_10 сів в свій
автомобіль, і вони разом з ОСОБА_8 і
ОСОБА_2 виїхали в сторону м. Донецьк, а
ОСОБА_7 та ОСОБА_9 сіли в автомобіль "HYUNDAI
SANTA FE" і поїхали за ними. По дорозі вони
заїзджали в Немирівський РВ УМВС, де
ОСОБА_8 проставив печатки про
відрядження, після чого двома
автомобілями поїхали в сторону
Донецької області. Автомобіль "HYUNDAI SANTA
FE" їхав на невеликій швидкості, так як
зі слів ОСОБА_7 в автомобілі було
пошкоджено лівий важіль. По дорозі вони
неодноразово зупинялися, ОСОБА_2 курив
в автомобілі, пив воду, вільно без
обмежень розмовляв по телефону,
вибірково він чув, що він розмовляв з
своїм батьком. Також ОСОБА_2 розмовляв з
ОСОБА_8 про ОСОБА_24, про людей з
Крижополя, інших таких же автомобілях.
По дорозі ОСОБА_7 цікавився, як себе
веде ОСОБА_2 і питав, чи зняти з нього
наручники. На це він відповів, що через
дії ОСОБА_7 на вокзалі знімати
наручники не буде, щоб він в подальшому
подібними діями не створив аварійну
ситуацію при русі.

Біля Кіровограду ОСОБА_2 розмовляв з
батьком по телефону, який просив його
підібрати. ОСОБА_2 попросив ОСОБА_10 щоб
батька взяли з собою, щоб він не брав
таксі. Він погодився, запитав, хто
поїде з ним за компанії. Погодився
ОСОБА_9, і вони поїхали в сторону, в яку
пояснив ОСОБА_2. Коли вони проїхали
деяку відстань, то ніякого автомобіля,
щоб стояв біля дороги не побачили. Він
розвернувся і почав їхати в зворотну
сторону, ОСОБА_9 подзвонив
співробітникам і сказав, що нікого не
зустріли, але з розмови стало
зрозуміло, що батько ОСОБА_2 стоїть біля
автомобіля "на аварійці". Проїхавши
деяку відстань, вони побачили чоловіка,
який стояв біля дороги, в руках у нього
нічого не було. Він зупинився, чоловік
сів на заднє сидіння і сказав, що він
батько ОСОБА_2. ОСОБА_10 показав
посвідчення працівника міліції, і вони
поїхали в сторону Донецької області. В
процесі руху у ОСОБА_9 відбулася
розмова про ситуацію з автомобілем
ОСОБА_2. Потім почув образи на їх адресу
з боку чоловіка, який представився
батьком ОСОБА_2. Він зупинив автомобіль
і сказав, щоб він вийшов з автомобіля.
Чоловік виходячи з автомобіля, сказав,
що вони пожалкують та хлопнув дверкою.
При цьому в автомобілі він нічого не
забував і нічого не залишав. Він
продовжив рух і в бокове зеркало
побачив темну іномарку, яка, порушуючи
правила дорожнього руху, намагалась
"підрізати" його автомобіль та створити
аварійну ситуацію. Він налякався,
своїми діями ухилявся від зіткнення та
збільшив швидкість щоб автомобіль
відстав. Він взяв телефон, набрав
начальника ОСОБА_20 та повідомив про
ситуацію, на що останній сказав, щоб
вони їхали до першого поста або
співробітника ДАІ, а він зараз все
уточнить. Під час руху їм ніхто з
співробітників ДАІ не зустрівся, через
деякий час подзвонив ОСОБА_8, щоб ми
зупинились їх прийняти і зв'язок
обірвався. ОСОБА_10 з'їхав з дороги і
зупинився і знов набрав начальника та
пояснив другу ситуацію. Він пояснив,
щоб вони знаходилися біля автомобіля
та не приймали ніяких дій, він зараз все
уточнить. Через деякий час з'явились
люди з зброєю в руках, одягнули на них
наручники, після чого провели обшук
його речей та автомобіля, силою
посадили в свій автомобіль і повезли.

Допитаний потерпілий ОСОБА_2 в судовому
засіданні пояснив, що 26 вересня 2010 року
біля 5 години ранку в м. Вінниця він
приїхав до залізничного вокзалу для
того, щоб зустрітися з людьми, які
виявили бажання купити автомобіль "HYUNDAI
SANTA FE" 2006 року випуску, яким вони з
батьком ОСОБА_13 керували та
розпоряджались за генеральним
дорученням від ОСОБА_25 На площі перед
вокзалом на той час знаходився лише
один автомобіль і, коли вийшов з машини,
йому назустріч підійшло два чоловіки
зі сторони залізничного вокзалу. В цей
час відкрились двері завтомобіля, який
знаходився поруч, а це був автомобіль
марки "HYUNDAI TUCSON", звідки вийшло ще двоє. З
ним привіталися тих двоє, що вийшли з
вокзалу, відкрили багажник автомобіля,
а йому запропонували відкрити капот.
Після цього в нього забрали техпаспорт.

В той час коли він відкривав капот і
тримав руки догори на нього
несподівано наділи наручники і одразу
заявили, що вони являються
працівниками міліції з Донецька і його
затримують та необхідно проїхати до
управління міліції у м. Вінниці.
Затримання одразу пояснили тим, що наче
його автомобіль "палений". Він не чинив
ніякого опору і його одразу посадили в
наручниках до автомобіля марки "HYUNDAI
TUCSON", забрали ключі від його автомобіля
і одразу поїхали. Він сидів на задньому
сидінні автомобіля марки "HYUNDAI TUCSON" і
біля нього одразу сів один з цих осіб,
це був досить високий чоловік у
спортивному темного кольору костюмі
(ОСОБА_8). За кермом їх автомобіля
знаходився молодший чоловік (ОСОБА_10).
До його, ОСОБА_2, автомобіля сіли інших
двоє, які були повної статури (ОСОБА_7 та
ОСОБА_9).

За містом два автомобіля зупинились. До
його автомобіля підійшов чоловік
повної статури (ОСОБА_9), який сів на
переднє сидіння машини, а інший
підійшов з лівої дверки, яку відкрили.

Всі чотирьох його бачили та чули
розмову, яка відбувалася. Він злякався
і запідозрив, що його затримали не
працівники міліції, а бандити та став
проситись щоб його відпустили. Чоловік,
який з ним почав розмову, йому одразу
заявив, що він, ОСОБА_2, "попав
конкретно", після цього він ще більше
злякався і став проситись, щоб його
відпустили, чи хоча б дозволили
зателефонувати додому, пропонуючи їм
забрати автомобіль, від якого
погодився відмовитись.

У відповідь йому одразу заявили, що з
ним не збираються розправлятись чи
вбивати, а також, що їм не потрібно
автомобіль, для нормального вирішення
всіх питань необхідно передати їм
гроші, сказавши про гроші, чоловік в
кашкеті на мобільному телефоні набрав
суму 15 (ОСОБА_7), а той чоловік, що сидів
поруч вголос сказав, що їм необхідно
передати 15 тисяч доларів США (ОСОБА_8).

Чоловік, що сидів поряд ще при виїзді з
Вінниці його обшукав, забрав його
паспорт, 800 грн., два техпаспорта на
автомобілі, які з батьком вони купили
по дорученню, та два належні йому
мобільні телефони.

Після чого він зателефонував батькам,
на голосний зв'язок повідомив, що для
позитивного вирішення питання з їхнім
автомобілем та, щоб його відпустили та
не везли до м. Донецька необхідно
привезти 15 тис. доларів США.

У відповідь батько сказав, що на даний
час такої суми немає, її необхідно
зібрати і йому одразу заявили, що гроші
необхідно збирати це в їх інтересах,
вони будуть їхати у напрямку м.
Дніпропетровська і їх необхідно
наздогнати, щоб забрати гроші.

Після цього телефон відключили, який на
час розмови знаходився в руках
чоловіка, який сидів поряд з ним
(ОСОБА_8), і руки у нього, ОСОБА_2, весь
час були одягнутими в наручники.

Після цього двоє повернулись до його
автомобіля і всі поїхали у напрямку м.
Немирів. В Немирові під'їхали до якого
приміщення, автомобіль, в якому він
знаходився, зупинився неподалік, йому
сказали сидіти тихо, мовчати. Той, що
сидів біля нього вийшов та пішов до
приміщення, яке з розмови зрозумів,
було райвідділом міліції а черед
кілька хвилин повернувся, повідомив
водія, що все спокійно і сказав
рухатись далі.

Після того, як виїхали з міста, чоловік,
що сидів біля нього знову набрав номер
телефону батька і сказав, запитати
батька, чи зібрали гроші. При цьому
сказав, повідомити, що гроші можна буде
передати у м. Умань. Про все він
повідомив по мобільному телефону
батьку, коли було включено голосний
режим. Присутні в автомобілі чули
відповідь батька, що він збирає гроші і
майже вся сума зібрана. Ще один раз
набирали номер батька, якого просив,
щоб він швидше зібрав гроші, інакше
йому прийдеться їхати до Донецька.

Батько у відповідь просив не їхати, а
чекати в м.Умань, куди привезе гроші.
Працівники міліції дійсно їхали досить
помалу, чекаючи відповіді. Він їх
просив взагалі не їхати до Умані, а
чекати на батька та гроші тут. Вони
проїхали біля Умані, проте гроші батько
не мав можливості передати, і він
повідомив батька про те, що про місце
передачі повідомить пізніше.

. На одній з АЗС попросив, щоб йому
купили цигарки, після чого йому купили
пачку білого "Мальборо". Весь час вони
спілкувалися між собою по мобільному
зв'язку, але розмова була досить
коротка та конкретна. Також його
розпитували, в кого він купив даний
автомобіль. Біля м.Черкаси йому
зателефонував батько та запитав, куди
везти гроші, на що сказали, що визначать
місце.

Фактично не могли визначитись з місцем
передачі грошей, проїхали м. Черкаси,
батька примусили повідомити номер
автомобіля, на якому він їхав. Його,
ОСОБА_2, пересадили до його автомобіля
та зупинились.

З телефонних розмов він зрозумів, що ті
двоє в автомобілі, побачили автомобіль,
в якому був батько і сказали йому
зупинитись та включити аварійну
сигналізацію. Все це він передав
батькові по мобільному телефону з
власного автомобіля, де знаходились
двоє, один з тих, що був біля нього з
самого початку та водій. Також він
передав їх команду батькові, вийти з
автомобіля, підійти до їх автомобіля та
сісти до їх автомобіля.

Він почав проситись, відпустити його,
адже батько виконав їх вимогу, проте
його ніхто не відпускав, а той, що сидів
біля нього сказав, що йому все це не
подобається.

Автомобіль, в якому він знаходився
спочатку рухався на невеликій
швидкості, а в подальшому, коли
отримали дзвінок по телефону, різко
прискорив швидкість. Він почув, що не
вистачає пального і необхідно заїхати
на АЗС. Коли заїхали на АЗС, до них
під'їхав автомобіль ДАІ, який їх
блокував, з даного автомобіля
вискочили працівники "Беркут", які
сказали відкрити двері. Деякий час
двері автомобіля не відкривали, а потім
почали кричати, що вони свої та
відкрили двері. Після цього його
звільнили з автомобіля та зняли
наручники, від яких на руках в нього
утворились садна.

Потерпілий ОСОБА_13 пояснив, що в січні
2010 року він разом з сином ОСОБА_2 купили,
одержавши у ОСОБА_25 довіреність на
право керування та розпорядження,
автомобіль “HYUNDAI SANTA FE“ номер НОМЕР_4.
Через деякий час вони вирішили продати
вказаний автомобіль, знайшовся
покупець, який 26 вересня 2010 р. мав
приїхати з м. Донецька на залізничний
вокзал у м. Вінницю і оглянути
автомобіль. Ранком 26 вересня 2010 р. син
ОСОБА_2 поїхав на вокзал, а через деякий
час подзвонив на телефон дружини і
повідомив, що його на вокзалі зустріли
працівники міліції з м. Донецьк, що наш
автомобіль на підроблених номерах,
йому оділи наручники та везуть до м.
Дніпропетроовська. Син також
повідомив, що працівники міліції
вимагають 15 тисяч доларів США, щоб
позитивно вирішити питання на нашу
користь. Він, ОСОБА_13, сказав синові, що
він згоден на такі умови і щоб його
нікуди не везли. Про факт викрадення
сина та вимагання грошей він вирішив
повідомити до УБОЗ УМВС у Вінницькій
області, що і зробив, де було подано
письмову заяву. Було вирішено
передавати вказану суму грошей, але
було зібрано лише 50 300 грн. та 4 300
доларів США, більшої суми він фізично
не зміг зібрати. Працівники міліції,
які затримали сина, через мобільний
телефон призначили передачу грошей
біля м. Умань, потім біля м. Кіровоград.
До м. Кіровоград він їхав з
працівниками УБОЗ з Вінницької
області. По телефону через сина йому
було визначено місце біля м.
Кіровоград, де зупинитися з увімкнутою
аварійною сигналізацією і підійти до
автомобіля "HYUNDAI TUCSON" сірого кольору з
донецькими номерами. Це було виконано.
Коли він вийшов з автомобіля, на якому
приїхав з працівниками УБОЗ, до нього
відразу під'їхав вказаний автомобіль
"HYUNDAI TUCSON" сірого кольору, в якому
відкрилося вікно пасажира, він, ОСОБА_13,
повідомив, що привіз гроші, йому
сказали, що необхідно сісти в
автомобіль. В автомобілі знаходилися
дві особи, водій і пасажир. Знаходячись
в автомобілі він вирішив передати
гроші, коли достав з куртки пакет з
грішми, то одержав команду, щоб пакет
покласти на задньому сидінні, що він і
зробив. Проїхавши деяку відстань,
автомобіль зупинився, йому дали
команду пересісти на ліву сторону, а на
його місце сів пасажир автомобіля. Він
розпорядився зняти куртку, і обшукав
його піднявши светр та обмацуючи штани,
а після цього став обшукувати його
куртку, де знайшов диктофон. Він одразу
комусь зателефонував та повідомив, що
їх пишуть. Майже одразу їх став
блокувати автомобіль ДАІ з сиреною,
який намагався притиснути автомобіль
до узбіччя дороги. Водій запитав
чоловіка, що сидів біля нього що
необхідно робити. Той розпорядився у
вигляді команди - бити автомобіль ДАІ.
На деякий час швидкість автомобіля
зменшилася до 50 км/год, і він подумавши,
що має справу не з працівниками
міліції, а бандитами, вирішив втекти,
відкрив ліву дверку і випав на проїжджу
частину дороги. Позаду їхали
працівники міліції, які його забрали з
собою і почали наздоганяти втікачів і
побачили, як через заднє праве вікно
викинули пакунок, який він залишив.
Працівники міліції зупинилися, щоб
підібрати пакунок. Це дійсно був той
пакунок, який він залишив в автомобілі
"HYUNDAI TUCSON" сірого кольору. Через деякий
час було знайдено і його куртку з
диктофоном. Працівниками міліції було
проведено огляд місця, де було викинуто
пакунок з грішми, які були оглянуті та
перераховані.

Свідок ОСОБА_26 пояснив, що він працює
заступником начальника віділу по
боротьбі з організованими злочинними
групами Управління по боротьбі з
організованою злочинністю УМВС
України у Вінницькій області. 26 вересня
2010 р. в УБОЗ звернувся ОСОБА_13 про те, що
невідомі особи, представившись
працівниками міліції з Донецької
області, викрали його сина ОСОБА_2 на
автомобілі "HYUNDAI SANTA FE" та вимагають 15000
доларів США за не притягнення
останнього до кримінальної
відповідальності. За вказаним фактом
було зібрано матеріали та передані до
Відділу внутрішньої безпеки у
Вінницькій області Служби внутрішньої
безпеки ГУБОЗ МВС України. На момент
знаходження ОСОБА_13 в приміщенні УБОЗ,
йому на мобільний телефон неодноразово
телефонував його син і повідомляв, що
гроші необхідно привезти до м. Умань, а
в подальшому в м. Кіровоград. З метою
реагування на заяву ОСОБА_13 було
організовано виїзд працівників УБОЗ
УМВС у Вінницькій області та
працівників Відділу внутрішньої
безпеки у Вінницькій області Служби
внутрішньої безпеки ГУБОЗ МВС України
до Кіровоградської області. ОСОБА_13
находився разом з ним, ОСОБА_26, в одному
автомобілі. Йому знову зателефонував
син і сказав, що гроші необхідно
підвезти на об'їздну дорогу м.
Кіровограду в напрямку
м.Дніпропетровськ біля 14 год. Під час
руху на кільцевій дорозі м. Кіровоград
ОСОБА_13 знову зателефонував його син і
повідомив щоб він зупинився на узбіччі
та увімкнув аварійну сигналізацію. Як
тільки було здійснено зупинку, відразу
під'їхав автомобіль “HYUNDAI TUCSON“ сірого
кольору номер НОМЕР_6. ОСОБА_13 підійшов
до нього і сів у нього, і вказаний
автомобіль поїхав. Через деяку
відстань автомобіль зменшив швидкість
і з нього вистрибнув ОСОБА_13, а потім
через вікно було викинуто пакет та
куртку ОСОБА_13

Аналогічні пояснення надав ОСОБА_27 -
оперативний уповноважений в особливо
важливих справа Управління по боротьбі
з організованою злочинністю УМВС
України у Вінницькій області.

Свідок ОСОБА_28 повідомив про те, що він
працює старшим оперативним
уповноваженим в особливо важливих
справах відділу внутрішньої безпеки у
Вінницькій області Служби внутрішньої
безпеки Головного управління по
боротьбі з організованою злочинністю
МВС України. 26 вересня 2010 р. біля 8 год. 30
хв. йому, як відповідальному відділу
внутрішньої безпеки у Вінницькій
області зателефонував черговий УБОЗ
УМВС у Вінницькій області і
повідомив про те, що в УБОЗ
звернувся ОСОБА_13 про те, що невідомі
особи, представившись працівниками
міліції з Донецької області, викрали
його сина ОСОБА_2 на автомобілі "HYUNDAI SANTA
FE" та вимагають 15000 доларів США за не
притягнення останнього до
кримінальної відповідальності.
Керівництвом Відділу внутрішньої
безпеки та УБОЗ УМВС у Вінницькій
області були узгодженні питання про за
діяння кількості співробітників та
залучення співробітників УБОЗ з інших
областей, оскільки було відомо, що
ОСОБА_2 разом з вимагателями вже
рухається по території Черкаської
області в напрямку Кіровоградської
області. ОСОБА_13 були надані кошти, які
він збирався передати в якості
винагороди, їх було оглянуто, описано
та вручено йому. Після цього приступили
до переслідування. Коли приїхали на
територію Кіровоградської області, то
перед під'їздом до м. Кіровоград
зустрілися з працівниками УБОЗ
Кіровоградської області,з якими
узгоджено питання про затримання
вимагателів після передачі заявником
їм грошей. Для цього були задіяні
екіпажі ДАІ та працівники спеціального
підрозділу «Сокіл». На зустріч з
вимагателями було направлено
працівника УБОЗ у Вінницькій області.
На місце зустрічі вимагателі приїхали
автомобілем "HYUNDAI TUCSON" сріблястого
кольору, куди посадили заявника. Під
час руху вимагателі мабуть щось
запідозрили, з автомобіля спочатку
виштовхнули заявника, потім викинули
пакет з грішми та куртку заявника.
Керівництвом було прийнято рішення на
затримання вимагателів, оскільки вони
на великій швидкості стали тікати в
напрямку Дніпропетровської області.
Через деякий час стало відомо, що
працівниками ДАІ спільно з
працівниками спецпідрозділу «Сокіл»
на аАЗС в с.Суботці Знамянського району
Кіровоградської області було
затримано автомобіль “HYUNDAI SANTA FE“
синього кольору державний номер
НОМЕР_4. Коли він, ОСОБА_28, та інші
прибули на місце затримання, то там
стояли працівники ДАІ та
спецпідрозділу «Сокіл», двоє чоловіків
у цівільному одязі, та молодий хлопець,
одягнутий в наручники, який виявився
сином заявника ОСОБА_13 Інші два були
підполковник міліції ОСОБА_7 та капітан
міліції ОСОБА_8 Пізніше стало відомо, що
працівники ДАІ та УБОЗ у
Кіровоградській області після
тривалого переслідування біля річки
поблизу м.Бобринець затримали
автомобіль "HYUNDAI TUCSON" сріблястого
кольору і ще двох працівників капітана
міліції ОСОБА_9. та капітана міліції
ОСОБА_10 Слідчими було проведено огляди
місць події. В подальшому вказаних осіб
було доставлено до відділу внутрішньої
безпеки у Вінницькій області. Свідок
ОСОБА_30 - заступник начальника відділу
внутрішньої безпеки у Вінницькій
області Служби внутрішньої безпеки
Головного управління по боротьбі з
організованою злочинністю МВС України
та свідок ОСОБА_31 - старший оперативний
уповноважений в особливо важливих
справах відділу внутрішньої безпеки у
Вінницькій області Служби внутрішньої
безпеки Головного управління по
боротьбі з організованою злочинністю
МВС України надав аналогічні свідкові
ОСОБА_28 показання.

Свідок ОСОБА_32 пояснив те, що він
працював начальником відділу
Управління по боротьбі з організованою
злочинністю УМВС України в
Кіровоградській області. 26 вересня 2010
року біля 10 год. до чергової частини
УБОЗ в Кіровоградській області
надійшло повідомлення про те, що
невідомі особи в м.Вінниця викрали
ОСОБА_2 і його автомобілем "HYUNDAI SANTA FE" та
автомобілем викрадачів "HYUNDAI TUCSON"
поїхали в сторону м. Кіровограду. При
цьому від потерпілого та його батьків
вимагають 15 000 ( п'ятнадцять тисяч)
доларів США. Було передано також
прикмети автомобілів і номерні знаки.
Автомобіль потерпілого був синього
кольору, а автомобіль викрадачів
сірого кольору. За вказівкою керівника
УБОЗ області групою працівників УБОЗ,
яка складалась з заступника начальника
УБОЗ підполковника міліції ОСОБА_16,
оперуповноваженого з особливо
важливих справ УБОЗ ОСОБА_33,
співробітника взводу швидкого
реагування «Сокіл» було здійснено
виїзд на автодорогу Кіровоград -Умань.
В районі АЗС «Лукойл» відбулася
зустріч з батьком заручника ОСОБА_2 -
ОСОБА_13, який прибув спільно з
працівниками УМВС у Вінницькій
області. Саме від нього вимагали
передати кошти за сина. Йому
телефонували злочинці і погрожували,
що якщо він не привезе вказану
кількість грошей то вони відвезуть
його в інше місто. Було вирішено, що
батько заручника поїде на зустріч з
викрадачами, передасть їм суму грошей в
доларах і гривнях і тоді вказаних осіб
буде затримано працівниками, які були з
батьком в одному автомобілі «Шкода».
Після цього вони сіли і поїхали до
автовокзалу. На окружній дорозі їх
наздогнав автомобіль"HYUNDAI TUCSON". При
цьому група УБОЗу Кіровоградської
області їхала автомобілем «Ауді»
спереду, а «Шкода» позаду. «Шкода»
зупинилася, а вони в цей час проїхали
далі і зупинились. В цей час автомобіль
"HYUNDAI TUCSON" проїхав повз них. Хтось з
працівників УБОЗ у Кіровоградській
області, передзвонив до працівників
Вінницького УМВС, які їхали
автомобілем «Шкода». Вони відповіли, що
батько потерпілого пересів в
автомобіль "HYUNDAI TUCSON". Його почали
переслідувати, на окружній дорозі
ОСОБА_16 пересів в автомобіль ДАІ,
продовжувалось переслідування з
включеними проблисковими маячками та
звуковою сигналізацією. Інші їхали за
ними. При цьому звучали команди, щоб
водій автомобіля "HYUNDAI TUCSON" прийняв
вправо і зупинився. Під час руху, коли
автомобіль "HYUNDAI TUCSON" зменшив швидкість,
через задню ліву дверку випав батько
потерпілого. Автомобіля "HYUNDAI TUCSON" в цей
час зїхав в кювет, виїхав на трасу,
обїхав автомобіль ДАІ. Обїхавши
автомобіль ДАІ, автомобіль "HYUNDAI TUCSON"
збільшив швидкість. Його почали
переслідувати, підібрали батька
потерпілого і теж поїхали дальше і
бачили, як з автомобіля "HYUNDAI TUCSON"
викидали якісь предмети. Батько
потерпілого сказав, що з автомобіля
викидають гроші. Батько потерпілого
залишився збирати гроші, а вони поїхали
дальше, побачили, що по ліву сторону на
дорозі лежить куртка. Приблизно за 20 м.
від місця, де були викинуті гроші. Її
мав підібрали, як вони вважали, батька
потерпілого. Вони доїхали до
залізнодорожного моста в напрямку
м.Бобринець, де дорога була перекрита,
їм сказали, що автомобіль "HYUNDAI TUCSON"
поїхав вліво перед мостом і скрився, що
його переслідують працівники міліції.
Потім стало відомо, що вказаний
автомобіль і двох осіб, які виявилися
працівниками, затримано.

Свідок ОСОБА_35 пояснив, що він станом на
26 вересня 2010 року працював інспектором
дорожньо-патрульної служби
Кіровоградської роти при УМВС України
в Кіровоградській області

26.09.2010 року приблизно в 14 год. 40 хв. на
автодорозі Стрій- Тернопіль-Знам'янка,
де він з інспектором
дорожньо-патрульної служби ОСОБА_36
несли службу до них підійшов заступник
начальника УБОЗ в Кіровоградській обл.
ОСОБА_16 і сказав надати допомогу згідно
з орієнтування відносно автомобіля
"HYUNDAI TUCSON", який в даний час здійснював
рух по даній дорозі. Заступник
начальника УБОЗ ОСОБА_16 сів у їхній
автомобіль «Шкода-Октавія», і вони
почали переслідування автомобіля "HYUNDAI
TUCSON", їм вдалося здогнати вказаний
автомобіль, після чого з даного
автомобіля було викинуто людину
чоловічої статі, після чого вказаний
автомобіль обїхав вантажного
автомобіля, який стояв спереду з
правого боку і продовжив рух. В процесі
переслідування пасажир з автомобіля
"HYUNDAI TUCSON" здійснив два постріли в
напрямку їхнього, інспекторів ДАІ,
автомобіля, і час від часу з правого
заднього вікна викидалися речі. Через
деякий час вони загубили з поля зору
автомобіль хоча здійснювали рух на
дуже великій швидкості 160-180 км/год. На
вїзді в м.Бобринець біля мосту шлях був
перекритий вантажним автомобілем. На
в'їзді наліво до річки вони зустріли
працівників міліції, які їм вказали
напрямок руху автомобіля "HYUNDAI TUCSON", і
вони почали рухатись по лісі в напрямку
річки зліва від мосту. Доїхавши до
залізничних колій, зупинилися так як в
автомобілі сталася несправність і
закіпів двигун. Після цього вони почали
оглядати в пішому порядку прилеглі
території біля річки. Через 5-10 хвилин
почули крик біля самої води і побачили
автомобіль "HYUNDAI TUCSON" сірого кольору та
двох людей, які знаходились біля
автомобіля. В цей час з другого боку до
даного автомобіля підбігли працівники
ДАІ ОСОБА_37 та інші. Сталося затримання
підозрюваних осіб, якими виявилися
ОСОБА_10 та ОСОБА_9. В ході проведення
поверхневого огляду у них було
виявлено зброю П.М., в магазині
знаходилось три патрони. На автомобілі
"HYUNDAI TUCSON" було встановлено номерні
знаки НОМЕР_6. Через деякий час на місце
була викликана слідчо-оперативна
група. Свідок ОСОБА_36, який працює
інспектором дорожньо-патрульної
служби Кіровоградської роти при УМВС
України в Кіровоградській області дав
показанням аналогічні показанням
свідка ОСОБА_35

Свідок ОСОБА_37 - заступник командира
взводу дорожно-патрульної служби
Кіровоградської роти при УМВС України
в Кіровоградській області, в цілому
підтвердив показання свідків ОСОБА_35
та ОСОБА_36 та вказав, що 26.09.2010 року був
відповідальним, виїзджав на місце,
зазначив, що при затриманні ОСОБА_10 та
ОСОБА_9 біля м. Бобринець опору не
чинили.

Свідки ОСОБА_38 та ОСОБА_39 - інспектори
дорожньо-патрульної служби
Кіровоградської роти при УМВС України
в Кіровоградській області
підтверджують показання свідків
ОСОБА_37, ОСОБА_35 та ОСОБА_36 При допиті
вказали, що разом приїхали до р.
Сугоклей, де ОСОБА_10 й ОСОБА_9 в кущах
щось робили з документами, однак, що не
можуть пояснити, так як за деревами
було погано видно. Затримання
проводили працівники УБОЗ та
спецпідрозділу «Сокіл», опору при
цьому затримані не чинили. Було
виловлено якісь номерні знаки на
автомобіль.

Свідок ОСОБА_40 пояснив, що він працює
інспектором дорожньо-патрульної
служби Кіровоградської роти при УМВС
України в Кіровоградській області.
26.09.2010 р. він знаходився на чергуванні в
складі екіпажу з заступником командира
взводу ОСОБА_41 на автомобілі «Тойота».
Було одержано команду перейти в
розпорядження командира УБОЗу, що вони
зробили. Після отримання інструкції та
отримання інформації про викрадення
заручника, він отримав бронежелет,
табельну зброю. Їх повідомили, що
необхідно затримати два автомобілі
"HYUNDAI SANTA FE" та "HYUNDAI TUCSON", було названо їх
номерні знаки та колір. Вони вчотирьох
ще з двома співробітниками
спецпідрозділу УБОЗ «Сокіл» виїхали на
Знамянську сторону і побачили, як
названі автомобілі проїхали в напрямку
виїзду з міста на Київ та по телефону
повідомили керівництво. В подальшому
отримали інформацію, що дані
автомобілі змінили напрямок руху і
поїхали в напрямок Знамянки. Туди також
поїхали і вони. Фактично майже доїхавши
до Знамянки, отримали інформацію, що
вказані автомобілі знову в
Кіровограді, вони теж туди приїхали.
Коли вони знаходились в місті, отримали
інформацію, що вказані автомобілі
рухаються в напрямку Знамянки, вони
знову поїхали туди. Потім знову
поверталися в Кіровоград і побачили, що
один з автомобілів, а саме "HYUNDAI SANTA FE"
проїхав на великій швидкості у
напрямку Знамянки. Спочатку вони
продовжували рух за вказаним
автомобілем, не включаючи звукової
сирени. Автомобіль заїхала на АЗС біля
с.Суботці, вони теж заїхали туди, і
одразу на АЗС вискочили з автомобіля та
підбігли до автомобіля "HYUNDAI SANTA FE", з
якого ніхто не встиг вийти, про те двері
виявились заблокованими. Він, ОСОБА_40,
знаходився позаду і бачив водія та ще
двох на задньому сидінні. Стало
зрозуміло, що присутні в автомобілі не
бажають виходити, двері не
відкривались, через 5-10 с двері
відкрились і відбулось затримання всіх
трьох осіб, які знаходились в
автомобілі. На момент затримання бачив,
що у молодого чоловіка, який сидів
праворуч на задньому сидінні на руках,
що знаходились попереду були одіті
наручники. Через деякий час на місце
затримання приїхала слідчо-оперативна
група, якою і було проведено огляд.

Свідок ОСОБА_41 - заступник командира
взводу дорожньо-патрульної служби
Кіровоградської роти при УМВС України
в Кіровоградській області надав
аналогічними показанням свідка ОСОБА_40

Свідок ОСОБА_19 пояснив, що він працює
завідувачем Жашківською державною
нотаріальною конторою і що дійсно
згідно архіву нотаріальної контори
25.11.2009 р. ним було посвідчено
довіреність видану від імені ОСОБА_14 на
імя ОСОБА_25 на право керування та
розпорядження автомобілем "HYUNDAI SANTA FE"
(номер кузова НОМЕР_5, державний номер
НОМЕР_1).

Свідок ОСОБА_20 пояснив те, що він з 25
серпня 2010 р. по 29 вересня 2010 р. працював
начальником відділу по розкриттю
злочинів з ознаками серійності ГУМВС
України в Донецькій області, і що йому
ОСОБА_7 та інші доповідали про хід
виконання у Вінницькій області
доручення слідчого. 26.09.2010 року
зателефонував ОСОБА_9, який пояснив, що
їх переслідує автомобіль темного
кольору, на що я сказав їхати до посту
ДАІ. Автомобіль ОСОБА_13 доставляли до м.
Донецьк для проведення експертизи та
порівняння з автомобілем ОСОБА_14.
Телефонограму про відрядження
погоджували з МВС України, після чого
до м. Вінниці направлялась
телефонограма.

Свідок ОСОБА_11 пояснила те, що нею дане
доручення на встановлення
місцезнаходження
автомобілів-двійників, які проходять
по кримінальній справі та транспортні
засоби, які підлягають вилученню,
огляду та автотоварознавчому
дослідженню та в подальшому приєднанню
до кримінальної справи в якості
речових доказів.

В справі були дослідженні всі зібрані,
як під час досудового так і під час
судового слідства докази.

В ході судового розгляду справи,
адвокат ОСОБА_6 та ОСОБА_4 звернулисьь
до суду клопотанням про направлення
кримінальної справи про обвинувачення
ОСОБА_7, ОСОБА_8 за ч.2 ст. 365 КК України та
ОСОБА_9 і ОСОБА_10 за ч. 2 т. 365 ч. 2 ст. 342 КК
України на додаткове розслідування.

Клопотання мотивували тим, що органом
досудового слідства поверхово та
однобічно були досліджені обставини
щодо причетності підсудних ОСОБА_10 і
ОСОБА_9 до вчинення злочинів,
передбачених ч.2 ст. 365, ч.2 ст. 342 КК
України, взагалі не були перевірені їх
доводи щодо провокації з боку
працівників правоохоронних органів
Вінницької та Кіровоградської області,
а також органами досудового слідства
не визначені потерпілі за
обвинуваченням за ч. 2 ст. 342 КК України,
а після зміни обвинувачення в суді - є
невизначеним процесуальний статус
ОСОБА_43

Просять суд клопотання задовольнити та
направити кримінальні справу на
додаткове розслідування.

Прокурор, представник потерпілого
ОСОБА_1 та потерпілий заперечували щодо
задоволення клопотання та вважають, що
для прийняття рішення по даній справі є
достатньо доказів.

Підсудні ОСОБА_10, ОСОБА_7, ОСОБА_8, ОСОБА_9
просять клопотання задовольнити та
направити справу про їх обвинувачення
на додаткове розслідування.

Вислухавши думку учасників процесу,
суд прийшов до висновку, що клопотання
адвокатів ОСОБА_6 та ОСОБА_4 про
направлення кримінальної справи про
обвинувачення ОСОБА_7, ОСОБА_8 за ч.2 ст.
365 КК України та ОСОБА_9 і ОСОБА_10 за ч. 2
т. 365 ч. 2 ст. 342 КК України на додаткове
розслідування.є обґрунтованим, а тому
підлягає до задоволення з наступних
підстав.

Відповідно до вимог ст. 281 КПК України
повернення справи на додаткове
розслідування з мотивів неповноти або
неправильності досудового слідства
може мати місце лише тоді, коли ця
неповнота або неправильність не може
бути усунута у судовому засіданні.

У своєму клопотанні ОСОБА_8 просив
провести додаткову судово-медичну
експертизу направлену на встановлення
наявних у нього тілесних ушкоджень з
урахуванням даних медичного огляду,
який він проходив зразу ж після
затримання у м. Кіровоград. Під час
медичного огляду у м. Кіровоград, в
медичних документах було зафіксовано
більшу кількість тілесних ушкоджень,
які не знайшли свого відображення у
проведеній у справі судово-медичній
експертизі, а тому проведена у справі
судово-медична експертиза №145 від
29.09.2010 року є неповною та повністю не
відображає наявні у ОСОБА_8 тілесні
ушкодження отримані 26.09.2010 року. Факт
проведення медичного освідування
підсудних підтвердив у своїх показах
працівник ВВБ УБОЗ УМВС України у
Вінницькій області ОСОБА_44

Крім того, наявні у справі
судово-медичні експертизи носять
неповний характер та самим слідством
не отримано відповіді на всі питання
поставлені у судово-медичних
експертизах, які експерт з невідомих
причин залишив без відповіді. Зокрема
без відповіді залишено питання
слідчого викладені в п.п. «б» п. 2
постанов про призначення
судово-медичних експертиз відносно
ОСОБА_8.

Слідством з невідомих причин не
проведено будь-яких слідчих дій на
встановлення належності пальців
слідів рук, які зазначені в
дактилоскопічній експертизі №294-д від
05.22.2010 року, не зясовано кому належать
запахові сліди вилучені з диктофона
«Олімпус», зокрема чи належать вони
ОСОБА_13 чи можливо працівникам міліції,
які його йому вручили для ведення
запису розмов. На думку суду слідство
свідомо залишило цей факт поза увагою з
метою не допущення факту встановлення
належності диктофона саме працівникам
міліції, а не ОСОБА_13, який проводив
запис розмов.

Слідством не проведено дані
експертизи, які мають суттєве значення
для встановлення істини по справі та
які можуть свідчити про нанесення
тілесних ушкоджень ОСОБА_8 причетність
працівників ВВБ УБОЗ УМВС України у
Вінницькій області до провокаційних
дій, щодо підсудних.

Про зацікавленість дій з боку
працівників ВВБ УБОЗ УМВС України у
Вінницькій області щодо порушення
кримінальної справи свідчить те, що
заява від імені ОСОБА_13, в порушення
вимог ст. 95 КПК України, написана
працівником міліції ОСОБА_45, а не самим
ОСОБА_13, який тільки підписав її.

Відповідно до показань працівників
внутрішньої безпеки проводились дії
направлені на викриття підсудних у
вимаганні й отриманні хабара, в той час
факту вимагання хабара не було,
оскільки вимоги про отримання та
передачу грошей зафіксовано не було.
Про даний факт свідчить текст акту
огляду та вручення грошових купюр,
звукозапис розмови між ОСОБА_13 та
ОСОБА_9, який вівся потерпілим ОСОБА_13

Органами слідства не проведено і ряд
інших слідчих дій, направлених на
встановлення істини по справі. Зокрема,
з метою усунення протиріч в показах
підсудних та потерпілих не проведено
відтворення обстановки та обставин
події, в тому числі, щодо встановлення
особи, яка одягнула наручники на
ОСОБА_2, не перевірявся та не
встановлювався дійсний власник
автомобіля Хюндай Санта Фе, яким
керував ОСОБА_2, не проводились слідчі
дії направлені на ідентифікацію
даного автомобіля (дійсний номер його
кузова та інших агрегатів автомобіля),
не проводилось впізнання ОСОБА_25 та
державним нотаріусом Жашківської
державної нотаріальної контори ОСОБА_14
З Жашківської державної нотаріальної
контори не витребувано, не оглянуто
справу, щодо видачі ОСОБА_14 доручення
ОСОБА_47, не дано юридичну оцінку
використанню підроблених документів
ОСОБА_14 ( паспорта, ідентифікаційного
коду, свідоцтва про реєстрацію).
Натомість слідчий не розслідуючи
справу, щодо реалізації автомобілів
двійників, вчинення даними особами
свідомо неправомірних дій, обмежився
тільки їх допитом, а слідчих дій,
направлених на перевірку їх показів,
які б виправдовували у свою чергу дії
ОСОБА_7, ОСОБА_8, ОСОБА_9 і ОСОБА_10 не
провів, виділивши матеріали за фактом
підробки номерних агрегатів та
використання підроблених документів,
уникнувши таким чином від встановлення
істини по справі.

По виділеній справі досудове слідство
фактично не проводиться, хоча, як
заявив у судовому засіданні експерт
ОСОБА_48, що автомобіль можна
ідентифікувати по додаткових носіях
інформації, які є на кузові автомобіля.
Виділення справи відбулось
необґрунтовано та безпідставно, а
метою виділення є фактичне
приховування осіб, які викрали
автомобіль та вчинили підробку номерів
агрегатів, а також осіб, які в
послідуючому здійснювали його продаж,
достовірно знаючи що автомобіль
являється двійником. Вищезазначене
свідчить про те, що дані справи мають
розслідуватись та розглядатись
одночасно, а їх розгляд одна без одної є
неможливим.

Органами слідства не встановлено
особу, яка передала доручення на
автомобіль Хюндай Санта Фе ОСОБА_25. Для
встановлення даної особи не проведено
слідчих дій, направлених на
встановлення особи, на яку ОСОБА_25 у
приватного нотаріуса ОСОБА_49 у м.
Крижопіль оформив доручення на
керування автомобілем ВАЗ 21012-04 та
передав даній особі в обмін на
автомобіль Хюндай Санта Фе, про що він
вказує у своєму допиті ( а.с.237 т.2) та
підтвердив під час допиту у судовому
засіданні.

Не встановлювалось на кого був
оформлений автомобіль до його
придбання ОСОБА_10, оскільки прізвище
ОСОБА_14 йому невідоме взагалі.. Також,
необхідно встановити особу ОСОБА_10,
якому ОСОБА_10 продав автомобіль та як
наслідок після цього було виготовлено
документи на автомобіль від імені
ОСОБА_14 Крім того, слід провести
впізнання автомобіля ОСОБА_10, оскільки
достеменно невідомо чи мова ідеться
про той самий автомобіль чи інший.
Будучи допитаним в судовому засіданні
ОСОБА_10 підтвердив факт вчинення
відносно нього злочинних дій, а
своєчасне порушення за даним фактом
кримінальної справи та її
розслідування не привело б до
наслідків, які є предметом дослідження
даної справи.

Крім цього, органами слідства не
проведено експертизи голосів,
записаних на диктофон «Олімпус» та
фоноскопічна експертиза з приводу
місця вчинення запису і можливого його
монтажу.

Крім того, під час судового розгляду
справи додатково були встановлені
факти зникнення речей (коштів), навіть
тих, які були зазначені в протоколах
огляду. Тому є не зрозумілим, чому слова
потерпілого ОСОБА_13 про те що ніяких
документів у його присутності не
складалися працівниками міліції
Донецької області вважається
безперечним доказом вини підсудних, а
їх свідчення про виконання всіх
процесуальних дій стосовно автомобіля
«Хюндай Санта Фе» і потерпілого ОСОБА_2
не вважаються безперечним доказом їх
невинуватості.

В рапортах та протоколах допиту
працівників міліції, які переслідували
автомобіль «Хюндай Таксон» із такими
номерами, носять розбіжності в
буквених реквізитах державного
номерного знаку, де зазначається про
переслідування автомобіля з
державними номерами НОМЕР_2. Більш того,
в протоколі огляду місця події від
26.09.2010 року, зазначено про огляд
автомобіля «Хюндай Таксон» державний
номер НОМЕР_6, і будь-які сліди
наявності в матеріалах кримінальної
справи державного номеру НОМЕР_2
відсутні (вони не були вилучені під час
огляду місця події біля річки Сугоклей
поблизу м. Бобринець Кіровоградської
області, де саме і були затримані
ОСОБА_10, ОСОБА_9)

26.09.2010 року працівників ВВБ УБОЗ УМВС
України у Вінницькій та
Кіровоградській області у м.
Кіровоград підсудних було доставлено
без складання будь-яких процесуальних
документів і з застосуванням
спеціальних засобів - наручників. У
такому стані вони перебували понад
добу і зазначені дії місцевих
правоохоронних органів визнані
законними.

Жодна особа в залі суду не підтвердила
факт вчинення ОСОБА_10 та ОСОБА_9 дій
щодо активної фізичної протидії шляхом
погрози наїзду на автомобіль ДАІ та з
боку ОСОБА_9 - пострілів в бік
працівників міліції з пристрою для
пострілів гумовими кулями з вікна
автомобіля. Більш того, свідок ОСОБА_36,
допитаний 05.03.13 року, який
безпосередньо знаходився на
передньому пасажирському сидінні
автомобіля ДАІ, зазначив, що в нього
була табельна зброя і якщо б він був
впевнений, що в їх бік лунають постріли,
він обов'язково б її застосував. Свідок
ОСОБА_16 - пасажир заднього сидіння
автомобіля ДАІ і допитаний 12.02.2013 року,
взагалі не чув звуків подібних
пострілам, про які йому хтось сказав
пізніше, а хто саме - він не пам'ятає.
Крім того, зазначені свідки ні на
досудовому слідстві, ні в залі суду не
свідчили про погрози наїзду на
автомобіль ДАІ. Досудове слідство,
кваліфікуючи дії підсудних за ч. 2 ст. 342
КК України - опір працівникові
правоохоронного органу під час
виконання службових обов'язків, не
вказує потерпілих від дій ОСОБА_10 та
ОСОБА_9, які наслідки були спричиненні
протиправними діями підсудних.

Досудовим слідством не надано оцінку
факту відмітки підсудних в
Немирівському РВ, так як в посвідченнях
про відрядження стоїть відмітка
працівників Немирівського РВ, однак на
досудовому слідстві працівники
Немирівського РВ УМВС України у
Вінницькій області заперечили проти
цього. Хоча це підтверджується
потерпілим і свідками, допитаними в
ході судового слідства.

Досудовим слідством допущено
неповноту та відповідність
відеозапису протоколу слідчої дії. Так
при проведенні огляду місця події на
об'їзній дорозі м. Кіровоград, який
фіксувався відеокамерою
оперуповноваженим грошові кошти лише
перераховувались, а у протоколі огляду
місця події від 26.09.2010 року (т. 1, а.с. 28-31)
зазначено серії та номери грошових
купюр, що не відповідає дійсним подіям.

Крім цього, під час огляду місця події
на АЗС біля с. Суботці Знамянського
району Кіровоградської області 26.09.2010
року (т.1, а.с. 51-56) слідчим вилучено у
ОСОБА_7, ОСОБА_8, ОСОБА_13 особисті речі,
які в подальшому співробітниками ВВБ
УМВС України у Вінницькій області
передано слідчому прокуратури. Однак
слідчим при огляді речових доказів (т.1,
а.с. 254-262) та передачі речових доказів -
грошових коштів на зберігання, які
належать ОСОБА_8 відсутні 800 гривень, а
саме 8 купюр по 100 гривень. Вказаний факт
свідчить про неналежне зберігання та
передачу речових доказів, а тому під
час досудового розслідування
необхідно провести перевірку за фактом
відсутності частини грошових коштів
ОСОБА_8, що були вилучені під час огляду
місця події від 26.09.2010 року на АЗС біля
с. Суботці Знамянського району
Кіровоградської області.

Приймаючи до уваги, що органом
досудового слідства поверхово та
однобічно були досліджені обставини
щодо причетності підсудних ОСОБА_10 і
ОСОБА_9 до вчинення злочинів,
передбачених ч.2 ст. 365, ч.2 ст. 342 КК
України, взагалі не були перевірені їх
доводи щодо провокації з боку
працівників правоохоронних органів
Вінницької та Кіровоградської області,
а також органами досудового слідства
не визначені потерпілі за
обвинуваченням за ч.2 ст. 342 КК України
суд приходить до переконання про
необхідність направлення даної справи
на додаткове розслідування.

На підставі викладеного та керуючись
постановою Пленуму Верховного Суду
України № 2 від 11.02.2005 р. "Про практику
застосування судами України
законодавства, що регулює повернення
кримінальної справи на додаткове
розслідування", ст. 281 КПК України, суд -

ПОСТАНОВИВ :

Клопотання захисників ОСОБА_6 та
ОСОБА_4. про направлення кримінальної
справи про обвинувачення ОСОБА_7,
ОСОБА_8 за ч.2 ст. 365 КК України та ОСОБА_9
і ОСОБА_10 за ч. 2 т. 365 ч. 2 ст. 342 КК України
на додаткове розслідування -
задовольнити.

Матеріали кримінальної справи № 1-686/11
по обвинуваченню ОСОБА_7, ОСОБА_8 за ч.2
ст. 365 КК України та ОСОБА_9 і ОСОБА_10 за
ч. 2 т. 365 ч. 2 ст. 342 КК України направити
прокурору Вінницької області для
організації проведення додаткового
розслідування.

Запобіжний захід, відносно ОСОБА_7,
ОСОБА_8, ОСОБА_9 і ОСОБА_10 залишити
попередній - підписка про невиїзд.

Постанова може бути оскаржена до
апеляційного суду Вінницької області
протягом 7 діб з моменту її
проголошення.

Суддя: