У х в а л а

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Колегія суддів Судової палати у кримінальних справах

Верховного Суду України

у складі:

головуючого

Філатова
В.М.,

суддів

Глоса Л.Ф. і
Таран Т.С.,

за участю
прокурора

Брянцева
В.Л.

розглянула в судовому засіданні в м. Києві 7 серпня 2007
року кримінальну справу за касаційним поданням
прокурора, який брав участь у розгляді справи судом першої інстанції, на
вирок Апеляційного суду Харківської області від 26 березня 2007 року щодо ОСОБА_1

Цим вироком

ОСОБА_1,

ІНФОРМАЦІЯ_1 народження,

уродженця та жителя м. Первомайський Харківської
області, раніше не судимого,

засуджено:

- за ч. 4 ст. 187 КК України на 8
років позбавлення волі з конфіскацією всього майна, яке є його власністю;

-
за ч. 2 п. 6 ст. 115 КК України на 10 років позбавлення
волі з конфіскацією всього майна, яке є його власністю.

На підставі ст. 70 КК України за
сукупністю злочинів ОСОБА_1 визначено остаточне покарання у виді позбавлення волі строком на 10 років з
конфіскацією всього майна, яке є його власністю.

Згідно з вироком суду
неповнолітнього ОСОБА_1 визнано винуватим та засуджено за те, що він та
ОСОБА_2з метою вчинити крадіжку майна у
громадянки ОСОБА_3 яка самотньо проживала у АДРЕСА_1, близько 13-ї години 2 серпня 2006 року прийшли до цього будинку,
гадаючи, що в ньому нікого немає. Через відчинені двері будинку першим до нього
увійшов ОСОБА_1 Побачивши, що в ньому знаходиться господиня, у нього виник
умисел на вчинення розбійного нападу та її вбивства з користі. З цією метою
ОСОБА_1 умисно наніс ОСОБА_3 удар молотком по голові, від якого потерпіла впала
на підлогу й почала кричати. ОСОБА_2, злякавшись, відмовився брати участь у
вчиненні злочину та покинув місце події,
а засуджений ОСОБА_1 ганчіркою затулив
рота ОСОБА_3 та наніс їй щонайменше ще дев'ять ударів молотком в голову.
Переконавшись, що вона мертва, ОСОБА_1 заволодів її грішми та іншим майном на
суму 174 грн.

У касаційному поданні прокурор,
який брав участь у розгляді справи судом першої інстанції, не оспорюючи
доведеність винуватості і правильність кваліфікації дій ОСОБА_1, просить вирок
апеляційного суду щодо останнього
змінити у зв'язку з неправильним
застосуванням кримінального закону. Подання обґрунтовує тим, що суд, в
порушення вимог ст.ст. 67, 98 КК України, визнав кваліфікуючу ознаку складу
злочину, передбаченого ч. 2 ст. 115 КК України, - настання тяжких наслідків
обставиною, яка обтяжує покарання, та призначив неповнолітньому ОСОБА_1 додаткове
покарання у виді конфіскації майна.

Засудженим вирок не оскаржено.

Заслухавши доповідь судді
Верховного Суду України, прокурора Брянцева В.Л., який підтримав доводи
касаційного подання, перевіривши
матеріали справи та обговоривши наведені у поданні доводи, колегія суддів
вважає, що воно підлягає задоволенню з таких підстав.

Висновок суду про доведеність винуватості ОСОБА_1 у вчиненні злочинів за обставин, встановлених
судом, відповідає матеріалам справи та
ґрунтується на доказах, ретельно перевірених в судовому засіданні й
докладно наведених у вироку.

Зокрема, як видно з протоколу
огляду місця події, в будинку потерпілої ОСОБА_3 виявлено її труп з ознаками
насильницької смерті.

Згідно з висновком судово-медичної
експертизи смерть ОСОБА_3 сталася від несумісної з життям відкритої
черепно-мозкової травми з переломами кісток основи та склепіння черепа й
розривами твердої мозкової оболонки.

У судовому засіданні ОСОБА_1
повністю визнав свою вину, підтвердивши свої показання, дані ним на досудовому
слідстві, відповідно з якими саме він за обставин, встановлених судом, вчинив
умисне вбивство ОСОБА_3 при розбійному нападі на неї.

Ці показання ОСОБА_1 повністю
узгоджуються з показаннями свідка ОСОБА_2 й підтверджуються також іншими
доказами.

Так, у вказаному ОСОБА_1. місці було виявлено та вилучено
знаряддя вчинення злочину - молоток.

З даних, які містяться у висновку
судово-медичної експертизи, убачається, що виявлені у потерпілої тілесні
ушкодження голови могли бути спричинені цим молотком.

Потерпіла ОСОБА_4підтвердила
показання засудженого про те, яким саме
майном ОСОБА_1 він заволодів.

Відповідно до показань свідків
ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_7, ОСОБА_8,
ОСОБА_9 під час досудового слідства, засуджений та ОСОБА_2добровільно й
докладно давали показання про обставини вчинення ОСОБА_1. злочинів щодо
потерпілої. Цю обставину
ОСОБА_1 підтвердив і в судовому засіданні.

Таким чином, доказами, які є у
справі і наведені у вироку, встановлено винуватість ОСОБА_1 у вчиненні
злочинів, за які його засуджено.

У судовому засіданні не встановлено
таких порушень кримінально-процесуального закону, які б були підставою для
скасування вироку.

Дії ОСОБА_1 за ч. 2 п.6 ст.115, ч.4
ст.187 КК України кваліфіковано правильно, оскільки він вчинив умисне вбивство
з користі та розбійний напад, поєднаний з проникненням у житло й заподіянням
тяжких тілесних ушкоджень.

Призначаючи покарання ОСОБА_1, суд
у повній мірі врахував ступінь тяжкості вчинених ним злочинів, всі обставини,
що обтяжують та пом'якшують його відповідальність, конкретизувавши ці дані у
вироку. Проте, в порушення вимог ч.
4 ст. 67 КК України, помилково визнав,
тяжкі наслідки у виді заподіяння смерті при вчиненні злочину, передбаченого ч.
2 ст. 115 КК України обставиною, яка обтяжує покарання; також суд, всупереч
вимогам ч. 2 ст. 98 КК України, призначив засудженому, якому на час вчинення
злочину виповнилося тільки 15 років,
додаткове покарання у виді конфіскації майна.

Крім того, як убачається з
матеріалів справи, постановою Первомайського районного суду від 4.08.2003 року
щодо ОСОБА_1, як особи, що вчинила до
досягнення віку, з якого може настати кримінальна відповідальність,
суспільно-небезпечне діяння, що підпадає під ознаки ч.3 ст.185 КК України, було
застосовано примусові заходи виховного характеру. Таке рішення суду, відповідно
до ст. 88 КК України, не є підставою для
визнання особи такою, що має судимість. Проте суд в установчій частині вироку
помилково послався на те, що ОСОБА_1 не судимий
в силу ст. 89 КК України.

Тому вирок щодо ОСОБА_1 у зв'язку з неправильним застосуванням кримінального закону належить змінити. Така
зміна не є підставою для пом'якшення призначеного засудженому покарання.

На підставі наведеного та керуючись ст.ст.
394-396 КПК України, колегія суддів

ухвалила:

касаційне подання прокурора, який
брав участь у розгляді справи судом першої інстанції, задовольнити.

Вирок колегії суддів судової палати
у кримінальних справах Апеляційного суду Харківської області від 26 березня
2007 року щодо ОСОБА_1 змінити.

Виключити з вироку посилання суду
на обтяжуючу покарання обставину - заподіяння злочином тяжких наслідків.

Виключити з вступної частини
вироку посилання суду на ст. 89 КК
України як на підставу відсутності попередньої судимості у засудженого та
вважати ОСОБА_1 особою, раніше не судимою.

Виключити рішення суду про
призначення ОСОБА_1 додаткового покарання у виді конфіскації майна.

У решті цей вирок залишити без
зміни.

Судді:

Філатов В.М. Глос Л.Ф. Таран Т.С.