УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
27 січня 2015 року м. Запоріжжя

Орджонікідзевський районний суд м.Запоріжжя у складі головуючого судді ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 , за участю прокурора ОСОБА_3 , захисника ОСОБА_4 , законного представника ОСОБА_5 , обвинуваченого ОСОБА_6 розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду в місті Запоріжжя клопотання прокурора про застосування примусових заходів медичного характеру відносно:

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Запоріжжя, громадянина України, освіта середня, не одруженого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого,

за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 186 КК України
ВСТАНОВИВ:
До Орджонікідзевського районного суду м.Запоріжжя надійшло клопотання про застосування примусових заходів медичного характеру відносно ОСОБА_6 у зв`язку з вчиненням ним кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 186 КК України, оскільки останній за станом здоровя потребує застосування примусових заходів медичного характеру у виді госпіталізації до психіатричного закладу із звичайним наглядом.

Клопотання мотивоване тим, що 27.06.2014 року, приблизно о 19 годині 30 хвилин, ОСОБА_6 , маючи умисел на відкрите викрадення чужого майна, діючи умисно, з корисливих мотивів, шляхом вільного доступу, знаходячись на площі Маяковського в м. Запоріжжя, відкрито викрав мяку іграшку Ведмедик з вітрини дитячого атракціону Дартс вартістю 600 гривень, чим завдав матеріальні збитки на вищевказану суму потерпілому ОСОБА_7 .

Вина ОСОБА_6 , повністю підтверджується зібраними ході досудового розслідування та дослідженими в судовому засіданні матеріалами.

Суд, заслухавши прокурора, захисника, які підтримали клопотання щодо застосування примусових заходів медичного характеру відносно підозрюваного ОСОБА_6 , законного представника, яка заперечувала проти задоволення клопотання, дослідивши матеріали кримінального провадження, вважає, що клопотання підлягає задоволенню з наступних підстав.

Згідно ч.2 ст. 19КК України не підлягає кримінальній відповідальності особа, яка під час вчинення суспільно небезпечного діяння, перебувала в стані неосудності, тобто не могла усвідомлювати свої дії або керуватися ними внаслідок хронічного психічного захворювання, тимчасового розладу психічної діяльності, недоумства або іншого хворого стану психіки. До такої особи за рішенням суду можуть бути застосовані примусові заходи медичного характеру.

Згідно ст. 93 КК Українипримусові заходи медичного характеру можуть бути застосовані судом до осіб, які вчинили у стані неосудності суспільно небезпечні діяння.

Відповідно ч. 2 ст. 94 КК Українивизначено, що надання амбулаторної психіатричної допомоги в примусовому порядку може бути застосоване судом стосовно особи, яка страждає на психічні розлади і вчинила суспільно небезпечне діяння, якщо особа за станом свого психічного здоров`я не потребує госпіталізації до психіатричного закладу.

Відповідно до ст. 503КПК України кримінальне провадження щодо застосування примусових заходів медичного характеру здійснюється за наявності достатніх підстав вважати, що особа вчинила суспільно небезпечне правопорушення у стані неосудності.

Статтею 511 КПК Українивизначено, що досудове розслідування у кримінальному провадженні щодо застосування примусових заходів медичного характеру закінчується закриттям кримінального провадження або складенням клопотання про застосування примусових заходів медичного характеру. Прокурор затверджує складене слідчим або самостійно складає клопотання про застосування примусових заходів медичного характеру і надсилає його суду в порядку, передбаченому цим Кодексом.

Відповідно до ч.2 ст.513 КПКУкраїни визнавши доведеним, що особа вчинила суспільно небезпечне діяння у стані неосудності або після вчинення кримінального правопорушення захворіла на психічну хворобу, яка виключає можливість застосування покарання, суд постановляє ухвалу про застосування примусових заходів медичного характеру.

Згідно акту судово-психіатричного експерта №664 від 19.11.2014 ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , страждає хронічним психічним захворюванням у формі біополярного афіктивного розладу, змішаний тип, поточний епізод гневливої манії. Отже, він не міг віддавати собі звіт у своїх діях і керувати ними. За своїм психічним станом в даний час, так само не може віддавати собі звіт у своїх діях і керувати ними. Потребує застосування примусових заходів медичного характеру у вигляді госпіталізації до психіатричного закладу із звичайним режимом.

Таким чином, суд приходить до висновку, що ОСОБА_6 перебуваючи в стані еосудності, вчинив суспільно небезпечне діяння, яке підпадає під ознаки злочину, передбаченого ч. 1 ст. 186 ККУкраїни.

При визначенні міри медичного характеру суд враховує не тільки характер душевного захворювання, а й рекомендації експертів про тип лікувального закладу, а також тяжкість вчиненого ОСОБА_6 злочину.

Враховуючи характер і тяжкість захворювання, тяжкість вчинення діянь, ступінь небезпечності ОСОБА_6 суд вважає, що останній потребує у застосуванні примусових заходів медичного характеру у вигляді примусового лікування у психіатричній лікарні із звичайним режимом.

Керуючись ст.ст.512-513 КПКУкраїни, ст.ст.93-94 ККУкраїни, суд,

УХВАЛИВ:
Застосувати до ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 примусові заходи медичного характеру у вигляді госпіталізації до психіатричного закладу із звичайним режимом у КУ „ Запорізької обласної клінічної психіатричної лікарні.

Цивільний позов не заявлявся.

Речові докази: мяка іграшка „ Ведмедик повернути за належністю.

Ухвала може бути оскаржена до Апеляційного суду Запорізької області через Орджонікідзевський районний суд м. Запоріжжя протягом 30 днів з дня її проголошення.

Суддя ОСОБА_1