Справа № 559/11/15-к
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
10 лютого 2015 року Дубенський міськрайонний суд Рівненської області в особі:
головуючого судді ОСОБА_1

при секретарі ОСОБА_2

за участю прокурора ОСОБА_3

потерпілого ОСОБА_4

обвинуваченого ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Дубно справу по обвинуваченню

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уроженця та жителя АДРЕСА_1 , українця, громадянина України, освіта середня-спеціальна, не одруженого, не працюючого, не судимого
підозрюється

в скоєнні злочину, передбаченого ст.190 ч.1 КК України,

В С Т А Н О В И В:
7 червня 2014 року біля 03 год. ОСОБА_5 , перебуваючи біля кафе-бару "Козацький шинок" в районі автовокзалу м.Дубно Рівненської області, керуючись корисливими спонуканнями, вирішив заволодіти мобільним телефоном "Леново А706" у ОСОБА_4 . Реалізуючи свій злочинний намір, направлений на заволодіння чужим майном, зловживаючи довірою ОСОБА_4 , ОСОБА_6 взяв мобільний телефон останнього, не маючи на меті його повернути. При цьому заявив, що він його не поверне, або поверне грошові кошти. Заволодівши шахрайським шляхом мобільним телефоном, ОСОБА_5 перевів його у своє протиправне володіння. Внаслідок чого ОСОБА_4 було заподіяно матеріальну шкоду на суму 1832 грн. 80 коп.

В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_5 вину в скоєному визнав, просить затвердити угоду про примирення.

Потерпілий ОСОБА_4 не заперечує проти затвердження угоди про примирення.

Дії ОСОБА_5 вірно кваліфіковано по ст.190 ч.1 КК України як заволодіння чужим майном, шляхом зловживання довірою (шахрайство).

31 грудня 2014 року було укладено угоду про примирення обвинуваченого з потерпілим, за умовами угоди сторони погодилися на призначенні покарання ОСОБА_5 по ст.190 ч.1 КК України у вигляді 1 року обмеження волі. На підставі ст.75 КК України ОСОБА_5 звільнити від відбування покарання з випробуванням, іспитовим строком на 2 роки. Відповідно до ст.76 п.2,3,4 ч.1 КК України покласти обов"язки: не виїзжати за межі України без дозволу органів кримінально-виконавчої інспекції; періодично з"являтися для реєстрації в органи кримінально- виконавчої інспекції.

Сторони розуміють наслідки укладення та затвердження угоди про примирення. Обвинувачений розуміє характер обвинувачення та вид покарання, який буде йому призначений у разі затвердження угоди про примирення. Укладення угоди є добровільним, тобто угода відповідає вимогам КПК України та не порушує права, свободи та інтереси інших сторін. Покарання визначене у угоді відповідає вимогам КК України. Обставини, що обтяжують покарання відсутні.

Обставинами, що пом"якшують покарання є щире каяття, активне сприяння розкриттю злочину.

Відповідно до ст.474 КПК України, перед прийняттям рішення про затвердження угоди про примирення, суд під час судового засідання з"ясував у обвинуваченого, чи він розуміє, що він має право на справедливий судовий розгляд, під час якого сторона обвинувачення зобов"язана довести кожну обставину щодо кримінального правопорушення, у вчиненні якого його обвинувачують, а він має право мовчати і факт мовчання не матиме для суду жодного доказового значення.

Суд з"ясував у потерпілого, чи він цілком розуміє наслідки затвердження угоди, передбачені ст.473 КПУ України.

Сторони в повному обсязі розуміють, що відповідно до ст.473 КПК України наслідком укладення та затвердження угоди про примирення є: для обвинуваченого обмеження права оскарження вироку, згідно з положеннями ст.394 і 424 КПК України та відмова від здійснення прав передбачених п.1 ч.4 ст.474 КПК України; для потерпілого - обмеження права оскарження вироку згідно з положеннями ст.394 і 424 КПК України та позбавлення права вимагати в подальшому притягнення особи до кримінальної відповідальності за відповідне кримінальне правопорушення і змінювати розмір вимог про відшкодування шкоди.

Сторонам роз"яснено, що підстави оскарження вироку яким затверджено дана угода в апеляційному та касаційному порядку визначені ст.294, 424 КПК України. Вони сторонам є зрозумілими.

Суд переконався в тому, що укладення угоди сторонами є добровільним, тобто не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дії будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді. Угода відповідає вимогам цього Кодексу.

Підстав для того щоб не затвердити угоду про примирення у суду немає.

На підставі викладеного та керуючись ст.474, 475 КПК України, суд,
З А СУ Д И В:
Затвердити угоду про примирення у кримінальному провадженні №0000537.

ОСОБА_5 визнати винним в скоєні кримінального правопорушення передбаченого ст.190 ч.1 КК України і призначити покарання у вигляді 1 (одного) року обмеження волі.

На підставі ст.75 КК України засудженого звільнити від відбування покарання з випробуванням, іспитовим строком на 2 (два) роки.

На підставі ст.76 п.2,3,4 КК України на засудженого покласти обов"язки:

- не виїзжати за межі України на постійне проживання без дозволу кримінально-виконавчої інспекції;

- повідомляти кримінально-виконавчу інспекцію про зміну місця проживання, роботи або навчання;

- періодично з"являтися для реєстрації в кримінально-виконавчій інспекції.

Строк покарння рахувати з дня вступу вироку в законну силу.

На вирок суду може бути подано апеляцію до апеляційного суду Рівненської області протягом 30 днів з дня його проголошення через Дубенський міськрайонний суд.

Суддя :