Справа № 296/6087/15-к
Вирок
Іменем України
30 червня 2015 року Корольовський районний суд м. Житомира в складі:

головуючого судді: ОСОБА_1 ,

при секретарі: ОСОБА_2 ,

за участю прокурорів: ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

обвинуваченого: ОСОБА_5 ,

потерпілої: ОСОБА_6 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду кримінальне провадження №0002244 відносно ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , українця, громадянина України, уродженця с. Берегомет Вижницького району Чернівецької області, освіта середня-спеціальна, не працюючий, не одружений, зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , проживає за адресою: АДРЕСА_2 , раніше судимого: 23.03.2005 року Вижницьким районним судом Чернівецької області за ч. 1 ст. 185 КК України на 1 рік позбавлення волі, на підставі ст.ст. 75, 76 КК України звільнений від відбування покарання з іспитовим строком на 1 рік; 10.03.2006 року Кіровським районним судом м. Кіровоград за ч. 1 ст. 115 КК України з застосуванням ст. 71 КК України на 8 років позбавлення волі;

по обвинуваченню у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 185 КК України,

ВСТАНОВИВ:

В період часу з 25.04.2015 р. по 26.04.2015 р. ОСОБА_5 , перебував за адресою: АДРЕСА_3 , де проживають його знайомі ОСОБА_6 та ОСОБА_7

26.04.2015 р. близько 10 години 00 хвилин, ОСОБА_5 , перебуваючи у ванній кімнаті вказаної квартири побачив ювелірні вироби, а саме: дві золоті сережки у вигляді ромашки та півмісяця, які належать ОСОБА_6 .

В цей же день та час, в цьому ж місці та за вказаних обставин у ОСОБА_5 виник злочинний умисел, направлений на повторне таємне викрадення чужого майна, що належить ОСОБА_6 .

Реалізуючи свій злочинний умисел, направлений на таємне повторне викрадення чужого майна, з корисливих мотивів, з метою викрадення майна ОСОБА_6 , скориставшись тим, що за його діями ніхто із сторонніх осіб не спостерігає та його дії залишаються непоміченими, викрав сережку у вигляді ромашки та сережку у вигляді півмісяця, виготовлених із золота.

Таким чином, ОСОБА_5 , таємно повторно викрав чуже майно, яке належить ОСОБА_6 , а саме: золоту сережку у формі ромашки, виготовлену із золота 585 проби, вагою близько 0,37 грама, вартістю 182 грн. 55 коп., золоту сережку у формі півмісяця, виготовлену із золота 585 проби, вагою близько 0,39 грама, вартістю 192 грн. 42 коп.

Викрадене таким чином майно, ОСОБА_5 27.04.2015 р. здав до ПТ «Ломбард «КОМОД» Горбач О.О. і компанія», який розташований за адресою: АДРЕСА_4 , за що отримав 305 грн., якими розпорядився на власний розсуд, чим завдав потерпілій ОСОБА_6 матеріальну шкоду на загальну суму 374 грн. 97коп.

В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_5 свою вину в інкримінованому кримінальному правопорушенні визнав повністю, щиро розкаявся і підтвердив, що дійсно при зазначених в обвинувальному акті обставинах, викрав золоті прикраси, які належать ОСОБА_8 . Викрадені золоті вироби здав до ломбарду по вул. Огієнка, 1/34 в м. Житомирі, а отримані гроші витратив на власні потреби. У вчиненому щиро розкаявся. На даний час завдану шкоду потерпілій відшкодував повністю.

Потерпіла ОСОБА_6 в судовому засіданні пояснила, що 25.04.2015 р. вона разом зі своїм співмешканцем ОСОБА_9 перебували за місцем свого проживання в кв. АДРЕСА_5 . Близько 23 години до них у гості прийшов знайомий ОСОБА_10 , з яким вони розпивали спиртні напої до ранку наступного дня. 27.04.2015 р. близько 19 годин вона виявила, що зникли її золоті сережки. У крадіжці вона запідозрила ОСОБА_11 , про що звернулася з відповідною заявою до міліції. На даний час шкода йому відшкодована, претензій матеріального та морального характеру до ОСОБА_12 не має, на суворості покарання не наполягає.

Слід зазначити, що показання обвинуваченого ОСОБА_5 відповідають фактичним обставинам справи і ним не оспорюються.

Відповідно до ч. 3 ст. 349 КПК України, за згодою учасників судового провадження, судом визнано недоцільним дослідження доказів стосовно тих фактичних обставин справи, які правильно розуміють обвинувачений, інші учасники судового провадження, і які ніким не оспорюються. Тому, суд обмежив дослідження доказів допитом обвинуваченого, потерпілої та дослідженням тих матеріалів кримінального провадження, що характеризують особу обвинуваченого. При цьому суд роз`яснив обвинуваченому та іншим учасникам судового провадження, що в такому випадку вони будуть позбавлені права оспорювати визнані ними фактичні обставини справи в апеляційному порядку.

За таких обставин суд вважає, що вина обвинуваченого ОСОБА_5 доведена повністю, а його дії правильно кваліфіковано за ч. 2 ст. 185 КК України, як умисні протиправні дії, що виразилися у таємному викраденні чужого майна (крадіжка), вчиненому повторно.

Призначаючи покарання обвинуваченому ОСОБА_5 у відповідності зі ст. 65 КК України, суд враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, ступінь суспільної небезпечності скоєного, мотиви злочину, особу обвинуваченого та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.

Обставини, що пом`якшують покарання обвинуваченому ОСОБА_5 , згідно ст. 66 КК України є визнання вини, щире каяття та добровільне відшкодування завданого збитку. Обставин, що обтяжують покарання обвинуваченому ОСОБА_5 , відповідно до ст. 67 КК України, судом не встановлено.

При вирішенні питання про вид та міру покарання суд виходить з того, що кримінальне правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 185 КК України, відповідно до ст. 12 КК України, відноситься до злочинів середньої тяжкості.

Враховуючи пом`якшуючі обставини, а також те, що ОСОБА_5 раніше притягується до кримінальної відповідальності, є особою молодого віку, за місцем проживання характеризується посередньо, не має постійного місця роботи, повністю відшкодував завдані збитки потерпілій, потерпіла зазначила, що не наполягає на суворості призначеного покарання обвинуваченому.

З урахуванням викладеного, суд приходить до висновку, що ОСОБА_5 необхідно призначити покарання в межах санкції частини статті, якою передбачено покарання за вчинення кримінального правопорушення, що є необхідним та достатнім для виправлення обвинуваченого та попередження вчинення ним нових кримінальних правопорушень неможливе без його ізоляції від суспільства, в зв`язку з чим призначає покарання у виді арешту.

Цивільний позов по кримінальному провадженню не заявлений.

Процесуальні витрати відсутні.

Відповідно до ст. 100 КПК України суд вирішує питання про долю речових доказів.

Керуючись ст.ст.368, 370, 374, 394 КПК України, суд,

З А С У Д И В:

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 185 КК України та призначити йому покарання у виді - 3 (три) місяці адміністративного арешту.

Строк арешту обчислювати з моменту затримання засудженого ОСОБА_5 .

Запобіжний захід обвинуваченому ОСОБА_5 особисте зобов`язання, до набрання вироком чинності, залишити незмінним.

Речові докази: золоту сережку у формі ромашки, виготовлену із золота 585 проби, вагою близько 0,37 грама та золоту сережку у формі півмісяця, виготовлену із золота 585 проби, вагою близько 0,39 грам, які повернуті під розписку потерпілій ОСОБА_6 , після набрання вироком чинності залишити останній.

Вирок може бути оскаржений в апеляційному порядку з підстав, передбачених статтею 394 КПК України, до Апеляційного суду Житомирської області через Корольовський районний суд м. Житомира шляхом подачі апеляції протягом 30 днів з моменту його проголошення.

Суддя: ОСОБА_1

.