Справа № 161/8099/15-к
Провадження № 1-кп/161/391/15
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
м. Луцьк 10 серпня 2015 року Луцький міськрайонний суд Волинської області під головуванням:

судді - ОСОБА_1 ,

за участю секретаря - ОСОБА_2 ,

прокурора - ОСОБА_3 ,

потерпілої - ОСОБА_4 ,

представника потерпілої адвоката ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні обвинувальний акт у кримінальному провадженні №0001186, що надійшов з прокуратури м. Луцька 27.05.2015 відносно ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с.Словатичі Ківерцівського району Волинської області, українця, гр.України, з середньою освітою, одруженого, пенсіонера, мешканця АДРЕСА_1 , раніше не судимого,

- у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 122 ч.1 КК України,

В С Т А Н О В И В :
Обвинувачений ОСОБА_6 27.04.2015 близько 07.00 год., перебуваючи поблизу будинку №3б, що по пр. Молоді м. Луцька, під час словесного конфлікту з ОСОБА_4 , який виник на ґрунті особистих неприязних відносин, штовхнув останню, внаслідок чого вона впала на землю. Після цього, з метою нанесення тілесних ушкоджень, усвідомлюючи протиправність та небезпечність своїх дій, умисно наніс потерпілій ОСОБА_4 один удар дерев`яною палицею область кисті правої руки, чим спричинив їй тілесні ушкодження у вигляді закритого перелому 5-ї п`ясної кістки правої кисті з забоєм передпліччя, які згідно висновку судово-медичної експертизи №521 від 15.05.2015, за ступенем тяжкості відносяться до категорії тілесних ушкоджень середнього ступеня тяжкості, за ознакою довготривалого розладу здоров`я, оскільки для загоєння перелому необхідний час більше 21 доби.

Таким чином, ОСОБА_6 скоїв кримінальне правопорушення, передбачене ч.1 ст.122 КК України, тобто умисно наніс потерпілій середньої тяжкості тілесне ушкодження, яке не є небезпечним для життя і не потягло за собою наслідків, передбачених у ст.121 КК України, але таке, що спричинило тривалий розлад здоров`я.
Допитаний в судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_6 свою вину в умисному нанесенні потерпілій ОСОБА_4 середньої тяжкості тілесних ушкоджень, визнав повністю, цивільний позов про відшкодування матеріальної та моральної шкоди визнав частково, зокрема, не визнав розмір моральної шкоди. Суду дав показання, що 27.04.2015 близько 07.00 год., перебуваючи поблизу будинку АДРЕСА_2 , під час словесного конфлікту, штовхнув ОСОБА_4 , внаслідок чого остання впала на землю. Після цього, наніс їй один удар дерев`яною палицею по правій руці, спричинивши тілесні ушкодження. У вчиненому щиро розкаявся, просив суворо його не карати.

Крім повного визнання своєї вини самим обвинуваченим, його винність у спричиненні тілесних ушкоджень середнього ступеня тяжкості потерпілій, підтверджується зібраними на досудовому слідстві доказами, фактичні обставини яких не оспорюються учасниками судового провадження, а тому судом, за погодженням з усіма учасниками, не проводиться їх дослідження.

Потерпіла ОСОБА_4 повністю підтвердила показання обвинуваченого щодо фактичних обставин справи та нанесення їй тілесних ушкоджень. Просить задовольнити поданий нею цивільний позов про відшкодування матеріальної та моральної шкоди. Щодо міри покарання покладається на погляд суду.

При обранні покарання суд враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення і дані про особу винного.

До обставин, що пом`якшують покарання суд відносить щире каяття, активне сприяння розкриттю злочину.

Обставин, що обтяжують покарання суд не вбачає.

Обвинувачений ОСОБА_6 не судимий, до кримінальної відповідальності не притягувався, вину визнав та щиро розкаявся у вчиненому, активно сприяв у розкритті вчиненого злочину, має постійне місце реєстрації та проживання, де характеризується задовільно, потерпіла на суворому покаранні останнього не наполягає, тому суд призначає покарання в межах санкції ст.122 ч.1 КК України у виді позбавлення волі, із застосуванням ст. 75 КК України.

На думку суду, обрана міра покарання, є необхідною та достатньою для його виправлення та попередження вчинення ним нових правопорушень.

На підставі ст.ст. 128, 129 КПК України, ст.ст. 1166, 1167 ЦК України цивільний позов потерпілої ОСОБА_4 про відшкодування матеріальної та моральної шкоди задовольнити частково, стягнути з обвинуваченого ОСОБА_6 в користь потерпілої ОСОБА_4 517 (п`ятсот сімнадцять) грн. 27 (двадцять сім) коп. спричиненої матеріальної шкоди та 1000 (одну тисячу) грн. моральної шкоди.
У решті позовних вимог відмовити.
Визначаючи розмір моральної шкоди, суд виходив з засад розумності, виваженості, справедливості та вважає, що визначена сума моральної шкоди відповідає обсягу та характеру спричинених страждань потерпілої ОСОБА_4 , яка заявила такий позов та характеру вимушених змін у її життєвих стосунках.

Керуючись ст.ст. 370, 374 КПК України, суд,

З А С У Д И В :
ОСОБА_6 визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 122 ч.1 КК України, призначивши покарання у виді 1 (одного) року позбавлення волі.

На підставі ст.ст. 75, 76 КК України звільнити обвинуваченого ОСОБА_6 від відбування призначеного покарання, якщо він протягом 1 (одного) року іспитового строку не вчинить нового злочину і виконає покладені на нього обов`язки:

- не виїжджати за межі України на постійне місце проживання без дозволу кримінально-виконавчої інспекції;

- повідомляти кримінально-виконавчу інспекцію про зміну місця проживання;

- періодично з`являтись для реєстрації в кримінально-виконавчу інспекцію.

Стягнути з обвинуваченого ОСОБА_6 в користь потерпілої ОСОБА_4 517 (п`ятсот сімнадцять) грн. 27 (двадцять сім) коп. спричиненої матеріальної шкоди та 1000 (одну тисячу) грн. моральної шкоди.
На вирок суду може бути подана апеляція до апеляційного суду Волинської області протягом 30 днів з дня його проголошення.

ГОЛОВУЮЧИЙ: