АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ЧЕРКАСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 11-428/2007р. Головуючий
Категорія ст. 125 ч.І КК Овсіенко
в апеляційній інстанції
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

5 червня 2007 р. колегія
суддів судової Палати в кримінальних справах апеляційного суду Черкаської
області в складі:

головуючого Охріменко І.К.

суддів Восколовича В.І.,
Суходольського

М.І.

з участю: засудженої ОСОБА_1

захисника ОСОБА_2

потерпілого ОСОБА_3

розглянувши
у відкритому судовому засіданні в місті Черкаси кримінальну справу за апеляцією
захисника ОСОБА_2 в
інтересах засудженої ОСОБА_1 на вирок Смілянського міськрайонного суду
Черкаської області від 06.03.2007
року, яким

ОСОБА_1

ІНФОРМАЦІЯ_1
року народження, українка, громадянка України, без

освіти, пенсіонерка, проживаюча в
АДРЕСА_1, раніше
не судима засуджена за ч.І ст. 125
КК України до покарання у вигляді штрафу в сумі 510 грн. Стягнуто з
ОСОБА_1 на користь потерпілого ОСОБА_3 1000
грн. в рахунок відшкодування заподіяної моральної шкоди та 800 грн. понесених витрат
за послуги захисника.

ОСОБА_3
в пред'явленому обвинуваченні у вчиненні злочину, передбаченому ч.1 ст. 125 КК України
визнаний невинним та виправданий за відсутністю в його діях складу злочину.

ОСОБА_1 в позові до ОСОБА_3 про стягнення витрат на
лікування в сумі 92
грн., моральної шкоди в сумі 10000
грн. та вартості послуг захисника в сумі 800
грн. відмовлено,-

встановила:

Згідно вироку, ОСОБА_1 визнана винною та засуджена за те, що вона

17.04.2006 року в
денний час на присадибній ділянці свого будинковолодіння АДРЕСА_1 під час сварки,
на грунті неприязне цих

стосунків, умисно палицею нанесла ОСОБА_3 декілька ударів по спині,
спричинивши йому

' легкі тілесні
ушкодження у вигляді синця надлопаткової області зліва.

В своїй апеляції захисник ОСОБА_2 в
інтересах засудженої ОСОБА_1, не

погоджуючись з вироком, просить його скасувати, провадження по справі щодо
ОСОБА_1 закрити за недоведеності її участі у вчиненні злочину, передбаченого
ст. 125 ч.1 КК

України,
а щодо ОСОБА_3 постановити вирок, яким визнати його винним у скоєнні злочину,
передбаченого ч.І ст. 125
КК України та призначити йому відповідне покарання, задоволивши цивільний
позов ОСОБА_1 в повному обсязі.

В
обгрунтування своєї апеляції захисник посилається на те, що, на її думку,
висновок суду не відповідає фактичним обставинам справи, що вплинуло на
вирішення питання про винність ОСОБА_1 та невинність ОСОБА_3. Крім того,
апелянт вважає, що суд не взяв до уваги непослідовність показань ОСОБА_3 щодо
місця та механізму нанесення йому тілесних ушкоджень, а також непослідовність
показань свідків ОСОБА_4, ОСОБА_5
та ОСОБА_6, які покладені судом в основу вироку, одночасно не давши
об'єктивної оцінки послідовним показанням свідків ОСОБА_7, ОСОБА_8, ОСОБА_9 та
ОСОБА_10. Захисник також посилається на те, що ОСОБА_1 не була визнана судом
цивільним відповідачем, а тому питання про цивільний позов щодо неї вирішено
невірно.

В запереченні на апеляцію захисник ОСОБА_11 в інтересах
виправданого ОСОБА_3, вважаючи вирок законним та обґрунтованим, просить його
залишити без змін, а апеляцію без задоволення.

Заслухавши доповідь судді апеляційного суду, пояснення
засудженої ОСОБА_1 та її захисника ОСОБА_2,
підтримавших апеляцію, пояснення потерпілого ОСОБА_3 про залишення вироку
без змін, вивчивши матеріали справи та перевіривши доводи апеляції, колегія
судців вважає, що вона підлягає частковому задоволенню з таких підстав.

Висновок суду, щодо доведеності вини засудженої ОСОБА_1 в
умисному спричиненні нею тілесних ушкоджень ОСОБА_3 при обставинах, наведених у
вироку та відсутністю доказів завдання останнім тілесних ушкоджень ОСОБА_1 є
поспішним без дослідження всіх наявних обставин справи.

Так, із матеріалів справи встановлено про те, що під час
конфліктної ситуації, яка виникла 17.04.2006
року між ОСОБА_1 та ОСОБА_3 були присутні громадяни ОСОБА_12 та ОСОБА_13,
яких в своїй зустрічній скарзі просила допитати як свідків ОСОБА_1, вказавши їх
адреси, проте ці особи не були допитані судом про обставини вказаного
конфлікту.

Допит вказаних свідків визивається необхідністю того, що
по справі було допитано ряд свідків, як з боку ОСОБА_1, так і з боку ОСОБА_3,,
які всі з боку ОСОБА_1 та частина з боку ОСОБА_3 являються їх родичами і вони є
зацікавленими особами при вирішенні обставин по даній справі.

При таких обставинах, виникає необхідність в допиті як
свідків ОСОБА_12 та ОСОБА_13, які по матеріалах справи не є, родичами ОСОБА_3
та ОСОБА_1 і які можуть дати більш об'єктивні показання в судовому засіданні
ніж інші свідки. Про необхідність допиту вказаних осіб не заперечували в
судовому засіданні апеляційного суду і самі ОСОБА_3 та ОСОБА_1

В матеріалах справи (
а.с.81) є також
акт підписаний, в тому числі і ОСОБА_12 та ОСОБА_13, в якому зазначається, що
під час вказаного вище конфлікту ОСОБА_3 наніс удар ОСОБА_1 в область грудей, а
тому і ці обставини підлягають перевірці шляхом допиту зазначених осіб.

Крім того, висновок судово-медичної експертизи щодо
наявності у ОСОБА_1 тілесних ушкоджень та пояснень в судовому засіданні як
свідка лікаря ОСОБА_14 до якого зверталася за медичною допомогою засуджена з
приводу отримання тілесних ушкоджень, які за її словами їй спричинив ОСОБА_3
містять в собі явні протиріччя, а тому суду необхідно дати цим обставинам
відповідну оцінку.

При новому розгляді справи необхідно перевірити також і доводи, наведені в
апеляції захисника ОСОБА_2

При таких обставинах, вирок підлягає скасуванню, у зв'язку з неповнотою
судового слідства та направленню справи на новий судовий розгляд.

Керуючись ст.ст.362,366
КПК України, колегія суддів,-

ухвалила:

Апеляцію
захисника ОСОБА_2 в
інтересах засудженої ОСОБА_1 задоволити частково, а вирок Смілянського
міськрайонного суду Черкаської області від 6 березня 2007
року щодо засудженої ОСОБА_1 та виправданого ОСОБА_3 скасувати, а
кримінальну справу направити на новий судовий розгляд в цей же суд, в іншому
складі суду.