Справа № 1/2506/447/11
В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

27.09.2011 року Деснянський районний суд м. Чернігова у складі:

головуючого: судді: Кузюри М.М.

при секретарі: Петренко І.В.

з участю: прокурора: Попсуйка Л.А.

розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Чернігові в залі суду кримінальну справу по обвинуваченню:

ОСОБА_1 Ноєвича, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженця ІНФОРМАЦІЯ_2, ОСОБА_2, громадянина ОСОБА_2, проживаючого за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_3, ІНФОРМАЦІЯ_4, одруженого, не працюючого, раніше не судимого,

обвинуваченого за ст. 286 ч. 1 КК України, -

В С Т А Н О В И В :

04 липня 2011 року о 14 год. 30 хв. ОСОБА_1 Ноєвич, керуючи автомобілем марки HONDA CR-V, реєстраційний номер НОМЕР_1, рухаючись в м. Чернігові по проспекту Миру зі сторони вул. Пирогова в напрямку вулиці Щорса проявив неуважність, не стежив за дорожньою обстановкою та її зміною, перед виконанням маневру повороту праворуч до парковки, що розташована навпроти міської лікарні № 1 по проспекту Миру 44, не переконався, що це буде безпечним і не створить перешкод або небезпеки іншим учасникам дорожнього руху, при цьому, не надав дорогу велосипедисту ОСОБА_3, який рухався у правій смузі в попутному з ним напрямку, в результаті чого скоїв зіткнення з вказаним велосипедистом.

В результаті ДТП велосипедист ОСОБА_3 отримав тілесні ушкодження у вигляді: закритого перелому шиловидного відростка лівої ліктьової кістки без зміщення, подряпин на правій верхній кінцівці, синців, саден, забиття м?яких тканин лівої нижньої кінцівки, рубця слизової нижньої губи, який може являтись наслідком загоєння забитої рани, і які могли утворитись від дії тупих предметів та згідно висновку судово-медичної експертизи № 1177 від 25 липня 2011 року в своїй сукупності відносяться до категорії середнього ступеня тяжкості, за ознакою тривалого розладу здоров?я, строком понад 21 день.

В даній дорожній обстановці водій ОСОБА_1 грубо порушив вимоги п.п. 2.3 б, 10.1, 10.3, 13.3 Правил дорожнього руху, що стало причиною та умовою настання події даної дорожньо-транспортної пригоди.

Підсудний ОСОБА_1 у судовому засіданні свою вину в інкримінованому йому діянні визнав частково та пояснив, що 04 липня 2011 року близько 14 год. 30 хв. він керував автомобілем НОМЕР_2, який належить його знайомій ОСОБА_4 і яким він керує за дорученням та рухався по проспекту Миру з боку вулиці Пирогова у напрямі вулиці Щорса по центральній смузі руху зі швидкістю до 40 км на годину. В районі зупинки громадського транспорту 1-а міська лікарнявін зменшив швидкість для того, щоб припаркуватись навпроти лікарні. Він включив правий поворотний сигнал та почав плавно зміщуватися правіше до краю проїжджої частини, рухаючись вздовж припаркованих автомобілів на відстані 0,5 м та шукаючи місце для зупинки.

Перед заїздом на паркувальне місце він не подивився у дзеркало заднього огляду, але в момент повороту побачив велосипедиста, який упав біля його автомобіля. Самого удару в автомобіль він не чув. Вийшовши з автомобіля він побачив хлопця, який знаходився біля правої сторони його автомобіля і тримав в руках свій велосипед. Він запропонував хлопцю викликати швидку допомогу та співробітників ДАІ, на що хлопець відмовився. Тоді він сів в автомобіль та від?їхав, але не покидав місце ДТП. Хлопець також забрав велосипед і зник. Він навіть не знав, що велосипедист отримав тілесні ушкодження середнього ступеня тяжкості.

В скоєному кається, причиною ДТП вважає свою неуважність, але разом з тим, вважає, що потерпілий ОСОБА_3 рухався на велосипеді по його смузі руху та не дотримався безпечної дистанції, внаслідок чого з власної необережності та безпечності вдарився в його автомобіль.

Окрім часткового визнання вини підсудним, його винуватість підтверджується наступними доказами.

Свідок ОСОБА_5 суду пояснила, що автомобіль, який керував ОСОБА_1, належить їй і вона їхала в цьому автомобілі разом з підсудним на пасажирському сидінні. ОСОБА_1 мав висадити її біля 1-ї міської лікарні, тому шукав місце для паркування і їхав з невеликою швидкістю. Ввімкнувши показчик правого повороту, він почав повертати направо до бордюру і в цей час вона відчула удар у передню частину автомобіля та побачила як справа попереду від автомобіля упав велосипедист. На питання ОСОБА_1, чому він обганяє його справа, велосипедист відповів, що він рухався прямо, а в автомобілі не горів показчик правого повороту. На пропозицію ОСОБА_1 викликати швидку медичну допомогу та ДАІ, потерпілий відмовився, повідомивши, що з ним все нормально. Після цього ОСОБА_1 відїхав трішки далі та став її чекати з лікарні.

Оголошеними та дослідженими в судовому засіданні поясненнями потерпілого ОСОБА_3 встановлено, що він рухався у попутному з автомобілем HONDA CR-V напрямку, який рухався зліва від нього. Автомобіль почав збільшувати швидкість і раптово, в безпосередній близькості від нього, різко повернув праворуч, створивши йому аварійну ситуацію. Він застосував екстрене гальмування, але при цьому переднім колесом велосипеда вдарився у автомобіль між правим переднім крилом та передніми дверима, від чого упав. Перебуваючи в стані афекту та розгубившись, з забитою головою та рукою, розбитою губою, він пішов додому.

Такі пояснення потерпілого узгоджуються зі свідченнями підсудного та свідка в частині механізму ДТП, а саме, контакту передньої частини велосипеда та автомобіля, з подальшим падінням потерпілого ОСОБА_3

Крім того, винуватість ОСОБА_1 підтверджується:

- протокол огляду місця дорожньо-транспортної пригоди (а.с. 9-11);

- висновком СМЕ, згідно якого у потерпілого ОСОБА_3 мали місце тілесні ушкодження у вигляді: закритого перелому шиловидного відростка лівої ліктьової кістки без зміщення, подряпин на правій верхній кінцівці, синців, саден, забиття м?яких тканин лівої нижньої кінцівки, рубця слизової нижньої губи, який може являтись наслідком загоєння забитої рани, і які могли утворитись від дії тупих предметів та в своїй сукупності відносяться до тілесних ушкоджень середнього ступеня тяжкості, за ознакою тривалого розладу здоров?я строком понад 21 день (а.с.27-29);

- висновком судової-автотехнічної експертизи, згідно якої в умовах місця події, як за показами водія ОСОБА_1, так і за показами водія ОСОБА_3,з технічної точки зору водій ОСОБА_1 при випередженні велосипедиста ОСОБА_3 вибрав небезпечний боковий інтервал (0.3м, 0.5м). При цьому, водій ОСОБА_1 повинен бу діяти у відповідності до вимог п.п. 13.3, 10.1, 10.3 ( з урахуванням терміну дати дорогуп. 10.1) ПДР, а водій ОСОБА_3 повинен був діяти у відповідності до вимог п. 12.3 (з урахуванням терміну небезпека для рухуп. 10.1) ПДР (а.с. 73-76).

Аналізуючи в сукупності добуті та перевірені в судовому засіданні докази, які узгоджуються між собою, суд за вказаних обставин вважає доведеною вину ОСОБА_1 в порушенні правил безпеки дорожнього руху, а саме, п.п.2.3 б; 10.1; 10.3;13.3 Правил дорожнього руху, що спричинили потерпілому ОСОБА_3 середньої тяжкості тілесні ушкодження. Дії ОСОБА_1 вірно кваліфіковані за ст. 286 ч. 1 КК України.

Обираючи вид та міру покарання підсудному, суд враховує характер та ступінь суспільної небезпечності скоєного злочину, особу винного, а також обставини, що помякшують та обтяжують його покарання.

Обставинами, що помякшують покарання підсудного ОСОБА_1, суд визнає його щире каяття в скоєному злочині та добровільне відшкодування завданого збитку. Обтяжуючих покарання обставин по справі не встановлено.

З врахуванням зазначеного, приймаючи до уваги обставини скоєного злочину та рівень його суспільної небезпечності, суд приходить до висновку про необхідність призначення підсудному ОСОБА_1 покарання у вигляді обмеження волі на певний строк без позбавлення права керувати транспортними засобами.

Разом з тим, враховуючи особу підсудного, який характеризується позитивно, має постійне місце проживання, щиро кається, добровільно відшкодував завданні збитки на стадії досудового слідства, суд приходить до висновку про можливість його виправлення без відбування покарання та без позбавлення права керувати транспортними засобами, в звязку з чим вважає можливим на підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_1 від відбування покарання з випробуванням.

Судові витрати по справі у розмірі 1 125 грн. 60 коп. за проведення судових транспортно трасологічної та автотехнічної експертиз, суд визнає за необхідне стягнути з підсудного на користь держави, чого підсудний не заперечує.

Питання щодо речових доказів у справі підлягає вирішенню у відповідності до вимог ст. 81 КПК України.

Керуючись ст. ст. 323, 324 КПК України, суд, -

З А С У Д И В :

ОСОБА_1 Ноєвича визнати винним за ст. 286 ч. 1 КК України та призначити покарання 1 (один) рік обмеження волі без позбавлення права керувати транспортними засобами.

На підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_1 від відбування покарання з випробуванням, з іспитовим строком 1 рік.

Відповідно до ст. 76 КК України покласти на ОСОБА_1 наступні зобовязання:

- не виїжджати за межі України на постійне проживання без дозволу органу кримінально-виконавчої системи;

- повідомляти органи кримінально-виконавчої системи про зміну місця проживання чи роботи.

Запобіжний захід ОСОБА_1 до вступу вироку в законну силу залишити без змін підписку про невиїзд.

Стягнути з ОСОБА_1 Ноєвича на користь держави 675 грн. 36 коп. за проведення судової транспортно трасологічної експертизи та 450 грн. 24 коп. за проведення автотехнічної експертизи, а всього 1 125 грн. 60 коп. судових витрат.

Речові докази автомобіль HONDA CR-V, реєстраційний номер НОМЕР_1, після вступу вироку в законну силу залишити у розпорядженні власника ОСОБА_4, велосипед марки CHELENDGER у розпорядженні ОСОБА_6.

На вирок може бути подана апеляція до апеляційного суду Чернігівської області через Деснянський районний суд м. Чернігова протягом пятнадцяти днів з моменту проголошення вироку.

Головуючий:

суддя М.М. КУЗЮРА