Іллінецький районний суд Вінницької області
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 грудня 2010 року Іллінецький районний суд Вінницької області в складі:

головуючого судді Мотрука М.І.

при секретарі Мозоль Л.І.

за участю прокурора Струся О.Ю.

за участю адвоката ОСОБА_1

представника служби у

справах дітей Іллінецької

районної державної

адміністрації ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Іллінці кримінальну справу по обвинуваченню ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженця та жителя ІНФОРМАЦІЯ_2, громадянина України, українця, ІНФОРМАЦІЯ_3, не одруженого, не працюючого, раніше не судимого

по ст. 185ч.3 КК України,

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_3 16.07.2010 року близько 23 години в смт. Дашів Іллінецького району Вінницької області, з метою крадіжки чужого майна, поник через відчинене вікно в житловий будинок, який розташований по вул. Некрасова 49, та належить ОСОБА_4, звідки таємно викрав гроші в сумі 870 гривень, та наручний годинник „SEIKO„, вартість якого згідно довідки вартості від 04.08.2010 року становить 150 гривень, і тим самим завдав матеріальної шкоди ОСОБА_4 на загальну суму 1020 гривень.

Крім цього з вказаного будинку, а саме з жіночої сумки, що знаходилась на кріслі в гістьовій кімнаті, неповнолітній ОСОБА_3 таємно викрав мобільний телефон „SONY ERICSSON Z 520 I„, який належав ОСОБА_5, вартість якого згідно довідки висновку експерта №2082 від 13.08.2010 року становить 449 гривень 60 копійок, в якому був стартовий пакет „Київстар вартість якого згідно довідки від 5.08.2010 року становить 25 гривень, і тим самим він завдав ОСОБА_5 шкоди на загальну суму 474 гривні 60 копійок, а всього викрав чужого майна на загальну суму 1494 гривні 60 копійок.

Будучи допитаний в судовому засіданні підсудній ОСОБА_3 пояснив, що свою вину визнає повністю, він ніде не працює живе за рахунок випадкових заробітків. Так, 16.07.2010 року близько 23 годин вечора він вирішив піти до домогосподарства ОСОБА_4, щоб вчинити крадіжку з її будинку. Коли він підійшов до будинку, то побачив, що в будинку відкрито вікно. Проникнувши в будинок, він побачив на кріслі жіночу сумочку і там лежав мобільний телефон, гаманець з якого взяв гроші в сумі 370 гривень, потім інший кімнаті в шухляді під білизною він виявив велику кількість грошей, скільки там було він не знає, так як взяв звідти тільки 500 гривень, в інший кімнаті біля компютера він побачив наручний годинник, який також взяв собі. Викрадені гроші в той же вечір він потратив на продукти харчування, цигарки спиртне. Телефон і годинник він загубив так як був сильно пяний. В скоєному чисто сердечно розкаюється, запевняє суд, що такого більше ніколи вчиняти не буде, просить суд суворо його не карати.

Оскільки підсудній ОСОБА_3 визнав себе повністю винним в інкримінованому йому злочині, погоджується з зібраними доказами по справі, звернувся до суду з клопотанням про розгляд справи за скороченою судовою процедурою, заслухавши думку прокурора, який не заперечує проти розгляду справи за скороченою судовою процедурою, відповідно до ст. 299 КПК України, суд визнав недоцільним дослідження доказів стосовно тих фактичних обставин справи, які ніким не оспорюються та не опротестовуються, а саме в частині допиту свідків.

Крім повного визнання своєї вини підсуднім у скоєні злочину, його вина також підтверджується і іншими матеріалами кримінальної справи, які зібрані в ході досудового слідства та дослідженими в ході судового засідання, а саме: протоколом огляду місця події (а.с.5), довідкою вартості (а.с. 11-13), протоколом виїмки (а.с. 19), висновком експерта №2082 від 13.08.2010 року в якому зазначено, що вартість мобільного телефону становить 449,60 гривень (а.с. 22-29), протоколом огляду речових доказів (а.с.31).

Оцінивши в сукупності всі дослідженні по справі докази, суд вважає, що вина підсудного ОСОБА_3 доведена повністю, дії підсудного ОСОБА_3 органом досудового слідства кваліфіковані вірно за ч.3ст.185 КК України, як таємне викрадення чужого майна-крадіжка, за кваліфікуючою ознакою вчинена з проникненням в житло.

Призначаючи підсудному міру покарання, суд враховує, ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винного, який раніше не судимий, позитивно характеризується по місцю проживання, як помякшуючі обставини щире каяття та активне сприяння розкриттю злочину, вчинення злочину будучи неповнолітнім та добровільне відшкодування заподіяної шкоди, обставини, що обтяжують покарання в ході судового розгляду справи встановлені не були. За таких обставин, враховуючи дані про особу підсудного в їх сукупності суд приходить до висновку, що ОСОБА_3 слід призначити міру покарання, в межах санкції статті ч.3ст. 185 КК України у виді позбавлення волі. Враховуючи обставини справи, що істотно знижують ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу підсудного, суд приходить до висновку, що його виправлення та перевиховання можливе без ізоляції від суспільства і вважає за можливе призначити ОСОБА_3 покарання в межах санкції статті 185 КК України з застосуванням ст.ст.75,104 КК України, встановивши йому іспитовий строк терміном на два роки, що буде необхідним для його виправлення і попередження нових злочинів.

Долю речових доказів вирішити відповідно до ст. 81 КПК України.

Підстав для зміни запобіжного заходу суд не вбачає.

На підставі наведеного, керуючись ст.ст. 323,324 КПК України суд-,

П Р И С У Д И В:

ОСОБА_3 визнати винним у скоєні ним злочину, передбаченого ч. 3ст.185 КК України і призначити йому покарання по ст.185ч.3 КК України у виді пяти років позбавлення волі.

Відповідно до ст.ст.75, 104 КК України звільнити ОСОБА_3 від відбування основного покарання з випробовуванням, встановивши йому іспитовий строк тривалістю на два роки.

Речові докази по справі мобільний телефон „Соні Еріксон повернути потерпілій ОСОБА_5.

Запобіжний захід відносно ОСОБА_3 до вступу вироку в законну силу залишити без змін підписка про невиїзд.

Апеляція на вирок суду першої інстанції може бути подана до апеляційного суду Вінницької області протягом пятнадцяти діб після його проголошення, через Іллінецький районний суд.

Головуючий: /підпис/