Справа № 464/2343/15-к
пр.№ 1-кп/464/146/15
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
05.06.2015 Сихівський районний суд міста Львова

у складі: головуючого судді ОСОБА_1 ,

секретар ОСОБА_2 ,

за участі: прокурора ОСОБА_3 ,

потерпілого ОСОБА_4 ,

захисника ОСОБА_5 ,

обвинуваченого (підсудного) ОСОБА_6

розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання прокурора про продовження тримання під вартою ОСОБА_6 , обвинуваченого за ч.3 ст. 185, ч.2 ст. 289, ч.3 ст. 15, ч.2 ст. 289 КК України,
встановив:
ОСОБА_6 обвинувачується у вчиненні кримінальних правопорушень (злочинів), передбачених ч.3 ст. 185, ч.2 ст. 289, ч.3 ст. 15, ч.2 ст. 289 КК України.

Прокурор заявив клопотання про продовження строку тримання під вартою підсудного ОСОБА_6 , оскільки вважає, що ризики, які існували на час застосування запобіжного заходу, не змінилися.

Захисник ОСОБА_5 , підсудний ОСОБА_6 проти задоволення клопотання заперечили.

З`ясувавши думку учасників судового провадження, оглянувши матеріали кримінального провадження, суд приходить до наступних висновків.

Згідно з ч.3 ст. 331 КПК України, суд зобов`язаний розглянути питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою до спливу двомісячного строку з дня надходження до суду обвинувального акта чи з дня застосування судом до обвинуваченого запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою. До спливу продовженого строку суд зобов`язаний повторно розглянути зазначене питання.

Відповідно до положень ст. 5 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, законне, тобто передбачене внутрішнім законодавством тримання особи під вартою з метою допровадження її до компетентного судового органу за наявності обґрунтованої підозри у вчиненні нею правопорушення або якщо обґрунтовано вважається необхідним запобігти вчиненню нею правопорушення чи її втечі після його вчинення, не є порушенням права особи на свободу та особисту недоторканість. Крім цього, відповідно до зазначеної норми Конвенції, звільнення особи повинно обумовлюватися гарантіями явки в судове засідання.

Встановлено, що строк тримання під вартою ОСОБА_6 спливає 13 червня 2015 року.

При вирішенні питання щодо запобіжного заходу суд враховує те, що підсудний обвинувачується у вчиненні ряду тяжких злочинів, дані про особу підсудного, його вік, сімейний та матеріальний стан, те, що ОСОБА_6 не навчався, не працював, за місцем реєстрації та за місцем проживання не проживав, у зв`язку з чим, суд приходить до висновку, що вищевказані обставини дають підстави вважати, що підсудний може здійснити дії, передбачені ч.1 ст. 177 КПК України, а саме: переховуватися від суду, продовжити вчинення кримінальних правопорушень, намагатися незаконно впливати на потерпілих та свідків, перешкоджати іншим чином об`єктивному з`ясуванню обставин справи.

Таким чином, ризики, що існували на час обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою не зменшилися, що виправдовує тримання особи під вартою. Застосування іншого запобіжного заходу за таких обставин є недоцільним.

Керуючись статтями 177, 178, 183, 331 КПК України, суд,
ухвалив:
Строк тримання під вартою ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , продовжити на два місяці, а саме, до 13 серпня 2015 року.

Ухвала окремому оскарженню не підлягає.

Головуючий