Справа №1-35/2007
ВИРОК

Іменем України

30 липня
2007 року Хустський районний
суд Закарпатської області

в особі
головуючого: Кемінь В.Д. при секретарі: Озарук О.І. з участю прокурора:
Савинець В.В. захисника: ОСОБА_1

розглянувши у
відкритому судовому
засіданні в залі суду в місті Хуст
справу про

обвинувачення:

ОСОБА_2,
ІНФОРМАЦІЯ_1 народження, уродженця та мешканця АДРЕСА_1, українця, громадянина України, з середньою освітою,
одруженого, непрацюючого, раніше не судимого, в скоєнні злочинів передбачених
ст.ст. 364 ч.2, 366 ч. 2 КК України, суд -

ВСТАНОВИВ:

Підсудний
ОСОБА_1., будучи Липовецьким сільським головою відповідно до рішення 1-ої сесії
4-го скликання від 19.04.2002 року та державним службовцем 8 рангу 4 категорії,
неналежно виконуючи свої службові обов'язки через несумлінне ставлення до них,
в травні 2003 року в приміщенні Липовецької сільської ради підписав і завірив
протокол та рішення 7 сесії 4 скликання від 17.04.2003 р. по розгляду заяв
громадян про надання земельних ділянок у приватну власність, де не були
відображені в повному обсязі питання, що вирішувалися на засіданні сесії і
стосувалися надання земельних ділянок громадянам ОСОБА_3 ОСОБА_4 ОСОБА_5,
ОСОБА_6, ОСОБА_7, ОСОБА_8, ОСОБА_9 та ОСОБА_10. Внаслідок чого, вказані громадяни
не були включені у вище згадане рішення сесії. Після внесених виправлень до
вказаного рішення видавалися виписки з нього і на підставі однієї з таких
виписок ОСОБА_10 надано у приватну власність земельну ділянку площею 1,0 га.,
чим завдано державним інтересам матеріальної шкоди в розмірі 14500 грн., що
потягло тяжкі наслідки.

За
матеріалами даної кримінальної справи, органом досудового слідства ОСОБА_1.
пред'явлено обвинувачення втому, що він, будучи Липовецьким сільським головою
та державним службовцем 8 рангу 4 категорії, зловживаючи своїм службовим
становищем, з корисливих мотивів в інтересах третіх осіб в приміщенні
Липовецької сільської ради, в інтересах своєї дружини ОСОБА_8., матері ОСОБА_9
а також гр. ОСОБА_10, мешканців с. Липча, з метою оформлення останніми
державних актів на право приватної власності на земельні ділянки, в червні 2003
року дав усну вказівку секретарю сільради ОСОБА_11внести зміни в протокол 7
сесії 4 скликання від 17.04.2003р. та рішення про надання останнім земельних
ділянок для будівництва та обслуговування житлового будинку відповідно 0,80 га;
0,40 га та 1,0 га, хоча такі рішення на вказаній сесії не приймалися. Після
оформлення фіктивного протоколу та рішення, ОСОБА_1. завірив їх своїм підписом
та круглою печаткою виконавчого комітету Липовецької сільської ради Хустського
району і видав такі ж виписки з рішення, на підставі яких ОСОБА_10 видано
державний акт про право

приватної
власності на земельну ділянку площею 1,0 га на території Липовецької сільської
ради, чим інтересам держави заподіяно матеріальну шкоду на суму 14500 грн., що
потягло тяжкі наслідки.

Крім
цього, ОСОБА_1. органом досудового слідства обвинувачується в тому, що займаючи
посаду Липовецького сільського голови та будучи державним службовцем 8 рангу 4
категорії, зловживаючи своїм службовим становищем, в приміщенні Липовецької
сільської ради, в інтересах своєї дружини ОСОБА_8., матері ОСОБА_9 а також гр.
ОСОБА_10, мешканців с. Липча, з метою оформлення останніми державних актів на
право приватної власності на земельні ділянки в червні 2003 року, вчинив
службове підроблення давши усну вказівку секретарю сільрадиОСОБА_11внести зміни
в протокол 7 сесії 4 скликання від 17.04.2003р. та рішення про надання останнім
земельних ділянок для будівництва та обслуговування житлового будинку
відповідно 0,80 га; 0,40 га та 1,0 га, хоча такі рішення на вказаній сесії не
приймалися. Після оформлення фіктивного протоколу та рішення, ОСОБА_1. завірив
їх своїм підписом та круглою печаткою виконавчого комітету Липовецької сільської
ради Хустського району і видав такі ж виписки з рішення, на підставі яких
ОСОБА_10 видано державний акт про право приватної власності на земельну ділянку
площею 1,0 га землі на території Липовецької сільської ради, чим інтересам
держави заподіяно матеріальну шкоду на суму 14500 грн., що потягло тяжкі
наслідки.

Прокурор
під час судового слідства виніс постанову від 24.07.2007 року, про зміну
обвинувачення пред'явленого ОСОБА_1., виключивши з обвинувачення кваліфікуючу
ознаку - корисливий мотивів та змінив дату вчинення підсудним інкримінованих
діянь з червня 2003 р. на осінь 2005 р. Кваліфікацію дій підсудного за даною
постановою прокурора в решті залишено без змін.

Допитаний
в судовому засіданні підсудний ОСОБА_1. своєї вини у пред'явленому
обвинуваченні органом досудового слідства та зміненому прокурором обвинуваченні
не визнав. Суду пояснив, що перебуваючи на посаді сільського голови с. Липовець
Хустського району в період 2002 - 2006 p.p.
ніякого зловживання своїм службовим становищем та службового підроблення не
робив, не давав жодних вказівок та не примушував секретаря сільської
радиОСОБА_11робити фіктивні виправлення в рішеннях, протоколах сесії та
видавати фіктивні виписки з рішень. Обставини, наведені в обвинуваченні
ОСОБА_1. пояснив тим, що дуже велика кількість громадян зверталася до сільської
ради на початку 2003 року, для вирішення питання приватизації земельних
ділянок, так як прогнозувалося подорожчання на оформлення приватизаційних
документів та робіт пов'язаних з приватизацією. Всі звернення громадян приймала
та реєструвала секретар сільської ради ОСОБА_11 з яких причин вона не
зареєструвала заяви громадян ОСОБА_9 ОСОБА_8, та ОСОБА_10 йому невідомо, так як
в журналі реєстрації заяв і скарг громадян Липовецької сільської ради за період
2002-2003р. не зазначено ще багато інших громадян, яким 17.04.2003 р. сесією
розглянуто їхні заяви про надання земельних ділянок у приватну власність, однак
як з'ясувалося під час судового розгляду, в цьому журналі їхні заяви секретарем
ради не зареєстровані. Заяви його матері - ОСОБА_9дружини - ОСОБА_8. та
громадянина ОСОБА_10 також обговорювалися на 7 сесії 4 скликання від 17.04.2003
р. і по них приймалося рішення. Після оформлення матеріалів цієї сесії, десь на
початку травня 2003 року він підписав та завірив протокол з рішенням від
17.04.2003р, і один з примірників був зданий у Хустську районну раду.
Підписуючи дане рішення, він його не перечитував так, як постійно довіряв
секретарю ради і сумнівів у її добросовісному виконанню своїх обов'язків у
нього не виникало за весь період роботи на посаді сільського голови. Але при
зверненні ОСОБА_10 до Липовецької сільської ради на отримання виписки з рішення
з'ясувалося, що його прізвище в рішенні не вказано, так само, там не було
прізвищ його дружини та матері. Ці обставини секретар радиОСОБА_11пояснила йому
тим, що вона вважала виходячи з роботи сесії, розгляд заяв вказаним громадянам,
як попереднє обговорення а не прийняття рішення. Після чого, він сказав їй, щоб
вона виправила свою помилку і уважно перевірила виготовлене рішення. Виправивши
помилки,ОСОБА_11дала йому рішення від 17.04.2003 p., яке він підписав
та завірив печаткою. Тому у другому примірнику цього рішення відсутні дані про
8 громадян, заяви яких розглядалися сесією. Розпорядження та користування
земельною ділянкою ОСОБА_10 здійснює вже 4 рік,

ніколи за
попередні періоди ніхто з депутатів сільської ради не піднімав питання
неправомірності виділення ОСОБА_10. земельної ділянки, на якій він проводив
землеустрій і ці обставини були добре відомі жителям села, в тому числі й
депутатам сільської ради. Вважає дану кримінальну справу наслідком неприязних
відносин, що склалися між ним та нинішнім сільським головою ОСОБА_11 який діє в
інтересах інших підприємницьких структур та намагається передати їм цю земельну
ділянку. Просить суд взяти до уваги встановлені в судовому засіданні докази, на
підставі яких прийняти справедливе рішення та визнати його невинним у
пред'явленому обвинуваченні.

Однак,
суд з врахуванням пояснень підсудного та виходячи з встановлених в судовому
засіданні доказів, вважає його доводи про свою невинність у допущених помилках
з боку секретаря сільської ради, при оформленні рішення від 17.04.2003 р.
такими, що не відповідають фактичним обставинам справи.

Під час
досудового слідства та в судовому засіданні встановлено, що примірники рішення
7 сесії 4 скликання від 17.04.2003 р. Липовецької сільської ради, що вилучалися
з Хустської районної ради та сільської ради с. Липовець, підписані та завірені колишнім
сільським головою ОСОБА_1.

Дану
обставину в судовому засіданні не заперечив сам підсудний ОСОБА_1. і вона
підтверджена показами свідка ОСОБА_12

Наведене
в судовому засіданні стверджено дослідженими примірниками рішення 7 сесії 4
скликання від 17.04.2003 р. Липовецької сільської ради, в яких є підпис підсудного
та печатка Липовецької сільської ради, проставлена ним на цих документах.

У тексті
примірника рішення Липовецької сільської ради від 17.04.2003 р, що вилучено з
Хустської районної ради, про надання у приватну власність земельних ділянок
громадянам, відсутні прізвища ОСОБА_6, ОСОБА_7, ОСОБА_8, ОСОБА_9 ОСОБА_10,
ОСОБА_11, ОСОБА_12 та ОСОБА_13. Однак, вказані громадяни записані в примірнику
цього ж рішення, яке знаходилося в Липовецькій сільській раді і було виправлено
секретарем сільської радиОСОБА_11 та підписано ОСОБА_1., вже після оформлення
та здачі до районної ради першого примірника (а. с.39-43, 78-81). Підписання
рішень прийнятих сесією ради відповідно до ст. 42 Закону України „Про місцеве
самоврядування в Україні" входить до повноважень сільського голови, і
проставляючи підпис на такому документі, останній повинен перевірити його
правильність складання та зміст викладених у ньому обставин. В даному випадку
підсудний ОСОБА_1. цього не зробив, і після виявлення неповноти рішення ради,
знову підписав та завірив печаткою виправлений секретарем ради примірник
рішення від 17.04.2003 p., що зберігався в Липовецькій сільській раді. Такі дії
підсудного дають підстави суду зробити висновки про його неналежне виконання
своїх службових обов'язків та несумлінне ставлення до них.

Разом з
цим, на думку суду є невірними і такими, що не знайшли свого підтвердження по
зібраним та перевіреним в судовому засіданні матеріалам кримінальної справи,
обвинувачення ОСОБА_1. у вчиненні ним зловживання службовим становищем та
службового підроблення в інтересах ОСОБА_8.,ОСОБА_9 та ОСОБА_10, внаслідок чого
останні отримали рішення сільської ради на приватизацію земельних ділянок, а
ОСОБА_10 отримав державний акт на право приватної власності на земельну ділянку
на території Липовецької сільської ради.

Обвинувачення
ґрунтувало свої доводи про винність ОСОБА_1. у вчиненні інкримінованого йому
зловживання службовим становищем та службове підроблення, посилаючись на
показання свідків ОСОБА_11 ОСОБА_11 ОСОБА_12 ОСОБА_13., ОСОБА_14., ОСОБА_15
ОСОБА_16, ОСОБА_17 ОСОБА_18., які категорично стверджували, що були присутніми
на засіданні 7 сесії 4 скликання 17.04.2003 p., де не
обговорювалося і не приймалося рішення про передачу у приватну власність
земельних ділянок ОСОБА_8.,ОСОБА_9 та ОСОБА_10 Під час допиту на досудовому
слідстві всі вище вказані свідки стверджували, що обов'язково б знали про
виділення земельних ділянок ОСОБА_8.,ОСОБА_9 та ОСОБА_10, так як перші дві
особи є близькими родичами підсудного, а земельна ділянка що виділена ОСОБА_10
знаходиться на території

ставка-рибника.
Прийняття рішення відносно решти громадян свідки не пам'ятали. На цих підставах
ґрунтувалися категоричні твердження вказаних свідків про те, що на засіданні 7
сесії 4 скликання Липовецької сільської ради від 17.04.2003 р. не приймалося
рішення про надання у власність земельних ділянок ОСОБА_8.,ОСОБА_9 та ОСОБА_10
Всі протоколи допиту вказаних свідків, що містяться в матеріалах кримінальної
справи за своїм змістом є однаковими, і не містять якої-небудь конкретної
інформації про обставини розгляду питань на сесії 17.04.2003 р. Такі покази
свідки мотивували тим, що не пам'ятають обставин, які відбувалися на засіданні
сесії. Разом з цим, в протоколах вказано, що свідки пам'ятають про те, що на
засіданні сесії не приймалося рішення про надання у власність земельних ділянок
ОСОБА_8.,ОСОБА_9 та ОСОБА_10

Під час
допиту в судовому засіданні свідки ОСОБА_15ОСОБА_16, ОСОБА_17 ОСОБА_18.
пояснили, що на сесії 17.04.2003 р. розглядалися заяви про виділення земельних
ділянок дружині та матері ОСОБА_1., однак яким чином було прийняте рішення не
пам'ятають.

В ході
судового слідства з'ясувалося, що по справі слідчим не вирішувалося питання про
встановлення та допиту всіх осіб які, були депутатами Липовецької сільської
ради в період з 2002 по 2006 р. Відповідно до поданого списку на запит суду,
кількісний склад депутатів Липовецької сільської ради 4 скликання в період
2002-2006 р. становив 14 чоловік, з яких орган досудового слідства не допитав 6
осіб.

Так,
допитаний в якості свідка ОСОБА_19 в судовому засіданні ствердив, що на одному
із засіданні сесії Липовецької сільської ради розглядалося питання про
виділення земельної ділянки ОСОБА_10

Слідчим
також не вживалися заходи для допиту тих осіб, які були присутні на засіданні
сесії Липовецької сільської ради 17.04.2003 р., при тому що їхні прізвища є вказані у самому протоколі
засідання сесії, це громадяни ОСОБА_20, ОСОБА_21.ОСОБА_22.,
ОСОБА_14.

Під час
допиту цих осіб в судовому засіданні в якості свідків ОСОБА_14., ОСОБА_21,ОСОБА_22.
ствердили, що дійсно були присутніми на засіданні сесії Липовецької сільської
ради 17.04.2003 року, де розглядалися багато питань по заявах громадян села,
які зверталися для приватизації земельних ділянок. Серед розгляду цих заяв були
звернення ОСОБА_8.,ОСОБА_9 та ОСОБА_10, яким сесія прийняла рішення на
приватизацію земельних ділянок.

Орган
досудового слідства в пред'явленому обвинуваченні ОСОБА_1. посилався на покази
свідка ОСОБА_12, яка і по теперішній час працює секретарем Липовецької
сільської ради. Під час допиту в ході досудового слідстваОСОБА_11стверджувала,
що влітку 2003 р. за вказівкою ОСОБА_1., через побоювання втратити роботу
зробила дописку в рішення сесії Липовецької сільської ради від 17.04.2003 р.,
про виділення земельних ділянок громадянам ОСОБА_8.,ОСОБА_9 та ОСОБА_10 В своїх
поясненнях в судовому засіданніОСОБА_11ствердила, що на одній із сесій
обговорювалося питання про ставок-рибник, але точної дати вона не пам'ятає. Під
час допиту свідокОСОБА_11не могла пояснити, в чому полягали дії ОСОБА_1., якими
він змусив її зробити дописку в рішення сесії, і які саме обставини загрожували
втраті її роботи. Однак, в своїх поясненнях вона ствердила, що дана кримінальна
справа є наслідком неприязних відносин між нинішнім сільським головою ОСОБА_11 та
ОСОБА_1. В подальшому свідок під час допиту по обставинах справи мовчала,
пояснюючи це тим, що на даний час може втратити свою роботу. Після повторного
допиту ОСОБА_11 який проводився за клопотанням прокурора, вона змінила свої
покази, зазначивши, що дописку в рішення сесії Липовецької сільської ради від
17.04.2003 р., про виділення земельних ділянок громадянам ОСОБА_8.,ОСОБА_9 та
ОСОБА_10 вона зробила за проханням ОСОБА_1. в кінці 2005 року. Такі покази
стали підставою для внесення прокурором зміни в обвинувачення, щодо дати
вчинення ОСОБА_23. інкримінованих йому діянь.

Однак,
суд не може дати однозначну оцінку показам цього свідка, виходячи з
встановлених в судовому засіданні обставин по справі. Так,ОСОБА_11стверджує, що
ОСОБА_1. дав їй вказівку про внесення дописки в рішення сесії від 17.04.2003 р.
щодо громадян ОСОБА_8.,ОСОБА_9 та ОСОБА_10, при цьому змінюючи свої покази

після клопотання
прокурора про її повторний допит, вона вказує що дописку зробила в кінці 2005
року. Відносно вказаних трьох осіб, слідство інкримінує ОСОБА_23. зазначені в
обвинуваченні діяння. Разом з цим, в рішенні сесії крім вказаних трьох осіб є
прізвища ще 5 чоловік - ОСОБА_24, ОСОБА_25., ОСОБА_26.,ОСОБА_27. та ОСОБА_28,
яких не записано у примірнику, що вилучений з Хустської районної ради. Цих
осібОСОБА_11 дописала в рішення за власною ініціативою без будь яких вказівок
ОСОБА_1.

Наведена
обставина дає суду підставу зробити висновок, що ОСОБА_11 дійсно під час
оформлення протоколу та рішення сесії Липовецької сільської ради від 17.04.2003
року допустила помилки та не записала в рішення всіх громадян, яким
вирішувалися питання про надання у приватну власність земельних ділянок, що
також підтверджує доводи підсудного про те, що він вказав секретарю ради на
допущені помилки та необхідність їх виправлень.

Допитані
в судовому засіданні свідки ОСОБА_25., ОСОБА_11, ОСОБА_8., ОСОБА_9 ОСОБА_10 в
судовому засіданні ствердили, що ними особисто подавалися заяви секретарю
Липовецької сільської ради на початку 2003 року, про надання їм у приватну
власність земельних ділянок, після чого на початку літа 2003року вони отримали
виписки з рішення сесії від 17.04.2003 р.

Посилання
досудового слідства на відсутність у журналі реєстрації з Липовецької сільської
ради заяв громадян ОСОБА_8.,ОСОБА_9 та ОСОБА_10на приватизацію земельних
ділянок, як на одну з підстав в обґрунтування обвинувачення, суд не бере до
уваги, так як при дослідженні вказаного журналу на аркушах № 55,56 за 2003 рік,
є встановлено реєстрацію заяв ОСОБА_28 та ОСОБА_26., яких також за твердженням
обвинувачення не повинно було бути в рішенні. Крім цього, ведення реєстрацій
заяв в даному журналі за 2003 рік, з відмітками про вирішення заяв на засіданні
7 сесії 4 скликання має 85 порядкових номерів, а за своїм змістом у рішенні
сесії від 17.04.2003 р., в примірнику вилученому з Хустської районної ради
вказано, що вирішено питання приватизації земельних ділянок відносно 110 осіб,
що свідчить про неналежне виконання своїх обов'язків секретаря сільської ради
ОСОБА_11 щодо ведення реєстрації заяв громадян, яке могло стати причиною
відсутності у цьому реєстрі звернень громадян ОСОБА_8.,ОСОБА_9 та ОСОБА_10

Наявність
розбіжностей у двох примірниках рішень 7 сесії 4 скликання Липовецької
сільської ради від 17.04.2003 р. стверджена в судовому засіданні дослідженими
рішеннями та протоколами, що вилучені та приєднані до матеріалів справи
(а.с.34-47, 71-81).

Під час
судового розгляду, також були спростовані твердження свідка ОСОБА_11 який в
теперішній час займає посаду Липовецького сільського голови про те, що ним на
кожному засіданні сесії Липовецької сільської ради постійно піднімалося питання
про неправомірну приватизацію земельної ділянки з боку ОСОБА_10 Так, під час
допиту в судовому засіданні кожен з свідків заперечував цю обставину,
пояснюючи, що ніхто, ніколи з депутатів не піднімав питання про неправомірність
володіння земельною ділянкою з боку ОСОБА_10, хоча останній з літа 2003 року
проводив на цій земельній ділянці відповідні роботи по облаштуванню території
та встановленню дамби.

За
клопотанням прокурора, суд з метою з'ясування всіх обставин по справі надавав
судове доручення слідчому, для вияснення питання щодо виготовлення та
реєстрації державного акту, на ім'я ОСОБА_10 на підставі виписки з рішення
Липовецької сільської ради від 17.04.2003 р. Як вбачається з протоколу допиту
посадових осіб Хустського районного відділу земельних ресурсів, державний акт
на право приватної власності на землю ОСОБА_10 серіїНОМЕР_1 зареєстрований в
Книзі державних актів на право приватної власності на землю за НОМЕР_2 від
26.06.2003 р. Наведена обставина виключає твердження свідкаОСОБА_11 про те, що
вона в кінці 2005 року зробила дописки в рішення сесії, та спростовує доводи
обвинувачення, про те що ОСОБА_1. вчинив інкриміновані йому досудовим слідством
діяння в кінці 2005 року. В решті судового доручення, слідчий вийшов за межі
питань, які ставилися судом по справі і вдався до розслідування обставин, які
не стосувалися суті пред'явленого обвинувачення.

Виходячи
з встановлених в судовому засіданні по даній справі доказів у суду не має
підстав вважати, що на засіданні 7 сесії 4 скликання Липовецької сільської ради
від 17 04.2003

p. не розглядалося
питання та не приймалося рішення відносно громадян ОСОБА_8.,ОСОБА_9 та ОСОБА_10
про приватизацію ними земельних ділянок.

Органами
досудового слідства дії ОСОБА_1. кваліфіковано за ст. 364 ч.2, 366 ч.2 КК
України, як зловживання службовим становищем та службове підроблення.

Однак,
кваліфікацію дій підсудного за ст. 364 ч. 2 КК України суд вважає неправильною,
так як в ході судового слідства не встановлено доказів про дії підсудного, які
б вказували на зловживання з його боку службовим становищем з корисливих
мотивів в інтересах ОСОБА_9 ОСОБА_8, та ОСОБА_10, при підписанні рішення 7
сесії 4 скликання Липовецької сільської ради від 17.04.2003 p., а мають місце
дії, що вказують на неналежне виконання ним своїх службових обов'язків, через
несумлінне ставлення до них. Тому дії підсудного ОСОБА_16 слід
перекваліфікувати з ст. 364 ч.2 на 367 ч. 2 КК України.

Крім
цього, доводи органу досудового слідства про те, що ОСОБА_1. вчинив службове
підроблення в інтересах ОСОБА_9ОСОБА_8, та ОСОБА_10, при підписанні рішення 7
сесії 4 скликання Липовецької сільської ради від 17.04.2003 p., з посиланням на
матеріали кримінальної справи є недоведеними і такими що суперечать
встановленим та перевіреним в судовому засіданні фактичним обставинам по
справі, а тому за пред'явленим обвинуваченням за ст. 366 ч.2 КК України,
підсудного слід виправдати через відсутність в його діях складу злочину.

Оцінивши
в сукупності встановлені по даній справі докази, суд приходить до висновку, що
вина підсудного ОСОБА_1. у неналежному виконання ним своїх службових
обов'язків, через несумлінне ставлення до них, що полягало у підписанні рішення
Липовецької сільської ради від 17.04.2003 p., де не були
відображені в повному обсязі питання, що вирішувалися на засіданні сесії і
стосувалися надання земельних ділянок громадянам ОСОБА_3 ОСОБА_4 ОСОБА_5,
ОСОБА_6, ОСОБА_7, ОСОБА_8, ОСОБА_9 та ОСОБА_10, йому цілком доведена. Зокрема,
поясненнями самого підсудного ОСОБА_1. показами допитаних по даній справі
свідків та дослідженими матеріалами кримінальної справи.

Дії
підсудного ОСОБА_16 суд кваліфікує за ст. 367 ч. 2 КК України як службову
недбалість, за кваліфікуючими ознаками - неналежне виконання своїх службових
обов'язків через несумлінне ставлення до них, що потягло тяжкі наслідки.

По місцю
проживання підсудний ОСОБА_1. характеризується виключно з позитивної сторони
(а.с. 117).

До
кримінальної відповідальності ОСОБА_1. раніше не притягався, що стверджується
даними ВОІ УМВС України в Закарпатській області (а. с. 112).

Обираючи
підсудному покарання, суд враховує обставини, які його пом'якшують -ОСОБА_1. є
особою перед пенсійного віку, до кримінальної відповідальності не притягався.

Обставин, що
обтяжують покарання судом на встановлено.

З
врахуванням ступеню тяжкості вчиненого злочину та даних, які характеризують
особу підсудного, суд приходить до висновку, що його виправлення та
перевиховання можливе без відбування ним основного покарання. Тому суд звільняє
його від відбування основного покарання з випробуванням на підставі ст. 75 КК
України.

До
матеріалів кримінальної справи, слідчим під час закінчення досудового слідства
приєднано позовну заяву Хустського міжрайонного прокурора до ОСОБА_10, про
визнання недійсним державного акту на право приватної власності на землю, що
виданий на ім'я останнього.

Вирішення
вказаного цивільного позову в провадженні з матеріалами даної кримінальної
справи є неможливим, так як обвинувачення по справі пред'явлено ОСОБА_1., а не
ОСОБА_10, який по справі був допитаний лише в якості свідка. Тому даний позов
слід вирішувати на загальних підставах в порядку цивільного судочинства.

Враховуючи
наведене та керуючись ст. ст. 323,324 КПК України, суд -

ЗАСУДИВ:

ОСОБА_2
за ст. 367 ч. 2 КК України до 2 років позбавлення волі, з позбавленням права
обіймати посаду сільського голови на 1 рік.

На
підставі ст. 75 КК України засудженого ОСОБА_1. звільнити від відбування
основного покарання з випробуванням, якщо він протягом 1 року іспитового строку
не вчинить нового злочину і виконає покладені на нього обов'язки.

На
підставі ст. 76 КК України зобов'язати ОСОБА_1. періодично з'являтися в органи
кримінально-виконавчої системи для реєстрації, та повідомляти органи
кримінально-виконавчої системи про зміну свого місця проживання.

За ст. 366 ч. 2
КК України ОСОБА_2 -виправдати.

Запобіжний
захід засудженому ОСОБА_1. залишити попередній - підписку про невиїзд, до
набрання вироком законної сили.

Речові
докази вказані в протоколі огляду речових доказів від 13.09.2006 (а..с. 67-68)
повернути в до установи та органів з яких проводилася їхня виїмка.

Цивільний
позов прокурора до ОСОБА_10 про визнання недійсним державного акту на право
приватної власності на землю вирішувати на загальних підставах в порядку
визначеному цивільним судочинством.

Вирок
може бути оскаржений протягом 15 діб з моменту його проголошення в апеляційний
суд Закарпатської області.