АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Провадження № 11-сс/774/160/14 Слідчий суддя - ОСОБА_1
Категорія: ст.193 КПК України Суддя - доповідач - ОСОБА_2
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ апеляційного суду Дніпропетровської області у складі:

судді - доповідача ОСОБА_2

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4

за участю:

секретаря судового засідання ОСОБА_5

прокурора ОСОБА_6

слідчого ОСОБА_7

підозрюваного ОСОБА_8

розглянувши 07 лютого 2014 року у відкритому судовому засіданні у м. Дніпропетровську матеріали за апеляційною скаргою прокурора Нікопольської міжрайонної прокуратури Дніпропетровської області на ухвалу слідчого судді Нікопольського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 24 січня 2014 року щодо

ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Кушва, Свердловської області, РФ, громадянина України, раніше не судимого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 та проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 ,

підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушенння, передбаченого ч. 2 ст. 307 КК України, -

ВСТАНОВИЛА:
Цією ухвалою було відмовлено у задоволенні клопотання слідчого СВ Нікопольського МВ ГУМВС України в Дніпропетровській області про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою щодо підозрюваного ОСОБА_8 та обрано запобіжний захід у вигляді домашнього арешту, з зобов`язанням не залишати місце постійного проживання з 18-00 до 08-00 години, строком до 24 березня 2014 року, включно.

В обґрунтування рішення слідчий суддя вказав, що підозрюваний є інвалідом 3-ї групи, має постійне місце проживання і з урахуванням ступеня тяжкості вчиненого ОСОБА_8 кримінального правопорушення, дійшов висновку про відсутність підстав для обрання підозрюваному виняткового запобіжного заходу та з метою уникнення ризиків, зазначених у клопотанні слідчого, обрав щодо ОСОБА_8 більш м`який запобіжний захід у вигляді домашнього арешту.

Не погоджуючись з прийнятим рішенням, прокурор подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати ухвалу суду першої інстанції та постановити нову ухвалу, якою обрати щодо підозрюваного запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.

В обґрунтування вимог скарги прокурор зазначив, що ухвала слідчого судді постановлена з порушенням вимог кримінального процесуального закону. На думку прокурора, суд першої інстанції необґрунтовано вказано на недоведеність обставин на підтвердження наявності ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, у зв`язку з чим безпідставно, без врахування ступеня тяжкості вчиненого підозрюваним кримінального правопорушення, даних про його особу, обрано щодо ОСОБА_8 запобіжний захід у вигляді домашнього арешту.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, прокурора, який підтримав вимоги апеляційної скарги, підозрюваного, який заперечував проти задоволення вимог скарги, пояснення слідчого, перевіривши представлені матеріали та обговоривши доводи скарги, колегія суддів приходить до висновку, що вимоги апеляційної скарги задоволенню не підлягають з наступних підстав.

Відповідно до п. 1 ст. 5 Конвенції про захист прав людини і основних свобод кожен має право на свободу та особисту недоторканність. Нікого не може бути позбавлено свободи, крім певних випадків і відповідно до процедури, встановленої законом.

Згідно вимог ст. 177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується. Підставою для застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені ч.1 цієї статті.

Відповідно до ч. 1 ст.194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Апеляційним переглядом встановлено, що повідомлення про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 307 КК України, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0008752 від 10 грудня 2013 року, було вручено ОСОБА_8 24 січня 2014 року.

24 січня 2014 року слідчий звернувся до суду першої інстанції з клопотанням про обрання щодо підозрюваного запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Слідчий суддя, перевіряючи законність та обґрунтованість клопотання слідчого про застосування щодо підозрюваного запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, вислухав думку учасників процесу, належним чином дослідив фактичні обставини, вказані у клопотанні слідчого та відмовив у задоволенні клопотання, обравши підозрюваному запобіжний захід у вигляді домашнього арешту, з зобов`язанням не залишати місце постійного проживання з 18-00 до 08-00 години, строком до 24 березня 2014 року, включно.

Колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції щодо наявності обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_8 кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 307 КК України, що підтверджується вагомими доказами, зібраними у кримінальному провадженні.

В силу ст. 183 КПК України запобіжний захід у вигляді тримання під вартою є винятковим, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден з більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст.177 КПК України.

Так, слідчий суддя, оцінивши в сукупності всі обставини в кримінальному провадженні та враховуючи особистість підозрюваного, соціальні зв`язки та стан його здоров`я, вмотивовано дійшов висновку, що застосування більш м`якого запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту буде достатнім для забезпечення виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків та запобігання ризикам, передбаченим ч.1 ст.177 КПК України, з чим також погоджується колегія суддів.

Доводи апеляційної скарги прокурора в частині наявності ризику переховування підозрюваного від органів досудового розслідування та суду колегія суддів вважає безпідставними, оскільки вони нічим не підтверджені та спростовуються матеріалами кримінального провадження.

Разом з тим, самі по собі припущення наявності ризиків, які визначають необхідність в застосуванні виняткового виду запобіжного заходу за відсутності достатніх для цього доказів їх наявності за своїм характером порушують принцип презумпції невинуватості й за жодної підстави не можуть слугувати за правомірну обставину для позбавлення особи волі.

Посилання прокурора в апеляційній скарзі на тяжкість вчиненого підозрюваним кримінального правопорушення, суспільно небезпечні наслідки, які настали та можливу міру покарання у виді позбавлення волі у випадку визнання його винуватості мають місце, однак хоч суворість покарання є визначальним елементом при оцінці ризиків, визначених ст. 177 КПК України, потребу позбавлення особи волі не можна оцінювати з винятково абстрактного погляду, беручи до уваги тільки тяжкість злочину (правові позиції ЄСПЛ, викладені в п.74 рішення у справі «Мамедова проти Росії).

Таким чином, порушень вимог кримінального процесуального законодавства, які б давали підстави для скасування ухвали слідчого судді не вбачається, тому колегія суддів вважає, що ухвала суду є законною, обґрунтованою та справедливою і такою що не підлягає скасуванню, а в задоволенні апеляційної скарги слід відмовити.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 376, 405, 407, 422 КПК України, колегія суддів,-

УХВАЛИЛА:
Апеляційну скаргу прокурора Нікопольської міжрайонної прокуратури Дніпропетровської області залишити без задоволення.

Ухвалу слідчого судді Нікопольського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 24 січня 2014 року залишити без змін.

Судді: