УКРАЇНА
Апеляційний суд Житомирської області

Справа №274/555/15-к Головуючий у 1-й інст. ОСОБА_1
Категорія ст. 539 КПК України Доповідач ОСОБА_2

УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
30 квітня 2015 року. Апеляційний суд Житомирської області
в складі суддів: ОСОБА_2 ,
ОСОБА_3 та ОСОБА_4 ,
за участі прокурора ОСОБА_5 ,
засудженого ОСОБА_6 ,
секретаря судового засідання ОСОБА_7 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Житомирі у режимі відеоконференції справу за апеляційною скаргою засудженого ОСОБА_6 на ухвалу Бердичівського міськрайонного суду Житомирської області від 17 лютого 2015 року, -
Цією ухвалою відмовлено в задоволені клопотання засудженого ОСОБА_6 про заміну невідбутої частини покарання у виді позбавлення волі за вироком Васильківського міськрайонного суду Київської області за ч. 3 ст. 153 КК України більш м`яким покаранням в порядку ст. 82 КК України.
В апеляційній скарзі засуджений ОСОБА_6 просить скасувати вказану ухвалу та постановити нову ухвалу, якою задовольнити його заяву про заміну невідбутої частини покарання більш м`яким. Посилається на неврахування місцевим судом тих обставин, що він розкаявся, бере участь у благоустрої колонії, має 10 заохочень та на має дисциплінарних стягнень. Твердить також про неправильність характеристики, складеної на нього працівниками виправної колонії.
Заслухавши пояснення засудженого ОСОБА_6 в підтримання апеляційної скарги, міркування прокурора про необхідність скасування ухвали та призначення нового розгляду у суді першої інстанції у зв`язку з істотним порушенням місцевим судом положень ст. ст. 539 ч. 6, 467 КПК України, апеляційний суд приходить до таких висновків.
Згідно вимог ч. 6 ст. 539 КПК України, у разі набрання законної сили ухвалою суду про відмову в задоволенні клопотання щодо умовно-дострокового звільнення засудженого від відбування покарання або заміну невідбутої частини покарання більш м`яким покаранням розгляд повторного клопотання з цього самого питання щодо осіб, засуджених за тяжкі та особливо тяжкі злочини до позбавлення волі на строк не менше п`яти років, може мати місце не раніше як через рік з дня винесення ухвали суду про відмову.
З матеріалів справи видно, що з 27 березня 2008 року в місцях позбавлення волі засуджений ОСОБА_6 відбуває покарання у вигляді 8 років 6 місяців позбавлення волі за вироком Васильківського міськрайонного суду Київської області за ч. 3 ст. 153 КК України. З 14 травня 2009 року відбуває це покарання в Бердичівській виправній колонії (№70) Житомирської області.
Ухвалою Бердичівського міськрайонного суду Житомирської області від 14 жовтня 2014 року було відмовлено в задоволенні клопотання засудженого ОСОБА_6 про заміну невідбутої частини покарання більш м`яким у зв`язку з тим, що він не став на шлях виправлення (а. с. 16). 4 грудня 2014 року ця ухвала по суті була залишена без зміни ухвалою Апеляційного суду Житомирської області та набрала законної сили.
Таким чином, відповідно до положень ч. 6 ст. 539 КПК України, повторний судовий розгляд клопотання ОСОБА_6 , засудженого за особливо тяжкий злочин до позбавлення волі на строк більше 5 років, про заміну невідбутої частини покарання більш м`яким може мати місце не раніше 14 жовтня 2015 року.
Розглянувши повторно клопотання засудженого ОСОБА_6 про заміну невідбутої частини покарання більш м`яким за вироком Васильківського міськрайонного суду Київської області за ч. 3 ст. 153 КК України раніше цього строку (17 лютого 2015 року), суд першої інстанції допустив істотне порушення вимог ч. 6 ст. 539 КПК України.
Разом з тим, за змістом заяв засудженого ОСОБА_6 від 2 та 3 лютого 2015 року, він просив Бердичівський міськрайонний суд Житомирської області переглянути його рішення від 14 жовтня 2014 року за його клопотанням про заміну невідбутої частини покарання більш м`яким за нововиявленими обставинами, посилаючись на те, що місцевому суду було невідомо про те, що стягнення від 30 вересня 2014 року було скасоване прокуратурою як незаконне(а. с. 3, 12).
Ці заяви були розглянуті по суті судом першої інстанції без дотримання положень глави 34 КПК України щодо провадження за нововиявленими обставинами.
Зокрема, заява засудженого ОСОБА_6 про перегляд судового рішення за новиявленими обставинами була розглянута по суті суддею, який брав участь в ухваленні судового рішення, про перегляд якого порушено питання, - що є істотним порушенням вимог ч. 1 ст. 464 КПК України.
Судове рішення за наслідками розгляду заяви засудженого ОСОБА_8 про перегляд судового рішення за нововиявленими обставинами не відповідає вимогам ст. 467 КПК України.
За таких обставин ухвала суду першої інстанції підлягає скасуванню з призначенням нового розгляду у тому ж місцевому суді в іншому складі.
Керуючись ст. ст. 404, 407 КПК України, апеляційний суд, -
Апеляційну скаргу засудженого ОСОБА_6 задовольнити частково.
Ухвалу Бердичівського міськрайонного суду Житомирської області від 17 лютого 2015 року про відмову в задоволенні заяви засудженого ОСОБА_6 про заміну невідбутої частини покарання більш м`яким скасувати та призначити новий розгляд у тому ж суді першої інстанції в іншому складі.
Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення та не підлягає оскарженню в касаційному порядку.
Судді: