В И Р О К
іменем України
"10" грудня 2014 р. Дніпровський районний суд м. Києва в складі:

Головуючого судді ОСОБА_1

При секретарі ОСОБА_2

За участю прокурора ОСОБА_3

Обвинуваченого ОСОБА_4

Розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Києві матеріали кримінального провадження № 0010673 від 16.08.2014 року по обвинуваченню ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Житомира, українця, громадянина України, з повною загальною середньою освітою, не працюючого, не одруженого, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимого: 06.04.2009 року Оболонським районним судом в м. Києві за ч. 3 ст. 15, ч. 1 ст. 185 до 1 року позбавлення волі, звільнений 31.12.2009 року відбуттю строку покарання, встановлений адміністративний нагляд. 25.07.2011 року Шевченківським районним судом в м. Києві за ч. 2 ст. 185 КК України до 2 років позбавлення волі, звільнений 06.12.2012 року по відбуттю строку покараня, у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 15, ч. 2 ст. 185 КК України, суд

В С Т А Н О В И В:
Судом визнано доведеним, що 16.08.2014 року, приблизно о 12-30 год. в м. Києві, по пр. Ватутіна, 2-т, в приміщенні магазину «Бершка», що розташований на першому поверсі ТЦ «Скаймолл», ОСОБА_4 , повторно вчинив корисливий злочин при наступних обставинах: Так ОСОБА_4 , будучи впевненим, що за його діями ніхто не спостерігає, маючи умисел на таємне викрадення чужого майна взяв з вітрини одяг, а саме: штани жіночі арт. 5217/019/800, вартістю 126 грн. 90 коп., штани жіночі арт. 5217/019/800, вартістю 126 грн. 90 коп., на загальну вартість 253 грн. 80 коп., що належить ТОВ «Бершка Україна» та попрямував до переодягальні.

З метою подолання майбутньої перешкоди у вигляді ідентифікатора товару на виході з магазину, він за допомогою господарських кусачок, які він носив у своїй сумці, зняв з одягу антикражні пластмасові кліпси та поклав їх в ліву кишеню джинсових штанів в які був одягнений. Після чого, ОСОБА_4 дві одиниці жіночих штанів помістив до поліетиленового пакету та вийшов з роздягальні.

Продовжуючи свої злочинні дії, спрямоваані на таємне викрадення чужого майна, ОСОБА_4 тримаючи в руках поліетиленовий пакет в якому знаходилися 2 (дві) одиниці жіночих штанів арт. 5217/019/800, вийшов до залу магазину, та зняті кліпси непомітно для оточуючих поклав до кишень штанів, які він сховав у свій поліетиленовий пакет. Після чого, ОСОБА_4 не розрахувавшись за товар, направився у напрямку виходу з приміщення вказаного магазину, після чого тримаючи і ховаючи викрадені речі в пакеті, продовжив свої злочинні дії направлені на таємне викрадення чужого майна, пройшовши за тривожні рамки, при цьому виконав не всі дії, які вважав необхідним для доведення даного злочину до кінця, однак злочин не був доведений до кінця з причин, що не залежали від його волі, оскільки був затриманий охоронцями магазину на місці скоєння кримінального правопорушення.

Допитаний в судовому засіданні ОСОБА_4 свою вину у вчиненні злочину за наведених вище обставин визнав у повному обсязі, розкаявся та підтвердив час, місце, обставини скоєння злочину та суму завданих збитків.

Також ОСОБА_4 просив суд визнати недоцільним дослідження доказів, так як він повністю погоджується з обставинами скоєння ним злочину встановленим, як на досудовому слідстві, так і в суді.

Показання ОСОБА_4 під час досудового слідства і в судовому засіданні послідовні і логічні, а тому не викликають сумнівів суду у правильності розуміння нею змісту обставин кримінального правопорушення, добровільності та істинності його позиції. За таких обставин, відповідно до вимог ч. 3 ст. 349 КПК України, суд прийшов до висновку про недоцільність дослідження доказів стосовно фактичних обставин справи, які обвинуваченею не оспорюються, зміст даної статті ОСОБА_4 роз`яснено.

Наведене свідчить про повну доведеність вини ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення за обставин, встановлених судом.

Дії обвинуваченого ОСОБА_4 вірно кваліфіковані за ч. 2 ст. 15 ч. 2 ст. 185 КК України, оскільки він своїми умисними діями вчинив закінчений замах на таємне викрадення чужого майна (крадіжку), однак свій злочинний умисел до кінця довести не зміг з причин, що не залежали від волі винного.

При призначенні покарання ОСОБА_4 суд враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особу винного.

Суд приймає до уваги, що обвинувачений ОСОБА_4 вину визнав повністю, розкаялася в скоєному, сприяв розслідуванню в ході досудового слідства та в суді, що є помякшуючою обставиною по справі, його характеристику, не одружений, не працює.

Також судом враховано, що ОСОБА_4 вчинив злочин середньої тяжкості, обставини скоєння злочину.

При призначенні покарання обвинуваченому ОСОБА_4 суд вважає, що його виправлення можливе без ізоляції від суспільства і міра покарання може бути не пов`язана з позбавленням волі, а з застосуванням ст.ст. 75, 76 КК України звільнити від відбуття покарання з випробуванням, з іспитовим строком .

Речові докази повернути власнику.

Речові докази знищити.

Речові докази зберігати в матеріалах кримінального провадження.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 366- 368, 370, 373, 374, 376 КПК України, суд -

З А С У Д И В:
Визнати винним ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 15 ч. 2 ст. 185 КК України та призначити йому покарання у вигляді 3 (трьох) років позбавлення волі.
На підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_4 від відбуття покарання з випробуванням, з іспитовим строком на 2 (двох) років шести місяців, якщо протягом іспитового строку він не вчинить нових злочинів і виконає покладені на нього обов`язки.

На підставі ст. 76 КК України зобов`язати його не виїжджати за межі України на постійне місце проживання без дозволу органу кримінально-виконавчої системи, повідомляти ці органи про зміну місця роботи та проживання, періодично з`являтися в ці органи на реєстрацію.

Запобіжний захід ОСОБА_4 , до вступу вироку в законну силу - залишити без змін, домашній арешт.

Речові докази, а саме: 2 пари жіночих штанів повернути ТОВ «Бершка Україна».

Речові докази, а саме: кліпси та кусачки знищити.

Речові докази, а саме: диск СD-R зберігати в матеріалах кримінального провадження.

Вирок може бути оскаржений в апеляційному порядку до Апеляційного суду м. Києва шляхом подачі апеляції через Дніпровський районний суд м. Києва протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Суддя: