overthelex/edrsr-kpk huggingface dataset:
ПОСТАНОВЛЕНИЕ именем
января 2007 года Лисичанский
городской суд Луганской области в составе:
председательствующего
судьи Потоцкого В.Ф.
при секретаре Савенковой
с участием прокурора Седневой
рассмотрев в открытом судебном заседании уголовное дело
по обвинениюОСОБА_1, уроженки г. Лисичанска Луганской области, украинки,
с общим полным средним образованием, не замужем, не работающую, судимую 10.10.1997
года Лисичанским городским судом по ст. 17-81 ч.З УК Украины (1960) к 3 годам
лишения свободы с отсрочкой на 1 год, проживающую АДРЕСА_1
в совершении преступления, предусмотренного ст. 17-81 ч.З
обвиняется в покушении на тайное похищение государственного
имущества, совершенное повторно и с проникновением в хранилище, ее действия
органом досудебного следствия квалифицированы по ст. 17-81 ч.З УК Украины(1960).
сообщения Лисичанского ГО УМВД Украины в Луганской области(л.д.41),
ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, умерла, труп гр. ОСОБА_1 05.07.1999 года
находился на исследовании в паталогоанатомическом отделении ЦГБ им. Титова г.
Лисичанска, протокол вскрытия №295, причина смерти - раковая интоксикация, поэтому уголовное
дело в отношении нее подлежит прекращению.
производства по делу для реабилитации умершей ОСОБА_1 или в отношении
других лиц по вновь открывшемся обстоятельствам не имеется.
Руководствуясь п.8 ст.6 УПК Украины, суд,-
дело в отношении ОСОБА_1 по ст. 17-81 ч.З УК Украины (1960) прекратить в связи со
в отношении ОСОБА_1 виде заключения под стражей - отменить.
Копию постановления направить прокурору гор. Лисичанска.
постановление в течение семи суток с момента его вынесения могут быть поданы
апелляции в Апелляционный суд Луганской области через суд города Лисичанска.
Дело № 1-П-4
17 января 2007 года Боровской районный суд Харьковской
председательствующего - судьи Зеленьковой Н.Г.
при секретаре Иванченко Г.П.
с участием прокурора Гуменной Т.З.
открытом судебном заседании
постановление старшого
следователя СО Боровского РО УМВД Украины в Харьковской области Куценко В.И.
направлении уголовного дела № 72950181 в суд для решения вопроса
прекращении, в связи с истечением срока давности
Из постановления от 27.12.2006 г. усматривается, что в
ночь на 20.12..1995 г. неизвестные лица проникли в помещение МТФ КСП
«Подлиманское» в с. Подлиман Боровского района, тайно похитили теленка весом 60
кг., причинив ущерб на сумму около 100 грн.
В соответствии с ч. 3 ст11-1 УПК
Укр.»Если в ходе дознания и досудебного следствия на протяжении сроков,
указаных в ч.1 ст.49УК Укр., не установлено лицо, которое совершило
преступление,прокурор или следователь по согласованию с прокурором направляет
уголовное дело в суд для разрешения вопроса о его прекращении на
основании,предусмотренном ч.2 ст11-1 УПК Укр.»
С момента совершения преступления прошло более 10-ти лет
и лица, совершившие преступление не могут быть привлечены к уголовной
ответственности согласно ст.49 ч.1
Суд, выслушав мнение прокурора
полагает, что постановление подлежит удовлетворению на основании ст.49 ч.1п.4 УК Укр.,ст.11-1 ч.2,3 УПК Укр.
изложенного, руководствуясь ст.49 ч.1 п.4 УК Укр. ст. 11-1 ч. 2,3 УПК Укр. ,суд
уголовному делу №72950181 о
тайном похищении чужого имущества из помещения СТФ КСП «Подлиманское» в
с. Подлиман Боровского района - прекратить.
На постановление может быть подана
апелляция в апелляционный суд Харьковской области
через Боровской районный суд в течении 7 суток с момента его
№ 5 - 15 2007 год
15 января 2007 года г.
районный суд Харьковской области в составе:
председательствующего
- судьи Хорунжего И.Д. при секретаре Дятловой А. А. с участием прокурора Гетьман Е.Н.
в открытом судебном заседании в зале суда представление уголовно - исполнительной инспекции Змиевского
района управления государственного департамента Украины по вопросам исполнения
наказаний в Харьковской области о решении вопроса об отмене испытательного
срока и направлении в места лишения свободы для отбытия наказания по приговору
Змиевского районного суда Харьковской области ОСОБА_1
Приговором Змиевского районного суда Харьковской области
от 1 февраля 2005 года ОСОБА_1 осужден к 3 годам лишения свободы. Согласно ст. 75 УК Украины от отбытия наказания
освобожден с испытательным сроком 2 года.
суда относительно ОСОБА_1 поступил
в уголовно - исполнительную
инспекцию Змиевского района 5.05.2005 года,
на протяжении испытательного срока до мая 2006 года осужденный являлся на
регистрацию в уголовно - исполнительную
инспекцию, с ним неоднократно проводились
профилактические беседы, он предупреждался, что в случае невыполнения
обязательств возложенных на него судом материалы в отношении него будут
направлены в суд для решения вопроса об отмене испытательного срока и
направлении его в места лишения свободы для отбытия наказания по приговору
суда.
Осужденный на неоднократные вызовы с мая 2006 года в уголовно - исполнительную инспекцию не являлся,
место его нахождения не известно, по месту где значится зарегистрированным и
постоянным местом жительства отсутствует.
Согласно материалов представления 11.01.2007 года в Змиевской районный суд
Харьковской области направлено представление об оглашении розыска ОСОБА_1
Согласно ч. 1 ст. 164 УИК
Украины уголовно - исполнительная
инспекция ведет персональный учет осужденных на протяжении испытательного
срока, совместно с органами внутренних дел и соответствующими общественными
формированиями провидит индивидуально -профилактическую работу с осужденными и контролирует
соблюдение ними общественного порядку и исполнение обязательств возложенных на
них судом: вносит представления органу внутренних дел относительно привода
осужденных которые не являются по вызову в уголовно - исполнительную инспекцию,
организовывает начальный розыск осужденных местонахождение которых неизвестно,
и предоставляет материалы органам внутренних дел для оглашения розыска таких
Ознакомившись с представлением
уголовно - исполнительной
инспекции Змиевского района суд пришел к выводу о необходимости возвратить
представление о решении вопроса об отмене испытательного срока и направлении в
места лишения свободы ОСОБА_1 для
дальнейшего решения вопроса в соответствии с ч. 1 ст. 164 УИК.
ч. 1 ст. 164 УИК Украины, суд
решении вопроса об отмене испытательного срока и направлении в места лишения свободы
ОСОБА_1 - возвратить уголовно - исполнительной инспекции Змиевского района управления государственного
департамента Украины по вопросам исполнения
наказаний в Харьковской области.
Постановление обжалованию не подлежит.
Председательствующий судья:
Справа № 1-91-2007 року,
ПОСТАНОВА

11 січня 2007 року місто Лозова.

Лозівський
міськрайонний суд Харківської області у складі: головуючого -
судді Полєхіна А.Ю., при секретарі Комісаренко Ю.С., за участі прокурора - Бухан В.Г.,
розглянувши у попередньому судовому засіданні в залі суду кримінальну справу за
обвинуваченням ОСОБА_1 у скоєнні злочину, передбаченого ч.1 ст.296 КК
України,

встановив:

Справа підсудна Лозівському
міськрайонному суду Харківської області.

Підстав для закриття або припинення провадження по справі
немає.

Обвинувальний висновок складено згідно до вимог КПК
України.

Підстав для зміни чи скасування запобіжного заходу немає.

Порушень вимог КПК України під час порушення справи, провадженні дізнання
та досудового слідства, без усунення яких справу не може бути призначено до
розгляду, не встановлено.

Керуючись ст.ст.237-244 КПК України, суд, -

постановив:

Кримінальну
справу за обвинуваченням ОСОБА_1 у скоєнні злочину, передбаченому ч.1 ст.296 КК
України прийняти до провадження Лозівського міськрайонного суду Харківської області.

Призначити
судовий розгляд справи у відкритому судовому засіданні на 16 січня 2007 року на 09-00 годину в
приміщенні суду за участі прокурора.

В судове
засідання викликати підсудного, потерпілу, законного представника потерпілої,
свідків.

Запобіжний захід
підсудному ОСОБА_1 залишити обраний -
підписку про невиїзд.

Постанова є остаточною і оскарженню не підлягає.
У х в а л а

Колегія суддів Судової палати у кримінальних справах

Верховного Суду України у складі:

Головуючого

Міщенка С.М.,

суддів

Паневіна В.О. та
Школярова В.Ф.,

розглянувши
в судовому засіданні в місті Києві 30 січня 2007 року кримінальну справу за
касаційним поданням заступника прокурора Вінницької області Сичука В.В. на
судові рішення щодо ОСОБА_1, -

встановила:

вироком Чернівецького районного суду Вінницької області від 27 лютого 2006
року

ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1 року народження, уродженку смт Томашпіль Вінницької
області, мешканку села Мазурівки Чернівецького району Вінницької області,
раніше не судиму, -

засуджено
за ст. 364 ч. 2 КК України на 5 років позбавлення волі.

На підставі ст. 75 КК України ОСОБА_1 звільнено від відбування покарання з
випробуванням з іспитовим строком 1 рік.

У апеляційному порядку вирок щодо ОСОБА_1 не переглядався.

ОСОБА_1 визнано судом винною і засуджено за те, що вона, обіймаючи посаду
державного виконавця районного відділу державної виконавчої служби Чернівецького
районного управління юстиції Вінницької області, в грудні 2004 року, виконуючи
доручення начальника відділу, порушила вимоги закону і не роз'яснила сторонам
право на оскарження протягом 10 днів рішення про оцінку майна. Надалі,
зловживаючи своїм службовим становищем, вона за ціною, яка нижче від балансової
та залишкової, без дотримання процедури реалізації зорганізувала для ОСОБА_2
продаж тракторної техніки, що належала СТОВ „Хлібороб” села Бабченців
Чернівецького району Вінницької області. Крім того, ОСОБА_1, діючи в інтересах
третіх осіб, безпосередньо взяла участь у вказаній реалізації та вчинила дії,
які дозволили покупцеві техніки зняти її з обліку в інспекції Держтехнагляду по
Чернівецькому району Вінницької області.

У касаційному поданні прокурора порушується питання про скасування вироку
суду з направленням справи на новий судовий розгляд. Свою вимогу прокурор
обґрунтовує тим, що у мотивувальній частині вироку не міститься формулювання
обвинувачення - суд не зазначив наслідків вчиненого ОСОБА_1 злочину, що в свою
чергу впливає на кваліфікацію дій. Також, судом всупереч вимог закону не було
вирішено питання про призначення чи не призначення ОСОБА_1 додаткового
покарання у вигляді заборони займати певні посади чи займатися певною діяльністю.

Заслухавши доповідь судді Верховного Суду України, перевіривши матеріали
кримінальної справи, колегія суддів вважає, що доводи касаційного подання мають
бути перевірені в касаційному порядку з повідомленням учасників судового
розгляду.

Керуючись ст. 394 КПК України, колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А:

Кримінальну справу щодо ОСОБА_1 за касаційним поданням прокурора призначити
до касаційного розгляду в колегію суддів Судової палати у кримінальних справах
Верховного Суду України на 10-у годину 6 березня 2007 року, про що повідомити
прокуратуру, а також засуджену ОСОБА_1 (АДРЕСА_1), якій надіслати копію
касаційного подання.

Судді:

Міщенко С.М. Паневін В.О. Школяров В.Ф.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

№ 5 -8 2007
р

09.01.2007р.

Балаклійський
райогіний суд Харківської області

у складі:
головуючого судді Гуцала М.І.

при секретарі Нерезенко
Ю.Ю.

за участю прокурора Зеленський
О.С.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в залі суду в м.Балаклія подання КВІ Балаклійського району УДДУ з ПВП
в Харківській області у відношенні ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1 народження, уродженки
м.Чугуїва Харківської області, українки, громадянки України, з вищою освітою,
розлученої, працюючої ТзОВ „Зоря", раніше судимої 2.04.2004р. за вироком
Балаклійського районного суду Харківської області за ст. 192 ч.2 КК України до
850 грн. штрафу, мешканки АДРЕСА_1, офіційно зареєстрованої за адресою:. АДРЕСА_2 про звільнення від покарання по закінченню
іспитового строку,

ВСТАНОВИВ: Вироком Балаклійського районного суду
Харківської області від 09.12.2004р. ОСОБА_1 була визнана винною в скоєні
злочину, передбаченого ст. 185 ч.3 КК України та призначено покарання до 3
років позбавлення волі.

В силу ст. 75 КК
України, ОСОБА_1 була звільнена від відбуття покарання з двохрічним іспитовим
строком.

Відповідно до
ст.76 КК України на ОСОБА_1 були покладені обов'язки не виїжджати за межі
України на постійне мешкання без дозволу органу кримінально-виконавчої системи,
повідомляти органи кримінально-виконавчої інспекції про зміну місця мешкання,
місця праці, роботи, навчання, періодично з'являтися до цих органів для
реєстрації.

В поданні
ставиться питання про зняття з обліку по закінченню іспитового строку та
звільнення ОСОБА_1 від покарання, так як вона за час відбуття покарання - в
період іспитового строку, показала себе з задовільної сторони, нових злочинів
не скоювала.

В судовому
засідання представник КВІ Балаклійського району старший інспектор КВІ
Балаклійського району капітан внутрішньої служби ОСОБА_2 подання підтримав.

ОСОБА_1 в судове
засідання не з'явилась, хоча про час та місце розгляду справи була повідомлена
належним чином, причина неявки суду не відома. Справа слухається у відсутність
засудженої.

Вивчивши
матеріали справи, вислухавши думку прокурора, який вважав, що подання підлягає
задоволенню, представника кримінально-виконавчого органу, суд вважає можливим
задовольнити подання та звільнити ОСОБА_1 від покарання виходячи з наступного:
- засуджена ОСОБА_1 в період іспитового строку, за місцем мешкання
характеризується з позитивної сторони, нових злочинів не скоювала, громадського
порядку не порушувала, до адміністративної відповідальності не притягувалась,
покладені на неї обов'язки виконала. Керуючись ст.78 КК України та ст.408-1 КПК
України суд -

ПОСТАНОВИВ:

Подання КВІ
Балаклійського району УДДУ з ПВП в Харківській області у відношенні ОСОБА_1 -
задовольнити.

ОСОБА_1
звільнити від покарання, призначеного вироком Балаклійського районного суду
Харківської області від 09.12.2004р.

Постанова остаточна, оскарженню не підлягає.
У х в а л а

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Колегія суддів судової палати Верховного Суду України

у кримінальних справах у складі:

Головуючого

Присяжнюк Т.І.

суддів

Школярова В.Ф., Вус
С.М.

розглянула
в судовому засіданні в м. Києві 6 лютого 2007 року матеріали справи за касаційною скаргою
ОСОБА_1

Постановою прокурора м. Докучаєвська
від 2 лютого 1999 року відмовлено в порушенні кримінальної справи щодо ОСОБА_2,
ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6 за відсутністю в їх діях складу злочину.

Постановою Докучаєвського міського суду
Донецької області від 24 травня 2000 року залишено без задоволення скаргу
ОСОБА_1 в якій ставилося питання щодо скасування зазначеної вище постанови. На
даний час постанова набрала законної сили.

Постановою Докучаєвського міського суду
Донецької області від 17 лютого 2004 року скаргу ОСОБА_1 на постанову прокурора
м. Докучаєвська про відмову у порушенні кримінальної справи від 2 лютого 1999
року залишено без задоволення.

Ухвалою апеляційного суду Донецької
області від 2 квітня 2004 року постанову Докучаєвського міського суду Донецької
області від 17 лютого 2004 року залишено без зміни.

У касаційній скарзі ОСОБА_1 просить
ухвалу апеляційного суду скасувати, а справу направити на новий апеляційний
розгляд.

Заслухавши доповідь судді, перевіривши матеріали справи та обговоривши
доводи скарги, колегія суддів вважає, що касаційна скарга не підлягає розгляду,
оскільки ОСОБА_1 не входить до кола осіб, зазначених у ст. 384 КПК України, які
вправі оскаржувати судові рішення у касаційному порядку.

Виходячи з наведеного, керуючись ст. 396 КПК України,
колегія суддів -

у х в а
л и л а :

закрити касаційне провадження у справі за скаргою
ОСОБА_1.

Судді :
У х в а л а

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Колегія суддів судової палати Верховного Суду України у кримінальних
справах у складі:

Головуючого

Верещак
В.М.,

суддів

Пошви Б.М.,
Лавренюка М.Ю.,

за участю
прокурора

Саленка
І.В.,

розглянувши в судовому засіданні в м. Києві 8 лютого 2007 року кримінальну
справу за касаційним поданням заступника прокурора Полтавської області на вирок
Глобинського
районного суду Полтавської області від 27 жовтня 2005 року,

в с т а н о в и л а:

Зазначеним вироком:

ОСОБА_1,
ІНФОРМАЦІЯ_1, раніше не судима,-

- засуджена за
ч.1 ст. 203 КК України із застосуванням ч.1 ст. 69 КК України до покарання у
виді_штрафу в розмірі 20 неоподаткованих мінімумів доходів громадян - 340 грн.

ОСОБА_1 згідно вироку
суду визнана винною в тому, що з лютого по серпень 2005 року в своєму
домогосподарстві в АДРЕСА_1, з метою одержання прибутку, виготовляла, зберігала і
збувала односельцям самогон - міцний спиртний напій домашнього виготовлення,
тобто займалась забороненим видом господарської діяльності.

У апеляційній інстанції вирок не
переглядався.

У касаційному поданні заступник
прокурора Полтавської області просить судове рішення щодо ОСОБА_1 скасувати
через неправильне застосування кримінального закону при призначені покарання.

Заслухавши доповідь судді
Верховного Суду України, думку прокурора, перевіривши матеріали справи,
обговоривши доводи касаційного подання, колегія суддів вважає, що касаційне
подання підлягає задоволенню з наступних підстав.

Висновок суду про доведеність
винності ОСОБА_1 у вчиненні злочину, за який
вона засуджена, відповідає фактичним обставинам справи, обґрунтований
сукупністю розглянутих в судовому засіданні і наведених у вироку доказів і у
поданні не оспорюється.

Суд першої інстанції призначив
ОСОБА_1 покарання із застосуванням ст. 69 ч.1 КК України нижче від найнижчої
межі, встановленої санкцією ч.1 ст. 203 КК України, без застосування додаткових
покарань. У цьому випадку, за вимогами ст. 69 КК України, суд не мав права
призначити покарання, нижче від найнижчої межі, встановленої для даного виду
покарання у Загальній частині КК України.

Згідно ч.2 ст. 53 КК України розмір
штрафу визначається в межах від тридцяти до тисячі неоподатковуваних мінімумів
доходів громадян.

Тобто суд, призначаючи покарання
ОСОБА_1із застосуванням ст.69 КК України у виді штрафу в розмірі 20
неоподаткованих мінімумів доходів громадян допустив неправильне застосування
кримінального закону.

У зв'язку з наведеним, вирок
Глобинського районного суду Полтавської області від 27 жовтня 2005 року щодо
ОСОБА_1 підлягає скасуванню, а справа - направленню на новий судовий розгляд.

Керуючись ст. 395,396 КПК України,
колегія суддів

у х в а л и л а:

касаційне подання заступника
прокурора Полтавської області задовольнити.

Вирок Глобинського районного суду Полтавської області від 27 жовтня 2005
року щодо ОСОБА_1 скасувати. Справу направити на новий
судовий розгляд.

Судді:

Верещак
В.М. Пошва Б.М. Лавренюк М.Ю.
Справа
№ 10-6 Категорія кримінальна
Головуючий у 1 інстанції
Березовський О.Д. Доповідач Акуленко С.О.
УХВАЛА ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 січня 2007
року. Колегія суддів судової палати в кримінальних
справах апеляційного суду Чернігівської області в складі :

головуючого Акуленко C.O.

суддів Антипець В.М., Шахової О.Г.

з участю прокурора Калита Д.В.

слідчого Летути О.Г.

розглянула у відкритому судовому
засіданні в м. Чернігові справу за апеляцією адвоката ОСОБА_1 на постанову
Городнянського районного суду від 16 грудня 2006 року,

ВСТАНОВИВ:

Зазначеною постановою суду ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, раніше не судимого, обрано міру запобіжного заходу у вигляді тримання під
вартою.

В апеляції
адвоката ОСОБА_1 ставиться питання про скасування постанови у зв'язку з тим, що
постанова суду ґрунтується лише на припущеннях про можливість ОСОБА_2
переховуватись від слідства та скоїти нові злочини. Навпаки характеризуючи дані
свідчать, що він не буде переховуватись та перешкоджати слідству. Апелянт
вважає, що постанова суду не відповідає вимогам ст. 165-1 КПК України. Тому просить обрати інший запобіжний захід у вигляді підписки
про невиїзд.

Заслухавши доповідача, пояснення адвоката ОСОБА_1, який підтримав свою
апеляцію і просив її задовольнити, слідчого Маланчук М.М., який вважав, що
порушень закону при обранні міри запобіжного заходу ОСОБА_2 допущено не було,
думку прокурора, який
вважав, що підстав
для скасування

2

постанови суду немає, перевіривши матеріли кримінальної справи, колегія суддів приходить
до наступного висновку.

Як вбачається з матеріалів справи, ОСОБА_2 13 грудня 2006
року було пред'явлено обвинувачення в умисному заподіянні
працівникові правоохоронного органу побоїв, легких або середньої тяжкості
тілесних ушкоджень у зв'язку з виконанням цим працівником службових обов'язків,
тобто у вчиненні злочину, передбаченому ст. 345 ч. 2 КК України.

Обираючи
запобіжний захід у вигляді взяття під варту, суд в повній мірі виконав вимоги
ст. 148
КПК України, а саме те, що запобіжний захід
застосовується з метою запобігти спробам ухилитися від слідства та суду,
продовжити злочинну діяльність, а також для забезпечення виконання
процесуальних дій .

Характер обвинувачення та покази самого заарештованого, про намагання
сховатися після вчиненого злочину, свідчать, що при іншому запобіжному заходу
не буде забезпечена належна процесуальна поведінка.

Тому колегія суддів вважає правильним застосування до нього запобіжного
заходу у вигляді взяття під варту. Підстав які б свідчили про порушення
кримінально-процесуального законодавства при обранні міри запобіжного заходу
встановлено не було.

Керуючись ст.ст.
. 148,
165-2, 382 КПК України, колегія

УХВАЛИЛА:

Апеляцію адвоката ОСОБА_1 залишити без задоволення, а постанову
Городнянського районного суду від 16 грудня 2006 року щодо ОСОБА_2 про обрання йому запобіжного заходу - взяття під варту без змін.

Головуючий

Судді
ПОСТАНОВА

Справа №4-2 /2007 p.

03 січня 2007 року Білопільський районний суд в складі:

головуючого-судді Кліщ О.В.

з участю
прокурора Вакула
CM.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в
м. Білопіллі подання слідчого СВ Білопільського РВ УМВС ОСОБА_1 про надання
обшуку,-

ВСТАНОВИВ:

Слідчий СВ Білопільського РВ УМВС звернувся до суду із поданням, яким
просить надати згоду на проведення обшуку житла гр. ОСОБА_2, 1960 р. н.,
мотивуючи свої вимоги тим, що 21 квітня 2006 року близько 10:00 год невстановлені
особи в місті Білопілля, на вул.Леніна біля магазину «У Петровича» шляхом
обману заволоділи у ОСОБА_3 мобільним телефоном «Sony Ericsson» К-700І вартістю 1300 грн., що
належав ОСОБА_4, чим спричинили останній матеріальної шкоди.

В ході досудового розслідування по кримінальній справі було встановлено, що
в житлі ОСОБА_2 знаходиться мобільний телефон «Sony Ericsson» К-700І схожий за зовнішніми
прикметами на той, що шляхом обману заволоділи у ОСОБА_3.

Беручи до уваги, що мобільний телефон «Sony Ericsson» К-700І, яким шляхом обману
заволоділи у ОСОБА_3 може знаходитьсь у житлі гр. ОСОБА_2, 1960 р. н., жит.
АДРЕСА_1 вважаю за необхідне надати згоду
на проведення обшуку житла гр. ОСОБА_2, 1960 р. н.

Керуючись ст. 177 КПК України,-

ПОСТАНОВИВ:

Надати згоду на
проведення обшуку житла
гр. ОСОБА_2, 1960 р. н., жит.
АДРЕСА_1. Постанова оскарженню не підлягає.

Суддя: Білопільського райсуду Кліщ О.В.