Справа № 534/2586/14-к
Провадження № 1кп /534/195/14

ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
03 листопада 2014 року Комсомольський міський суд Полтавської області
в складі:
головуючого судді: ОСОБА_1
суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3

при секретарі ОСОБА_4
з участю прокурора ОСОБА_5
потерпілої ОСОБА_6

обвинуваченої ОСОБА_7
захисника обвинуваченої ОСОБА_8

провівши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Комсомольську судове засідання у кримінальному провадженні внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000569 від 06.08.2014 р. за обвинуваченням ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки с. Потіївка Радомишльського району Житомирської області, громадянки України, освіта середня-спеціальна, раніше не судимої , не працюючої, зареєстрованої в АДРЕСА_1 , проживаючої у АДРЕСА_2 ,

- за ч.1 ст.115 КК України,
в с т а н о в и в :

06 серпня 2014 року близько 01 годин 00 хвилин на подвір`ї будинку АДРЕСА_3 , після спільного вживання алкогольних напоїв між ОСОБА_7 та її співмешканцем ОСОБА_9 , на ґрунті раптово виниклих особистих неприязнених стосунків, виникла сварка.
В ході сварки ОСОБА_7 , перебуваючи у стані алкогольного сп`яніння та діючи з прямим умислом, направленим на заподіяння смерті ОСОБА_9 , нанесла останньому удар косою в область грудної клітини.
В результаті злочинних дій ОСОБА_7 громадянину ОСОБА_9 було заподіяно тілесні ушкодження у вигляді колото-різаного поранення м`яких тканин грудної клітини справа з локалізацією вхідної рани по задньому краю правої підкрильцевої ділянки і вихідної рани в проекції 2 ребра між біля грудною та середньо-ключичною лініями, з ушкодженням м`язів спини і грудної клітини та пересіченням гілок підкрильцевої артерії та вени, які відносяться до тяжких тілесних ушкоджень, за критерієм небезпеки для життя в момент заподіяння.
Смерть ОСОБА_9 наступила 06 серпня 2014 року на місці вчинення злочину внаслідок колото-різаного поранення м`яких тканин грудної клітини з пересіченням гілок підкрильцевої артерії і вени, яке ускладнилося гострою масивною крововтратою.
Обвинувачена ОСОБА_7 свою вину в скоєнні злочину, передбаченого ч.1 ст.115 КК України не визнала повністю, посилаючись на те, що не умисно нанесла тілесні ушкодження потерпілому, щоб припинити його протиправні дії, оскільки останній, перебуваючи у стані алкогольного сп`яніння, не пускав її до будинку, де вона хотіла переодягнутися. 05.08.2014 р. ОСОБА_9 приніс додому «чекушку» горілки, яку вдвох вони випили. Потім вона лягла спати, а потерпілий вночі вдарив її кулаком по потилиці, стягнув з ліжка, кричав на неї, вимагаючи від неї горілки. Вона вийшла на двір, щоб потерпілий заспокоївся, а він вибіг за нею на подвір`я. В руках потерпілого щось блиснуло, в неї на той час боліла нога внаслідок пошкодження меніску і вона не могла швидко бігати, вона схопила з землі якусь палку і відмахуючись вдарила потерпілого, оскільки останній нецензурно на неї лаявся, погрожував її зарізати та вбити, якщо вона не дасть йому горілки. Він присів коло дверей, продовжуючи лаятись та щось бормотати. Вона пройшла повз нього в будинок, переодягла футболку та штани і пішла пішки до свого сина на роботу. Вона думала, що вдарила потерпілого палкою і наносячи удар вона відчула, що ніж чи якийсь інший предмет випав з рук потерпілого. Вона подумала, що удар прийшовся потерпілому в руку. В той час вона була дуже зла на потерпілого, не хотіла на нього дивитися і розмовляти з ним. З ОСОБА_9 вони прожили приблизно 10 років, потерпілий зловживав алкоголем, іноді на цьому ґрунті у них були сварки, які інколи переростали в бійки. Потерпілий на похмілля був дуже агресивний і міг її побити. Приблизно за 3 дні до цих подій потерпілий побив її і на тілі в неї від цих побоїв залишилися синці. Тілесні ушкодження, що виявлені у потерпілого, були завдані її діями, але нанесла вона їх, захищаючись від потерпілого, перевищивши межі необхідної оборони. Як саме нанесла удар косою потерпілому не пам`ятає, але допускає, що саме від її дій він помер. Про вчинене шкодує та розкаюється у вчиненому злочині. Просила при призначенні міри покарання врахувати обставини, за яких нею були вчинені протиправні діяння. Цивільний позов потерпілої ОСОБА_6 визнала частково , в частині майнової шкоди пов`язаної з похованням покійного повністю , в частині відшкодування моральної шкоди , завданої злочином частково в розмірі 500 грн.
Крім часткового визнання вини обвинуваченою щодо факту нанесення тілесних ушкоджень потерпілому , її вина в скоєному підтверджується дослідженими в судовому засіданні доказами:
- потерпіла ОСОБА_6 показала суду, що потерпілий ОСОБА_9 є її двоюрідним братом, їх матері були рідними сестрами. Вона неодноразово виганяла обвинувачену з місця проживання потерпілого, оскільки остання, не займалась домашнім господарством, не готувала їжу, зловживала спиртними напоями і споювала потерпілого. З вини обвинуваченої згоріла хата потерпілих ОСОБА_9 та ОСОБА_10 в м. Комсомольську. Внаслідок втрати будинку потерпілі ОСОБА_9 та ОСОБА_10 переїхали проживати в дачний будинок в садовому товаристві « ОСОБА_11 ». Обвинувачена має синів, які неодноразово судимі і проживають окремо, саме з ними вона прибула на місце скоєння злочину до приїзду працівників міліції. Останній час обвинувачена проживала в вищезазначеному дачному будинку. Між обвинуваченою та потерпілим часто виникали сварки, які іноді переходили в бійки, обвинувачена нерідко жорстоко била потерпілого ОСОБА_9 , навіть ламала йому ребра. Потерпілий ОСОБА_9 не міг протистояти обвинуваченій, оскільки вона була значно сильніше нього. Потерпілий протягом багатьох років зловживав спиртними напоями, мав худу статуру, не міг швидко пересуватися, оскільки два роки тому зламав ногу, за медичною допомогою не звертався, внаслідок чого кістки неправильно зрослися і він сильно шкутильгав при ході. Крім того, взимку він відморозив ноги і в нього на обох ногах було ампутовано по декілька пальців. В потерпілого ОСОБА_9 із родичів залишилися тільки вона та батько ОСОБА_10 , який за станом здоров`я не може з`явитися до суду. Інших родичів у потерпілого ОСОБА_9 не має і тому всі турботи і витрати, пов`язані з його похованням, лягли на неї. Цивільний позов підтримала повністю. Просила призначити покарання обвинуваченій у виді позбавлення волі.
- свідок ОСОБА_12 показав суду, що обвинувачена є його матір`ю. На початку серпня 2014 року вони з братом ОСОБА_13 вранці на гаражах, куди вони з братом прийшли на роботу, побачили матір, яка плакала і нічого не могла пояснити. Вони її заспокоїли і вона розповіла, що в неї виник скандал з ОСОБА_9 , вони всі втрьох поїхали на дачу за місцем проживання потерпілого. На місці вони виявили труп співмешканця матері. Вони по телефону викликали працівників міліції. На землі на дачній ділянці по всьому дворі лежали дошки, палки, а також він бачив там ніж. Мама із своїм співмешканцем іноді сварились, але щоб у них були сварки з ножем раніше такого не було. Матір розповіла, що потерпілий розбудив її серед ночі, бив її, вигнав на вулицю, напав на неї з ножем, а вона схопила палку і відбивалась від нього палкою, оскільки не могла втекти, так як трохи шкутильгала на праву ногу. Матір проживала з потерпілим приблизно з 2005 року. І матір, і її співмешканець зловживали спиртними напоями. Матір декілька раз забирала речі і уходила від потерпілого, але потім поверталася до нього. В той день на тілі у матері він бачив свіжі синці;
- свідок ОСОБА_13 показав суду, що обвинувачена є його матір`ю. В кінці літа 2014 року вони з братом ОСОБА_12 вранці на гаражах, куди вони з братом прийшли на роботу, побачили матір, яка повідомила, що побилася з співмешканцем, який кидався на неї з ножем. Втрьох вони приїхали на дачу і побачили труп потерпілого, біля нього валявся ніж. Матір сказала, що він розбудив її вночі, стягнув з постелі і махав перед нею ножем, а вона схопила палку, якою захищалась. Труп потерпілого ОСОБА_9 знаходився в кроці від входу до будинку, лежав на боці, в руці у потерпілого був ніж. В якій саме руці, він не пам`ятає, але ніж він тримав лезом догори, кров була в районі плеча тієї руки, в якій був ніж. Вони по телефону викликали працівників міліції. Матір із своїм співмешканцем іноді сварились, і бились , але щоб у них були бійки з ножем раніше, матір ніколи не скаржилась. Матір проживала з потерпілим декілька років. І матір, і її співмешканець зловживали спиртними напоями.
- протоколом огляду місця події від 06.08.2014 року з фототаблицями, згідно якого під час огляду земельної ділянки, розташованої в кінці з лівої сторони по алеї АДРЕСА_4 , на відстані 50 см від правого кута будинку повернутий спиною до будинку на лівому боці лежить труп ОСОБА_9 . На задній поверхні тіла на межі правої лопаткової ділянки та задньої поверхні правого плеча мається зіяюча рана веретеноподібної форми з рівними краями, рана орієнтована зверху вниз зліва направо.На рівні кисті навпроти голови на траві лежить ніж кухонний з пластиковою ручкою біло-синього кольору загальною довжиною 24см та довжиною клинка 13,5 см. На відстані 3 м від правого ближнього кута будинку та на відстані 1м зліва від дерева грецький горіх знаходиться коса, держак дерев`яний довжиною 183 см, а лезо 68 см ( а. п. 39-50);
- заявою потерпілого ОСОБА_10 , який відмовився від матеріальних претензій до
обвинуваченої і у обранні міри покарання покладався на розсуд суду, прохав справу розглядати без його
участі;
- лікарським свідоцтвом про смерть № 544 від 08.08.2014 р., згідно якого ОСОБА_9 , 1977 року народження, помер ІНФОРМАЦІЯ_2 в садовому товаристві «Славутич», причина смерті використання гострого предмета з метою вбивства чи нанесення ушкодження, безпосередня причина смерті гостра зовнішня крововтрата; травма кількох кровоносних судин грудного відділу; використання гострого предмета з метою вбивства чи нанесення ушкодження (а.п. 51);
- протоколом проведення слідчого експерименту від 11.08.2014р. з участю підозрюваної ОСОБА_7 , в ході якого остання на місці пригоди показала, в якому місці, а саме на порозі, навпроти вхідних дверей, потерпілий розмахував перед нею ножем, а вона за допомогою палки показала, як вона взяла в руки палицю та махала нею туди-сюди, як точно не пам`ятає, після того, як зрозуміла, що нанесла удар, кинула косу, куди саме не пам`ятає, потерпілий ще стояв на порозі, а вона пішла одяглася. Коли повернулася разом із синами, потерпілий лежав біля порогу. Як тримала палку в руках, не пам`ятає. На відповідь експерта повідомила, що хотіла вдарити потерпілого по руці і зазначила, що після нанесення нею удару потерпілий присів (а. п. 60-69);
- висновками експертів № 491 від 19.09.2014 р.,№ 491/1 від 25.09.2014 р., згідно якого при судово-медичній експертизі трупа ОСОБА_9 згідно яких при судово-медичній експертизі трупа ОСОБА_9 виявлені тілесні ушкодження, які можливо розділити на групи:
ПЕРША ГРУПА колото-різане поранення м`яких тканин грудної клітки справа з локалізацією вхідної рани по задньому краю правої підкрильцевої ділянки і вихідної рани в проекції другого ребра між білягрудною та середньоключичною лініями, з ушкодженням м`язів спини і грудної клітини та пересіченням гілок підкрильцевої артерії та вени. Дані тілесні ушкодження за своїм характером є прижиттєвими, утворилися не більше доби до настання смерті від однократної дії колюче-ріжучого предмету, клинок якого мав лезо та обушок. Найбільша ширина слідоутворюючої частини клинка в ділянці вхідної рани близько 3,2 см, в ділянці вихідної рани близько 1,2 см. Довжина ранового каналу близько 20 см, напрям його ззаду наперед, справа наліво та дещо зверху вниз, що відповідає напряму удару колюче-ріжучим предметом. Враховуючи характер, морфологічні особливості та параметри ран, характер та параметри ранового каналу, слід вважати, що таким предметом могла бути коса. Тілесні ушкодження першої групи по ступеню тяжкості відносно живої особи, мають ознаки тяжких тілесних ушкоджень, за критерієм небезпеки для життя.
ДРУГА ГРУПА синець на лівій половині обличчя, який утворився не більше доби до настання смерті від однократної дії тупого предмету, або при ударі об такий, та по ступені тяжкості відносно живої особи, має ознаки легких тілесних ушкоджень. Об`єктивних судово-медичних даних про послідовність спричинення потерпілому тілесних ушкоджень не мається.
ОСОБА_9 в момент отримання ним тілесних ушкоджень міг знаходитись як у вертикальному, або близькому до нього, так і в горизонтальному, або близькому до нього положенні, обернений правою боковою поверхнею до травмуючого предмету. Об`єктивних судово-медичних даних про взаєморозташування нападника і потерпілого, в момент отримання останнім тілесних ушкоджень, не мається.
Будь-яких тілесних ушкоджень, характерних для боротьби чи самооборони, при судово-медичній експертизі трупа ОСОБА_9 не виявлено.
Приймаючи до уваги характер виявлених тілесних ушкоджень, безпосередню причину смерті потерпілого, слід вважати, що після спричинення ОСОБА_9 тілесних ушкоджень ПЕРШОЇ ГРУПИ та до моменту настання смерті він міг жити певний проміжок часу, який може обчислюватися десятками хвилин, при цьому він міг вчиняти деякі активні дії (пересуватися, вставати, розмовляти та інші).
Об`єктивних судово-медичних даних про те, що ОСОБА_9 в момент заподіяння йому тілесних ушкоджень відчував так звану «особливу нестерпну біль», в розпорядженні експерта не мається.
Смерть ОСОБА_9 настала внаслідок колото-різаного поранення м`яких тканин грудної клітини з пересіченням гілок підкрильцевої артерії і вени, яке ускладнилось гострою масивною крововтратою.
Приймаючи до уваги безпосередню причину смерті, ступінь розвитку трупних явищ, як на момент огляду трупу на місці його виявлення, так і під час проведення експертизи, даних судово-гістологічного дослідження, можна вважати, що смерть ОСОБА_9 настала за 10-12 годин до моменту огляду трупа на місці його виявлення.
При судово-токсикологічному дослідженні крові, взятої від трупа ОСОБА_9 , виявлено етиловий спирт в концентрації 5,6 проміле, що стосовно живої особи може відповідати тяжкому ступеню алкогольного сп`яніння (а. п. 72,73-76);
- висновком експерта № 491/2 від 25.09.2014 р., згідно якого на підставі проведеної судово-медичної експертизи трупа ОСОБА_9 , даних проведення слідчого експерименту від 11.08.2014 р. за участю ОСОБА_7 , враховуючи відомі обставини випадку, в показах ОСОБА_7 механізм спричинення тілесних ушкоджень ОСОБА_9 не вказаний (а. п. 77);
- висновком експерта № 878 від 07.08.2014 р., згідно якого на момент судово-медичної експертизи у ОСОБА_7 виявлені такі тілесні ушкодження: синці на верхніх кінцівках, які утворились від ударної дії тупих твердих предметів за 3-5 діб до моменту експертизи, про що свідчить їх характер, та по ступеню тяжкості відносяться до легких тілесних ушкоджень (а. п.78);
- висновком експерта № 234 від 26.08.2014 р., згідно якого при судово-медичній експертизі коси виявлена кров людини, знайдені клітини, які за своїми цитоморфологічними ознаками мають схожість з клітинами та елементами рихлої волокнистої сполучної тканини та мікрофрагменти жирової тканини, які свідчать про глибоке травмування тіла людини. При серологічному дослідженні слідів крові виявлений антиген А ізосерологічної системи АВО, який може походити від особи, в крові якої він знаходиться, в тому числі і від потерпілого ОСОБА_9 (а. п. 79-83);
- висновком експерта № 681 від 20.08.2014 р., згідно якого кров трупа ОСОБА_9 належить до А (ІІ) групи, якій властиві антиген А та ізогемаглютинін анти-В. Кров підозрюваної ОСОБА_7 належить до 0 (І) групи, якій властиві антиген Н та ізогемаглютинін анти-А та анти-В (а.п. 86-87);
- висновком експерта № 656 від 29.08.2014 р., згідно якого на парі капців, наданих на дослідження, знайдена кров людини, де виявлені антигени А та Н. Кров на цих слідах може походити від потерпілого ОСОБА_9 . Походження крові в цих слідах лише від однієї підозрюваної ОСОБА_7 виключається (а. п. 88-90);
- висновком експерта № 683 від 03.09.2014 р., згідно якого на листі та фрагментах грунту, наданого на дослідження, знайдена кров людини, де виявлені антигени А та Н. Кров в цих слідах може походити від потерпілого ОСОБА_9 . Походження цієї крові від однієї підозрюваної ОСОБА_7 виключається (а. п. 93-94);
- речовими доказами: садовою косою , фрагментом землі та трави, вилучених під час огляду місця події 06.08.2014 р. та парою капців підозрюваної ОСОБА_7 , вилучених у неї під час затримання (а. п. 95); штанами , вилученими під час огляду місця події 06.08.2014 р. (а. п. 96);
- висновком експерта № 607 від 17.09.2014 р. з фототаблицями до нього, згідно якого ніж, вилучений 06.08.2014 р. при огляді місця виявлення трупа ОСОБА_9 за адресою: АДРЕСА_5 , виготовлений по типу кухонних ножів господарського-побутового призначення та до категорії холодної зброї не відноситься (а. п. 103-106);
- висновком експерта № 542 від 20.08.2014 р. з фототаблицями до нього, згідно якого на поверхні ножа, вилученого 06.08.2014 р. в ході огляду місця пригоди за адресою: АДРЕСА_5 , слідів рук не виявлено (а. п. 123-125).
- даними, які містяться в продемонстрованому в судовому засіданні відеозапису, який міститься на диску DVD-R «Datex» 4,7 GB, долученому до протоколу проведення слідчого експерименту від 11.08.2014року, на якому зафіксовано дії підозрюваного при нанесенні удару потерпілому (а.п.34);
- висновком судово-психіатричної експертизи № 476 від 12.09.2014 року, згідно якої ОСОБА_7 будь-яким психічним захворюванням чи тимчасовим розладом психічної діяльності в теперішній час не страждає, тому може в повній мірі усвідомлювати свої дії та керувати ними. В період часу, до якого відноситься інкриміноване їй протиправне діяння, ОСОБА_7 в стані тимчасового хворобливого розладу психічної діяльності не перебувала, а знаходилася в стані простого алкогольного сп`яніння, тому могла в повній мірі усвідомлювати свої дії та керувати ними. Яскраво виражених індивідуально-психологічних особливостей, в тому числі підвищеної агресивності, підкорюваності, жорстокості, антисоціальних установок, які б могли суттєво вплинути на її свідомість та поведінку під час інкримінованих їй протиправних дій ОСОБА_7 не виявляє. При дослідженні індивідуально-психологічних особливостей ОСОБА_7 виявляє середню активність психічних процесів і станів, відсутність вразливості, імпульсивності, помірно виражену емоційну нестійкість. Провідними мотиваційними чинниками поведінки ОСОБА_7 є задоволення органічно обумовлених потреб та в меншій мірі задоволення потреб вищого духовного порядку. ОСОБА_7 , враховуючи рівень і особливості її розумового розвитку, вікові та індивідуально-психологічні особливості, емоційний стан могла правильно усвідомлювати реальний зміст власних дій, в повній мірі свідомо керувати ними та передбачати їх наслідки. На момент вчинення інкримінованого їй діяння, ОСОБА_7 не перебувала в особливому емоційному стані, який би міг суттєво вплинути на її свідомість і поведінку. На момент вчинення інкримінованого їй діяння ОСОБА_7 не перебувала в стані вираженого емоційного збудження або емоційного напруження, фізіологічного афекту, який би міг суттєво вплинути на її свідомість і поведінку та міг би розглядатися як психологічна підстава стану сильного душевного хвилювання. ОСОБА_7 застосування примусових заходів медичного характеру в даний час не потребує. Під дію ч. 2-3 ст. 19 та ст. 20 КК України не підпадає. Може постати перед слідством та судом ( а.п. 107- 113);
Аналіз судово-медичних експертиз та висновок судово психіатрічної експертизи дають підстави для висновку про те, що ОСОБА_7 скоїла саме навмисне вбивство ОСОБА_9 на ґрунті особливих неприязних стосунків з потерпілим, на що також вказує і знаряддя злочину сільськогосподарська коса. Доводи обвинуваченої про те, що вона, захищаючись від нападу потерпілого, який махав перед нею ножем і захищаючись схопила якусь палицю, що лежала на землі, спростовуються частково її показаннями в ході слідчого експерименту та в судовому засіданні, згідно яких потерпілий махав перед нею ножем декілька раз туди-сюди, і вона декілька раз махала цією палицею перед ним туди сюди і припинила свої дії лише тоді, коли почула, як щось випало з рук потерпілого, вона подумала, що вдарила потерпілого по руці, при цьому як в ході слідчого експерименту, так і в ході судового розгляду, обвинувачена не змогла пояснити механізм нанесення потерпілому тілесних ушкоджень. При цьому не заперечувала, що в неї була можливість припинити свої дії , залишити місце пригоди ,піти з дачної ділянки , наносячи удар потерпілому нібито палицею , вона мала намір лише зайти до будинку, щоб переодягти домашній одяг і потім піти до одного із своїх синів, а потім хотіла приїхати і забрати свої особисті речі.
Відповідаючи на поставлені в ході судового засідання питання свідки ОСОБА_12 та ОСОБА_13 підтвердили, що вони бачили кухонний ніж біля трупа потерпілого, однак один із свідків вказував на те, що бачив цей ніж лежачим на землі неподалік від руки потерпілого, а другий категорично стверджував, що бачив цей ніж безпосередньо зажатим в руці потерпілого. Матеріалами кримінального провадження встановлено, що під час смертельного поранення ОСОБА_9 , крім ОСОБА_7 нікого біля потерпілого не було. Неспроможними являються посилання захисника та обвинуваченої на те, що вбивство скоєно ОСОБА_7 в обоюдній бійці при перевищенні меж необхідної оборони. Як вбачається з матеріалів кримінального провадження, саме обвинувачена нанесла потерпілому удар сільськогосподарським інвентарем - косою в життєво важливі органи, в результаті чого останній помер на місці події. Із показань обвинуваченої вбачається, що жодного тілесного ушкодження ножем потерпілий їй не наніс і ніщо не заважало їй припинити конфлікт і залишити місце пригоди, потерпілий не переслідував її і поруч з місцем їх бійки було безліч інших предметів - дощок, палиць, сільсьгосподарського інвентарю, які валялися в безладі на дачі безпосередньо на землі біля будинку , де відбувався конфлікт. Про те, що обвинуваченою було скоєно саме вбивство, свідчить і те, що вона, будучи фельдшером за фахом, про що зазначила в судовому засіданні і враховуючи ту обставину, що взагалі не боїться крові, не вжила будь-яких заходів для надання першої допомоги потерпілому або виклику медичної допомоги, оскільки трагічний випадок стався не в безлюдному місці, а на території садового товариства, де в літній період проживає багато дачників, тому посилання обвинуваченої на відсутність у неї на момент вчинення злочину мобільного телефону не заслуговують на увагу.
Обвинувачена в судовому засіданні зазначала, що протягом останніх років вони з потерпілим офіційно не працювали, а заробляли на прожиття, допомагаючи людям сільськогосподарськими роботами. Відповідно ОСОБА_7 усвідомлювала суспільно небезпечний характер своїх дій, наносячи смертельну травму таким знаряддям злочину, як коса, передбачаючи можливість настання небезпечних наслідків, в тому числі і смерті потерпілого, свідомо допускаючи такі наслідки.
Не узгоджуються з реальною дійсністю і твердження обвинуваченої про те, що вона не здогадувалась, що залишаючи потерпілого на дачі, відсутні будь-які загрози для його життя. Будучи фельдшером за фахом, вона не намагалася його врятувати, сторонні особи теж не могли цього зробити, оскільки в нічній час поруч з потерпілим знаходилась лише обвинувачена.
В ході слідчого експерименту та в судовому засіданні обвинувачена зазначала, що не бачила, що саме знаходилось в руках потерпілого, вказуючи тільки, що це був металевий предмет, який блиснув у темряві. За таких обставин, тим більше у ОСОБА_7 , не було необхідності наносити гострою косою удар в життєво важливий орган ОСОБА_9 , так як обвинувачена до кінця не була впевнена, що в руках у нього знаходиться саме ніж.
В ході слідчого експерименту 19.08.2014р. ОСОБА_7 на запитання свого захисника відповідає, що « вбити потерпілого не хотіла , хотіла просто вдарити , думала вдарю , піду одягнуся і піду», на запитання судово медичного експерта, який уточнював куди саме обвинувачена вдарила потерпілого, остання відповідає, що хотіла вдарити по руці(а. п. 67)
З висновку судово-психіатричної експертизи вбачається, що ОСОБА_7 намагається викласти події в вигідному для неї світлі і відносно інкримінованого їй протиправного діяння пояснює: «…співмешканець був п`яний, ображав її, бив, виганяв з дому… вимагав у неї горілку, питав де вона її поділа… коли вона побачила у нього в руках ніж, вона схопила палку, яка була під руками, та вдарила його, але це виявилась коса… вона лише намагалася оборонятися… наміру вбивати у неї не було». ОСОБА_7 повідомляє експертам про те, що закінчила 10 класів загальноосвітньої школи та медичне училище, отримала спеціальність фельдшера, працювала деякий час за фахом, після народження дітей на некваліфікованих роботах, останні 5 років перебивалась тимчасовими заробітками. На момент часу, до якого відноситься інкриміноване їй діяння, її дії носили послідовний, цілеспрямований характер. Жалкує про скоєне, розуміє протиправність свого вчинку. На момент вчинення інкримінованого їй діяння, дії ОСОБА_7 були раціональними, цілеспрямованими і доцільними ситуації, що склалася, не носили характеру автоматизованих, стереотипних. У досліджуваній ситуації у підекспертної була збережена здатність до виконання досить складної діяльності, багатоетапної поведінки. Поведінка ОСОБА_7 після вчинення інкримінованих їй дій також була раціональною. В післяемоційний період були відсутні ознаки емоційного, інтелектуального і фізичного виснаження (а. п. 109-112).
Оцінивши сукупність досліджених доказів, керуючись законом та внутрішнім переконанням, колегія суддів вважає їх належними, допустимими, достовірними і достатніми для визнання ОСОБА_7 винною в умисному вбивстві, тобто умисному протиправному заподіянню смерті іншій людині, кримінальному правопорушенні, передбаченому ч.1 ст.115 КК України.
Про наявність умислу у обвинуваченої на умисне вбивство ОСОБА_9 суд виходить з сукупності всіх обставин справи, і бере до уваги ті з них, які переконливо свідчать про усвідомлення ОСОБА_7 суспільно - небезпечного характеру своїх дій, передбачення їх суспільно - небезпечних наслідків у виді смерті і бажання їх настання, а саме: спосіб і знаряддя вбивства, характер, локалізацію, тяжкість тілесних ушкоджень, взаємовідносини між обвинуваченою і потерпілим, поведінку обох, яка передувала події кримінального правопорушення.
Так, обвинувачена нанесла потерпілому тілесні ушкодження сільськогосподарською косою у життєво важливу частини тіла в грудну клітину, що викликали масивну крововтрату. Після спричинення удару потерпілого обвинувачена залишила місце події , на надала ніякої допомоги потерпілому, що свідчить про її розуміння її дій.
Відповідно до ст.66 КК України суд визнає обставинами, що пом`якшують покарання обвинуваченої часткове визнання вини в скоєному, те що вона раніше не судима.
Як обставину, яка згідно до ст. 67 КК України обтяжує покарання ОСОБА_7 , суд визнає вчинення кримінального правопорушення в стані алкогольного сп`яніння.
При призначенні покарання обвинуваченій суд враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, те, що даний злочин відноситься до особливо тяжких злочинів, а також особу винної, яка раніше не судима , за місцем проживання характеризується негативно, не працювала , зловживала спиртними напоями,вчинила кримінальне правопорушення у стані сп`яніння, поведінку загиблого, яка передувала вчиненню кримінального правопорушення, думку потерпілого ОСОБА_10 щодо міри покарання, який прохав суд призначити покарання на розсуд суду, думку потерпілої ОСОБА_6 щодо реальної міри покарання ОСОБА_7 ,, відношення обвинуваченої до вчиненого, та обирає їй покарання у виді позбавлення волі, яке вона має відбувати в ізоляції від суспільства з урахуванням особи і тяжкості злочину, строком в межах ч.1ст.115 КК України, який суд вважає необхідним і достатнім для його виправлення та попередження ним нових кримінальних правопорушень
Суд не вбачає підстав для перекваліфікації дій ОСОБА_7 на ст. 118КК України,
аналізуючи надані по справі докази, суд відхиляє посилання обвинуваченої та її захисника щодо вчинення ОСОБА_7 умисного вбивства при перевищенні меж необхідної оборони. Враховуючи нанесення тілесних ушкоджень сількогосподарською косою в життевоважливий орган , тяжкість тілесного ушкодження , поведінку обвинуваченої після скоєного,в діях обвинуваченої вбачається умислу на позбавлення життя потерпілого.
На підставі досліджених в судовому засіданні доказів суд доходить висновку про доведеність вини ОСОБА_7 у вчиненні умисних дій, що виразились умисному протиправному заподіянні смерті іншій людині та кваліфікує її дії за ч.1 ст.115 КК України.
Невизнання своєї вини обвинуваченою ОСОБА_7 за ч.1 ст.115 КК України та часткове визнання своєї вини за ст.118 КК України, судом розцінюється, як її спроба уникнути кримінальної відповідальності, способом захисту.
При встановленні вини обвинуваченої за ч.1 ст.115 КК України суд взяв до уваги протокол слідчого експерименту, висновок психіатричної експертизи , висновки судово-медичних експертиз, згідно яких вказується причина смерті потерпілого, наявність причинного зв`язку між заподіяними тілесними ушкодженнями та настанням його смерті, характер, тяжкість, походження, кількість та локалізація цих тілесних ушкоджень, що в сукупності вказує на спрямованість умислу ОСОБА_7 на умисне протиправне заподіяння смерті іншій людині. В судовому засіданні обвинувачена підтвердила, що потерпілий постійно перебував з нею в серпні 2014 р. на дачі за місцем проживання останнього. Тілесних ушкоджень від сторонніх осіб потерпілий не отримував, тілесні ушкодження на обличчі він міг також отримати і при падінні, оскільки він пиячив постійно, а враховуючи його стан здоров`я, пов`язаний з травмами кінцівок, падав на дачній ділянці.
При визначенні часу спричинення смерті потерпілому, суд взяв до уваги пояснення обвинуваченої, свідків, висновки судово-медичних експертиз , які не суперечать дійсним обставинам справи.
За місцем проживання обвинувачена характеризується негативно, в характеристиці голови правління садового товариства «Славутич» зазначається , що на території зазначеного товариства на алеї №7 в будинку АДРЕСА_6 з 2010року проживала ОСОБА_7 , разом з ОСОБА_9 , за час їх проживання скарги від членів садового товариства надходили тільки з приводу розпиття ними спиртних напоїв та сварками між собою (а.п.121).
Характеристику ОСОБА_7 наданою стороною захисту суд визнає недопустимим доказом, оскільки вона не оформлена належним чином , в ній не зазначені повністю прізвища, ім.»я та по батькові осіб , що її склали , підписи цих осіб ніким не посвідчені.
Згідно висновку ЛКК ОСОБА_7 здорова, протипоказань до виконання фізичної праці не має, лікування з приводу наркотичної та алкогольної залежності не потребує (а. п. 120).
Відповідно до вимоги УІТ УМВС України в Полтавській області обвинувачена не судима.
Виходячи із загальних засад призначення покарання, з урахуванням ступеню тяжкості вчиненого злочину, особи винної, за наявності кількох обставин, що пом`якшують покарання та істотно знижують ступінь тяжкості вчиненого, суд вважає, що є підстави для призначення покарання за ч.1 ст.115 КК України в межах встановлених санкцією цієї статті і відсутні підстави для застосування ст.69 КК України і призначення покарання нижче від найнижчої межі встановленої в санкції ч.1 ст.115 КК України. Суд вважає, що таке покарання є необхідним й достатнім для виправлення обвинуваченої та попередження нових злочинів.
Потерпілою ОСОБА_6 заявлено цивільний позов до обвинуваченої про стягнення майнової шкоди, завданої злочином, у сумі 1100 грн., яку вона понесла в зв`язку з похованням потерпілого та відшкодування моральної шкоди в сумі 5000 грн., яку вона обґрунтовує тим, що в результаті смерті її двоюрідного брата ОСОБА_9 вона отримала сильний психологічний стрес, змушена була змінити встановлений спосіб життя, було порушено її спокій та звичайний спосіб життя, що пригнічує її та викликає психічні страждання, а також пов`язує моральну шкоду з вимушеністю витрат, пов`язаних з відновленням психічного стану після смерті брата .
Обвинувачена позов потерпілої в частині відшкодування майнової шкоди визнала повністю, в частині моральної шкоди завданої злочином частково в розмірі 500 грн., посилаючись на часткову необґрунтованість їх вимог, оскільки ОСОБА_6 не проживала з потерпілим однією сім`єю, рідко приїздила до потерпілого.
Вирішуючи цивільний позов потерпілої ОСОБА_6 в частині компенсації моральної шкоди, суд керується нормами ст.ст.128, 328 КПК України, ст.ст. 23, 1167 ЦК України. Враховуючи характер вчинених відносно потерпілого злочину, ступінь тяжкості та характер завданих йому тілесних ушкоджень, їх наслідків, характеру, глибини та тривалості моральних страждань потерпілої ОСОБА_6 , пов`язаних із смертю їх двоюрідного брата, суттєвості в життєвих стосунках, виходячи при цьому з вимог розумності, виваженості та справедливості, суд визначає розмір компенсації моральної шкоди для потерпілої у розмірі 4000 грн.
Суд вважає, що вимоги потерпілої що відшкодування майнової шкоди , завданої злочином в розмірі 1100 грн 00 коп підлягають до часткового задоволення, до стягнення з обвинуваченої на користь потерпілої ОСОБА_6 підлягають витрати, які вона понесла в зв`язку похованням потерпілого ОСОБА_9 в розмірі 1094грн 49коп, саме такий розмір підтверджується матеріалами справи.(а.п.148).
Згідно вимог ст. 100 КПК України речові докази у справі речі обвинуваченої необхідно передати його близьким родичам, а речові докази, що були визнанні об`єктами експертного дослідження, підлягають знищенню.
Судові витрати по проведенню експертиз необхідно покласти на обвинувачену.
Враховуючи викладене та керуючись ст.ст. 373, 374, 375 КПК України, суд,
у х в а л и в :
ОСОБА_7 визнати винною у вчиненні кримінального правопорушення злочину, передбаченого ч.1 ст.115 КК України і призначити їй покарання у виді позбавлення волі на строк 7 років 6 місяців .
Захід забезпечення кримінального провадження ОСОБА_7 залишити без змін - тримання під вартою до набуття вироком законної сили.
Строк покарання рахувати з дня затримання з моменту затримання, з 06.08.2014 р. з 20 години 13 хвилин
Речові докази по справі: садову косу, фрагмент землі та трави, вилучені під час огляду місця події 06.08.2014 р. ,ніж та штани, вилучені під час огляду місця події 06.08.2014 р. знищити; пару капців ОСОБА_7 передати її рідним чи близькім ; диски з відеозаписами слідчих дій зберігати при справі (а.п.34,95,96).
Стягнути з ОСОБА_7 на користь держави витрати, пов`язані з проведенням судових експертиз в розмірі 589 грн. 68 коп. (а. п. 97, 102, 122).
Цивільний позов потерпілої ОСОБА_6 до ОСОБА_7 про відшкодування майнової та моральної шкоди , завданої злочином задовольнити частково.
Стягнути з ОСОБА_7 на користь потерпілої ОСОБА_6 майнову шкоду, завдану злочином, в розмірі 1094 грн 49коп та моральну шкоду, завдану злочином, 4000 грн.
Вирок може бути оскаржений до Апеляційного суду Полтавської області через Комсомольський міський суд Полтавської області протягом 30 днів з дня проголошення вироку, а засудженою, яка перебуває під вартою, у такий же строк з моменту вручення їй копії вироку.
Копію вироку негайно після його проголошення вручити засудженій та прокурору.

Головуючий суддя ОСОБА_1 .

Члени колегії :
Суддя ОСОБА_2

Суддя ОСОБА_3