Красноокнянський районний суд Одеської області
Справа № 506/947/14-к
провадження № 1-кп/506/21/15
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
08.04.2015р.смт.Красні Окни

Красноокнянський районний суд Одеської області в складі:

головуючого - судді ОСОБА_1 ,

при секретарі ОСОБА_2 ,

за участю сторін кримінального провадження:

обвинувачення - прокурорів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

захисту обвинуваченого ОСОБА_5 , адвоката ОСОБА_6 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні, в залі суду, в смт.Красні Окни, кримінальне провадження №0000385, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань 02.10.2014р., про обвинувачення

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ,

уродженця с.Васиєни, Кутузовського (Яловенського)

району Республіки Молдови, зареєстрованого та

проживаючого в

АДРЕСА_1 , громадянина України, з повною

середньою освітою,одруженого, маючого на утриманні

двох малолітніх дітей, працюючого завгоспом

Топалівської ЗОШ І-ІІІ ступенів, матеріальне становище та

стан здоров`я задовільні, раніше не судимого, у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.213 КК України, -

В С Т А Н О В И В :

ОСОБА_5 обвинувачується в тім, що в період з березня 2014 року по 01 жовтня 2014 року, не маючи спеціального дозволу (ліцензії), одержання якого передбачено законодавством, на здійснення операцій з брухтом кольорових і чорних металів, та без державної реєстрації, в своєму домогосподарстві, розташованому в с.Топали, Красноокнянського району Одеської області, з метою власного неправомірного збагачення, організував незаконний пункт прийому металобрухту, приймаючи від громадян лом чорного металу. Таким чином, він, протягом вказаного часу, прийняв брухт чорного металу, по ціні 1,20грн. за 1кг.: 70кг. у ОСОБА_7 , 70кг. у ОСОБА_8 , 100кг. у ОСОБА_9 , 100кг. у ОСОБА_10 - мешканців с.Топали, Красноокнянського району Одеської області, частина якого 01.10.2014р., під час огляду його господарства, була виявлена та вилучена.

Отже, ОСОБА_5 обвинувачується в здійсненні операцій з брухтом чорних металів без державної реєстрації або без спеціального дозволу (ліцензії), одержання якого передбачено законодавством, тобто у вчиненні кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч.1 ст.213 КК України.

Будучи допитаним в судовому засіданні, обвинувачений ОСОБА_5 спочатку винуватим себе, в інкримінованому йому злочині, передбаченому ч.1 ст.213 КК України, визнав частково, пояснивши суду, що він в 2014 році, в зв`язку з проведенням у своєму домогосподарстві зварювальних робіт по монтажу «арки» для винограду та металевих воріт, в мешканців свого села купував старі металеві труби та «уголки».

Однак, після допиту більшості свідків та перерви в судовому засіданні, прокурор повідомив суд про укладення угоди про визнання винуватості, надавши суду її текст, а тому просив перейти до її розгляду, з чим сторона захисту погодилась.

Згідно вказаної угоди від 08.04.2015р., обвинувачений ОСОБА_5 беззастережно визнав свою винуватість в інкримінованому йому кримінальному правопорушенні та підтвердив його обставини, викладені в обвинувальному акті, зобов`язавшись також співпрацювати з правоохоронними органами району у викритті та виявлені осіб, які здійснюють незаконні операції з металобрухтом.

Сторони також погодились на призначення покарання обвинуваченому ОСОБА_5 за ч.1 ст.213 КК України, у вигляді 100 (ста) годин громадських робіт.

Обвинувачений ОСОБА_5 заявив суду, що розуміє надані йому законом права, визначені п.1 ч.4 ст.474 КПК України, та наслідки укладення і затвердження угоди про визнання винуватості, передбачені ч.2 ст.473 КПК України, та наполягав на затвердженні угоди про визнання винуватості.

Прокурор та захисник висловили думки про відсутність будь-яких перешкод для затвердження угоди про визнання винуватості.

Вивчивши зміст угоди про визнання винуватості, заслухавши думки учасників судового провадження та проаналізувавши правові норми, що регламентують підстави і порядок затвердження угоди про визнання винуватості, суд дійшов висновку про її затвердження, виходячи із наступного:

із обвинувального акту та самої угоди про визнання винуватості вбачається, що дії обвинуваченого ОСОБА_5 обґрунтовано кваліфіковані як кримінальне правопорушення (злочин), передбачене ч.1 ст.213 КК України, яке відповідно до ст.12 КК України відноситься до категорії злочинів невеликої тяжкості, в якому обвинувачений беззастережно визнає себе винуватим;

відповідно до п.2 ч.1 ст.468, ч.4 ст.469 КПК України, угода про визнання винуватості між прокурором та обвинуваченим може бути укладена у кримінальному провадженні щодо кримінальних проступків, злочинів невеликої чи середньої тяжкості, тяжких злочинів, внаслідок яких шкода завдана лише державним чи суспільним інтересам;

в судовому засіданні встановлено, що угода про визнання винуватості між прокурором та обвинуваченим укладена добровільно, без застосування насильства, примусу, погроз або внаслідок обіцянок чи дій, будь-яких інших обставин ніж ті, що передбачені в угоді, призначення обвинуваченому покарання, у вигляді 100 (ста) годин громадських робіт, про що дійшли згоди сторони, охоплюється санкцією кримінального закону, діючого на час вчинення даного кримінального правопорушення, і відповідає матеріалам кримінального провадження, а отже не суперечить інтересам суспільства, не порушує прав, свобод чи інтересів сторін або інших осіб, а зміст угоди відповідає вимогам ст.472 КПК України;

судом з`ясовано, що обвинувачений цілком розуміє права визначені п.1 ч.4 ст.474 КПК України, та наслідки укладення та затвердження даної угоди, передбачені ч.2 ст.473 КПК України, і характер обвинувачення, а прокурор також погоджується з наслідками затвердження угоди про визнання винуватості, встановлені вказаною процесуальною нормою.

Таким чином, є всі підстави для затвердження в судовому засіданні угоди між прокурором та обвинуваченим про визнання винуватості, відповідно до ст.477 КПК України, із обранням мінімальної міри покарання.

Цивільний позов по справі не заявлений.

При вирішенні питання про долю речових доказів по даному кримінальному провадженню, зокрема: вилученого металобрухту чорного металу вагою 180кг., як майна одержаного внаслідок вчинення кримінального правопорушення та металевих ваг, сторони висловили спільну позицію в угоді про конфіскацію металобрухту та повернення металевих механічних ваг власнику, тобто обвинуваченому ОСОБА_5 , з якою суд, на підставі ч.9 ст.100 КПК України, цілком погоджується. /ар.суд.пров. 49-55 /

Процесуальні витрати, пов`язанні з залученням експертів при проведенні досудового розслідування, відсутні.

Керуючись ст.ст.370-371, 374, 376, 468, 474-475 КПК України, суд

З А С У Д И В :

Затвердити угоду про визнання винуватості, укладену 08 квітня 2015 року між В.о. прокурора Красноокнянського району Одеської області радником юстиції ОСОБА_4 та обвинуваченим ОСОБА_5 у кримінальному провадженні №0000385 про обвинувачення ОСОБА_5 у вчиненні кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч.1 ст.213 КК України.

ОСОБА_5 визнати винуватим в скоєнні кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч.1 ст.213 КК України, та призначити йому покарання у виді громадських робіт, на строк 100 (сто) годин.

Речові докази /ар.суд.пров. 49-55 /: металобрухт чорного металу вагою 180кг., як майно одержане внаслідок вчинення кримінального правопорушення конфіскувати; металеві механічні ваги - повернути власнику, тобто ОСОБА_5 ..

Запобіжний захід відносно обвинуваченого ОСОБА_5 , під час досудового розслідування та судового розгляду, не застосовувався і на даний час суд не вбачає необхідності в його обранні.

Вирок може бути оскаржений до Апеляційного суду Одеської області, через Красноокнянський районний суд Одеської області, протягом тридцяти днів з дня його проголошення, засудженим, його захисником, прокурором, однак виключно з підстав, передбачених ч.4 ст.394 КПК України.

Вирок суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано, а у разі подання апеляційної скарги, після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції, якщо його не скасовано. У разі поновлення строку апеляційного оскарження, вважається, що вирок суду не набрав законної сили.

Копію вироку вручити засудженому та прокурору негайно після його проголошення, а інші учасники судового провадження мають право отримати копію вироку в суді.

Суддя ОСОБА_1