Справа
11-60/2007 р. Головуючий 1 інстанції: Висоцька Н.В.
Категорія -ст. 204 ч. 1 КК України Доповідач: Оседач М.М.
УХВАЛА

І М ЕНЕ
М У К Р Аї Н И

1 лютого 2007 року колегія суддів судової палати
з кримінальних справ апеляційного суду Чернігівської області в складі:

головуючого:
судді Широян Т.А. суддів: Оседача М.М., Антипець В.М.
за участю прокурора: Євхименка В.В. засудженого: ОСОБА_1

розглянула у відкритому судовому засіданні в м.
Чернігові кримінальну справу за апеляцією засудженого ОСОБА_1 на вирок
Семенівського районного суду від 13
листопада 2006 року.

Цим вироком:

ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, українець, громадянин України, уродженець та мешканець АДРЕСА_1, освіта вища, одружений, працюючий в Орликівському
лісництві лісником, раніше не судимий,

засуджений за ст. 204
ч. 1 КК
України до 2 років
обмеження волі з конфіскацією незаконно виготовленої продукції.

На підставі ст. 75 КК України ОСОБА_1 звільнений від відбування покарання з випробуванням з іспитовим строком на 1 рік 6 місяців та покладено на його
обов'язки передбачені ст. 76
КК України.

Стягнуто з ОСОБА_1 на користь держави 392 грн. 82 коп. за проведення експертних досліджень.

2

Судом засуджений визнаний винним в тому, що на
протязі 2005-2006 рр ОСОБА_1, не будучи суб'єктом підприємницької діяльності та не маючи спеціального дозволу (ліцензії) на право здійснення
операцій з алкогольними напоями, порушував встановлений порядок обігу підакцизних
товарів -алкогольних напоїв. ОСОБА_1 з корисливих спонукань, з метою
подальшого роздрібного збуту, незаконно придбав
у невстановлених осіб, зберігав та збував за гроші по місцю проживання в с. Орликівка Семенівського району розведений етиловий спирт, який є алкогольним напоєм та підакцизним
товаром.

Так, 2
лютого 2006 року ОСОБА_1 незаконно збув за
гроші громадянину ОСОБА_3 0,5 л., а 22 березня того ж року ОСОБА_2 біля 1 літру незаконно виготовленого
алкогольного напою, який згідно хімічної експертизи є
водно-спиртовою сумішшю та не відповідає вимогам алкогольних напоїв
встановлених державними стандартами України.

18 квітня 2006 року під час огляду житла громадянина ОСОБА_1 було виявлено та вилучено три каністри ємкістю 25 л. кожна, заповнені етиловим спиртом, 3 пляшки ємкістю 5 літрів кожна,
одна з яких частково заповнена етиловим
спиртом, а вдвох інших виявлено залишки спирту, одну пляшку ємкістю 1,5 літрів з етикеткою напою «Барбарис», заповнену етиловим
спиртом, скляну банку ємкістю 3
л. з залишками водно-спиртової суміші. Дані незаконно виготовлені алкогольні напої незаконно придбані та
зберігалися ОСОБА_1 з метою
подальшого роздрібного збуту. Згідно висновку хіміко-токсикологічної експертизи вилучена 18 квітня 2006 року у ОСОБА_1
рідина є етиловим спиртом та не відповідає вимогам алкогольних напоїв
встановлених Держстандартом «Горілки і
горілки особливі. Технічні умови» та є небезпечні для життя та здоров'я
людини.

В апеляції засуджений ОСОБА_1 просить вирок суду скасувати, а справу закрити за відсутністю в його діях складу злочину. Вважає вирок суду
незаконним з підстав однобічності і неповноти дізнання, досудового і судового слідства, невідповідності викладених у вироку висновків,
фактичним обставинам справи та істотного порушення кримінально-процесуального
закону. Зазначає, що органами досудового слідства штучно створювалася доказова
база по справі і фальсифікувались покази свідків та
протоколи слідчих дій. Зокрема, вказує, що покази більшої частини допитаних свідків є суперечливими та непослідовними
і дані обставини залишились поза увагою суду,
вилучення ж спиртовмісної рідини у самих
безпосередніх свідків - ОСОБА_2 та ОСОБА_3 проведено з
грубими порушеннями норм кримінально - процесуального законодавства, а тому такі дослідчі дії не можуть бути взятими до уваги, як один із
доказів по справі. На думку апелянта, суд необгрунтовано не
взяв до уваги його доводи з приводу вилучення в господарстві спирту, який був отриманий від знайомих на тимчасове
зберігання.

Заслухавши доповідача, пояснення
засудженого, який виступив
на підтримання
поданої апеляції, думку прокурора про
залишення апеляції без

з

задоволення,
дослідивши матеріали кримінальної справи та доводи апеляції, колегія суддів
вважає, що вона підлягає частковому задоволенню виходячи із наступного.

Висновок суду про винність ОСОБА_1 в незаконному придбанні та зберіганні з метою збуту, а
також у збуті незаконно виготовлених алкогольних напоїв відповідає матеріалам справи і ґрунтується на доказах, досліджених у
судовому засіданні. Твердження засудженого про необґрунтованість його засудження за вказаний злочин через штучне створення
доказової бази з боку працівників
міліції, спростовується наявними у справі доказами, що досліджені судом
всебічно, повно та об'єктивно.

За показаннями свідка ОСОБА_3, 2 лютого 2006 року, він, перебуваючи с Орликівка Семенівського району за вказівкою місцевих
мешканців купив вдома у ОСОБА_1 0,5
л спиртного напою за 5 грн, а повертаючись додому був затриманий працівниками міліції, яким і
повідомив про обставини придбання спиртного.

Із показів свідка ОСОБА_2, які були отримані в ході
досудового слідства і оголошені в судовому
засіданні, вбачається, що в березні 2006 року він купив у ОСОБА_1 за
місцем проживання останнього в с
Орликівка Семенівського району біля 1,5 л спирту виходячи з ціни 5 грн. за 0,5 л. Прямуючи до місця свого помешкання був затриманий співробітниками міліції, які і
вилучили придбане спиртне. Стверджував, що
до цього він неодноразово купував у ОСОБА_1 алкогольні напої( а.с.
86 ).

Допитаний свідок ОСОБА_4 повідомив,
що він працюючи на посаді дільничного інспектора
Семенівського РВУМВС мав інформацію про збут спиртної суміші місцевим мешканцям ОСОБА_1 В лютому 2006 року ним був зафіксований факт придбання алкогольних напоїв ОСОБА_3, а в
березні того ж року було проведено
вилучення такої суміші у ОСОБА_2, які прямо вказували на джерело придбання спиртного - домоволодіння ОСОБА_1 в с Орликівка Семенівського району. В
подальшому, після порушення кримінальної справи, в ході огляду господарства ОСОБА_1 були виявлені каністри з спиртовими рідинами, про наявність яких господар вказував як випадковість та намагався
уладнати ситуацію.

Свідок ОСОБА_5 підтвердив у
судовому засіданні покази свідка ОСОБА_4 щодо обставин виявлення та вилучення
спочатку у ОСОБА_3 0,5 л. спиртного, а в подальшому у
ОСОБА_2 спиртової суміші в більшому об'ємі ( близько 1 л.). Він же вказував про участь в
огляді житла в ОСОБА_1 в якості понятого, під
час якого були вилучені ємкості із спиртним.

Свідок ОСОБА_6 пояснив, що в лютому
2006
року перебуваючи в рейді з дільничним інспектором ОСОБА_4 був присутнім при вилученні за с Орликівка в чоловіка пляшки ємкістю 0,5 л. з спиртним, яка була придбана ним у

4

ОСОБА_1
В послідуючому був присутнім в якості понятого
при вилученні вдома у ОСОБА_1
каністр зі спиртом.

Ці показання суд обґрунтовано визнав достовірними, оскільки вони знайшли
своє підтвердження іншими доказами, дослідженими судом.

Так, відповідно до протоколів виявлення, огляду та вилучення від 2 лютого та 22 березня 2006 року в с Орликівка у
ОСОБА_3 та ОСОБА_2 вилучені пляшки з рідиною, яка має характерний запах для водно
- спиртових
сумішей, об'ємом 0,5 та 1,25 л, відповідно(
а.с. 11,12).

Із даних протоколу огляду житла вбачається, що за місцем проживання ОСОБА_1 в с Орликівка
Семенівського району вилучено три пластикові каністри ємністю 25 літрів кожна,
заповнених рідиною з запахом алкоголю, три пластикові пляшки ємкістю по 5 літрів, одна з
яких наповнена прозорою рідиною, одна пластикова пляшка ємністю 1,5 л з рідиною
з характерним запахом алкоголю ( а.с. 31-32).

Відповідно до протоколу огляду та відібрання зразків для
проведення експертного дослідження від 18 квітня 2006 року для судово -
хімічного дослідження з ємкостей, вилучених у ОСОБА_1 відібрані зразки рідини
для експертного дослідження( а.с.33).

За висновком судово - хімічної експертизи № 376( х), при
дослідженні рідин із двох пляшок, наданих на дослідження, встановлено, що вони
не відповідають вимогам стандартів „ Горілки і горілки особливі. Технічні умови
" та є
водно -спиртовими
сумішами непромислового виробництва із вмістом етилового спирту 39, 9 % об. та 36,3 % об., відповідно
та мають спільну родову належність( а.с. 53
-54).

Згідно висновку судово - хімічної експертизи 380( х) рідини у пляшках, наданих на
дослідження, не відповідають вимогам стандартів „ Спирт етиловий ректифікований. Технічні умови " та є спиртом
етиловим міцністю 94,2% об., 90,1% об, 93,9%о об та
93,1 % об,
відповідно( а.с. 45 -
48).

За таких обставин, суд першої інстанції прийшов
обґрунтованого висновку про доведеність вини ОСОБА_1 в скоєнні інкримінованого злочину, а невизнання ним вини
розцінено як спроба уникнути відповідальності за вчинений злочин. При цьому
судом дана критична оцінка показам самого ОСОБА_1
щодо своєї непричетності до незаконних операцій з підакцизним товаром - етиловим
спиртом, оскільки такі його покази носять суперечливий характер, які він
неодноразово змінював.

5

З таких же підстав колегія суддів не визнає
переконливими його доводи в апеляції, які стосуються штучного
створення, на його думку, з боку працівників міліції
доказової бази по справі.

Колегія суддів відмічає, що показам всіх допитаних
в судовому засіданні свідків по справі суд дав належну
оцінку з приводу їх допустимості та достатності та поклав в основу вироку покази тих свідків, які в повній мірі
узгоджуються з іншими доказами по справі, одночасно
давши критичну оцінку показам тих свідків, які немотивовано змінили свої
пояснення в судовому засіданні.

З огляду на наведене, не є обгрунтованими
твердження апелянта щодо безпідставного посилання судом на
покази свідків, які з тих чи інших підстав не могли бути
взятими до уваги.

Не є переконливою і версія засудженого щодо
випадковості зберігання в його домоволодінні тієї кількості спирту, яка була вилучена
працівниками при проведенні огляду житла.
Наявність у справі інших доказів, які вказували на збут Гончаровим етилового спирту місцевим мешканцям на
ряду з вилученням безпосередньо в
його вдома великої кількості спирту( біля 80 літрів ) беззаперечно вказують, що саме він виготовляв з придбаного
спирту водно - спиртові суміші та реалізовував їх за гроші.

Таку версію засудженого, наведену в
апеляції слід розцінювати як захисну, з намаганням
уникнути встановленої законом відповідальності за скоєне.

Не знайшли своїх підтверджень і доводи ОСОБА_1 з приводу грубих
порушень норм кримінально - процесуального законодавства органом дізнання та досудового
слідства при виявленні та вилученні алкогольних напоїв як у ОСОБА_3 та ОСОБА_2, так і за місцем проживання
засудженого. Процесуальні недоліки,
які були допущені при складанні протоколів огляду виявлення та вилучення предметів( відсутність посилання про їх
опечатування ), на думку колегії суддів,
не могли суттєво вплинути для використання судом як одного з доказів з приводу
їх належності та допустимості.

Оцінивши наявні в матеріалах справи докази в їх
сукупності, суд із наведенням переконливих
мотивів дійшов висновку про винність ОСОБА_1 в незаконному придбанні та зберіганні з метою збуту,
а також збуті незаконно виготовлених алкогольних напоїв та
правильно кваліфікував його дії за ст.. 204 ч.І КК України.

Що стосується міри покарання,
обраної судом першої інстанції засудженому ОСОБА_1, то, на думку колегії суддів, її хоча і обрано в наближеному до мінімальної
межі розмірі у вигляді обмеження волі та з застосуванням ст.. 75 КК України, проте без ретельного
урахування всіх обставин вчиненого злочину та даних про особу
засудженого. Судом враховані
позитивні характеристики

6

засудженого, те, що він має на утриманні неповнолітню
дитину, раніше не судимий та є особою, потерпілою внаслідок
аварії на ЧАЕС. Дані обставини не були предметом
обговорення судом першої інстанції при призначенні засудженому покарання з огляду на можливість призначення останньому
альтернативного покарання за санкцією статті, яким є штраф.

Виходячи з цього, колегія суддів визнає зазначені
обставини на ряду з викладеними вище, як такі, що
пом'якшують покарання та істотно знижують ступінь тяжкості вчиненого злочину і дають підстави для призначення
засудженому покарання у вигляді штрафу, в мінімальному розмірі, який
передбачений ч. 1 ст. 204 КК України.

Керуючись ст.ст. 365, 366 КПК України, колегія суддів -

УХВАЛИЛА:

Апеляцію засудженого ОСОБА_1 задовольнити частково.

Вирок Семенівського районного суду Чернігівської
області від 13 листопада 2006 року відносно ОСОБА_1 - змінити.

Вважати ОСОБА_1 засудженим за ст.. 204 ч.І КК України і призначити йому покарання у вигляді штрафу - 8 500 ( вісім тисяч п'ятсот )
грн. з конфіскацією незаконно виготовленої продукції.

В решті цей вирок залишити без змін.

Судді:

Широян Т.А. Оседач М.М.
Антипець В.М.