Справа №
№ провадження:
В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

19 грудня 2013 року Єнакіївський
міський суд Донецької області у складі:

головуючого - судді Мелещенко
Л.В.

при секретарі - Здебській Т.М.,
Соколовій О.В.

за участю прокурора - Буцулаєва Є.Ф.

потерпілих - ОСОБА_1, ОСОБА_2

представника потерпілих - ОСОБА_3

обвинуваченого - ОСОБА_4,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в залі суду міста Єнакієве
обвинувальний акт у кримінальному
провадженні за № 0000876 від 17 червня
2013 року за обвинуваченням

ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженця міста
Вахрушеве Луганської області,
українця, громадянина України,
холостого, не працюючого, проживаючого
та зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1,

у вчиненні кримінального
правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 286
Кримінального кодексу України, -

В С Т А Н О В И В :

ОСОБА_4 вчинив кримінальне
правопорушення за наступних обставин.

17 червня 2013 року приблизно о 13 годині 10
хвилин водій ОСОБА_5, керуючи технічно
справним автомобілем КАМАЗ 55111,
реєстраційний номер НОМЕР_1, що на
підставі свідоцтва про реєстрацію
транспортного засобу серії НОМЕР_3
належить власнику ОСОБА_6, здійснював
рух по проїжджій частині автошляху
сполученням Знам'янка - Луганськ -
Ізваріне з боку міста Вуглегірськ у
напрямку міста Дебальцеве на території
міста Єнакієве Донецької області.

Проїжджаючи ділянку дороги,
розташовану поблизу перехрестя з
дорогою в напрямку селища Грозне, водій
ОСОБА_5, діючи необережно, в порушення
вимог п. 13.1 Правил дорожнього руху
України, що передбачають, що водій
залежно від швидкості руху, дорожньої
обстановки, особливостей вантажу, що
перевозиться, і стану транспортного
засобу повинен дотримуватися
безпечної дистанції та безпечного
інтервалу, маючи об'єктивну можливість
спостерігати за рухом транспортних
засобів попутного напрямку, проявляючи
злочинну самовпевненість, легковажно
розраховуючи на запобігання
дорожньо-транспортній події, рухався з
небезпечною дистанцією за
невстановленим слідством автомобілем
попутного напрямку. У той момент, коли
водій транспортного засобу, що рухався
попереду, став знижувати швидкість,
водій ОСОБА_5, уникаючи попутного
зіткнення, вжив заходи екстреного
гальмування та змінив напрямок руху
автомобіля вліво, внаслідок чого
виїхав на смугу зустрічного руху, де
допустив зіткнення з автомобілем CHEVROLET
ЕРІСА, реєстраційний номер НОМЕР_2, під
керуванням водія ОСОБА_7, який
здійснював рух по автошляху
сполученням Знам'янка - Луганськ -
Ізваріне у зустрічному йому напрямку.

Внаслідок дорожньо-транспортної події
були травмовані пасажир автомобіля
CHEVROLET ЕРІСА, реєстраційний номер
НОМЕР_2, ОСОБА_8, якій заподіяні поєднана
тяжка черепно-мозкова травма: забій
головного мозку тяжкого ступеню
(полушарно-стволова форма), сдавлення
мозку гострою субдуральною гідромою
ліворуч та пластинчатою субдуральною
гематомою, з розвитком набряку
головного мозку, закрита травма
трудної клітини з розривом лівої
легені та гемопневматораксом ліворуч,
рани і садна голови, обличчя, шиї,
лівого надпліччя, лівого колінного
суглобу, травматичний перелом коронки
1-го верхнього різця ліворуч та
подвивіх 1-го верхнього різця праворуч,
які супроводжувались комою 1-2 ступеня,
та відносяться до категорії тяжких
тілесних ушкоджень, що небезпечні для
життя у момент заподіяння; водій
автомобіля CHEVROLET ЕРІСА, реєстраційний
номер НОМЕР_2, ОСОБА_7, якому заподіяні
сполучена травма тіла: відкрита
черепно-мозкова травма, відкриті
багатоуламкові переломи склепіння,
основи черепу та кісток обличчя,
забій-розтрощення головного та
спинного мозку, розриви твердої
мозкової оболонки, крововиливи в м'які
покрови голови та обличчя, забійні рани
голови та обличчя, множенні садна
голови та обличчя, розрив
атланто-аксіпітального зчленування,
закрита тупа травма грудної клітини та
хребця: перелом зчленування 5-6 хребців
з розривом спинного мозку в грудному
відділі, множинні переломи ребер, садна
грудної клітини, тупа травма живота:
травматичний розрив селезінки,
внутрішньочеревна кровотеча, садна
передньої черевної стінки, закрита
тупа травма тазу, розрив лонного
зчленування; відкритий повний
поперечний перелом зі зміщенням та
рвана рана лівої ліктьової кістки,
відкритий повний поперечний перелом зі
зміщенням та рвана рана правої
ліктьової кістки, забійна рана та
відкритий багатоуламковий перелом
діафіза лівої стегнової кістки,
закритий повний поперечний перелом зі
зміщенням лівої плечової кістки,
закритий повний поперечний перелом зі
зміщенням правої плечової кістки,
закритий повний поперечний перелом зі
зміщенням лівої променевої кістки,
розрив зв'язувального апарату обох
колінних суглобів, забійні рани
верхніх та нижніх кінцівок, множинні
садна верхніх та нижніх кінцівок, які
відносяться до тяжких тілесних
ушкоджень, як небезпечні для життя.
Внаслідок отриманих тілесних
ушкоджень безпосередньо на місці події
настала смерть ОСОБА_7

Дії водія автомобіля КАМАЗ 55111,
реєстраційний номер НОМЕР_1, ОСОБА_5, які
не відповідали вимогам п. 13.1 Правил
дорожнього руху України, перебували в
причинному зв'язку з настанням даної
дорожньо-транспортної події.

Допитаний у судовому засіданні
обвинувачений ОСОБА_4 свою вину в
інкримінованому йому кримінальному
правопорушенні за ч. 2 ст. 286
Кримінального кодексу України визнав
частково, пояснив, що 17.06.2013 року він,
керуючи автомобілем КАМАЗ, здійснив
зіткнення з автомобілем CHEVROLET ЕРІСА, що
їхав з великою швидкістю, внаслідок
чого водій цього автомобіля загинув на
місці, дівчина залишилася живою, у
вчиненому розкаявся, просив суд суворо
не карати, цивільні позови потерпілих
визнав частково, оскільки у діях
смертельно травмованого в результаті
дорожньо-транспортної пригоди водія
ОСОБА_7 вбачається склад злочину,
передбаченого ч. 2 ст. 286 Кримінального
кодексу України.

Потерпілий ОСОБА_1 у судовому засіданні
пояснив, що внаслідок
дорожньо-транспортної пригоди, що
сталася 17 червня 2013 року, загинув його
син ОСОБА_7, його невістка ОСОБА_8, яка
також була в час дорожньо-транспортної
пригоди в автомобілі, отримала тяжкі
тілесні ушкодження, й станом на
теперішній час продовжує лікування,
просив призначити найбільш суворе
покарання, цивільний позов
задовольнити.

У судовому засіданні потерпілий ОСОБА_2
пояснив, що ОСОБА_8 є його сестрою,
внаслідок дорожньо-транспортної
пригоди його сестра отримала тяжкі
тілесні ушкодження, вона ще продовжує
лікування, понесла душевні страждання,
просив покарання призначити згідно із
законом, цивільний позов задовольнити
повністю.

Цивільний відповідач ОСОБА_6 у судовому
засіданні позовні вимоги потерпілих не
визнала, оскільки КАМАЗ 55111,
реєстраційний номер НОМЕР_1, продала
ОСОБА_9, цивільні позови потерпілих не
визнала, так як жодної матеріальної та
моральної шкоди не завдавала.

Вина обвинуваченого ОСОБА_4 у вчиненні
кримінального правопорушення повністю
підтверджується сукупністю
досліджених та проаналізованих судом
доказів, які є в матеріалах справи:

- показаннями потерпілого ОСОБА_1,
даними у судовому засіданні;

- показаннями потерпілого ОСОБА_2,
даними у судовому засіданні;

- показаннями свідка ОСОБА_10, який у
судовому засіданні пояснив, що 17 червня
2013 року він разом зі своїм братом
ОСОБА_4 рухався на автомобілі КАМАЗ з
боку міста Вуглегірськ у напрямку
міста Дебальцеве, попереду їхав
транспортний засіб, який почав
знижувати швидкість, в результаті
цього ОСОБА_4 почав знижувати швидкість
руху та виїхав на зустрічну смугу
дороги, трапилося зіткнення з
автомобілем CHEVROLET, в результаті
дорожньо-транспортної пригоди він
випав з автомобіля, водій автомобіля
CHEVROLET загинув на місці, а дівчину, яка у
знаходилася в автомобілі CHEVROLET,
відвезли до лікарні;

- протоколом огляду місця
дорожньо-транспортної пригоди від
17.06.2013 року та доданими до протоколу
схемою та фототаблицями (а.с. 118-134);

- протоколом проведення слідчого
експерименту від 20.06.2013 року за участю
свідка ОСОБА_11 (а.с. 135-141);

- протоколом проведення слідчого
експерименту від 20.06.2013 року за участю
ОСОБА_4 (а.с. 142-148);

- висновком судової автотехнічної
експертизи № 3037 від 22 липня 2013 року,
згідно якого на зовнішній боковині
шини автомобіля КАМАЗ 55111,
реєстраційний номер НОМЕР_1, на ділянці
~ 96-108 см по ходу годинникової стрілки
від вентиля подачі повітря (за місцем
установки) і ~ 7-14 см від плечової
частини шини є наскрізне пошкодження у
вигляді розриву Г-подібної форми зі
сторонами 12смх7смх6см. Розрив
зовнішньої боковини шини переднього
лівого колеса автомобіля КАМАЗ 55111,
реєстраційний номер НОМЕР_1, утворився
одномоментно в результаті
контактування з твердим об'єктом, що
має гострі виступаючі кромки, якими
могли бути деформовані в процесі
зіткнення виступаючі частини кузова
автомобіля CHEVROLET ЕРІСА, реєстраційний
номер НОМЕР_2, тобто в момент події (а.с.
149-152);

- висновком судової автотехнічної
експертизи № 3039 від 23 липня 2013 року, з
якого вбачається, що на момент огляду
кермове управління та гальмівна
система автомобіля КАМАЗ 55111,
реєстраційний номер НОМЕР_1, перебувала
у працездатному стані та могла
виконувати функції по керуванню
автомобілем. З технічної точки зору в
момент розриву електричного ланцюга
живлення керуючого модуля з кроковим
електродвигуном спідометра автомобіля
CHEVROLET ЕРІСА, реєстраційний номер
НОМЕР_2, його стрілка перебувала на
відмітці 174 км/год., відповідно
швидкість автомобіля CHEVROLET ЕРІСА,
реєстраційний номер НОМЕР_2, у вказаний
момент часу складала 174 км/год. (а.с.
153-157);

- висновком судової автотехнічної
експертизи № 3038 від 23.07.2013 року, що
зазначає, що у первинний момент
зіткнення автомобіль КАМАЗ 55111,
реєстраційний номер НОМЕР_1,
контактував лівою передньою частиною
(передній бампер, панель передка, ліва
підніжка, ліве крило та інше) з лівою
передньою частиною автомобіля CHEVROLET
ЕРІСА, реєстраційний номер НОМЕР_2 (ліва
передня блок-фара, ліве переднє крило,
ліве переднє колесо та інше); у момент
зіткнення автомобіль КАМАЗ 55111,
реєстраційний номер НОМЕР_1, та
автомобіль CHEVROLET ЕРІСА, реєстраційний
номер НОМЕР_2, перебували у русі (а.с.
158-164);

- даними висновку судової
автотехнічної експертизи № 3622 від
01.08.2013 року, згідно якого у даній
дорожній обстановці обвинувачений
ОСОБА_4 повинен був діяти відповідно до
вимог п. 13.1 Правил дорожнього руху
України, він мав у своєму розпорядженні
технічну можливість запобігти
дорожньо-транспортній пригоді, діючи
відповідно до вимог Правил дорожнього
руху України, і саме невиконання ним
зазначених вимог Правил дорожнього
руху знаходиться в причинному зв'язку з
настанням даної дорожньо-транспортної
пригоди (а.с. 166-171);

- висновком експерта № 528 від 08.07.2013
року, відповідно до якого смерть ОСОБА_7
настала від сполученої травми тіла:
відкритої черепно-мозкової травми,
відкритих багатоуламкових переломів
склепіння, основи черепу та кісток
обличчя, забію-розтрощенню головного
та спинного мозку, розривів твердої
мозкової оболонки, крововиливів в м'які
покрови голови та обличчя, забійних
рани голови та обличчя, множених саден
голови та обличчя, розриву
атланто-аксіпітального зчленування,
закритої тупої травми грудної клітини
та хребця: перелому зчленування 5-6
хребців з розривом спинного мозку в
грудному відділі, множинних переломів
ребер, саден грудної клітини, тупої
травми живота: травматичного розриву
селезінки, внутрішньочеревної
кровотечі, саден передньої черевної
стінки, закритої тупої травми тазу,
розриву лонного зчленування;
відкритого повного поперечного
перелому зі зміщенням та рваної рани
лівої ліктьової кістки, відкритого
повного поперечного перелому зі
зміщенням та рваної рани правої
ліктьової кістки, забійної рани та
відкритого багатоуламкового перелому
діафізу лівої стегнової кістки,
закритого повного поперечного
перелому зі зміщенням лівої плечової
кістки, закритого повного поперечного
перелому зі зміщенням правої плечової
кістки, закритого повного поперечного
перелому зі зміщенням лівої променевої
кістки, розриву зв'язувального апарату
обох колінних суглобів, забійних ран
верхніх та нижніх кінцівок, множинних
саден верхніх та нижніх кінцівок, які
ускладнені травматичним шоком,
малокрів`ям внутрішніх органів.
Передня поверхня тіла (голова, грудна
клітина, колінні суглоби) можливо
первинно контактували з предметом
травмуючої дії (а.с. 172-174);

- висновком експерта № 980 від 23.07.2013
року, з якого вбачається, що виявлена у
ОСОБА_8 поєднана тяжка черепно-мозкова
травма: забій головного мозку тяжкого
ступеню (полушарно-стволова форма),
сдавлення мозку гострою субдуральною
гідромою ліворуч та пластинчатою
субдуральною гематомою, з розвитком
набряку головного мозку, закрита
травма трудної клітини з розривом
лівої легені та гемопневматораксом
ліворуч, рани і садна голови, обличчя,
шиї, лівого надпліччя, лівого колінного
суглобу, травматичний перелом коронки
1-го верхнього різця ліворуч та
подвивіх 1-го верхнього різця праворуч,
які супроводжувались комою 1-2 ступеня,
утворилася від дії тупих та
тупо-загострених предметів, якими
могли бути частини салону
автотранспортного засобу, в момент
дорожньо-транспортної пригоди в строк
та при умовах, що потерпіла
знаходилася на передньому
пасажирському сидінні автомобіля, та
відносяться до категорії тяжких
тілесних ушкоджень, що небезпечні для
життя у момент заподіяння (а.с. 175-178);

- постановою про залучення до
кримінального провадження речових
доказів від 26.07.2013 року (а.с. 185-187).

Зізнавальні свідчення обвинуваченого
ОСОБА_4 у судовому засіданні суд бере до
уваги як такі, що відповідають
дійсності, оскільки ці показання не
суперечливі і узгоджуються як між
собою, так і з іншими доказами у справі.

Оцінюючи всі зібрані по справі докази в
їх сукупності, суд визнає їх достатніми
і дійсними, які узгоджуються між собою
та об'єктивно доводять вину
обвинуваченого у пред'явленому йому
обвинуваченні, у зв'язку з чим суд
дійшов висновку про можливість
покласти їх у основу обвинувального
вироку щодо ОСОБА_4.

Дії ОСОБА_4 обґрунтовано кваліфіковані
за ч. 2 ст. 286 Кримінального кодексу
України, оскільки обвинувачений винен
у порушенні правил безпеки дорожнього
руху при керуванні транспортним
засобом, що спричинило смерть ОСОБА_7 та
тяжке тілесне ушкодження ОСОБА_8

При призначенні обвинуваченому
покарання, суд враховує ступінь
тяжкості вчиненого кримінального
правопорушення, особу обвинуваченого,
обставини, які пом'якшують та обтяжують
його покарання.

Обвинувачений ОСОБА_4 вчинив
кримінальне правопорушення, визначене
ч. 2 ст. 286 Кримінального кодексу
України, яке згідно ст. 12 Кримінального
кодексу України є тяжким злочином.

Обвинувачений на обліку у
лікаря-нарколога не перебуває, у
психіатра під наглядом не знаходиться
(а.с. 195), не притягувався до
кримінальної відповідальності (а.с. 194),
за місцем проживання характеризується
позитивно (а.с. 189).

Обвинувачений щиросердно розкаявся у
вчиненому, сприяв встановленню істини
в ході судового розгляду, що суд
відносить до обставин, які пом'якшують
покарання.

Обтяжуючих покарання обставин суд не
вбачає.

З урахуванням вищевикладеного, суд
вважає за можливе призначити за
скоєння даного кримінального
правопорушення ОСОБА_4 покарання в
межах санкції ч. 2 ст. 286 Кримінального
кодексу України у вигляді позбавлення
волі з застосуванням додаткового
покарання у вигляді позбавлення його
права керувати транспортними засобами,
оскільки обвинувачений допустив грубе
порушення вимог Правил дорожнього руху
України, внаслідок його дій настали
тяжкі наслідки.

Саме даний вид покарання, на думку суду,
є справедливим, а також необхідним і
достатнім для його виправлення і
перевиховання, запобігання вчиненню
нових злочинів.

Витрати за проведення
транспортно-трасологічної експертизи
№ 3037 від 22.07.2013 року становлять 489,60 грн.,
автотехнічної експертизи № 3039 від
23.07.2013 року - 489,60 грн.,
транспортно-трасологічної експертизи
№ 3038 від 23.07.2013 року - 1 468,80 грн.,
автотехнічної експертизи № 3622 від
01.08.2013 року - 489,60 грн., усього складають
на загальну суму 2 937,60 грн. (а.с. 149, 153, 158,
166), тому на підставі ст. 124
Кримінального процесуального кодексу
України витрати на залучення експерта
підлягають стягненню з обвинуваченого
на користь держави.

Заходи забезпечення кримінального
провадження, в тому числі і запобіжний
захід, не обирались.

Долю речових доказів суд вирішує
відповідно до вимог ст. 100
Кримінального процесуального кодексу
України.

Розглядаючи цивільні позови ОСОБА_1 до
ОСОБА_4, ОСОБА_6, Приватного
акціонерного товариства «Європейський
страховий союз» про відшкодування
матеріальної та моральної шкоди,
ОСОБА_2 до ОСОБА_4, ОСОБА_6, Приватного
акціонерного товариства «Європейський
страховий союз» про відшкодування
матеріальної та моральної шкоди, суд
виходить з наступного.

Згідно п. 24 Постанови Пленуму
Верховного Суду України № 13 від 02.07.2004
року «Про практику застосування судами
законодавства, яким передбачені права
потерпілих від злочинів», п. 5 Постанови
Пленуму Верховного Суду України № 3 від
31.03.1989 року «Про практику застосування
судами України законодавства про
відшкодування матеріальної шкоди,
заподіяної злочином, і стягнення
безпідставно нажитого майна», не
підлягають розгляду в кримінальній
справі позови про відшкодування шкоди,
що не випливають із пред'явленого
обвинувачення. При виникненні такої
ситуації суд повинен роз'яснити
потерпілому можливість вирішення
спірних питань у порядку цивільного
судочинства.

Цивільні позови ОСОБА_1 та ОСОБА_2 в
частині позовних вимог до ОСОБА_4 про
відшкодування моральної шкоди
підлягають частковому задоволенню,
виходячи з наступного.

Ст. 1167 Цивільного кодексу України
передбачає, що моральна шкода, завдана
фізичній або юридичній особі
неправомірними рішеннями, діями чи
бездіяльністю, відшкодовується особою,
яка її завдала, за наявності її вини,
крім випадків, встановлених частиною
другою цієї статті. Моральна шкода
відшкодовується незалежно від вини
органу державної влади, органу влади
Автономної Республіки Крим, органу
місцевого самоврядування, фізичної або
юридичної особи, яка її завдала, якщо
шкоди завдано каліцтвом, іншим
ушкодженням здоров'я або смертю
фізичної особи внаслідок дії джерела
підвищеної небезпеки.

Відповідно до ч. 2- 5 ст. 1187 Цивільного
кодексу України, шкода, завдана
джерелом підвищеної небезпеки,
відшкодовується особою, яка на
відповідній правовій підставі (право
власності, інше речове право, договір
підряду, оренди тощо) володіє
транспортним засобом, механізмом,
іншим об'єктом, використання,
зберігання або утримання якого створює
підвищену небезпеку. Особа, яка
неправомірно заволоділа транспортним
засобом, механізмом, іншим об'єктом,
завдала шкоди діяльністю щодо його
використання, зберігання або
утримання, зобов'язана відшкодувати її
на загальних підставах. Якщо
неправомірному заволодінню іншою
особою транспортним засобом,
механізмом, іншим об'єктом сприяла
недбалість її власника (володільця),
шкода, завдана діяльністю щодо його
використання, зберігання або
утримання, відшкодовується ними
спільно, у частці, яка визначається за
рішенням суду з урахуванням обставин,
що мають істотне значення. Особа, яка
здійснює діяльність, що є джерелом
підвищеної небезпеки, відповідає за
завдану шкоду, якщо вона не доведе, що
шкоди було завдано внаслідок
непереборної сили або умислу
потерпілого.

Пунктом 4 постанови Пленуму Верховного
Суду України № 6 від 27.03.1992 року «Про
практику розгляду судами цивільних
справ за позовами про відшкодування
шкоди» визначено, що під володільцем
джерела підвищеної небезпеки
розуміється юридична особа або
громадянин, що здійснюють експлуатацію
джерела підвищеної небезпеки в силу
права власності, повного
господарського відання, оперативного
управління або з інших підстав
(договору оренди, довіреності тощо).

Судом достовірно встановлено, що
цивільний відповідач ОСОБА_6
нотаріально посвідченою довіреністю
від 29.03.2011 року уповноважила ОСОБА_9,
ОСОБА_12, ОСОБА_13, ОСОБА_14 на
представництво по питаннях, пов'язаних
з експлуатацією, продажем та продаж
належного їй на підставі свідоцтва про
реєстрацію транспортного засобу серії
НОМЕР_3 автомобіля КАМАЗ 55111,
реєстраційний номер НОМЕР_1 строком на
10 років (а.с. 101-104).

Відповідальність власника
транспортного засобу КАМАЗ 55111,
реєстраційний номер НОМЕР_1,
застрахована страхувальником ОСОБА_9 у
Приватному акціонерному товаристві
«Європейський страховий союз» (а.с. 105).

За таких обставин цивільний відповідач
ОСОБА_6, хоча і є власником автомобіля,
але шкоди позивачу не спричинив і не
має відповідати за дії водія ОСОБА_4

За таких обставин у суду не має підстав
для задоволення позовних вимог ОСОБА_1
та ОСОБА_2 щодо стягнення з ОСОБА_6
матеріальної та моральної шкоди.

Суд вважає, що дорожньо-транспортна
пригода від 17 червня 2013 року призвела
до моральних страждань потерпілого
ОСОБА_1, нервової напруги та переживань
щодо втрати рідного сина, вимагають від
нього додаткових зусиль для
організації свого життя. При
визначенні розміру заподіяної
потерпілій моральної шкоди, суд
керується засадами розумності,
виваженості та справедливості, як того
вимагає ст. 41 Конвенції про захист прав
і основних свобод людини, враховує
характер та обсяг душевних страждань,
які зазнав потерпілий ОСОБА_1, важкість
вимушених змін в житті потерпілого,
тому вимоги потерпілого про
відшкодування моральної шкоди
підлягають частковому задоволенню у
сумі, яка за переконанням суду,
становить 30 000,00 грн.

Цивільний позов в частині позовних
вимог ОСОБА_1 до Приватного
акціонерного товариства «Європейський
страховий союз» про відшкодування
матеріальної та моральної шкоди, до
ОСОБА_4 про відшкодування матеріальної
шкоди, а також цивільний позов ОСОБА_2 в
частині позовних вимог до Приватного
акціонерного товариства «Європейський
страховий союз» про відшкодування
матеріальної та моральної шкоди, до
ОСОБА_4 про відшкодування матеріальної
шкоди суд залишає без розгляду,
оскільки вказані позови не випливають
із пред'явленого обвинувачення, так як
випливають з договірних зобов'язань
про відшкодування завданої шкоди.

Суд роз'яснює, що потерпілі мають право
звернутися з даними позовами у порядку
цивільного судочинства для вирішення
спірних питань.

Враховуючи вищевикладене, керуючись
ст.ст. 366-371, 373-376, 395, 532, 533 Кримінального
процесуального кодексу України, суд -

З А С У Д И В :

ОСОБА_4 визнати винним у вчиненні
кримінального правопорушення,
передбаченого ч. 2 ст. 286 Кримінального
кодексу України, та призначити
покарання у вигляді позбавлення волі
строком на 4 (чотири) роки з
позбавленням права керувати
транспортними засобами строком на 3
(три) роки.

Стягнути з ОСОБА_4 на користь держави
витрати, пов'язані з проведенням
експертизи, у сумі 2 937,60 грн. (дві тисячі
дев'ятсот тридцять сім грн. 60 коп.).

Стягнути з ОСОБА_4 на користь ОСОБА_1
моральну шкоду у сумі 30 000,00 грн.
(тридцять тисяч грн. 00 коп.).

Речові докази, а саме: автомобіль КАМАЗ
55111, реєстраційний номер НОМЕР_1,
переданий по розписці ОСОБА_4, та
автомобіль CHEVROLET ЕРІСА, реєстраційний
номер НОМЕР_2, переданий по розписці
ОСОБА_1, - вважати повернутими за
належністю.

Вирок суду набирає законної сили після
закінчення строку подання апеляційної
скарги, якщо таку скаргу не було подано.

Вирок суду може бути оскаржено до
Апеляційного суду Донецької області
через Єнакіївський міський суд
Донецької області протягом тридцяти
днів з дня його проголошення.

Згідно ч. 6 ст. 376 Кримінального
процесуального кодексу України, копію
вироку після його проголошення негайно
вручити обвинуваченому та прокурору.

Учасники судового провадження мають
право отримати в суді копію вироку.

Суддя Єнакіївського міського суду

Донецької області
Л.В.
Мелещенко