Новоархангельський районний суд Кіровоградської області
12.03.2015 394/9/15-к
1-кп/394/39/15
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
12 березня 2015 року Новоархангельський районний суд Кіровоградської області
в складі головуючого-судді: ОСОБА_1
при секретарі: ОСОБА_2
з участю прокурора: ОСОБА_3
обвинуваченого: ОСОБА_4
захисника: ОСОБА_5
потерпілого: ОСОБА_6
розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в залі суду в смт Новоархангельськ кримінальне провадження про обвинувачення:
ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Скалхутора Новоархангельського району Кіровоградської області, українця, громадянина України, з неповною середньою освітою, не працюючого, не одруженого, раніше судимого, але в силу ст. 89 КК України вважається таким, що не має судимості, проживаючого АДРЕСА_1 ,
у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 185 КК України,
В С Т А Н О В И В :

8 листопада 2014 року близько 17.00 год. обвинувачений під час розпиття спиртних напоїв із потерпілим та ОСОБА_7 у власному домоволодінні, що розташоване в АДРЕСА_1 , дізнався про те, що потерпілий цього ж дня отримав кошти в сумі 1500 грн. за надання земельної ділянки в оренду, які мав при собі.
В цей час у обвинуваченого виник умисел на незаконне збагачення шляхом вчинення корисливого злочину.
З метою реалізації свого злочинного наміру обвинувачений дочекавшись, поки потерпілий засне в кімнаті його домоволодіння, перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння, діючи умисно переслідуючи корисливу мету, направлену на таємне викрадення чужого майна, шляхом вільного доступу з кишені куртки потерпілого, таємно викрав грошові кошти у сумі 1500 грн., що на праві приватної власності належали останньому.
Після чого обвинувачений з місця скоєння кримінального правопорушення, разом із викраденим майном, зник розпорядившись ним на власний розсуд, чим спричинив потерпілому матеріальні збитки на вищевказану суму.
Вищезазначені дії органами досудового слідства кваліфіковано за ч. 1 ст. 185 КК України, тобто таємне викрадення чужого майна (крадіжка).
25 грудня 2014 року між обвинуваченим та потерпілим було укладено угоду про примирення у відповідності до вимог ст.ст. 468, 469, 471 КПК України, яка разом з обвинувальним актом направлена до суду.
Відповідно до даної угоди обвинувачений та потерпілий дійшли згоди щодо правової кваліфікації дій обвинуваченого за ч. 1 ст. 185 КК України, істотних для даного кримінального провадження обставин, а також покарання, яке повинен понести обвинувачений у вигляді громадських робіт на строк 100 год.
Розглядаючи в порядку п. 1 ч. 3 ст. 314 КПК України питання про можливість затвердження даної угоди про примирення, суд виходить з наступного.
Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 468 КПК України у кримінальному провадженні може бути укладена угода про примирення між потерпілим та підозрюваним чи обвинуваченим.
Положенням ч. 3 ст. 469 КПК України передбачено, що угода про примирення між потерпілим та підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена у провадженні щодо кримінальних проступків, злочинів невеликої чи середньої тяжкості та у кримінальному провадженні у формі приватного обвинувачення.
Судом встановлено, що обвинувачений обґрунтовано обвинувачується у вчиненні злочину, передбаченому ч. 1 ст. 185 КК України, який відповідно до ст. 12 КК України є злочином середньої тяжкості.
При цьому, судом з`ясовано, що обвинувачений повністю усвідомлює зміст укладеної угоди про примирення, цілком розуміє свої права, визначені п. 1 ч. 5 ст. 474 КПК України, наслідки укладення та затвердження даної угоди, передбачені п. 1 ч. 1 ст. 473 КПК України, характер обвинувачення, вид покарання, а також інші заходи, які будуть застосовані до нього у разі затвердження угоди судом, а потерпілий цілком розуміє наслідки затвердження угоди, передбачені п. 2 ч. 1 ст. 473 КПК України.
Суд шляхом проведення опитування сторін кримінального провадження переконався, що укладення угоди сторонами є добровільним, тобто не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дії будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді.
Виходячи з наведеного, приймаючи до уваги, що умови даної угоди, її форма та зміст відповідають вимогам ст. 471 КПК України та КК України, суд приходить до висновку про наявність всіх правових підстав для затвердження цієї угоди і призначення останньому узгодженої сторонами міри покарання.
Речові докази по справі та судові витрати відсутні.
Цивільний позов по справі не заявлено.
На підставі наведеного та керуючись ст. ст. 370, 374, 475 КПК України, суд -
У Х В А Л И В :
Затвердити угоду про примирення від 25 грудня 2014 року, укладену між обвинуваченим ОСОБА_4 та потерпілим ОСОБА_6 .
ОСОБА_4 визнати винним у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 185 КК України та призначити узгоджену сторонами міру покарання у виді громадських робіт на строк 100 /сто/ год.
Вирок може бути оскаржений з підстав, передбачених ст. 394 КПК України до Апеляційного суду Кіровоградської області через Новоархангельський районний суд протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому, прокурору, захиснику та потерпілому.
Головуючий: