У х в а л а

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Колегія суддів Судової палати Верховного Суду України

у кримінальних справах у складі:

головуючого-судді

Кравченка К.Т.,

суддів

розглянула
у судовому засіданні у м. Києві 17 січня 2008 року кримінальну справу за
касаційним поданням прокурора, який брав участь у розгляді справи судом першої
інстанції та касаційною скаргою засудженого ОСОБА_1. на вирок Керченського
міського суду Автономної Республіки Крим від 19 березня 2007 року та ухвалу
Апеляційного суду Автономної Республіки Крим від 22 травня 2007 року.

Вироком місцевого суду

ОСОБА_1,

ІНФОРМАЦІЯ_1,

уродженця та жителя АДРЕСА_1,

судимості не має,

засуджено:

- за
ч.4 ст.185 КК України на п´ять років позбавлення волі;

- за ч.3 ст.185
КК України чотири роки позбавлення волі;

- за ч.2 ст.209
КК України із застосуванням ст.69 КК України на чотири роки шість місяців
позбавлення волі з позбавленням права займатися підприємницькою діяльність
строком на три роки, з конфіскацією 17
403 грн. 50 коп. у доход держави та конфіскацією всього майна. що є його
особистою власністю;

- за ч.2 ст.358
КК України на один рік обмеження волі;

- за ч.3 ст.358
КК України на шість місяців арешту.

На підставі ст.70 КК України ОСОБА_2 за сукупністю злочинів призначено
пґять років позбавлення волі з позбавленням права займатися підприємницькою
діяльністю строком на три роки, з конфіскацією 17 403 грн. 50 коп. та
конфіскацією всього майна, що є його особистою власністю.

За ч.1 ст.202 КК України ОСОБА_1. виправдано за відсутністю у його діях
складу злочину.

На підставі ст.75 КК України ОСОБА_2 звільнено від відбування основного
покарання з випробуванням, з іспитовим строком два роки.

На підставі ст.76 КК України ОСОБА_2
зобов´язано не
виїжджати за межі України на постійне місце проживання без дозволу органу
кримінально-виконавчої системи та повідомляти цей орган про зміну місця
проживання та роботи.

Відповідно до ст.77 КК України
постановлено не виконувати додаткове покарання у виді конфіскації всього майна,
що належить ОСОБА_2

Ухвалою Апеляційного суду Автономної
Республіки Крим від 22 травня 2007 року апеляції прокурора та засудженого
залишено без задоволення, а вирок Керченського міського суду АР Крим від 19
березня 2007 року змінено. Виключено рішення суду про призначення ОСОБА_2
додаткового покарання у виді конфіскації всього майна, що є його особистою
власністю та посилання у вироку на ст.77 КК України.

Як визнав суд, 7 липня 2003 року, ОСОБА_2, за попередньою
змовою із особою, невстановленою слідством, шляхом викопування та розбирання
недобудованих водопроводів від с. Приозерне до с.
Первомайське Ленінського району АР Крим та від с. Приозерне у напрямку
Феодосійської траси, таємно викрав чавунні труби вагою 18 150 кг., що належали Приозерському
комунальному підприємству
“Сількомунгосп”, загальною вартістю 8 167 грн.

Цього ж дня, ОСОБА_2 продав вказані
труди ТОВ “Керченському стрілковому заводу” у відповідності з договором купівлі-продажу
№456 від 28 травня 2003 року, а виручені кошти в сумі 8 167 грн. використав для
господарської діяльності, чим легалізував доходи, отримані злочинним шляхом.

7 липня 2004 року, ОСОБА_2 за
попередньою змовою із особами, невстановленими слідством, у вищевказаному місці
аналогічним шляхом таємно викрав 18 850 кг. чавунних труб, що належали
Приозерському комунальному підприємству “Сількомунгосп”, загальною вартістю 9
236 грн. 50 коп., та продав вказані труди ТОВ “Керченському стрілковому заводу”
у відповідності з договором купівлі-продажу №666 від 16 січня 2004 року, чим
легалізував виручені кошти від злочинної діяльності в сумі 8 167 грн.,
використавши їх для господарської діяльності.

Крім того, ОСОБА_2, будучи приватним підприємцем, для прикриття своєї
діяльності по заготівлі - купівлі та реалізації металобрухту, яка відповідно до
чинного законодавства здійснюється на підставі ліцензії, підготував та підписав
договори купівлі-продажу без номера від 1 грудня 2004 року та повторно без
номера від 1 лютого 2005 року з Приозерським комунальним підприємством
“Сількомунгосп”, у які вніс завідомо неправдиві відомості про придбання у
підприємства станків, труб та металоконструкцій бувши у використанні, тоді як
ОСОБА_2 купував чавунні труб як металобрухт. Вказані договори купівлі-продажу
ОСОБА_2 підписав як покупець та завірив своїм підписом і печаткою. У подальшому
засуджений складав накладні № 25 від 27 грудня 2004 року та повторно № 02 від 9
лютого 2005 року на відпуск на адресу ТОВ “Керченського стрілкового заводу”
станків, металоконструкцій та труб чавунних бувши у використанні, насправді
продавав металобрухт.

У касаційному поданні прокурор, не
оспорюючи правильність встановлення фактичних обставин справи та кваліфікацію
злочинних дій ОСОБА_2, просить судові рішення щодо нього скасувати, а справу
направити на новий судовий розгляд. Прокурор вважає, що у справі істотно
порушено кримінально-процесуальний закон та призначено винному покарання, яке
не відповідає тяжкості вчинених ним злочинів та даним про його особу через м´якість.

У касаційній скарзі ОСОБА_2 просить
судові рішення щодо нього скасувати, а справу закрити за відсутністю у його
діях складу злочину. Засуджений вважає, що суд неправильно застосував
кримінальний та істотно порушив кримінально-процесуальний закони.

Заслухавши доповідача, перевіривши матеріали справи і обговоривши доводи касаційного подання та
касаційної скарги засудженого, колегія суддів вважає, що дану справу слід
призначити до розгляду у Верховному Суді України із повідомленням заінтересованих
осіб.

Керуючись
ст.394 КПК України, колегія суддів

у х в а л и
л а:

кримінальну
справу щодо ОСОБА_1 призначити до розгляду у касаційному порядку у
Верховному Суді України на 10 годину “___”__________ 2008 року, про що повідомити заінтересованих осіб.

Судді:

Кравченко
К.Т.