АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
__________________________________________________________________
Кримінальне провадження №1 кп/630/55/14 Головуючий 1 інст. ОСОБА_1
Апеляційне провадження № 11кп/790/63/15 Доповідач: ОСОБА_2
Категорія: ч.3 ст.185 КК України
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 січня 2015 року колегія суддів судової палати у кримінальних справах апеляційного суду Харківської області у складі:

головуючого - судді ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 ,

ОСОБА_4 ,

при секретарі ОСОБА_5 ,

за участю:

прокурора ОСОБА_6 ,

захисника ОСОБА_7

обвинуваченого ОСОБА_8 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Харкові кримінальне провадження №0000802 за апеляційною скаргою засудженого ОСОБА_8 на вирок Люботинського районного суду Харківської області від 15 вересня 2014 року, відносно

· ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м.Харкова, українця, громадянина України, з середньою освітою, не одруженого, не працюючого; проживав за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимого вироком Дзержинського районного суду міста Харкова від 8 вересня 2010 року за ч.1 ст.122,ст.395,ч.1 ст.187 КК України до 4 років 8 місяців позбавлення волі; звільнений 30 квітня 2013 року умовно достроково на невідбуту частину покарання у вигляді 1 року 4 місяців 28 днів позбавлення волі,

обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.185 КК України,

встановила:

Згідно вироку суду, ОСОБА_8 визнаний винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.185 КК України з призначенням покарання 3 роки позбавлення волі.

На підставі ст.71 КК України остаточно призначено 3 роки 6 місяців позбавлення волі.

Строк відбуття покарання постановлено рахувати з 15 вересня 2014 року.

Стягнуто з ОСОБА_8 процесуальні витрати за проведення товарознавчих експертиз на загальну суму 2350,20 грн.

Питання про речові докази вирішено в порядку ст.100 КПК України.

Як встановлено судом, ОСОБА_8 23 лютого 2014 року, приблизно о 23-00, маючи злочинний намір, спрямований на таємне викрадення чужого майна, діючи з корисливих мотивів та повторно, шляхом вільного доступу проник до дачного будинку АДРЕСА_2 , після чого з будинку таємно викрав майно, що належить ОСОБА_10 , а саме: телевізор «Берізка» PAL-Secam 61 Тц-311 Д, вартістю 90,00 грн.: електровентилятор, вартістю 60,00 грн.; чашки керамічні 6 шт., вартістю 6 грн.; скляні стакани 4 шт., восьмигранні, вартістю 4 грн.; скляні чарки 4 шт., вартістю 4 грн.; чайник емальований 3 л., вартістю 25 грн.; виделки 22 шт., вартістю 62 грн.; ложки столові 8 шт., вартістю 26 грн.; ложки чайні 3 шт., вартістю 3 грн.; кухонні ножі 3 шт., вартістю 3 грн.; відкривачу кухонну для консервів, вартістю 2 грн.; ножиці, вартістю 14,89 грн.; сковорідку діаметром 26 см, вартістю 25 грн.; лінолеум 2,5х2,5 м з утеплювачем, вартістю 250,00 грн.; антену, вартістю 64,00 грн.;мангал розкладний 60х40х14 см, вартістю 160,00 грн.; гру «Дартс» настінну з дротиками, діаметром 46 см, вартістю 36,00 грн.; шампури 8 шт, довжина 40 см, вартістю 56 грн.; дерев`яний стілець зі спинкою та м`яким сидінням, вартістю 56 грн.; праску електричну, потужність 1000 Вт, вартістю 60,00 грн.; а всього майна на загальну суму 1094,89 грн., спричинивши потерпілій ОСОБА_10 матеріальну шкоду, після чого з місця вчиненого правопорушення втік, звернувши викрадене на свою користь.

25 лютого 2014 року, близько 23-00 години, маючи злочинний намір, спрямований на таємне викрадення чужого майна, діючи повторно з корисливих мотивів, шляхом виймання скла з віконної рами, проник до дачного будинку АДРЕСА_2 , де таємно викрав майно, що належить ОСОБА_11 , а саме: телевізор ТМ-Jinlipu, з пультом ДУ, вартістю 150,00 грн.; антену телевізійну з підсилювачем, вартістю 10,00 грн.; лопату штикову, вартістю 54 грн.; шампунь «Орифлєйм», вартістю 50,00 грн.; миючий засіб для підлоги, вартістю 18,00 грн.; газову плиту на дві конфорки «Еліта», вартістю 117,00 грн.; електричну плиту на дві конфорки «Мрія», вартістю 50,00 грн., а всього майна на загальну суму 449,00 грн., спричинивши потерпілій ОСОБА_11 матеріальну шкоду, після чого з місця вчиненого правопорушення втік, звернувши викрадене на свою користь.

Крім того, 10 квітня 2014 року, приблизно о 22-00 годині, ОСОБА_8 , маючи злочинний намір, спрямований на таємне викрадення чужого майна, діючи повторно, з корисливих мотивів, шляхом пошкодження навісного замка на вхідних дверях, проник до приміщення літнього душу, розташованого на території дачного подвір`я за адресою: АДРЕСА_3 , звідки таємно викрав мотокультиватор, що належить ОСОБА_12 , чим заподіяв потерпілому матеріальну шкоду на суму 2435,00 грн., після чого з місця вчиненого правопорушення втік, звернувши викрадене на свою користь.

В апеляційній скарзі обвинувачений просить вирок суду змінити, вважаючи обране покарання занадто суворим, та призначити більш м`яке покарання.

Вказує, що він має матір похилого віку, яка інвалід та потребує постійної допомоги; просить застосувати до нього положення ст.69 КК України.

Апеляційний розгляд кримінального провадження здійснюється за відсутності потерпілих, які про місце, дату та час розгляду провадження повідомлені належним чином.

Заслухавши доповідь судді, обвинуваченого та його захисника, які підтримали апеляційну скаргу та просили її задовольнити; прокурора, який проти задоволення апеляційної скарги обвинуваченого заперечував, вважаючи вирок суду законним та обґрунтованим; перевіривши матеріали кримінального провадження, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає, виходячи з наступного.

Відповідно до вимог ч.1 ст.404 КПК України, суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційних скарг.

Суд, ухвалюючи вирок, з достатньою повнотою дослідив всі докази і обставини справи, надав їм належну оцінку і обґрунтовано дійшов висновку про доведеність вини обвинуваченого ОСОБА_8 у вчиненні кримінального правопорушення за ч.3 ст.185 КК України, що не оспорює автор апеляційної скарги.

При призначенні обвинуваченому ОСОБА_8 покарання суд першої інстанції врахував: тяжкість вчиненого кримінального правопорушення, яке відповідно до ст.12 КК України віднесено до категорії тяжких; вивчивши дані про особу обвинуваченого, обґрунтовано встановив, що в силу ст.66 КК України обставинами, які пом`якшують покарання, є щире каяття у вчиненому; відповідно до ст.67 КК України обставин, що обтяжують покарання, судом не встановлено; та обґрунтовано дійшов висновку, що покарання обвинуваченому ОСОБА_8 слід обрати із застосуванням ст.ст.71,81 КК України, оскільки обвинувачений вчинив злочини в період умовно-дострокового звільнення від покарання, призначеного вироком Дзержинського районного суду міста Харкова від 8 вересня 2010 року, частково приєднавши невідбуту частину покарання за цим вироком.

Покарання, призначене судом першої інстанції, відповідає вимогам ст.ст.50,52,65 КК України, з урахуванням ст.69 КК України, а тому посилання обвинуваченого в своїй апеляційній скарзі що призначене йому покарання є невідповідним за своєю суворістю,- є безпідставними.

За таких обставин, колегія суддів вважає, що вирок суду першої інстанції є законним і обґрунтованим, та не вбачає підстав для його зміни чи скасування за доводами, викладеними в апеляційній скарзі.

Керуючись: ст.ст.404,405,407 КПК України, колегія суддів,-

постановила:

Апеляційну скаргу обвинуваченого ОСОБА_8 залишити без задоволення.

Вирок Орджонікідзевського районного суду міста Харкова від 15 вересня 2014 року у кримінальному провадженні у відношенні ОСОБА_8 залишити без змін.

Ухвала набирає чинності з моменту її проголошення та може бути оскаржена до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом трьох місяців з дня її проголошення, а обвинуваченим, який тримається під вартою, з дня отримання ним копії ухвали.

Головуючий-

Судді: