Справа № 184/515/15-к
Номер провадження 1-кп/184/63/15
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16.04.2015м. Орджонікідзе

Орджонікідзевський міський суд Дніпропетровської області у складі:

головуючої - судді ОСОБА_1 ,

за участі секретаря ОСОБА_2 ,

розглянувши в залі суду м.Орджонікідзе у відкритому судовому засіданні кримінальне провадження внесене в Єдиний державний реєстр досудових розслідувань за №0000087 від 25.01.2014 року відносно ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м.Орджонікідзе Дніпропетровської області, громадянин України, маючого середню освіту, не працюючого, не одруженого, не маючого на утриманні неповнолітніх дітей, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не судимого,
-обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст.187 ч.2 КК України;
сторони кримінального провадження: прокурор ОСОБА_4 , ОСОБА_5 ,
обвинувачений ОСОБА_3
потерпіла ОСОБА_6 ,
захисник ОСОБА_7
В С Т А Н О В И В:
31.03.2004 року приблизно о 21 годині ОСОБА_8 разом з раніше знайомим ОСОБА_9 , ( який був засуджений за ст..187 ч.2 КК України за даний злочин вироком Орджонікідзевського міського суду від 30.03.2005р ) перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння, знаходячись поблизу супермаркету «АТБ» по вул.Л.Чайкіної у м.Орджонікідзе Дніпропетровської області, побачили ОСОБА_6 , яка проходила поряд, яка несла на плечі жіночу сумочку з особистими речами.

ОСОБА_9 розуміючи, що жінка не здійснить серйозного супротиву, запропонував ОСОБА_8 , заволодіти майном ОСОБА_6 , шляхом розбійного нападу і отримавши згоду останнього вступили між собою в попередній зговір направлений на досягнення поставленої злочинної мети.

З цією метою, ОСОБА_8 і ОСОБА_9 реалізуючи свій злочинний умисел, стали переслідувати ОСОБА_6 . Наздогнавши ОСОБА_6 в цей же день приблизно о 21 годині 30 хвилин біля будинків №32 і №34 по вул. Зонова у м. Орджонікідзе Дніпропетровської області, діючи за попередньою змовою напали на неї. Реалізуючи злочинний намір ОСОБА_8 , застосовуючи насилля, яке є небезпечним для життя та здоров`я особи, яка зазнала нападу, з метою запобігання можливого спротиву зі сторони потерпілої і подавляючи її волю до можливого спротиву наніс ОСОБА_6 , удар кулаком по голові, після чого ОСОБА_6 , з метою самооборони, скориставшись моментом вдарила ОСОБА_8 в пах, чим причинила останньому фізичну біль в результаті якого останній закінчив свої протиправні дії.

В свою чергу ОСОБА_9 , продовжуючи реалізацію злочинного умислу, направленого на заволодіння чужим майном шляхом розбійного нападу застосовуючи насилля, яке є небезпечним для життя та здоров`я особи, яка зазнала нападу, наніс декілька ударів кулаками по тулубу ОСОБА_6 , після чого схопив її за верхній одяг, повалив на землю, і з корисних спонукань відкрито заволодів, вирвавши з її рук, шкіряною жіночою сумкою вартістю 350 гривень, в якій знаходилися: флакон духів «Дюпон» виробництва Франція вартістю 300 гривень, флакон духів імпортного виробництва вартістю 120 гривень, три флакони помади марки «Оріфлейм» вартістю 30 гривень за кожен на загальну суму 90 гривень, пудра марки «Оріфлейм» вартістю 60 гривень, гаманець шкіряний вартістю 80 грн, грошові кошти в сумі 15 гривень і з місця пригоди разом з ОСОБА_8 пішли в невідомому напрямку, чим спричинили ОСОБА_6 матеріальний збиток на загальну суму 1015 грн.

В результаті своїми умисними діями ОСОБА_8 і ОСОБА_9 спричинили ОСОБА_6 тілесні ушкодження у вигляді струсу головного мозку, синець правого колінного суглобу, синця зовнішньої кістки правого гомілковостопного суглобу, які відносяться до категорії ЛЕГКИХ тілесних ушкоджень, які спричинили короткочасний розлад здоров`я.

Умисні дії ОСОБА_3 кваліфіковані за ч.2 ст.187 КК України, тобто напад з метою заволодіння чужим майном, застосовуючи насилля, яке є небезпечним для життя та здоров`я особи, яка зазнала нападу (розбій), здійснений за попередньою змовою групою осіб.

В ході судового засідання обвинувачуваний ОСОБА_3 свою вину у скоєнні вказаного кримінального правопорушення визнав та пояснив, що він не пам`ятає коли все відбулося. Вони мали на меті пограбувати жінку. Він був з ОСОБА_10 . Коли він побачив, що ОСОБА_10 став її бити, він пішов. ОСОБА_10 забрав у жінки сумку, при ньому він її відкрив та залишив собі. Раніше він з ОСОБА_10 були друзями. Жінка його не била. Він дійсно вищий за ОСОБА_10 на 2см. В скоєному розкаявся.

Крім того, в судовому засіданні досліджені і інші докази, якими встановлено слідуюче:
- поясненнями потерпілої ОСОБА_6 доведено, що 31.03.2004 року вона перебувала на роботі. Близько 20.30 год. вона зайшла до «АТБ-Маркет». Вийшовши з магазину, вона пішла по вул.Горького, тоді вона відчула, що за нею хтось слідкує. Вона повернулась, але нікого не побачила. Біля свого будинку вже по АДРЕСА_3 не доходячи до сміттєвих баків, її хтось вдарив по голові. Все трапилося швидко. Вона повернулась і побачила 2-х чоловіків, один був вищий зростом, а інший нижчий. Чоловік, що був вищий на зріст, був молодшим. Вона його вдарила ногою в нижню частину тіла, більше він її не чіпав. Після цього, другий чоловік став її бити ногою та кулаком. В результаті, в неї забрали сумку, в якій знаходилась косметичка, парфуми. Їй нічого не повернули. В неї був струс мозку, синяки. Претензій до обвинуваченого вона не має, вважає, що його не слід позбавляти волі.

- поясненнями свідка ОСОБА_9 доведено, що даний факт був давно, він вже майже нічого не пам`ятає. За розбій він вже відбув своє покарання. Факт грабежу з ОСОБА_11 був. ОСОБА_11 був попереду, а він відштовхнув жінку та завбравши в неї сумку, пішов. Він не бачив, чи бив ОСОБА_11 жінку. Вони не чекали спеціально жінку, але метрів 20 за нею йшли. Він два рази смикнув за сумку, потім ногою вдарив по її руці, щоб вона відпустила сумку. Все це відбувалося хвилини 3. У нього була мета забрати сумку. Юхно побіг був кудись униз. Юхно собі із сумки нічого не взяв.

Крім того вина обвинуваченого доведена іншими доказами:

· витягом з кримінального провадження (а.с.1 т.2) встановлено, що 31.03.2004 року о 21 год. ОСОБА_9 разом з раніше знайомим ОСОБА_3 , перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння біля буд.№32 і №34 по вул.Зонова м.Орджонікідзе, здійснили напад з метою заволодіння чужим майном, поєднаний із насильством, небезпечним для життя та здоров`я та заволоділи сумкою належною ОСОБА_6 , чим спричинили останній матеріальний збиток на загальну суму 985грн.;
· заявою про злочин (а.с.10-11 т.2) доведено, що ОСОБА_6 просить притягти до відповідальності двох невідомих хлопців, які відкрито заволоділи її майном із застосуванням фізичного насильства;
· протоколом огляду місця події(а.с.14-17 т.2), в якому зафіксовано місце вчинення кримінального злочину;
· висновком експерта №370 (а.с.32-35 т.2) доведено, що у потерпілої ОСОБА_6 виявлені тілесні ушкодження у вигляді струсу головного мозку, крововиливів правого колінного суглобу, садна зовнішньої кісточки правого колінного суглоба. Виявлені тілесні ушкодження утворились від дії тупих твердих предметів або від удару об такий предмет. Виявлені тілесні ушкодження відносяться до категорії легких тілесних ушкоджень, спричинили короткочасний розлад здоров`я.
· протоколом очної ставки (а.с.48-49 т.2) між підозрюваними ОСОБА_9 та ОСОБА_3 доведено, що підозрюваний ОСОБА_9 показав, що у них була мета грабунку жінки 31.03.2004р., та ОСОБА_12 знав, куди вій іде;
· копією вироку (а.с.137-146 т.2) відносно засудженого ОСОБА_9 встановлено, що останній був притягнутий до кримінальної відповідальності та засуджений за ст.187 ч.2 КК України по епізоду скоєння розбою разом з ОСОБА_13 .
Даючи юридичну оцінку дослідженим в судовому засіданні доказам, суд вважає їх достовірними, приналежними, допустимими і їх достатньо, щоб зробити правильний висновок про всі обставини по справі.

Пояснення потерпілої ОСОБА_6 про обставини скоєння злочину відносно неї не протирічать поясненням ОСОБА_11 і ОСОБА_14 в тій частині, що на неї напали двоє: а саме ОСОБА_10 і ОСОБА_12 . Останні поясняли, що мали на меті пограбувати жінку. Як ОСОБА_12 , так і ОСОБА_10 пояснювали в суді, що на початку скоєння злочину вони були вдвох біля потерпілої, (але ОСОБА_10 нібито не бачив, чи бив потерпілу ОСОБА_11 ), так і в кінці після пограбування вдвох оглядали сумку потерпілої, та ОСОБА_11 собі нічого не взяв. Їхні пояснення свідчать про направленість умислу ОСОБА_11 і ОСОБА_15 на пограбування потерпілої, за нею вони йшли декілька метрів позаду. Однак, своїми діями вони скоїли розбійний напад.

Пояснення потерпілої ОСОБА_16 про те, що саме ОСОБА_11 вона вдарила в пах ногою за те, що він першим вдарив її по голові, аналогічні та послідовні її ж поясненням в судовому засіданні (а.с.142 т.1) згідно вироку суду від 30.03.2005р та ці пояснення нічим не спростовані. А той факт, що після удару в пах ОСОБА_11 кудись пішов, підтвердили як потерпіла, так і ОСОБА_15 . При цьому суд припускається тієї думки, що подальша відсутність активних дій ОСОБА_11 у скоєнні правопорушення відносно потерпілої була викликана саме відчуттям гострого болю від удару в пах.

Пояснення обвинуваченого ОСОБА_11 , що потерпіла його не била та він не пам,ятає, коли все відбулося, не може бути прийнято судом як доказ невинуватості обвинуваченого, постільки його пояснення не узгоджуються частково із поясненнями потерпілої.

При таких обставинах суд вважає, що винуватість ОСОБА_11 доведена всіма зібраними по справі доказами та дослідженими в судовому засіданні.

В судовому засіданні доведено, що в діях ОСОБА_3 дійсно є склад кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.187 КК України, тобто напад з метою заволодіння чужим майном, із застосованням насилля, яке є небезпечним для життя та здоров`я особи, яка зазнала нападу (розбій), здійснений за попередньою змовою групою осіб.

Визначаючи обвинуваченому покарання, суд враховує ступінь тяжкості скоєного кримінального правопорушення, особу обвинуваченого, ту обставину, що він 10 років знаходився у розшуку та переховувався від слідства і суду, вину визнав, в скоєному розкаявся, раніше не судимий і вважає, що покарання обвинуваченому слід призначити у вигляді позбавлення волі.

Відповідно до ст.66 КК України, обставинами, які пом`якшують покарання, суд вважає визнання своєї вини, розкаяння в скоєному.

Обставиною, яка обтяжує покарання, відповідно до ст.67 КК України, суд вважає скоєння злочину в стані сп,яніння.

Цивільний позов не заявлено.
Керуючись ст.ст.370, 371, 373-376 КПК України, суд, -

УХВАЛИВ:

Визнати ОСОБА_3 винним за ч.2 ст.187 КК України і на підставі цього закону призначити йому покарання у вигляді 7 (семи) років позбавлення волі з конфіскацією майна, яке належить особисто ОСОБА_3 .
Запобіжний захід ОСОБА_3 залишити попередній у вигляді тримання під вартою.

Строк відбування покарання ОСОБА_3 рахувати з моменту затримання, тобто з 20 лютого 2015 року.

Вирок може бути оскаржений до Апеляційного суду Дніпропетровської області через Орджонікідзевський міський суд Дніпропетровської області протягом 30 днів з моменту проголошення, а обвинуваченим в той же строк з моменту вручення йому копії вироку .

Суддя ОСОБА_1