Справа № 496/3893/13-к
Провадження 1кс/496/342/13
У Х В А Л А

05.08.2013 Біляївський районний суд Одеської області у складі:

слідчого судді - Дранікова С.М.,

при секретарі - Загарнюк Н.С.,

за участю прокурора - Аванесова А.А.

розглянув клопотання ст. слідчого Біляївського РВ ГУМВС України в Одеській області Харченко С.В. про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно:

ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженця міста Сніжний, Донецької області, українця, громадянина України, маючого повну середню освіту, раніше судимоого в 2012 році Біляївським РС Одеської області по ст. 185 ч.3 КК України до 4 років позбавлення волі з випробувальним терміном на 2 роки, зареєстрованому та постійно проживаючому за адресою: АДРЕСА_1

підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.289 КК України, -

В С Т А Н О В И В:

Ст.слідчий Харченко С.В. звернувся до суду із клопотанням, в якому просить застосувати відносно підозрюваного ОСОБА_2 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, мотивуючи тим, що підозрюваний, будучи раніше судимим за скоєння злочину передбаченого частиною 3 статті 185 КК України, судимість за який у встановленому законом порядку не знята та не погашена, в період призначеного судом іспитового строку знову скоїв умисний злочин. Так 03.08.2013 року біля 03-00 годин ночі, більш точний час слідством не встановлено ОСОБА_2 перебуваючи у стані алкогольного сп'яніння, діючи за попередньою змовою з ОСОБА_3, маючи умисел на незаконне заволодіння чужим транспортним засобом, таємно, шляхом відкриття незамкнених дерев'яних воріт, проник до подвір'я будинку № 347, по вулиці Леніна, в місті Біляївка, Одеської області, звідки шляхом запуску двигуна, за допомогою викрутки, незаконно заволодів легковим автомобілем «ВАЗ 21099» чорного кольору, д.н. НОМЕР_1, вартістю 40000 гривень, що належить громадянину ОСОБА_4, на якому зник з місця події, та яким в подальшому розпорядився на власний розсуд, чим заподіяв потерпілому матеріального збитку на вказану суму. ОСОБА_2 підозрюється у вчинені тяжкого злочину за який передбачено покарання у вигляді позбавлення волі на строк до 8 років, які відповідно до ст.12 КК України, відносяться до категорії тяжких злочинів. Про існування ризику, передбаченого ст. 177 КПК України, а саме можливості ОСОБА_2 переховуватися від органів досудового розслідування та суду, відповідно до ч. 1 ст.178 КПК України свідчать такі обставини, як тяжкість покарання, що йому загрожує в разі визнання його винуватим у кримінальному правопорушенні, у вчиненні якого він підозрюється, те, що він ніде не працює та не навчається, що свідчить про відсутність у нього міцних соціальних зв'язків. Крім того є підстави вважати що ОСОБА_2 який раніше судимий скоїв даний злочин знаходячись на випробувальному терміну, що дає підстави вважати що знаходячись на волі він може продовжити злочину діяльність. Враховуючі зазначені обставини, застосування до підозрюваного ОСОБА_2 більш м'яких запобіжних заходів, ніж тримання під вартою, не може бути достатнім для запобігання зазначеного ризику.

Прокурор в судовому засіданні клопотання підтримав, наполягає на його задоволенні, посилаючись на існування ризиків, передбачених ст. 177 КПК України - спроби підозрюваного переховуватися від органів досудового розслідування та суду, вчинити інше кримінальне правопорушення, та на недостатність призначення іншої, більш м'якої міри запобіжного заходу для застосування вказаним ризикам.

Захисник підозрюваного в судовому засіданні проти задоволення клопотання заперечував, просив обрати відносно підозрюваного запобіжний захід у вигляді домашнього арешту.

Підозрюваний в судовому засіданні підтримав думку свого захисника, просить призначити йому запобіжний захід у вигляді домашнього арешту, пояснює, що працює будівельником, постійно мешкає за місцем реєстрації на протязі багатьох років з батьками.

Вислухавши пояснення сторін, вивчивши матеріали справи, кримінального провадження, суд приходить до наступного:

Відповідно до ч.1 ст. 183 КПК України, тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м'яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу.

Відповідно ч.1 ст. 194 КПК України, під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов'язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про:

1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення;

2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор;

3) недостатність застосування більш м'яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Відповідно ч.4 ст. 194 КПК України, якщо при розгляді клопотання про обрання запобіжного заходу прокурор доведе обставини, передбачені пунктами 1 та 2 частини першої цієї статті, але не доведе обставини, передбачені пунктом 3 частини першої цієї статті, слідчий суддя, суд має право застосувати більш м'який запобіжний захід, ніж той, який зазначений у клопотанні, а також покласти на підозрюваного, обвинуваченого обов'язки, передбачені частиною п'ятою цієї статті, необхідність покладення яких встановлена з наведеного прокурором обґрунтування клопотання.

Прокурором доведено наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним кримінального правопорушення. Прокурором не доведено наявність ризику спроби підозрюваного переховуватися від органів досудового розслідування та суду, оскільки одна тільки тяжкість злочину, у скоєнні якого підозрюється особа, не може слугувати підставою вбачати вказаний ризик. У той же час підозрюваний раніше був засуджений за скоєння умисного майнового злочину, підозрюється у скоєнні нового умисного майнового злочину менш ніж через рік після засудження, під час випробувального терміну, що, на думку суду, доводить існування ризику вчинення підозрюваним іншого кримінального правопорушення. Прокурором не доведено недостатність застосування більш м'яких запобіжних заходів для запобігання визначеному судом ризику. Підозрюваний мешкає разом з батьками за місцем реєстрації на протязі багатьох років, зареєстрований та проживає в м. Біляївка, за розташуванням органу досудового розслідування, а тому на думку суду, запобіганню визначеному ризику може слугувати застосовування запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту із забороною цілодобово залишати житло.

Керуючись ст.ст. 177,183,186,193,194,196,197 КПК України,

У Х В А Л И В:

В задоволенні клопотання ст. слідчого Біляївського РВ ГУМВС України в Одеській області Харченко С.В. про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_2 - відмовити.

Застосувати до підозрюваного ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, запобіжний захід у вигляді домашнього арешту, заборонивши ОСОБА_2 цілодобово залишати житло, а саме: будинок, розташований за адресою: АДРЕСА_1.

Ухвалу для виконання направити до Біляївського РВ УМВС України в Одеській області.

Строк дії ухвали - два місяці.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Апеляційного суду Одеської області протягом п*яти днів з дня її оголошення.

Суддя: С. М. Драніков