Справа № 488/2570/13-к р.
Провадження № 1-кп/488/132/2013 р.
В И Р О К

іменем України

11.11.2013 року

Корабельний районний суд міста Миколаєва
Корабельний районний суд м. Миколаєва

в складі :

головуючої - судді Кутурланової О.В.,

при секретарях - Кривопішиної О.С., Корзун Л.В.,

за участю прокурора - Рябоконь А.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Миколаєві кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0001627 від 16.05.2013 року, відносно

ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженки с. Яснопілля Березовського району Одеської області, громадянки України, українки, з середньою освітою, працюючої машиністом крану ВАТ «Заря-машпроект», заміжньою, яка має на утриманні неповнолітню дитину, раніше не судимої, зареєстрованої та проживаючої за адресою: АДРЕСА_1-

- за обвинуваченням у вчинені злочину, передбаченого ч. 1 ст. 190 КК України,

В С Т А Н О В И В

З 02 листопада по 11 листопада 2011 року обвинувачена ОСОБА_1 перебувала в трудових відносинах з товариством з обмеженою відповідальністю «Метінвест-СМЦ», де працювала на посаді прибиральниці службових приміщень адміністративно - господарського відділу та за вказаний час отримала заробітну плату в сумі 145,69 гривень.

13.12.2011 року ОСОБА_1 звернулась до Корабельного районного центру зайнятості м.Миколаєва, що знаходиться за адресою: м. Миколаїв, вул. Торгова, 61, як шукаюча роботу. В цей же день під час проведення реєстрації центром зайнятості була заповнена реєстраційна картка на особу, що шукає роботу, про що ОСОБА_1 було повідомлено, про що остання власноручно розписалась.

20.12.2011 року ОСОБА_1 при подачі письмової заяви до Корабельного районного центру зайнятості м.Миколаєва засвідчила своїм підписом інформацію про те, що вона на момент подачі заяви не є найманим працівником, не уклала договір цивільно-правового характеру, не працює за сумісництвом, не отримує пенсію на пільгових умовах та за вислугою років і не зареєстрована як фізична особа-підприємець, та не є членом особистого селянського господарства, таким чином зробила заяву для одержання статусу безробітного. Того ж дня, ОСОБА_1 було надано статус безробітної у Корабельному районному центрі зайнятості м.Миколаєва з призначенням допомоги по безробіттю відповідно до п.п. 2,4 ст. 22, п.2 ст.23 Закону України «Про загальнообов'язкове державне соціальне страхування на випадок безробіття».

При цьому під час подачі письмової заяви та оформлення документів у Корабельному районному центрі зайнятості для отримання допомоги по безробіттю ОСОБА_1 умисно, з корисливих мотивів, шляхом обману службових осіб вказаного центру з метою незаконного отримання допомоги по безробіттю, в порушення вимог ст. 36 Закону України «Про загальнообов'язкове державне соціальне страхування на випадок безробіття», згідно якої вона була зобов'язана своєчасно подати відомості про обставини, що впливають на умови виплати забезпечення та надання соціальних послуг, та вимог ст. 23 вказаного Закону, згідно якої застрахованим особам, розмір допомоги по безробіттю визначається у відсотках до їх середньої заробітної плати (доходу), особам, які звільняються з останнього місця роботи за власним бажанням без поважних причин, призначений розмір допомоги починає виплачуватися з 91-го календарного дня, надала неправдиву інформацію відносно останнього місця працевлаштування в ТОВ «Метінвест-СМЦ» та отриманого там доходу, тим самим приховавши цей факт.

В зв'язку з наданням ОСОБА_1 зазначених недостовірних відомостей Корабельним районним центром зайнятості м.Миколаєва з 20.12.2011 року по 27.03.2012 року обвинуваченій , як безробітній була нарахована державна допомога по безробіттю на загальну суму 2.684,08 грн., яку остання отримала достовірно знаючи про відсутність у неї права на вказану допомогу.

В судовому засіданні обвинувачена вину у вчиненні інкримінованого злочину визнала і показала, що вона в листопаді 2011 року працювала прибиральницею в ТОВ «Метінвест-СМЦ» та при звільненні з підприємства отримала заробітну плату у розмірі 850 грн. Після цього в грудні 2011 року вона звернулась доКорабельного районного центру зайнятості м.Миколаєва з метою отриманням державної допомоги як безробітна. При заповненні документів в зазначеному центрі зайнятості вона навмисно не повідомила про зазначене попереднє місце роботи, усвідомлюючи, що в такому разі їй вказана допомога призначена не буде.

Пояснення обвинуваченої погоджується і з іншими дослідженими судом доказами.

Так, відповідно до наказу №6-к від 02.11.2011 року в.о.директора ТОВ «Метінвест-СМЦ» у м.Миколаєві ОСОБА_1 була прийнята на роботу прибиральницею службових приміщень , та , як зафіксовано у вказаному наказі, була з ним ознайомлена особисто.

11.11.2011 року ОСОБА_1 була звільнена із вищезгаданого підприємства, про що свідчать дані наказу №7-к того ж керівника.

Як слідує з тексту, заповненої ОСОБА_2, заяви від 20.12.2011 року , остання звернулась з проханням на адресу Корабельного РЦЗ м.Миколаєва із проханням вирішити питання її працевлаштування та надання їй статусу безробітної та виплатою допомоги по безробіттю.

Відповідно до даних персональної картки № 00001, зареєстрованої спеціалістом Корабельного РЦЗ м.Миколаєва 13.12.2011 року щодо ОСОБА_1 - останнім місцем роботи обвинувачена вказала лише Державне підприємство виробнича компанія «Заря-машпроект» - дата звільнення 31.10.2011 року.

Наказом від 20.12.2011 року Корабельного районного центру зайнятості м.Миколаєва - ОСОБА_1 був наданий статус безробітної та призначена допомога по безробіттю.

Як вбачається з акту № 13/768 від 28.03.2012 року про розбіжності даних про доходи під час обміну інформації між центром зайнятості та ПФУ, складеним головним спеціалістом відділу організації працевлаштування населення Корабельного РЦЗ м.Миколаєва - в ході перевірки зазначених організацій було встановлено, що ОСОБА_1 з 02.11.2011 року по 11.11.2011 року перебувала у трудових відносинах з ТОВ «Менінвест-СМЦ» , який є платником страхових внесків до Фонду загальнообов'язкового державного соціального страхування на випадок безробіття. Відповідно перерахунку станом на 27.03.2012 року сума, що підлягає поверненню ОСОБА_1 державі складає 2684,08 грн.

Згідно до наказу від 20.02.2012 року виплата зазначеної допомоги було припинено у зв'язку з призначенням виплати безробітному на підставі документів, що містять неправдиві відомості.

Таким чином на підставі наведеного, суд приходить до висновку, що вина обвинуваченої у вчиненні нею інкримінованого злочину, доказана. Дії ОСОБА_1, які виразились у заволодінні чужим майном шляхом обману (шахрайство), суд кваліфікує за ч. 1 ст. 190 КК України.

Призначаючи обвинуваченій покарання, суд враховує, ступень тяжкості вчиненого нею злочину, який відноситься до категорії злочинів невеликої тяжкості; дані про особу обвинуваченої, що остання раніше не судима, характеризується позитивно, має на утриманні неповнолітню дитину, працює.

В якості обставин, що пом'якшують покарання , суд враховує визнання обвинуваченою своєї вини.

З урахуванням обставин справи, даних про особу обвинуваченої та обставин, що пом'якшують покарання, суд приходе до висновку необхідності призначення ОСОБА_1 покарання у виді штрафу.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 366-368, 371, 374, 376, 394, 395 КПК України, суд

З А С У Д И В

ОСОБА_1 визнати винною у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 190 КК України, та призначити їй покарання у виді штрафу в розмірі 510 грн. в доход держави.

Вирок може бути оскаржений в апеляційному порядку до апеляційного суду Миколаївської області через Корабельний районний суд м. Миколаєва протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Суддя О.В.Кутурланова