В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

27.02.2013 Справа №1915/11708/2012

Тернопільський міськрайонний суд Тернопільської області в складі:

головуючого Ломакіна В.Є.

за участю секретарів Свірської І.Б., Мельник М.І.,

Репетівської В.Р.

прокурорів Левчука А.О., Ороновського С.І.,

Гульовської О.Г.

захисника ОСОБА_3,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду, в м. Тернополі кримінальну справу про обвинувачення:

ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженця м.Тернополя, громадянина України, з вищою освітою, одруженого, на утриманні двоє неповнолітніх дітей, непрацюючого, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 не судимого,

за ч.1 ст.162 КК України, -

В С Т А Н О В И В:

Підсудний ОСОБА_4 21 січня 2012 року у другій половині дня, перебуваючи на території СТО по АДРЕСА_2, переконавшись в тому, що за його діями ніхто не спостерігає та він не буде помічений сторонніми особами, умисно, за відсутності передбачених законом підстав, незаконно проник до виробничого приміщення, яке перебуває у тимчасовому платному користуванні ОСОБА_5 відповідно до договору оренди об'єкта нерухомості №72 від 30 вересня 2011 року, порушивши цим надане йому Конституцією України право на недоторканість житла.

У судовому засіданні підсудний ОСОБА_4 свою вину у вчиненні інкримінованого злочину, визнав повністю і пояснив, що 22 січня 2012 року, в другій половині дня, він один поїхав на територію ВОА «Кооптранс» по АДРЕСА_2, в'їзд на вказану територію вільний, без будь-яких перепусток, тим паче, що на території ВОА «Кооптранс» орендують приміщення та територію багато організацій, а тому там постійно багато людей і автомобілів. Через вікно він заліз в приміщення СТО, так як знав, що вказане вікно просто було прикрите листом скла, яке ні до чого прикріплене не було, в тому числі й до віконної рами, після цього він із зсередини відчинив вхідні ворота у вказане приміщення, з внутрішньої сторони воріт. Будь-якого замка не було, а тому він просто відчинив металевий засув, який там знаходився і відчинив ворота, потім він зателефонував ОСОБА_6 і сказав, що знаходиться на території СТО і останній може під'їжджати на допомогу. Через деякий час приїхав ОСОБА_6, з ним були його знайомі, яких він бачив вперше, ОСОБА_7 (який був за кермом автомобіля типу бус) та ОСОБА_8. Він зазначив, що шиномонтажний комплекс, який складається з станка для бортування коліс, станка для балансування коліс та азотної установки, треба перевезти в інше місце, так як закінчився договір оренди вказаного приміщення. Вказане шиномонтажне обладнання належало йому, оскільки він особисто його придбав у 2008 році у ТОВ «Укрпромспецснаб» в м.Луганськ. Загрузивши його власне шиномонтажне обладнання в автомобіль ОСОБА_7, вони поїхали до його знайомого ОСОБА_9, який проживає за адресою АДРЕСА_3, де вигрузили вказане обладнання в його гараж, про що він його попередньо попросив, сказавши, що не має де зберігати деяке майно, більше нічого він йому не розповідав, до якого терміну вказаний шиномонтажний комплекс буде зберігатися в ОСОБА_9 вони не обумовлювали. Він подякував ОСОБА_6, ОСОБА_7 та ОСОБА_8 за допомогу, після чого вони поїхали по своїх справах.

У вчиненому підсудний ОСОБА_4 щиро розкаюється і просить його суворо не карати.

Крім повного визнання вини самим підсудним його винність у вчиненні інкримінованого злочину доводиться наступними зібраними, оголошеними, дослідженими та проаналізованими у судовому засіданні доказами.

Показаннями, допитаної в судовому засіданні свідка ОСОБА_10, яка показала, що 15 вересня 2011 року у зв'язку із від'їздом на підставі довіреності ВРН 355979 ПП фізична-особа підприємець ОСОБА_5 уповноважив ОСОБА_11 та її бути представником в усіх робочих питаннях та органах державної влади з приводу робочих питань на СТО терміном на три роки. ОСОБА_11 був за фахом лікарем, він декілька разів близько 17 год. приїжджав, а потім він відмовився від даного СТО та його обслуговування. На даний час він працює нейрохірургом і до діяльності СТО не має жодного відношення.

20 січня 2012 року після закінчення працівниками СТО ремонту автобуса, який знаходився на обслуговуванні, ОСОБА_12, закрив ворота СТО на засув, який знаходився з внутрішньої сторони приміщення, потім закрили на петлі, раніше приварені та на навісний великий (амбарний) замок. Після чого вони вийшли із приміщення СТО через малі вхідні двері, які призначені для входу людей, та із зовнішньої сторони закрили їх на два замки, один замок належав їй та ключі від нього зберігались у неї, інший належав ОСОБА_13 та зберігався у нього. Після цього, ОСОБА_13 опечатав дане приміщення СТО, а саме вхід у вхідні двері призначені для проходу людей, а ворота для проїзду автомобілів ОСОБА_13 не опечатував.

24 січня 2012 року вона приїхала на ВАО «Кооптранс» і попросила у ОСОБА_13 дозволу пройти у приміщення, яке вони раніше орендували, щоб забрати деякі документи, які знаходились там. Навісні замки на дверях, які призначені для проходу людей, знаходились у зачиненому стані, ворота також знаходились у зачиненому стані, після цього як ОСОБА_13 відчинив вхідні двері вони помітили, що всередині дуже пусто, на воротах зірвано замок, двері воріт зачинені лише на засов, який вигнутий, а замка, на який вони зачиняли дані двері, не було, також вони не знайшли його в приміщенні.

Оглянувшись, вона помітила, що немає шиномонтажного обладнання. Після цього, викликала працівників міліції. Крім цього, вона почала до всіх телефонувати, хто працював на станції, також зателефонувала і до ОСОБА_4, який здивувався даному факту. Всі особи, яким вона зателефонувала негайно приїхали у СТО для дачі пояснень працівникам міліції, які працювали на місці події.

Вказане шиномонтажне обладнання, що зникло з СТО, їй не відомо, кому саме належало. Як вона думала, дане обладнання належало ОСОБА_5, оскільки, коли прийшла на роботу у 2011 році, воно було на балансі СТО, однак хто його придбав, і яким чином шиномонтажний комплекс опинився на СТО їй також не відомо. На даний час шиномонтажний комплекс повернуто на СТО, жодних претензій ніхто до підсудного не має.

Показаннями, допитаного в судовому засіданні свідка ОСОБА_6, який показав, що ОСОБА_6 про те, що 22 січня 2012 року, близько 18-19 год., ОСОБА_4 йому зателефонував і повідомив, що йому необхідно забрати деяке устаткування, яке саме не уточнював, і сказав, що йому необхідно бус та людей, які б допомогли загружати. Після чого він зателефонував до сусіда ОСОБА_7 та ОСОБА_8, який є його товаришем. Через годину йому знову зателефонував ОСОБА_4 та повідомив, що можемо їхати при цьому ОСОБА_4 сказав, що майно знаходиться на СТО по АДРЕСА_2. Дане майно необхідно забрати, оскільки закінчився договір оренди. Він неодноразово був з ОСОБА_4 на СТО, вони спілкувалися з ОСОБА_10, ОСОБА_4 залишав у приміщенні свої речі, а тому він вважав, що ОСОБА_4 є співвласником даного СТО. Після цього він зателефонував до своїх вищезазначених товаришів, у власності ОСОБА_7 є автомобіль «Івеко», д.н.з. НОМЕР_4, і вони, близько 20 год. поїхали до заправки по АДРЕСА_2. За заправкою зупинились, до них через 5-10 хв. підійшов ОСОБА_8. Після чого вони поїхали на СТО по АДРЕСА_2. Коли вони під'їхали, то він ще допомагав ОСОБА_4 відкривати приміщення СТО (бокс), а саме відтягувати вхідні двері, замки вже були відчинені. При цьому у приміщенні СТО не було включено світло. Після чого, вони почали загружати в кузов автомобіля шиномонтажний комплекс. ОСОБА_7 в цей час знаходився в салоні автомобіля та включив світло у кузові автомобіля. Коли вони заїжджали, то у службовому приміщенні був присутній охоронець, також в цей час заїжджало багато машин.

Погрузивши дане обладнання, близько за 40 хв., в салон автомобіля сіли він та ОСОБА_8, а ОСОБА_4 сказав, що поїде слідом своїм автомобілем. Після цього, вони поїхали в АДРЕСА_3, де в приватному будинку знаходився гараж. До них вийшов мужчина, якого він бачив вперше. Вони вигрузили даний шиномонтажний комплекс із кузова автомобіля в гараж, що знаходився при в'їзді на подвір'я, і поїхали по місцю проживання.

Показаннями, допитаного в судовому засіданні свідка ОСОБА_16 та оголошеними - свідка ОСОБА_8, які є аналогічними до показів свідка ОСОБА_6

(т.1_а.с.125-128);

Оголошеними в судовому засіданні показаннями свідка ОСОБА_9, з яких слідує, що 22 січня 2012 року до нього зателефонував ОСОБА_4 і повідомив, що через деякий час привезе обладнання, про зберігання якого вони попередньо з ним домовились. Цього дня, ввечері, приїхав ОСОБА_4 на автомобілі марки «Івеко», на реєстраційний номер не звернув увагу, з ним в автомобілі знаходилось ще двоє невідомих йому чоловіків, яких бачив вперше, вони вигрузили шиномонтажний комплекс «Еталон», який складається із шиномонтажного розвалу сходження коліс, азотної установки для підкачки газу, розтяжки для шин коліс, і розхідних матеріалів для шиномонтажу. Він зачинив гараж та попрощався з ОСОБА_4

Після цього час від часу, дат він пригадати не може, ОСОБА_4 до нього телефонував, оскільки ключі від замка вхідних дверей гаражного приміщення знаходяться лише в нього, і домовлявся з ним про зустріч в гаражі. Коли вони узгоджували час, ОСОБА_4 приходив в дане гаражне приміщення з особами, яких бачив вперше, і з їхньої розмови зрозумів, що даний шиномонтажний комплекс ОСОБА_4 збирається продавати. Хоче зазначити, що покупці приїжджали неодноразово, і в кількості по 2-3 чоловік кожного разу.

16 лютого 2012 року в нього виникла необхідність поставити деякі власні речі в свій гараж, а тому він вирішив повернути ОСОБА_4 обладнання, яке він залишив в гаражі для зберігання. Він декілька раз намагався зв'язатись з ОСОБА_4 в телефонному режимі, але йому це не вдалося. Після чого, він замовив по телефону НОМЕР_2 автомобіль типу «бус», повідомивши перевізнику, що потрібно перевезти деяке устаткування зі своєї адреси в м.Львів, вказане місто він назвав без будь-якої мети, точніше назвав місто, яке перше спало на думку, оскільки необхідно забрати було дане обладнання з приміщення. Перевізник погодився і через деякий час приїхав за місцем його проживання та реєстрації. Вони погрузили устаткування, яке залишив в його гаражі на зберігання ОСОБА_4, після чого, він домовився з перевізником, що останній залишить погружене устаткування в своєму автомобілі до ранку, а вранці він зателефонує і повідомить, на яку саме адресу відвозити дане устаткування. Перевізник погодився і вони розійшлись. Зранку він думав додзвонитися до ОСОБА_4 і направити перевізника з устаткуванням до нього. 17.02.2012 року до нього зателефонував ОСОБА_4 який попросив його зв'язатися з перевізником і направити його, разом із устаткуванням, в Тернопільський МВ, що на бульварі Т.Шевченка, 10. Про що він негайно повідомив перевізнику, що було далі йому не відомо. Коли вони домовлялись про те, що устаткування буде зберігатись в його гаражі, він запитав у ОСОБА_4 чи вказане устаткування не крадене, на що останній запевнив його, що воно особисте.

(т.1_а.с. 98-105, т.2_а.с.193);

Показаннями, допитаної в судовому засіданні свідка ОСОБА_18, яка дала покази аналогічні показам свідка ОСОБА_9

Показаннями, допитаного в судовому засіданні свідка ОСОБА_19, який показав, що інколи виконує замовлення по перевезенню вантажів своїм автомобілем «Mercedes-Benz Sprinter», 2005 року випуску, білого кольору, д.р.н. НОМЕР_5. У ніч з 16 на 17.02.2012 року близько 00 год. 30 хв. до нього на мобільний телефон зателефонував невідомий йому чоловік з номера НОМЕР_3 та попросив здійснити перевезення обладнання шиномонтажу з АДРЕСА_3, додавши, що це терміново. Він погодився і виїхав на адресу, приїхавши на вищевказану адресу, його вже чекав чоловік, який телефонував і який представився ОСОБА_9. Вони загрузили в багажник його автомобіля чотири складових шиномонтажного обладнання, як саме воно називається йому не відомо, після чого той чоловік, який телефонував сказав, щоб до ранку тримав вказане обладнання в автомобілі, а зранку обладнання треба буде відвезти в м.Львів, попередньо чоловік йому зателефонує і повідомить, на яку адресу його відвезти. Після чого, він поїхав додому. Зранку, 17.02.2012 року до нього зателефонував замовник з номера НОМЕР_3 та попросив завезти вищевказане шиномонтажне обладнання в двір Тернопільського МВ, що на бульварі Т.Шевченка, 10.

Кому належить шиномонтажне обладнання, яке він привіз в Тернопільський МВ йому не відомо. Особу, яка замовляла послуги і в якої він забирав вищевказане шиномонтажне обладнання за адресою АДРЕСА_3, бачив вперше.

Показаннями, допитаного в судовому засіданні свідка ОСОБА_20, який показав, що у власності його тестя ОСОБА_5 перебуває СТО, яка знаходилась в орендованому приміщенні по АДРЕСА_2. У даному приміщенні знаходилось різного роду обладнання, яке використовувалось у даному виді діяльності. Серед обладнання у приміщенні знаходився і шиномонтажний комплекс «Еталон», який складається із шиномонтажного розвалу сходження коліс, азотної установки для підкачки газу, розтяжки для шин коліс, і розхідних матеріалів для шиномонтажу. Даний шиномонтажний комплекс належить його тестю ОСОБА_5, оскільки, як йому відомо, придбаний ним у 2008 році за готівковим розрахунком, за ціною 36 000 гривень. Зазначене обладнання було у технічно-справному стані і використовувалося працівниками СТО.

У кінці вересня 2011 року ОСОБА_5 разом із дружиною на підставі «Зеленої карти» виїхали в США, де проживають у м. Нью-Йорк. Після від'їзду тестя, він з ним спілкується за допомогою мережі Інтернет.

Раніше з тестем спілкувалися через кожних пару днів, а тепер у зв'язку із зміною його місця роботи, спілкуються рідше. Близько п'яти разів він виконував доручення тестя по обслуговуванні СТО, а саме забирав деяке обладнання. В дане приміщення він приїжджав декілька разів з часу від'їзду тестя та про свій приїзд або він, або ОСОБА_5 повідомляли ОСОБА_10

В п'ятницю 20 січня 2012 року він приїжджав в приміщення СТО і помітив, що навісні замки на дверях, які призначені для проходу людей, знаходились у зачиненому стані, на них були наклеєні смужки паперу, що свідчили про те, що приміщення опечатано, також на даних дверях знаходилось два навісних замки. Ворота, для проїзду автомобілів у приміщення СТО, знаходились у зачиненому стані, однак на них смужок паперу наклеєних не було.

24 січня 2012 року, близько 10 год. він із братом ОСОБА_21 поїхав на територію ВАО «Кооптранс» по АДРЕСА_2, де із приміщення СТО повинен був забрати два кисневих балони, балон для карбону, шланги, які прикріплюються до даного балону та зарядний пристрій, які належать ОСОБА_5 Про свій приїзд та намір забрати вищевказані речі із приміщення він повідомив ОСОБА_10 Коли він приїхав на територію, то там вже знаходилася ОСОБА_10 вхідні двері у приміщення СТО були відчинені.

Зайшовши у приміщення, він оглянувся та запитав у ОСОБА_10, де шиномонтажне обладнання, однак особливої уваги цьому він не придав, оскільки знав, що ОСОБА_10, шукає інше приміщення для оренди, а тому подумав, що його ОСОБА_10 перевезла. Після цього, ОСОБА_13 зателефонував до директора ВАО «Кооптранс» ОСОБА_22, а вони з братом ОСОБА_21 поїхали в гаражне приміщення на масиві «Східний», яке належить їх батькам.

Показаннями, допитаного в судовому засіданні свідка ОСОБА_21, які є аналогічними до показань свідка ОСОБА_20

Показаннями, допитаного в судовому засіданні свідка ОСОБА_12, який показав, що

з ОСОБА_5 знайомий з січня 2009 року, оскільки в цей період з ним вперше заключив договір оренди офісного та виробничого приміщення. У даному орендованому приміщенні була розміщена СТО.

30 вересня 2011 року ним було повторно укладено договір оренди із ОСОБА_5 про здачу в оренду офісного та виробничого приміщення площею 559,82 кв. м, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_2. Загальний розмір місячної плати становить за оренду 8622,3 грн, в тому числі з ПДВ.

У вересні ОСОБА_5 повідомив, що їде, куди саме не зазначав, і всіма справами по обслуговуванні СТО буде займатись бухгалтер ОСОБА_10, як уповноважена ним особа.

У січні 2012 року у зв'язку із заборгованістю за орендну плату у розмірі 39806, 06 грн, він повідомив ОСОБА_10, що розриває з нею договір оренди, і вимагає повернути заборгованість, в іншому разі забере обладнання, яке знаходиться у приміщенні СТО як наслідок погашення заборгованості. В приміщенні СТО знаходились підйомник автомобільний, компресор та шиномонтажний комплекс, на які він звернув увагу. До кінця січня за згодою представника ОСОБА_5 ОСОБА_10 він сказав, що закриє дане приміщення на замки та опечатає у зв'язку з неоплатою. 20 січня 2012 року після закінчення ремонту автобуса, його заступник ОСОБА_13 закрив ворота СТО на засув, який знаходився з внутрішньої сторони приміщення. Вхідні двері для входу людей закрили на два замки, один замок належав ОСОБА_10, інший - організації. При цьому ОСОБА_13 опечатав дане приміщення СТО, а саме двері, де проходять люди, а ворота для проїзду ОСОБА_13 не опечатував. Ключі від навісних замків знаходились в ОСОБА_13

24 січня 2012 року приїхала ОСОБА_10 і попросила дозволу пройти у приміщення. ОСОБА_13 взяв ключі, і коли відчинив вхідні двері, то помітив, що в середині на воротах зірвано замок, якого не знайшли в приміщенні. А в приміщенні відсутній шиномонтажний комплекс.

Показаннями, допитаного в судовому засіданні свідка ОСОБА_13, які є аналогічні до показань ОСОБА_12

Показаннями, допитаного в судовому засіданні свідка ОСОБА_23, який показав, що працює охоронцем Виробничого автотранспортного об'єднання «Кооптранс», що по АДРЕСА_2, близько трьох років. На службу заступає у робочі дні на сутки з 08 год по 08 год наступного дня, після чого має дві сутки вихідного. З ним разом працюють охоронцями ОСОБА_24 і ОСОБА_25. Його робоче місце знаходиться при в'їзді на територію ВАО «Кооптранс» зі сторони вул. Грига, а саме там знаходиться сторожова будка, в якій він несе службу. Також в ній перебуває і в нічний час. У його обов'язки входить обхід території ВАО «Кооптранс», адмінбудівель. У приміщення, які здані в оренду не заходить, хто знаходиться у даних приміщеннях, та яке майно не перевіряє. Згідно договорів оренди особи, які їх уклали самі несуть відповідальність за збереження майна, яке знаходиться у їх приватній власності. Чи зачинені дані приміщення на замки також не перевіряє.

На територію ВАО «Кооптранс» є ще в'їзд зі сторони вул. Бродівська, однак дану територію орендує «Менс-авто», а тому об'єднання контроль за даною територією не здійснює. Чи є охоронець на даній території не відомо. Охорона орендованої території в його обов'язки не входить.

З ОСОБА_5 знайомий візуально, оскільки знає, що він з січня 2009 року, заключив довір оренди офісного та виробничого приміщення із директором ВАО «Кооптранс» ОСОБА_12 В орендованому ним приміщенні була розміщена СТО. В даній СТО на посаді бухгалтера працювала ОСОБА_10, яка на період відсутності ОСОБА_5 могла діяти від його імені як уповноважена особа.

Так, зі слів ОСОБА_10 з вересня місяця 2011 року ОСОБА_5 поїхав у США, і всіма справами по обслуговуванні СТО займалась вона.

13 січня 2012 року у зв'язку із заборгованістю за орендну плату договір оренди приміщення, в якому розміщене СТО із ОСОБА_10, директор ВАО «Кооптранс» розірвав, у зв'язку із неоплатою, 20 січня 2012 року, як йому стало відомо, закрив вхідні двері в дане приміщення на навісні замки та опечатав вхідні двері, при цьому на воротах (дверях для в'їзду автомобілів в приміщення СТО) він не бачив наліпок, які б свідчили про те, що вони опечатані. Ворота були зачинені із внутрішньої сторони, оскільки там є замок типу засув. Чи були із внутрішньої сторони дані ворота ще зачинені на навісний замок йому не відомо, оскільки при зачинені та опечатуванні даного приміщення не був присутній.

22 січня 2012 року о 8 год він заступив на службу по охороні території ВАО «Кооптанс». Службу ніс до 8 год. 23 січня 2012 року. Коли він заступив на службу, то ОСОБА_12 сказав, щоб наглядав за приміщенням СТО, яке належало ОСОБА_5 на підставі договору оренди. О 08 год. 22 січня 2012 року, заступаючи на службу, перевірив чи не пошкоджено опечатування вхідних дверей СТО, чи є навісні замки на вхідних дверях як наголошував ОСОБА_12

Оголошеним в судовому засіданні протоколом очної ставки між обвинуваченим ОСОБА_4 та свідком ОСОБА_10 від 30.04.2012 року, згідно якого ОСОБА_4 показання дані ОСОБА_10 підтримав частково, оскільки зазначив, що жодних замків на вхідних дверях, призначених для в'їзду автомобілів не було. Також на даному СТО він був в суботу 21.01.2012 року коли забирали із СТО автомобіль і вказав, що дані вхідні двері для проїзду автомобіля на замок ОСОБА_12 не зачиняв. В цей ОСОБА_10 на території СТО не було. Дані вхідні двері були зачинені лише на засов, також 24 січня 2012 року він не приїжджав на СТО по АДРЕСА_2, та працівників міліції не бачив.

(т.1_а.с.179-181);

Оголошеним в судовому засіданні протоколом очної ставки між свідком ОСОБА_12 та обвинуваченим ОСОБА_4 від 30.04.2012 року, згідно якого показання дані свідком ОСОБА_4 не підтримав, оскільки в приміщення СТО, по АДРЕСА_2, він заліз через вікно, та відчинив двері воріт, які були зачинені лише на засов. Замки були лише із зовнішньої сторони, на дверях через які проходять люди.

(т.1_а.с.191-192);

Оголошеним в судовому засіданні протоколом очної ставки між свідком ОСОБА_6 та обвинуваченим ОСОБА_4 від 30.04.2012 року, згідно якого ОСОБА_6 вказав, що 22.01.2012 року, близько 20-21 год, спільно із ОСОБА_16 та ОСОБА_8 за допомогою автомобіля «Івеко», д.н.з. НОМЕР_4, допомагав ОСОБА_4 вивезти із приміщення СТО, що по АДРЕСА_2, шиномонтажне обладнання, яке помістили в гаражне приміщення, що в АДРЕСА_3.

(т1_а.с.188-190);

Оголошеним в судовому засіданні протоколом очної ставки між свідком ОСОБА_8 та обвинуваченим ОСОБА_4 від 30.04.2012 року, згідно якого ОСОБА_8 вказав, що 22.01.2012 року, близько 21 год, спільно із ОСОБА_16 та ОСОБА_6 за допомогою автомобіля «Івеко», д.н.з. НОМЕР_4, допомагав ОСОБА_4 вивезти із приміщення СТО, що по АДРЕСА_2, шиномонтажне обладнання, яке помістили в гаражне приміщення, що в АДРЕСА_3.

(т.1_а.с.176-178);

Оголошеним в судовому засіданні протоколом очної ставки між свідком ОСОБА_16 та обвинуваченим ОСОБА_4 від 30.04.2012 року, згідно якого ОСОБА_16 вказав, що 22.01.2012 року, близько 21 год, спільно із ОСОБА_8 та ОСОБА_6 за допомогою свого автомобіля «Івеко», д.н.з. НОМЕР_4, допомагав ОСОБА_4 вивезти із приміщення СТО, що по АДРЕСА_2, шиномонтажне обладнання, яке помістили в гаражне приміщення, що в АДРЕСА_3.

(т.1_а.с.185-187);

Оголошеним в судовому засіданні протоколом очної ставки між свідком ОСОБА_9 та обвинуваченим ОСОБА_4 від 30.04.2012 року, згідно якого ОСОБА_9 вказав, що 22.01.2012 року, близько 22 год. за допомогою свого автомобіля «Івеко», д.н.з. НОМЕР_4, із двома невідомими особами ОСОБА_4 привіз шиномонтажне обладнання, яке помістили в гаражне приміщення за місцем його проживання АДРЕСА_3. Крім цього, ОСОБА_4 декілька разів приводив осіб, яким, як він зрозумів, ОСОБА_4 пропонував придбати дане обладнання.

(т.1_а.с.182-184);

Оголошеним в судовому засіданні рапортом помічника оперативного чергового штабу ТМВ УМВС України в області ст.сержанта міліції ОСОБА_26 про те, що по лінії «102» надійшло повідомлення ОСОБА_10 ІНФОРМАЦІЯ_6, прож. АДРЕСА_4, про те, що з 20.01.2012 року по 24.01.2012 року, невідома особа, таємно проникла в приміщення СТО, що по АДРЕСА_2, де зникло обладнання для шиномонтажу.

(т.1_а.с.13);

Оголошеним в судовому засіданні протоколом усної заяви ОСОБА_10 ІНФОРМАЦІЯ_6, прож. АДРЕСА_4, в якому зазначено, що з 20.01.2012 року по 24.01.2012 року, невідома особа, проникла в приміщення СТО, що по АДРЕСА_2, де зник шиномонтажний комплекс.

(т.1_а.с.14);

Оголошеним в судовому засіданні протоколом огляду речових доказів, а саме шиномонтажного обладнання, вилученого під час ОМП від 17.02.2012 року та копія акту контрольної перевірки інвентаризації цінностей на ТМЦ 13 вересня 2011 р.

(т.1_а.с.216);

Оголошеним в судовому засіданні рахунком-фактурою №347 від 10.06.2008 року, з якого вбачається, що шиномонтажний станок Еталон ВL503, балансувальний станок Еталон С 99-01, генератор азотний НРММ НN - 650 S, борторозширювач, домкрат гідравлічний 5т., домкрат гідравлічний 3 т., набір ключів (96 шт.), набір ударних головок (22 шт) придбано ОСОБА_4 у ТОВ «Укрпромспецснаб) придбав саме ОСОБА_4 у ТОВ «Укрпромспецснаб».

(т.2_а.с.249);

Оголошеним в судовому засіданні накладною №11/06/2008 від 11.06.2008 року, з якої вбачається, що шиномонтажний станок Еталон ВL503, балансувальний станок Еталон С 99-01, генератор азотний НРММ НN - 650 S, борторозширювач, домкрат гідравлічний 5т., домкрат гідравлічний 3 т., набір ключів (96 шт.), набір ударних головок (22 шт) придбано ОСОБА_4 у ТОВ «Укрпромспецснаб) придбав саме ОСОБА_4 у ТОВ «Укрпромспецснаб».

(т.2_а.с.250).

Таким чином, проаналізувавши вищевказані докази в їх повній сукупності, суд, приходить до переконання про доведеність вини підсудного ОСОБА_4 у вчиненні злочину та вважає, що його дії кваліфіковано вірно за ч.1 ст.162 КК України, як незаконне проникнення до іншого володіння особи, що порушує недоторканість житла.

При призначенні покарання підсудному ОСОБА_4, суд, відповідно до вимог ст.ст. 50, 65 КК України, враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, конкретні обставини справи, особу винного, зокрема, його молодий вік, те що на його утриманні знаходиться двоє неповнолітніх дітей.

До обставини, які пом'якшують покарання, суд, відносить щире каяття.

Обставин, які обтяжують покарання підсудного, суд, не вбачає.

Аналізуючи вищенаведене, суд приходить до переконання, що достатнім для виправлення та перевиховання підсудного буде призначити покарання в межах санкції статті обвинувачення у виді штрафу.

Запобіжний захід підсудному ОСОБА_4, підписку про невиїзд, залишити без змін, до набрання вироку законної сили.

На підставі наведеного, керуючись ст.ст. 323, 324 КПК України (в редакції 1960 року) та п.11 Розділу ХІ перехідних положень КПК України в редакції Закону від 13 квітня 2012 року №4651-VI, суд, -

З А С У Д И В :

ОСОБА_4 визнати винним у вчиненні злочину, передбаченого ч.1 ст.162 КК України і призначити йому покарання за цією статтею у виді штрафу в розмірі 850 (вісімсот п'ятдесят) гривень.

Запобіжний захід засудженому ОСОБА_4 у вигляді підписки про невиїзд із зареєстрованого місця проживання чи перебування, до набрання вироку законної сили - залишити без змін.

На вирок може бути подана апеляція протягом 15 діб з моменту його проголошення до апеляційного суду Тернопільської області через Тернопільський міськрайонний суд Тернопільської області.

Головуючий суддяВ. Є. Ломакін