Справа №
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04.09.2013 року
м.
Білгород-Дністровський

Білгород-Дністровський
міськрайонний суд Одесскої області у
складі: головуючого одноособово судді
Загородній І.В., при секретарі
Михайлакій С.О., за участю прокурора
Лисенко О.В., за участю адвоката ОСОБА_1
розглянувши у відкритому судовому
засіданні у залі суду м.
Білгород-Дністровського кримінальне
провадження за обвинуваченням:

ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженця: м.
Жмеринка, Вінницької області,
українець, громадянина України,не
одруженого, на утриманні малолітніх

дітей не маючого, не працюючого,
тимчасово мешкає: АДРЕСА_1,
зареєстрований АДРЕСА_2, раніше
судимого:

- 07.06.2001 Замостянським райсудом м.
Винниця, за ст. 141 ч. 2 КК УРСР до 4 років
позбавлення волі, на підставі ст. 45 КК
УРСР засуджений з іспитовим строком на
2 роки, штраф 1200 гривень;

- 07.07.2003 Малиновським райсудом м. Одеси,
за ст.ст.185 ч.2, 185 ч.З, 186 ч.2, до 4 років 6
місяців позбавлення волі;

- 05.10.2006 Замостянським районним судом м.
Вінниця, за ст. 309 ч.І КК України до 1 року
6 місяців позбавлення волі;

- 13.12.2007 Ленінським райсудом м. Вінниця,
за ст.ст.185 ч.2, 186 ч.2, строком на 6 років
позбавлення волі,

у вчиненні кримінального
правопорушення, передбаченого ст. 186 ч.2
КК України, -

ВСТАНОВИВ:

11.06.2013 року о 20 годині 37 хвилин навпроти
дачного будинку №310 розташованому у
кооперативі «Світанок» біля станції
«Лиманська» у смт. Затока
Білгород-Дністровського району
Одеської області, обвинувачений ОСОБА_2
проїжджаючи на автомобілі «Шевроле
Авео», синього кольору, д/н НОМЕР_1,
побачив на шиї у потерпілої ОСОБА_3
ІНФОРМАЦІЯ_4, золотий ланцюжок з
хрестиком, після чого у обвинуваченого
ОСОБА_2 виник умисел на відкрите
заволодіння вказаного золотого
ланцюжка із хрестиком. Далі
обвинувачений ОСОБА_2 реалізовуючи
свій злочинний умисел направлений на
відкрите заволодіння майна, з
корисливих мотивів, вийшов з салону
автомобілю та підійшов до потерпілої
ОСОБА_3 та почав тягнути за золотий
ланцюжок із хрестиком, що знаходився на
її шиї, але остання утримувала
ланцюжок. Далі обвинувачений ОСОБА_2
пригрозив застосуванням насильства до
потерпілої ОСОБА_3, після чого остання
відпустила ланцюжок з хрестиком. Далі
обвинувачений ОСОБА_2 утримуючи в руках
золотий ланцюжок з хрестиком, побіг у
бік автомобілю «Шевроле Авео», та сівши
у вказаний автомобіль зник з місця
скоєння правопорушення, обернувши
викрадене на свою користь.

Таким чином, обвинувачений ОСОБА_2
умисно, з корисливих спонукань,
відкрито викрав майно ОСОБА_3, а саме,
золотий ланцюжок з хрестиком, чим
заподіяв потерпілій збиток на загальну
суму 20000 гривень.

Обвинувачений ОСОБА_2 у судовому
засіданні винним визнав себе у повному
обсязі, та повністю підтвердив
обставини вчиненого ним кримінального
правопорушення, пояснив суду, що
дійсно 11.06.2013 о 20 годині 37 хвилин
навпроти дачного будинку №310
розташованому у кооперативі
«Світанок» біля станції «Лиманська» у
смт. Затока Білгород-Дністровського
району Одеської області, проїжджаючи
на автомобілі «Шевроле Авео», синього
кольору, д/н НОМЕР_1, побачив на шиї у
потерпілої ОСОБА_3, золотий ланцюжок з
хрестиком. Далі він вийшов з салону
автомобілю та підійшов до потерпілої
ОСОБА_3 та почав тягнути за золотий
ланцюжок із хрестиком, що знаходився на
її шиї, але остання утримувала
ланцюжок. Далі він пригрозив
застосуванням насильства до
потерпілої ОСОБА_3, після чого остання
відпустила ланцюжок з хрестиком. Далі
він утримуючи в руках золотий ланцюжок
з хрестиком, побіг у бік автомобілю
«Шевроле Авео», та сівши у вказаний
автомобіль зник з місця скоєння
правопорушення, обернувши викрадене на
свою користь. У скоєному щиро
розкаявся, просив суворо не карати,
запевнив, що більше не буде вчиняти
кримінальне правопорушення. Просив
розглянути провадження відповідно до
ст. 349 ч.3 КПК України.

На підставі ч.3 ст.349 КПК України,
суд має право, якщо проти цього не
заперечують учасники судового
провадження, визнати недоцільним
дослідження доказів щодо тих обставин,
які ніким не оспорюються. За згодою
учасників процесу, судом визнано
недоцільним дослідження доказів,
стосовно тих фактичних обставин
провадження, які ніким з учасників
процесу не оспорюються. При цьому
судом з'ясовано, що обвинувачений та
інші учасники процесу правильно
розуміють зміст цих обставин, сумніву у
добровільності та істинності їх
позицій не має, а також роз'яснює йому,
що в такому випадку він буде
позбавлений права оскаржувати ці
обставини в апеляційному порядку.

Суд, з'ясувавши думку сторін
кримінального провадження, роз'яснив
сторонам кримінального провадження
вимоги ч.3 ст. 349 КПК України і наслідки
обмеження обсягу доказів, визнав
недоцільним дослідження інших доказів,
крім допиту обвинуваченого ОСОБА_2
відносно фактичних обставин справи,
оскільки вони ніким не оспорюються,
дослідженням тільки доказів, які
характеризують його особистість.

Обвинувачений ОСОБА_2 та інші
учасники кримінального провадження
погодилися з тим, щоб судовий розгляд
обмежився його допитом, дослідженням
доказів, які характеризують його
особистість. Йому було роз'яснено, що в
даному випадку він позбавляється права
оспорювати в апеляційному порядку
фактичні обставини правопорушення.

Оцінюючи докази у сукупності, суд
визнає винним обвинуваченого ОСОБА_2
інкримінованому йому кримінальному
правопорушенні та кваліфікує його за
ст. 186 ч.2 КК України - відкрите
викрадення чужого майна (грабіж),
вчинений повторно.

Відповідно до ст. 66 КК України до
обставин, які пом'якшують покарання
обвинуваченого ОСОБА_2, суд відносить
щире каяття, активне сприяння
розкриттю кримінального
правопорушення, добровільне
відшкодування завданого збитку.

Відповідно до ст. 67 КК України
обставин, які обтяжують покарання
обвинуваченого ОСОБА_2, суд відносить
рецидив кримінальних правопорушень.

При призначенні покарання
обвинуваченому ОСОБА_2 суд враховує :
суспільну небезпеку і характер
вчиненого ним кримінального
правопорушення, тяжкість скоєного,
посередню характеристику, що
кримінальні правопорушення, згідно зі
ст. 12 КК України відноситься до
категорії тяжких, його щире каяття в
скоєному, активну участь у розкритті
кримінального правопорушення,
добровільне відшкодування завданого
збитку, вчинення злочину особою
повторно та рецидив кримінальних
правопорушень, раніше притягувався до
кримінальної відповідальності, не
працює, на утриманні неповнолітніх
дітей не має, суд вважає за доцільне
відбування покарання у вигляді
позбавлення волі.

Речові докази по справі - золотий
хрестик із металу жовтого кольору
вагою 2 грама, шматок золота вагою 21
грам, які були повернуті під розписку
потерпілій ОСОБА_3 (а.с.29-30) - залишити
їй.

Речові докази по справі - «DVD» диск на
якому в цифровому форматі міститься
відеозапис про кримінальне
правопорушення, який був залучений до
кримінального провадження (а.с.35-36) -
залишити в матеріалах кримінального
провадження.

Керуючись ст. ст. 100, 349, 368, 373-374, 376,
392- 395 КПК України, суд, -

ЗАСУДИВ:

ОСОБА_2 визнати винним у скоєнні
кримінального правопорушення,
передбаченого ст. 186 ч.2 КК України, і на
підставі санкції даної статі
призначити покарання у вигляді 4 років
позбавлення волі.

Запобіжний захід засудженому ОСОБА_2 до
набрання вироком законної сили
залишити без зміни - тримання під
вартою (а.с.96-101).

Строк відбування покарання
засудженому ОСОБА_2 обчислювати з
моменту його фактичного затримання,
тобто з 12.06.2013 року.

Речові докази по справі - золотий
хрестик із металу жовтого кольору
вагою 2 грама, шматок золота вагою 21
грам, які були повернуті під розписку
потерпілій ОСОБА_3 (а.с.29-30) - залишити
їй.

Речові докази по справі - «DVD» диск на
якому в цифровому форматі міститься
відеозапис про кримінальне
правопорушення, який був залучений до
кримінального провадження (а.с.35-36) -
залишити в матеріалах кримінального
провадження.

Матеріали кримінального
провадження № 0001595 залишити при
обвинувальному акті з подальшим
зберіганням з обвинувальним актом №
495/6172/13-к.

Вирок може бути оскаржений до
Апеляційного суду Одеської області
протягом 30 днів з моменту його
проголошення, через
Білгород-Дністровський міськрайонний
суд Одеської області.

Вирок суду у відповідності з
вимогами ст. 394 ч.2 КПК України не може
бути оскаржений в апеляційному порядку
з підстав заперечення обставин, які
ніким не оспорювалися під час судового
розгляду і дослідження яких було
визнано судом недоцільним відповідно
до частини 3 ст. 349 КПК України.

Суддя :