Справа № 521/8949/13-к
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
17 лютого 2015 року м. Одеса

Малиновський районний суд м. Одеси у складі:

головуючого судді ОСОБА_1

при секретарі ОСОБА_2

за участі прокурорів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7

адвоката ОСОБА_8

представника потерпілого ОСОБА_9

представників цивільного позивача ОСОБА_10 , ОСОБА_11 ОСОБА_12 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні матеріали кримінального провадження, внесеного до ЄРДР за № 0000668 від 11.12.2012 року відносно:

ОСОБА_13 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який народився у с. Дачне, Біляївського р-ну, Одеської області, громадянина України українця, з незакінченою вищою освітою, не працюючого, не одруженого, раніше не судимого, зареєстрований та мешкає: АДРЕСА_1

у скоєні злочину, передбаченого ст. 191 ч. 4 КК України, -

ВСТАНОВИВ:
Згідно наказу (розпорядження) № 26/10 від 30 липня 2010 року ОСОБА_14 було прийнято на посаду завідуючого складом дочірнього підприємства ДП «Капарол Україна», розташованого на вул. Дальницькій, 23/4 в м. Одесі. В подальшому, відповідно наказу №116 від 12.10.2011 року вказану посаду змінено на керівника структурного підрозділу - складу-магазину.

ДП «Капарол Україна», юридична адреса якого є: м. Київ, Дніпровський район вул. Алма-Атинська, 35-а здійснювало оптову торгівлю будівельними матеріалами, виробництво лаку та фарб, роздрібну торгівлю залізними виробами, фарбами та склом.

Згідно договору про повну індивідуальну матеріальну відповідальність, укладеному 30.07.2010 року, ОСОБА_15 прийняв на себе повну матеріальну відповідальність за незабезпечення збереження ввірених йому підприємством матеріальних цінностей та зобов`язався дбайливо ставитися до переданих йому на збереження або з іншою метою матеріальних цінностей і вживати заходів по попередженню збитків, вести облік, складати й передавати у визначеному порядку товарно-грошові та інші звіти про рух та рештки ввірених йому матеріальних цінностей.

Відповідно до пунктів 2, 3, 9 розділу 3 Посадової інструкції від 30.07.2010 року, у функціональні обов`язки ОСОБА_14 входило - організація діяльності складу; приймання, зберігання і відпуск товарно-матеріальних цінностей на складі; забезпечення зберігання складованих товарно-матеріальних цінностей, додержання режимів зберігання, ведення обліку складських операцій, забезпечення додержання правил оформлення та надання прибутково-видаткових документів; керування працівниками складу.

Таким чином, займаючи вищевказану посаду, ОСОБА_15 був правомочний по розпорядженню та зберіганню ввіреними йому товарно-матеріальними цінностями, що належали ДП «Капарол Україна», які перебували в його віданні та знаходились у складі-магазині.

25.10.2010 року у складі-магазині, розміщеному за адресою: м. Одеса, вул.Дальницька, 23/4, представниками ДП «Капарол Україна» за участю ОСОБА_14 було проведено інвентаризацію наявних товарно-матеріальних цінностей, і, в цей же день, відповідним актом вони були передані ОСОБА_14 на відповідальне зберігання, про що останнім власноруч зроблено відповідний запис у самому акті та складено відповідну розписку. В ході інвентаризації нестачі товарно-матеріальних цінностей виявлено не було.

В період часу з 25.10.2010 року по 21.03.2012 року, більш точний час досудовим слідством не встановлено, ОСОБА_14 , являючись матеріально-відповідальною особою, діючи умисно, з корисливих мотивів та всупереч посадової інструкції, розтратив товарно-матеріальні цінності ДП «Капарол Україна» у великих розмірах у вигляді будівельних матеріалів та лако-фарбової продукції у кількості 36 найменувань, які перебували у його віданні та зберігались у складі-магазині, розміщеному за адресою: м.Одеса, вул.Дальницька, 23/4 на загальну суму 145 264 грн. 73 коп.

Висновком судово-економічної експертизи №169 від 02.11.2012 року підтверджено факт нестачі товарно-матеріальних цінностей в обсязі 36 найменувань на суму 145 264 грн. 73 коп. без ПДВ.

Розмір збитків разом з ПДВ склав 174 317 грн. 68 коп.

Допитаний у судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_14 свою провину у пред`явленому обвинуваченні не визнав та пояснив, що дійсно, у період з 25.10.2010 року по 23.03.2012 року він працював керівником складу-магазину ДП «Капарол Україна», розташованому у м.Одесі.

21.03.2012 року було проведено інвентаризацію складу-магазину та виявлено недостачу, однак, звідки вона з`явилась він не знає. Відпуск товару проводиться після роздруківки з комп`ютерної бази «Бухгалтерія 1С» видаткового рахунку на ім`я клієнта та підтвердження з центрального офісу про проведення клієнтом оплати за товар, оплату за відпуск товару він не приймав. Недостача могла виникнути у зв`язку з тим, що він часто був відсутній на складі, а пароль від бази «Бухгалтерія 1С» знав також комірник ОСОБА_16 , який міг роздрукувати видаткову накладну та провести відпуск товару у його відсутність. Також, у період відпустки та відрядження у лютому 2012 року, акт передачі товарно-матеріальних цінностей не складався, але знаходячись у відпустці він приїжджав на роботу майже кожен день, а у дні його відсутності проводити відпуск товару могли інші особи.

Також ОСОБА_14 пояснив, що визнавав себе винним на досудовому слідстві під психологічним тиском працівників міліції. Крім того, після складання акту інвентаризації від 21.03.2012 року, він писав пояснювальні записки про відпуск третім особам товару без проведення оплати, під диктовку та під психологічним тиском керівництва ДП «Капарол Україна», але фактично він нікому нічого не відпускав. Вважає себе винним у службовій недбалості.

Суд критично відноситься до показів ОСОБА_14 , розцінюючи це, як його бажання уникнути кримінальної та матеріальної відповідальності за скоєний злочин, так як його винуватість повністю підтверджується як показами свідків, так і наявними у матеріалах кримінального провадження письмовими доказами у їх сукупності, які судом досліджені та проаналізовані.

Винність ОСОБА_14 у скоєні злочину, передбаченого ст. 191 ч. 4 КК України підтверджується наступними доказами.

Показаннями представника ДП «Капарол Україна» - ОСОБА_9 , який пояснив, що у 2012 році було проведено інвентаризацію на складі-магазині ДП «Капарол Україна» у м.Одесі, якою була виявлена нестача товарно-матеріальних цінностей. Обвинувачений пояснював, що товарно-матеріальні цінності він відвантажив третім особам та зобов`язався відшкодувати завдану шкоду. Заяв про нестачу чи крадіжки зі складу від ОСОБА_14 не надходило.

Товар на склад поставлявся по заявкам обвинуваченого, та з усної згоди завідуючого складом його міг прийняти комірник. Однак, пароль до комп`ютерної бази «Бухгалтерія 1С» та право підпису видаткової накладної мав лише обвинувачений.

Показаннями свідка ОСОБА_16 , який пояснив, що з серпня 2011 року він працював на складі-магазині ДП «Капарол Україна» в м.Одесі на посаді комірника, керівником його був ОСОБА_14 .

Товарно-матеріальні цінності на склад частіше приймав він, та дуже рідко обвинувачений, але підготовкою документів на відпуск товару займався лише ОСОБА_14 , а він лише допомагав йому формувати заказ та перевіряти його. Доступу до комп`ютерної бази «Бухалтерія 1С» він не мав, мав лише ОСОБА_14 .

На період відпустки обвинуваченого, відпуск товару проводив тільки він сам, приїжджаючи на роботу майже кожен день.

Крім того, ОСОБА_14 в кінці кожного місяця проводив інвентаризацію та за своїм підписом відправляв документи до центрального офісу - у м. Київ. Також, у березні 2012 року він був присутнім при проведенні інвентаризації та ОСОБА_14 був згоден з виявленою нестачею, будь-яких погроз на адресу обвинуваченого він не чув.

Показаннями свідка ОСОБА_17 , згідно яких з серпня 2011 року він працював регіональним директором ДП «Капарол Україна» у м. Одесі та ОСОБА_14 був його підлеглим.

Пояснив, що відпускати зі складу-магазину товарно-матеріальні цінності мав право лише обвинувачений за особистим підписом, так як був матеріально-відповідальною особою, та тільки після підтвердження оплати на рахунок підприємства. Доступ до бази «Бухгалтерія 1С» мав обвинувачений та комірник, але пароль був лише у обвинуваченого.

Кожного місяця ОСОБА_14 самостійно проводив інвентаризацію та нестач не було.

У березні 2012 року він входив до складу комісії при проведенні інвентаризації у складі-магазині ДП «Капарол Україна» у м.Одесі, якою була виявлена нестача товарно-матеріальних цінностей. Як пояснював ОСОБА_14 відсутній товар він комусь відвантажив. Всі пояснення з приводу нестачі обвинувачений писав самостійно, без примусу та будь-яких погроз на його адресу. Вказівок на відвантаження зі складу товарно-матеріальних цінностей він ОСОБА_14 не давав, та не мав права давати.

Показаннями свідка ОСОБА_18 , згідно яких, у 2012 році він працював у ДП «Капарол Україна» на посаді менеджера з продажів. Пояснив, що доступ до комп`ютерної бази «Бухгалтерія 1С» мав лише обвинувачений у якого був пароль. Також, у березні 2012 року він входив до складу комісії по інвентаризації товарно-матеріальних цінностей складу-магазину у м. Одесі, якою була виявлена нестача. Будь-якого тиску або погроз на адресу ОСОБА_14 ніхто не висловлював, та після складання акту інвентаризації обвинувачений був згоден з нестачею.

Показаннями свідка ОСОБА_19 , який пояснив, що у період з 2011 року по 2012 рік він працював менеджером з оптових продажів ДП «Капарол Україна» та був під керівництвом ОСОБА_14 . Вказав, що приймав товар на склад та відпускав зі складу обвинувачений або комірник у відсутність ОСОБА_14 , однак лише після здійснення клієнтом розрахунку за товар у офісі. Готівкою розрахунок на складі був заборонений та не вівся.

Показаннями свідка ОСОБА_20 , відповідно до яких вона працювала у ДП «Капарол Україна» головним бухгалтером. В кінці кожного місяця ОСОБА_14 надсилав їй у електронному вигляді акт інвентаризації, який складав самостійно та недостач не було. Пояснила, що спочатку клієнт вносить в офісі оплату за товар, потім завідуючий складом впевнюється у телефонному режимі про проведення оплати та проводить відпуск товару. Підтвердила, що 21.03.2012 року, після виявлення нестачі, ОСОБА_14 самостійно, без психологічного тиску пояснював, що товар був ним відпущений третім особам під реалізацію.

Показаннями свідка ОСОБА_21 , яка пояснила, що на період 2010-2012 р.р. вона працювала бухгалтером у ДП «Капарол Україна». Підтвердила, що доступ до комп`ютерної бази «Бухгалтерія 1С» та право підпису товарно-матеріальних накладних на відпуск товару мав лише обвинувачений. Також, кожного місяця ОСОБА_14 проводив інвентаризацію на складі-магазині у м. Одесі, складав акт, який направляв до головного офісу - у м. Київ, в яких нестач товарно-матеріальних цінностей вказано не було.

Також пояснила, що після проведення інвентаризації у березні 2012 року ОСОБА_14 було виписано видаткову накладну на виявлену нестачу товарно-матеріальних цінностей та сплачені до податкової інспекції всі податки. ОСОБА_14 зобов`язався виплатити всю суму нестачі.

Заявою директора ДП «Капарол Україна» від 22.03.2012 року про вчинення ОСОБА_14 розтрати товарно-матеріальних цінностей з складу-магазину у м. Одесі на загальну суму 181 474,04 грн.

а.с. 13-14 /том 2/

Актом №2 службового розслідування від 22.03.2012 року, за результатами якого ОСОБА_14 звільнено у зв`язку з втратою довіри за п.2 ст.41 КЗпП України та передачі матеріалів інвентаризації та службової перевірки до правоохоронних органів м.Одеси.

а.с.15-18 /том 2/

Інвентаризаційним описом №ИН-10/00009 на 25.10.2010 року, згідно якого ОСОБА_14 прийняв на відповідальне зберігання товарно-матеріальні цінності, які знаходились на складі «Одеса-салон».

а.с.28-30 /том 2/

Наказом №24-11 від 20.03.2012 року про проведення інвентаризації товарно-матеріальних цінностей на складі-магазині у м. Одесі.

а.с. 31 /том 2/

Матеріалами інвентаризації товарно-матеріальних цінностей на складі-магазині у м.Одесі від 21.03.2012 року.

а.с.52-59 /том 2/

Наказом(розпорядженням) керівника ДП «Капарол Україна» №26/10 від 30.07.2010 року про прийняття ОСОБА_14 на роботу завідуючим складом у м.Одесі.

а.с.35 /том 2/

Копією розписки ОСОБА_14 від 21.03.2012 року, що до початку проведення інвентаризації всі прибуткові та видаткові документи на товарно-матеріальні цінності здані до бухгалтерії, а всі товарно-матеріальні цінності, які надійшли під його відповідальність оприбутковані, а ті що вибули, списані на витрати.

а.с. 32 /том 2/

Договором про повну індивідуальну матеріальну відповідальність від 30.07.2010 року, укладеним між ОСОБА_14 та ДП «Капарол Україна».

а.с. 38 /том 2/

Посадовою інструкцією завідуючого складом, з якою ОСОБА_14 був ознайомлений 13.08.2010 року, з розділу 3 п. 3 якої вбачається, що на обвинуваченого були покладені обов`язки забезпечення зберігання складованих товарно-матеріальних цінностей, додержання режимів зберігання, ведення обліку складських операцій.

а.с. 39-41 /том 2/

Завіреними копіями пояснювальних записок ОСОБА_14 на ім`я директора ДП «Капарол Україна» від 21.03.2012 року про зобов`язання виплати виявленої нестачі, так як в період січня-лютого 2012 року він реалізував без оплати товарно-матеріальні цінності зі складу приватному будівнику.

а.с. 43-45 /том 2/

Висновком експертного дослідження № 56 від 25.04.2012 року та додатками до нього, згідно якого у період з 25.10.2010 року по 21.03.2012 року виявлена недостача товарно-матеріальних цінностей у ОСОБА_14 на складі у м. Одесі на суму 181 474,04 грн., у тому числі ПДВ 30 245,67 грн.

а.с. 138-158 /том 2/

Висновком судово-економічної експертизи № 169 від 02.11.2012 року, з якої вбачається, що за результатами дослідження матеріалів справи підтверджується факт недостачі товарно-матеріальних цінностей встановленого за результатами акту контрольної перевірки інвентаризації цінностей на Одеса-салон від 21.03.2012 року в обсязі 36 найменувань товарно-матеріальних цінностей на суму 145 264,73 грн. без ПДВ. Разом з ПДВ 20% 174 317,68 грн.

Розмір збитків в результаті нестачі товарно-матеріальних цінностей встановлений експертом ОСОБА_22 (висновок від 25.04.2012 № 56) підтверджується в розмірі 174 317,68 грн. Відхилення між результатами дослідження та висновками від 25.04.2012 № 56 обумовлені неправильним визначенням вхідного залишку товарно-матеріальних цінностей станом на 25.10.2010 року.

Проведеним дослідженням встановлено завищення розміру нестачі в акті інвентаризації від 21.03.2012 року на загальну суму 5 724,53 грн. без ПДВ 20%.

Нестача встановлена актом інвентаризації від 21.03.2012 року у розмірі 145 264,73 грн. без ПДВ, виникла в період 25.10.2010 року по 21.03.2012 року. Відповідальним за нестачу товарно-матеріальних цінностей являється матеріально відповідальна особа з якою укладено Договір про повну індивідуальну матеріальну відповідальність.

За період з 25.10.2010 року по 21.03.2012 року відповідальним за нестачу товарно-матеріальних цінностей являється матеріально відповідальна особа з якою укладено Договір про повну індивідуальну матеріальну відповідальність.

В порушення вимог абзацу «г» п.11.8 Інструкції по інвентаризації основних засобів, нематеріальних активів, товарно-матеріальних цінностей, грошових коштів, документів та розрахунків, затверджених наказом Міністерства фінансів України, від 11 серпня 1994 р. N 69, де вказано, що «затверджені результати інвентаризації відображаються в бухгалтерському обліку підприємства в тому місяці, в якому закінчена інвентаризація, але не пізніше грудня місяця звітного року» зміни облікових даних станом на 25.10.2010 року не знайшли свого відображення в регістрах бухгалтерського обліку ДП «Капарол Україна».

Розмір збитків в результаті нестачі товарно-матеріальних цінностей по складу Одеса ДП «Капарол Україна», встановлений під час проведення контрольної перевірки наявності товарно-матеріальних цінностей 21.03.2012 року становить 174 317,68 грн. в т.ч. ПДВ 20% 29 052,95 грн.

а.с. 301-314 /том 2/

Суд кваліфікує дії ОСОБА_14 за ст. 191 ч. 4 КК України як розтрата чужого майна, яке було ввірене особі, вчинена у великих розмірах.

Визнаючи ОСОБА_14 винним у скоєні злочину, передбаченого ст. 191 ч. 4 КК України, суд виходить з проаналізованих доказів, наявних в матеріалах кримінального провадження та показань, допитаних у ході судового розгляду свідків, якими підтверджено, що готувати видаткову накладку на відпуск товару з складу-магазину ДП «Капарол Україна» у м.Одесі міг тільки сам обвинувачений, так як доступ до комп`ютерної програми «Бухгалтерія 1С» був тільки у нього, згідно посадових обов`язків та внутрішнього розпорядку.

Крім того, відпуск товарно-матеріальних цінностей обвинувачений мав право здійснити тільки після підтвердження з головного офісу про здійснення оплати за товар покупцем на розрахунковий рахунок підприємства.

Також, на протязі роботи з 2010 по 2012 р.р. ОСОБА_14 складав помісячні акти інвентаризації (останній у лютому 2012 р.) та наявність недостач не вказував, про скоєння крадіжок зі складу до керівництва підприємства не доводив.

Тому на підставі всіх досліджених та проаналізованих доказів у їх сукупності, суд вважає, що ОСОБА_14 розтратив, ввірені йому товарно-матеріальні цінності, належні ДП «Капарол Україна».

При визначенні ОСОБА_14 покарання, суд враховує ступінь та характер тяжкості вчиненого злочину, першу судимість, дані, які позитивно характеризують особу обвинуваченого, відсутність обставин, що пом`якшують та обтяжують покарання та приходить до висновку, що необхідним та достатнім для його виправлення та попередження скоєння нових злочинів буде призначення покарання не пов`язане з ізоляцією від суспільства.

Цивільний позов ДП «Капарол Україна» суд задовольняє частково - на суму 166 548,09 гривень, а саме на суму завданих ОСОБА_14 збитків, підтверджених висновком економічної експертизи № 169 від 02.11.2012 року, з урахуванням утриманих грошових коштів з заробітної платні ОСОБА_14 у сумі 7 767,59 гривень.

Суд відмовляє у задоволенні позовних вимог ДП «Капарол Україна» у стягненні з ОСОБА_14 грошових коштів у сумі 29 035,40 на проведення економічної експертизи судовим експертом ОСОБА_22 , так як в порушення ст. 124 ч. 1 КПК України суду не надано документально підтверджені дані про витрати на оплату послуг експерта.

Також, суд відмовляє у задоволенні позовних вимог ДП «Капарол Україна» про стягнення з ОСОБА_14 15 000 гривень, витрачених на правову допомогу цивільного позивача, так як згідно ст. 120 ч. 2 КПК України витрати, пов`язані з оплатою допомоги представника потерпілого, цивільного позивача, які надають правову допомогу за договором несе відповідно потерпілий, цивільний позивач.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.369, 373, 374, 376 КПК України, ст.1116 ЦК України, суд, -

ЗАСУДИВ:
ОСОБА_13 визнати винним у скоєні злочину, передбаченого ст. 191 ч. 4 КК України та призначити покарання у вигляді 5 /п`яти/ років позбавлення волі з позбавленням права обіймати матеріально - відповідальні посади строком на 2 /два/ роки .

На підставі ст. 75 КК України, звільнити ОСОБА_14 від відбування призначеного покарання в вигляді позбавлення волі, встановивши випробувальний термін строком на 3 /три/ роки.

На підставі ст. 76 КК України покласти на ОСОБА_14 обов`язки не виїжджати за межі України на постійне місце проживання без дозволу кримінально-виконавчої інспекції; повідомляти кримінально-виконавчу інспекцію про зміну місця проживання або роботи, періодично з`являтися для реєстрації в кримінально-виконавчу інспекцію.

Речові докази, вказані на а.с. 347-348 /том 2/ зберігати у матеріалах кримінального провадження.

Стягнути з ОСОБА_14 на користь ДП «Капарол Україна» грошові кошти у сумі 166 548 грн. 09 коп.

Стягнути з ОСОБА_14 на користь держави судові витрати у сумі 3 528 гривень (а.с. 299-300 /том 2/).

Вирок може бути оскаржений до апеляційного суду Одеської області на протязі тридцяти днів з дня його проголошення.

Копія вироку після його оголошення негайно вручається засудженому та прокурору.

СУДДЯ: ОСОБА_1