АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Провадження № 11-сс/774/865/15 Справа № б/н Слідчий суддя - ОСОБА_1 Суддя-доповідач - ОСОБА_2
Категорія: ст.407 КПК України
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

03 липня 2015 року

03 вересня 2015 року колегія суддів судової палати у кримінальних справах Апеляційного суду Дніпропетровської області у складі:

Судді-доповідача ОСОБА_3

Суддів: ОСОБА_4 , ОСОБА_5

при секретарі ОСОБА_6

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Дніпропетровську апеляційну скаргу адвоката ОСОБА_7 в інтересах ОСОБА_8 на ухвалу Софіївського районного суду Дніпропетровської області від 19.06.2015 року про арешт майна,-

ВСТАНОВИЛА:
Ухвалою слідчого судді Софіївського районного суду Дніпропетровської області від 19 червня 2015 року у задоволенні клопотання адвоката ОСОБА_7 ,який діє в інтересах ОСОБА_8 про скасування арешту майна, що належить ОСОБА_8 було відмовлено.

Свої висновки слідчий суддя мотивує тим, що клопотання адвоката про скасування арешту майна , є необгунтованим та таким, що не підлягає задоволенню, оскільки арешт був накладений на автомобіль КАМАЗ 5320 д/н НОМЕР_1 , який належить ОСОБА_8 , є знаряддям вчинення правопорушення та є спів розмірним з розміром шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, може містити сліди злочину та має значення речового доказу у даному кримінальному провадженні, а також те, що забезпечити збереження речових доказів по кримінальному провадженню № 0000123 від 01 березня 2015 р. в інший спосіб неможливо.

Не погоджуючись з рішенням, прийнятим слідчим суддею, захисником адвокатом ОСОБА_7 в інтересах ОСОБА_8 була подана апеляційна скарга, в якій він просить скасувати ухвалу слідчого судді та постановити нову ухвалу, якою задовольнити клопотання та скасувати арешт на майно автомобіль КАМАЗ 5320 д/н НОМЕР_1 , який згідно свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_2 від 15.09.2005 р. належить ОСОБА_8 .

В обґрунтування своїх вимог скаржник посилається на те, що слідчий суддя порушив кримінальне процесуальне законодавство. Зазначає, що власниця майна , на яке було накладено арешт, по кримінальному провадженню не є ні підозрюваною, нв обвинуваченою, ні іншою особою, яка в силу закону несе цивільну відповідальність за шкоду, завдану діяннями підозрюваного, обвинуваченого, або неосудної особи.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, доводи адвоката, який заперечував проти апеляційної скарги прокурора, думку прокурора, який просив скасувати ухвалу слідчого судді, вивчивши надані матеріали, обговоривши доводи скарги, колегія суддів дійшла висновку про те, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з огляду на наступне.

В силу ч. 1 ст. 170 КПК України, арештом майна є тимчасове позбавлення підозрюваного, обвинуваченого або осіб, які в силу закону несуть цивільну відповідальність за шкоду, завдану діяннями підозрюваного, обвинуваченого або неосудної особи, яка вчинила суспільно небезпечне діяння, можливості відчужувати певне його майно за ухвалою слідчого судді або суду до скасування арешту майна у встановленому цим Кодексом порядку. Відповідно до вимог цього Кодексу арешт майна може також передбачати заборону для особи, на майно якої накладено арешт, іншої особи, у володінні якої перебуває майно, розпоряджатися будь-яким чином таким майном та використовувати його.

Згідно з ч. 2 ст. 170 КПК України слідчий суддя або суд під час судового провадження накладає арешт на майно, якщо є достатні підстави вважати, що вони відповідають критеріям, зазначеним у ч. 2 статті 167 цього Кодексу.

Відповідно до вимог ч. 2, 3, 4 ст. 171 КПК України у клопотанні слідчого про арешт майна повинно бути зазначено: підстави, у зв`язку з якими потрібно здійснити арешт майна; перелік і види майна, що належить арештувати; документи, що підтверджують право власності на майно, що належить арештувати. До клопотання також мають бути додані оригінали або копії документів та інших матеріалів, якими слідчий, прокурор обґрунтовує доводи клопотання.

У клопотанні цивільного позивача, слідчого, прокурора про арешт майна підозрюваного, обвинуваченого, юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, іншої особи для забезпечення цивільного позову повинно бути зазначено:

1) розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням;

2) докази факту завдання шкоди і розміру цієї шкоди.

Вартість майна, яке належить арештовувати з метою забезпечення цивільного позову, повинна бути співмірною із розміром шкоди, завданої кримінальним правопорушенням.

Апеляційним переглядом встановлено, що 01 березня 2015 року року до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000123 було внесено відомості за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 190 КК України

Розглядаючи клопотання слідчого СВ Софіївського РВ ГУМВС України в Дніпропетровській області про накладення арешту на автомобіль КАМАЗ 5320 д/н НОМЕР_1 , який належить ОСОБА_8 , колегія суддів, враховуючи підстави, у зв`язку з якими потрібно здійснити арешт зазначеного в клопотанні майна, вважає що клопотання судом першої інстанції повинно бути задоволено, оскільки відповідає вимогам ст. ст. 170, 171 КПК України.

Колегією суддів дослідженням матеріалів справи в судовому засіданні встановлено, що слідчим суддею вищевказані вимоги кримінального процесуального закону виконані. Так, накладаючи арешт на автомобіль КАМАЗ 5320 д-н НОМЕР_1 , слідчий суддя в ухвалі вказав, яким чином цей об`єкт відповідає критеріям, зазначеним у ч. 2 ст. 167 цього Кодексу, тобто, яким чином він є пристосований та використаний як засоб чи знаряддя вчинення кримінального правопорушення та (або) зберігає на собі його сліди;

Слідчий суддя, в ухвалі послався на те, що накладення арешту на автомобіль КАМАЗ 5320 д/н НОМЕР_1 викликаний необхідністю забезпечення цивільного позову, вказавши на розмір можливого розміру шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, та цивільного позову.

Колегія суддів погоджується з висновком слідчого судді з приводу того, що як в клопотанні слідчого, так і в ухвалі від 21 квітня 2015 року зазначені на належним чином обґрунтовані правові підстави для накладення арешту на вказаний автомобіль.

Колегія суддів вважає, що в матеріалах справи є достатньо доказів, що вказують на відповідність критеріям, визначеним ч. 2 ст. 167 КПК України / вказаний автомобіль використовувався як знаряддя вчинення кримінального правопорушення/. Окрім того , колегія суддів погоджується з висновками слідчого судді в тій частині, що в клопотанні слідчого було доведено необхідність накладення арешту на зазначене майно, оскільки його незастосування може призвести до зникнення , втрати або пошкодження майна як речового доказу, що може перешкоджати кримінальному провадженню в подальшому.

Колегія суддів вважає, що оскільки арешт на автомобіль накладався як захід забезпечення кримінального провадження, тому підстав для задоволення апеляції захисника про скасування арешту майна відсутні.

Керуючись ст. ст. 167, 170-173, 405, 407, 419, 422 КПК України, колегія суддів,-

УХВАЛИЛА:
Апеляційну скаргу захисника - адвоката ОСОБА_7 в інтересах ОСОБА_8 залишити без задоволення.

Ухвалу слідчого судді Софіївського районного суду Дніпропетровської області від 19 червня 2015 року, якою у задоволенні клопотання адвоката ОСОБА_7 , який діє в інтересах ОСОБА_8 про скасування арешту відмовлено залишити без змін.

Судді: