АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ПОЛТАВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 11/1690/760/2012 Номер провадження 11/1690/760/2012Головуючий у 1-й інстанції Окунь Тетяна Вікторівна Доповідач ап. інст. ОСОБА_1
Категорія ч.3 ст. 185 КК України Т.З.
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06 листопада 2012 року м. Полтава

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ апеляційного суду Полтавської області у складі:

головуючого Герасименко В.М.

суддів Гонтар А.А., Давиденка Е.В.

при секретарях Козин Н.В., Погорілій Ю.І.

за участю прокурора Гринь Н.Г.

захисника адвоката ОСОБА_2

потерпілих ОСОБА_3, ОСОБА_4

засудженого ОСОБА_5

розглянула у відкритому судовому засіданні в м.Полтава кримінальну справу за апеляціями помічника прокурора м.Комсомольська, адвоката ОСОБА_2 в інтересах засудженого ОСОБА_5 та засудженого ОСОБА_5 на вирок Комсомольського міського суду Полтавської області від 08 червня 2012 року.

Цим вироком

ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженець та мешканець АДРЕСА_1, українець, громадянин України, ІНФОРМАЦІЯ_2, не одружений, не працюючий, раніше судимий: -13.12.2006 року Комсомольським міським судом Полтавської області за ч.2 ст.186, 69 КК України на два роки позбавлення волі, звільнений з місць позбавлення волі 27.05.2008 року умовно-достроково на не відбутий термін 6 місяців 16 днів,

засуджений:

-за ч.2 ст. 190 КК України на один рік позбавлення волі;

-за ч.3 ст.185 КК України на три роки позбавлення волі.

На підставі ч.1 ст.70 КК України, шляхом повного складання призначених покарань, остаточно призначено покарання за сукупністю злочинів у виді позбавлення волі на строк чотири роки.

Цивільні позови потерпілих ОСОБА_6 та ОСОБА_4 задоволено частково, стягнуто з ОСОБА_5:

-на користь ОСОБА_6 завдану злочином матеріальну шкоду в сумі 345 грн.;

-на користь ОСОБА_4 матеріальну шкоду в сумі 900 грн., та компенсацію моральних збитків в розмірі 5000 грн.

Вирішено долю речових доказів.

За вироком суду ОСОБА_5 визнаний винний в тому, що він проживаючи спільно із потерпілою ОСОБА_7 однією сім'єю без реєстрації шлюбу протягом періоду з жовтня 2010 року до 17 липня 2011 року, 27 червня 2011 року, зловживаючи довірою потерпілої, маючи на меті незаконне заволодіння її майном, під приводом передачі в тимчасове користування своєму знайомому попросив у останньої цифровий фотоапарат марки «Olimpus» вартістю 1260 грн., яким згодом розпорядився на власний розсуд, продавши викрадене майно гр. ОСОБА_8 Внаслідок злочинних дій підсудного ОСОБА_7 було заподіяно матеріальної шкоди на вказану суму.

Продовжуючи свою злочинну діяльність, ОСОБА_5 на початку липня місяця 2011 року здійснив крадіжку особистого майна потерпілого ОСОБА_6, у якого разом із ОСОБА_7 орендував кімнату в двокімнатній квартирі АДРЕСА_2. Здійснивши проникнення в кімнату потерпілого за допомогою залишеного останнім ключа від згаданої кімнати, ОСОБА_5, таємно, повторно з корисливих спонукань викрав звідти масляний обігрівач «Yamaha», пилосос «Samsung», телефонний апарат «Panasonic» та комплектуючий чемодан з інструментами на загальну суму 1475 грн., спричинивши потерпілому ОСОБА_6 матеріальної шкоди на вказану суму. Викраденим розпорядився на власний розсуд, продавши частину викраденого гр. ОСОБА_8

В продовження злочинної діяльності ОСОБА_5 протягом періоду з 10 травня 2011 до кінця червня 2011 року вчинив крадіжку майна потерпілого ОСОБА_4, який доводиться потерпілій ОСОБА_7 дідом. Крадіжку було вчинено ОСОБА_5 за допомогою ключа від згаданої квартири, який зберігався у ОСОБА_7 Здійснивши проникнення в квартиру потерпілого, ОСОБА_5 таємно, повторно з корисливих спонукань викрав звідти 17 медалей та значків - особистих відзнак потерпілого та належні йому гроші в сумі 900 грн., внаслідок чого заподіяв потерпілому матеріальної шкоди на загальну суму 1765 грн.

В принесеній помічником прокурора м. Комсомольськ Полтавської області апеляції ставиться питання про скасування вироку суду у звязку з невідповідністю призначеного судом покарання ступеню тяжкості вчинених злочинів та особі засудженого та постановлення нового вироку, яким ОСОБА_5 призначити покарання за сукупністю злочинів, у виді позбавлення волі строком на пять років.

В принесених апеляціях захисника адвоката ОСОБА_2 в інтересах засудженого ОСОБА_5 та засудженого ОСОБА_5 ставиться питання про скасування вироку суду та закриття кримінальної справи відносно ОСОБА_5 за відсутністю в його діях складу злочинів.

Інші учасники судового розгляду вирок суду не оскаржили.

Колегія суддів, заслухавши доповідача, прокурора, який не підтримав апеляцію подану прокурором, що приймав участь в розгляді справи судом першої інстанції, та заперечив проти задоволення апеляцій захисника засудженого та засудженого ОСОБА_5, засудженого ОСОБА_5 та його захисника - адвоката ОСОБА_2, які підтримали принесені ними апеляції та прохали вирок суду скасувати, а провадження в справі закрити за відсутністю в діях ОСОБА_5 складу злочинів, проти задоволення апеляції прокурора заперечили, провівши часткове судове слідство, перевіривши матеріали справи та доводи апеляцій, вважає, що апеляції прокурора, засудженого ОСОБА_5, захисника - адвоката ОСОБА_2 в інтересах засудженого ОСОБА_5 задоволенню не підлягають виходячи з наступного.

Суд обґрунтовано визнав ОСОБА_5 винними у вчиненні злочинів, передбачених ч.2 ст.190 КК України, тобто у заволодінні чужим майном, шляхом зловживання довірою (шахрайстві), вчиненому повторно, та передбаченого ч.3 ст.185 КК України, тобто в таємному викраденні чужого майна (крадіжці), вчиненому повторно та поєднаному з проникненням у житло.

Висновки суду про доведеність винуватості ОСОБА_5 у вчиненні цих злочинів за встановлених у вироку обставин відповідають фактичним обставинам справи і підтверджується доказами, зібраними і перевіреними в передбаченому законом порядку.

Твердження засудженого ОСОБА_5 про те, що його вина не ґрунтується на доказах, позбавлені підстав і спростовуються наявними в матеріалах справи доказами, в тому числі показаннями потерпілих ОСОБА_3, ОСОБА_4 даними ними в суді апеляційної інстанції, показаннями потерпілого ОСОБА_6, свідків ОСОБА_8, ОСОБА_9, ОСОБА_10, даними протоколів огляду місця події, предметів.

Так, допитана в судовому засіданні апеляційної інстанції потерпіла ОСОБА_3 підтвердила суду, що з ОСОБА_5 вона певний період часу проживала однією сімєю без реєстрації шлюбу. На прохання ОСОБА_5 в червні 2011 року вона передала для його знайомого в тимчасове користування належний їй фотоапарат, проте, коли після чергової обіцянки про його повернення ОСОБА_5 фотоапарат не повернув вона звернулася до правоохоронних органів. Щодо епізоду викрадення майна потерпілого ОСОБА_4, який доводиться їй дідом, пояснила, що ОСОБА_5 був обізнаний стосовно місця зберігання ключа від дідової квартири та знав, що дід має відзнаки. Зазначила, що в момент, коли вона навідувалася до квартири діда разом з ОСОБА_5, останній в її присутності не міг викрасти відзнаки та гроші ОСОБА_4, оскільки весь час був під наглядом, а коли і залишався сам, то на короткий проміжок часу, що виключав можливість зняти відзнаки діда.

Потерпілий ОСОБА_4 в апеляційній інстанції підтвердив, що належні йому медалі та грошові кошти в сумі 900 грн. були викрадені з його квартири в період часу після 10 травня 2011 року, оскільки після смерті дружини влітку він зазвичай проживає на дачі, додому навідується за необхідністю. В його відсутності за квартирою доглядає онука ОСОБА_3 та донька, які мають ключі від його квартири. Медалі востаннє він надягав на свято 9 Травня в 2011 році, зникнення медалей та грошей він виявив випадково в листопаді 2011 року. При цьому крадіжка медалей та грошей була вчинена за відсутності будь-яких зовнішніх пошкоджень замка.

Будучи допитаним в суді першої інстанції потерпілий ОСОБА_6 підтвердив, що здавав ОСОБА_3 та ОСОБА_5 одну з кімнат в своїй квартирі. Сам він постійно працює в м.Києві, та в його відсутність у місті за квартирою доглядає його колишня дружина. В останній приїзд до міста, він залишив ключ від своєї кімнати ОСОБА_5 для передачі його колишній дружині, а на початку липня 2011 року дізнався, що з його кімнати, за відсутності будь-яких пошкоджень дверного замка, було вчинено крадіжку масляного обігрівача, пилососа, телефонного апарату та набору інструментів.

Свідок ОСОБА_8, допитаний в суді першої інстанції підтвердив, що в теплу пору року 2011 р. він придбав у ОСОБА_5, з яким незадовго до цього познайомився, фотоапарат «Olimpus». Фотоапарат був залишений ОСОБА_5 в залог, згодом за фотоапарат він віддав, в підсумку, реальну його вартість. Згодом, від працівників міліції він дізнався, що фотоапарат був викрадений та передав його правоохоронцям. Окрім того, від ОСОБА_5 він отримав обігрівач та пилосос за які також передавав останньому грошові кошти.

Згідно даних протоколів огляду предметів від 09.08.2011 року - гр.ОСОБА_8 добровільно видав працівникам міліції фотоапарат «Olimpus» з чохлом та зарядним пристроєм до нього, масляний обігрівач «Yamaha» з інструкцією до нього та пилосос «Samsung» (а.с.17 т.1); від 28.10.2010 року ОСОБА_5 в підїзді будинку №88 по вул.. Леніна в м.Комсомольську, в якому, власне і проживає, на 4 поверсі добровільно видав працівникам міліції полімерний пакет з медалями та відзнаками в загальній кількості 16 (а.с.24-26 т.2).

Допитаний в судовому засіданні апеляційної інстанції в якості свідка ОСОБА_10 підтвердив, що був присутнім в якості понятого під час вилучення добровільно виданих в підїзді будинку ОСОБА_5 предметів, якими при їх вилученні виявилися медалі та відзнаки. При цьому зазначив, що ОСОБА_5 самостійно дістав з-за сміттєпроводу пакунок з медалями та відзнаками, психологічного чи фізичного тиску з боку працівників міліції при цьому на нього не здійснювалося.

Виходячи з наведеного, суд першої інстанції обгрунтовано дійшов до висновку про доведеність вини ОСОБА_5 у вчиненні злочинів, передбачених ч.2 ст.190, ч.3 ст.185 КК України, наведені у вироку суду докази на підтвердження вини засудженого належним чином перевірені судом, узгоджуються між собою, добуті без будь-яких порушень кримінально-процесуального законодавства, тому в цій частині апеляція засудженого є безпідставною та задоволенню не підлягає.

Посилання в апеляціях захисника та засудженого ОСОБА_5 на те, що свідок ОСОБА_8 дав як на досудовому слідстві, так і в суді першої інстанції неправдиві показання, з огляду на те, що він притягувався до кримінальної відповідальності за злочини у сфері незаконного обігу наркотичних засобів і міг бути заарештованим, колегією суддів до уваги не приймаються, оскільки позбавлені підстав. Згідно даних протоколу судового засідання, під час допиту в суді першої інстанції свідок ОСОБА_8 перебував під вартою, водночас, повністю підтвердив показання, дані ним в ході досудового слідства щодо придбання ним у ОСОБА_5 речей, які в подальшому були ним видані працівникам міліції. Показання свідка є стабільними та узгоджуються з рештою зібраними по справі доказами. Окрім того, в апеляціях захисника та засудженого піддано сумніву належність майна, переданого свідком ОСОБА_8, саме потерпілим, разом з тим, як показали в суді першої інстанції потерпілі ОСОБА_3 та ОСОБА_6, передані їм на зберігання речові докази фотоапарат та масляний обігрівач і пилосос, відповідно, це саме належні їм речі.

Не приймає до уваги колегія суддів і посилання засудженого в апеляції на те, що явки з повинною надані ним під тиском з боку працівників міліції, оскільки вирок суду щодо доведеності вини ОСОБА_5 у вчиненні злочинів ґрунтується на сукупності зібраних по справі доказів, наведених у ньому та явки з повинною, при цьому, до уваги не приймалися.

З урахуванням наведеного, колегія суддів приходить до висновку про відсутність підстав для задоволення апеляцій засудженого ОСОБА_5 та захисника - адвоката ОСОБА_2 поданої в інтересах засудженого.

Колегія суддів не вбачає підстав для задоволення апеляції прокурора, який брав участь у розгляді справи судом першої інстанції щодо мякості призначеного вироком суду ОСОБА_5 покарання.

Так, призначене ОСОБА_5 покарання відповідає вимогам ст.65, 70 КК України, яке обране з урахуванням ступеня тяжкості вчинених злочинів, даних про особу засудженого та обставин, що впливають на призначення покарання, тому саме призначене судом покарання є необхідним і достатнім для виправлення ОСОБА_5

Підстав для винесення нового вироку апеляційним судом та, відповідно, призначення ОСОБА_5 більш суворого покарання, колегія суддів не вбачає.

З урахуванням наведеного, керуючись ст.ст. 365, 366 КПК України, колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А :

Вирок Комсомольського міського суду Полтавської області від 08 червня 2012 року щодо ОСОБА_5 залишити без змін, а апеляції прокурора м.Комсомольська Полтавської області, захисника - адвоката ОСОБА_2 в інтересах засудженого ОСОБА_5 та засудженого ОСОБА_5 без задоволення.

СУДДІ :

ОСОБА_1 ОСОБА_11 ОСОБА_12