Справа № 1-164/07р.
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22
червня 2007 року Бериславський
районний суд Херсонської області

в складі: головуючого - судді Сіянка В.М. за участю:

секретаря Третьякової'Т.
М.

прокурора Краснопьорова
О. О.

розглянувши у
відкритому судовому засіданні в місті Бериславі Херсонської області в залі суду
справу про обвинувачення

ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1 народження, уродженця с Шляхове Бериславського району Херсонської області, громадянина України, освіта середня, непрацюючого,
не одруженого, раніше не судимого
в силу статті 89 КК України, АДРЕСА_1

у вчиненні
злочину, передбаченого ч. 1 ст.
263 КК України,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1.
01 січня 2007 року в денний час,
знаходячись на вул. Східній в с
Шляхове Бериславського району Херсонської області, умисно,
незаконно, без передбаченого
законом дозволу придбав шляхом привласнення знайдений ним предмет, який згідно висновку експерта № 244/395-х від
12.03.2007 р. являється вибуховим пристроєм,
виготовленим саморобним способом,
типу «ручна граната» з характерними конструктивними елементами: корпус
(оболонки); заряд вибухової речовини; виконавчий механізм у вигляді восьми
фрагментів сірників; додаткові вражаючі елементи - гвіздки в кількості 561
штука та однієї канцелярської скоби для стиплера, придатний для здійснення вибуху, який містить 66, 2 грами сипучої речовини
чорного кольору, яка є вибуховою
речовиною метальної дії-димним порохом.
Даний вибуховий пристрій ОСОБА_1. переніс від місця знахідки до себе
додому по місцю свого проживання в будинокАДРЕСА_1 де відремонтував його, тобто відновив вражаючі властивості та
зберігав у приміщенні сараю у відходах насіння соняшника допоки його не було
виявлено та вилучено працівниками міліції 31.01.2007 р. під час санкціонованого
огляду його помешкання.

Допитаний
у судовому засіданні підсудний ОСОБА_1.
вину свою в інкримінованому йому злочині визнав повністю, у вчиненому щиро розкаявся і показав, що 01 січня 2007 року в денний час він йшов
додому по вул. Східній у с Шляхове
Бериславського району Херсонської області. Недалеко від свого будинку на дорозі
він знайшов пляшку, місткістю приблизно
100 мл, яка була обмотана скотчем з
перегорілими на пляшці сірниками. Пляшка була скляною і прозорою. Він
зрозумів, що це хтось зробив саморобний
вибуховий пристрій, але пристрій не
спрацював і невідома особа залишила його на вулиці. Він вирішив відремонтувати
його та підірвати під час святкування старого Нового року. Він бачив, що всередині пляшки знаходилася сипуча
речовина темного кольору, в якій він
впізнав порох. Він переніс вибуховий пристрій до себе додому в
будинокАДРЕСА_1 де відремонтував
його, замінивши згорівші сірники на
придатні до використання, відновивши
таким чином вражаючі властивості вибухового пристрою та зберігав його у приміщенні
сараю у відходах насіння соняшника допоки він не видав його працівникам міліції
31.01.2007 р. на їх вимогу під час санкціонованого огляду його помешкання.

Крім
визнання вини, вина підсудного ОСОБА_1 у вчиненому
злочині підтверджується наступними доказами в їх сукупності:

протоколом
огляду місця події від 31.01.2007 року,
під час якого за місцем проживання підсудного ОСОБА_1 в приміщенні сараю
за адресою: АДРЕСА_1

Бериславського
району Херсонської області у відходах насіння соняшника було виявлено та вилучено
скляну банку місткістю приблизно 100 мл,
темного кольору, горловина якої
була обмотана скотчем та
до неї були прикріплені сірники. Дану банку видав підсудний після
того, як працівники міліції
запропонували йому видати речі,
заборонені до обігу /а.с. 13/;

висновком
експерта № 244/395-х від 12.03.2007 року про те, що наданий предмет, вилучений 31.01.2007 року по місцю проживання
ОСОБА_1 являється вибуховим пристроєм,
виготовленим саморобним способом,
типу «ручна граната» з характерними конструктивними елементами: корпус
(оболонки); заряд вибухової речовини; виконавчий механізм (затримувач) у
вигляді восьми фрагментів сірників; додаткові вражаючі елементи - гвіздки в
кількості 561 штука та однієї канцелярської скоби для стиплера, придатний для здійснення вибуху, який містить 66, 2 грами сипучої речовини
чорного кольору, яка є вибуховою
речовиною метальної дії-димним порохом,
(а. с. 45-48).

Інші
докази по справі, відповідно до ч.3 ст.
299 КПК України, судом не
досліджувалися, поскільки фактичні
обставини справи ніким не оспорювалися,
цивільні позови не заявлялися.

Суд
вважає, що вина підсудного знайшла своє
підтвердження у судовому засіданні. Злочинні дії ОСОБА_1 слід кваліфікувати за
ч.1 ст.
263 КК України, тобто
зберігання, придбання, носіння вибухового пристрою без передбаченого
законом дозволу.

Зберігання, придбання,
носіння вибухової речовини без передбаченого законом дозволу підлягає
виключенню із обвинувачення, оскільки
вибухова речовина - димний порох - є складовою вибухового пристрою, без якої даний пристрій втрачає свої вражаючі
властивості.

При
обранні виду та міри покарання ОСОБА_1. суд враховує ступінь тяжкості вчиненого
злочину, який є злочином середньої
тяжкості, відсутність судимостей в силу
статті 89 КК України, дану на особу
характеристику, який посередньо
характеризується громадськістю, каяття у
вчиненому, активне сприяння розкриттю
злочину, і вважає, що йому слід призначити покарання у вигляді
позбавлення волі, але із застосуванням ст. 75 КК України, оскільки особа підсудного не є суспільно
небезпечною, тому його виправлення ще
можливе без ізоляції від суспільства.

Обставинами, що пом'якшують покарання ОСОБА_1 суд визнав
щире каяття у вчиненому, активне
сприяння розкриттю злочину.

Обставин, що обтяжують покарання ОСОБА_1 судом не
встановлено.

Речовий доказ -
вибуховий пристрій - знищено (а. с.
14, 37-38).

Судові витрати
(а.с. 44) слід покласти на підсудного.

Керуючись ст.
ст. 321-324 КПК України, суд

ЗАСУДИВ:

ОСОБА_1
визнати винним у вчиненні злочину,
передбаченого ч. 1 ст. 263 КК України та призначити йому покарання у
вигляді позбавлення волі строком на два роки.

На
підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_1 від
відбування покарання з випробуванням з іспитовим строком в один рік, якщо він протягом цього терміну не вчинить
нового злочину і виконає покладені на нього обов'язки.

Згідно ст. 76 КК України покласти на ОСОБА_1
обов'язок не виїжджати за межі України на постійне проживання без дозволу
органів кримінально-виконавчої системи,
періодично з'являтися для реєстрації в органи кримінально-виконавчої
системи, повідомляти органи
кримінально-виконавчої системи про зміну свого місця проживання та роботи.

Міру запобіжного
заходу до вступу вироку в законну силу залишити підписку про невиїзд.

Стягнути
з ОСОБА_1 на користь науково-дослідного експертно-криміналістичного центру при
УМВС України в Херсонській області 1441 гри. 55 коп. судових витрат.

Вирок може бути
оскаржений до апеляційного суду Херсонської області протягом п'ятнадцяти діб з
часу його проголошення, шляхом подачі
апеляції через Бериславський районний суд.