Справа № 2604/9704/12
В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"24" грудня 2013 р. Дніпровський
районний суд м.Києва в складі:

головуючого судді
Метелешко О.В.

при секретарях Шморгун
А.К., Сазоновій В.Г., Кравченко Н.П.,

за участю прокурорів
Григоренко Л.Ю., Ткачук Г.В.,
Нідзельської Л.А.,

Мороз
О.В.,

потерпілих
ОСОБА_2, ОСОБА_3,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в м. Києві кримінальну справу
за обвинуваченням ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1,
уродженця с. Вільна Тарасівка,
Білоцерківського р-ну, Київської обл., з
середньою освіта середня,
перебуваючого в цивільному шлюбі,
працюючого керівником Благодійного
фонду «Милосердя», зареєстрованого та
проживаючого за адресою: АДРЕСА_2, п/б,
раніше судимого: Білоцерківським
міським судом за ч. 2 ст. 215-3, ч. 2 ст. 140, ч. 3
ст. 142, ст. 86-1, ч. 3 ст. 140, ч. 3 ст. 17-140 ч. 1 ст.
145, ч. 2 ст. 196-1 КК України до десяти років
позбавлення волі, звільнився 14.12.2004
року по відбуттю строку покарання.

у скоєнні злочину, передбаченого ч. 3 ст.
185 КК України,

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_4, 18 січня 2012 року, приблизно о 09
годині 00 хвилин з метою таємного
викрадення чужого майна вступив у
попередню змову з невстановленою
досудовим слідством особою. Реалізуючи
свої злочинні наміри, ОСОБА_4, діючи
спільно та узгоджено з невстановленою
досудовим слідством особою, маючи з
останньою єдиний злочинний намір на
таємне викрадення чужого майна, 18 січня
2012 року, приблизно о 12 годині 00 хвилин
підішли до попередньо наміченої
квартири АДРЕСА_1. Після чого, діючи за
попередньо узгодженим планом та згідно
розподілених ролей, ОСОБА_4 спустився
сходами й став між третім і четвертим
поверхами з метою спостереження за
зміною обстановки на четвертому
поверсі та у випадку ситуації, що може
загрожувати припиненню їх злочинної
діяльності, мав подати попередньо
узгоджений звуковий умовний сигнал, а
невстановлена досудовим слідством
особа, шляхом пошкодження замків
вхідних дверей проникла до приміщення
вищевказаної квартири, звідки таємно
викрала: ноутбук марки «Asus», вартістю
5000 грн.; флеш-картку марки «Transcend»,
вартістю 50 грн.; флеш-картку марки
«Transcend», вартістю 80 грн.; Bluetooth адаптер,
вартістю 70 грн.; сумку з-під ноутбука
«Asus», вартістю 100 грн.; годинник
чоловічий марки «Pateck Fillipp», вартістю 8000
грн.; дублянка чоловіча чорного
кольору, вартістю 4000 грн.; мобільний
телефон марки «Samsung Duos», вартістю 1200
грн.; золоті вироби, загальної вартості
72 898 грн., що належить ОСОБА_3, а всього
майна на загальну суму 91 423 грн., а також:
фотоапарат марки «Canon», вартістю 5000
грн.; годинник жіночий марки «Swatch»,
вартістю 1000 грн.; срібна монета часів
Російської імперії, вартістю 1000 грн.;
ювелірні вироби на загальну суму 17349
грн., сумку чорного кольору з
блискавками помаранчевого кольору та
написом «Vip-polar», всередині якої
знаходився ноутбук марки «Toshiba Sallite» A
100-528 темно-сірого кольору зовні,
всередині світло-сірого кольору
IMEI:367433365, сумку чорного кольору з
написом «Samsonite», всередині якої
знаходилася відеокамера марки «SONY Handycam
DCR-HC19E PAL» IMEI:4187070, що належить ОСОБА_2, а
всього майна на 24349 грн., чим спричинили
потерпілим матеріальної шкоди на
загальну суму 115 772 грн., після чого, з
викраденим майном з місця вчинення
злочину зникли, а викраденим
розпорядились на власний розсуд.

Допитаний у судовому засіданні 24
грудня 2013 року (після оголошення та
вручення постанови про зміну
обвинувачення в суді) підсудний ОСОБА_4
винним себе за ч. 3 ст. 185 КК України
визнав повністю, щиро каявся та
показав, що дійсно він 18 січня 2012 року
перебував за адресою: АДРЕСА_1 з іншою
особою викрали майно, згідно
пред'явленого обвинувачення, що
належало потерпілим. Зазначив, що
розуміє, що їх дії були умисними та
узгодженими між собою, тобто діяли за
попередньою змовою. Зокрема, показав,
що час, місце та обставини злочину,
викладені в пред'явленому
обвинувачені, повністю відповідають
дійсності. Крім того, пояснив, що за час
тримання під вартою усвідомив усі свої
протиправні дії, стан його здоров'я
значно погіршився, перебуває у
цивільному шлюбі, від якого має
маленьку дитину, обіцяє в майбутньому
нічого незаконного не вчиняти, тому
прохав суд призначити йому міру
покарання, не пов'язану з позбавлення
волі.

Допитаний у судовому засіданні
потерпілий ОСОБА_3 суду показав, що 18
січня 2012 року у нього були викрадені
речі з квартири за адресою: АДРЕСА_1.У
той вечір він після роботи приїхав
додому, де вже були присутні працівники
міліції, яких викликала його дружина.
Він побачив, що на вхідних дверях був
вибитий замок та в квартирі все
перевернуто. Було викрадено золото,
ноутбук, відеокамеру та ще речі, які вже
не пам'ятає. У подальшому він дізнався
від працівників Дніпровського РУ ГУ
МВС України в м. Києві про те, що
знайдена частина викрадених речей -
ноутбук та відеокамера.

Допитана у судовому засіданні
потерпіла ОСОБА_2 суду показала, що 18
січня 2012 року вона вечері забрала
дитину з школи та повернувшись додому
побачила відкриті вхідні двері.
Спочатку вона нічого не зрозуміла,
думала, що її чоловік вдома, однак
зайшовши до квартири, включивши світло
зрозуміла, що їх пограбували, оскільки
все було перевернуто в квартирі. Вона
кинулася до золотих речей та побачила,
що їх викрадено, після чого, вона
відразу зателефонувала чоловікові та
до міліції. Після того, як приїхала
слідча група, почали переглядати чого
ще немає та виявилося, що викрадено ряд
речей. Зокрема, додала, що сусіди
говорили, що в той день бачили ОСОБА_4 у
компанії їх сусідів, які живуть
напроти.

Допитана у судовому засіданні свідок
ОСОБА_5 показала, що з ОСОБА_4 перебуває
у цивільному шлюбі, від якого мають
сина ІНФОРМАЦІЯ_4 На той час підсудний
працював у будівельній компанії та
того дня він поїхав на роботу до м.
Києва і не повернувся додому. Коли він
не повернувся ввечері, то вона почала
хвилюватися, телефонувала знайомим.
Потім вона згадала, що підсудний їй
казав, що знайшов для них квартиру у м.
Києві, але на той час там необхідно було
зробити ремонт. Дана квартира
знаходилася у районі м. «Дарниця» та
приїхавши туди, вона там не знайшла
ОСОБА_4, а вже пізніше їй стало відомо,
що його затримано. З приводу обставин
справи їй нічого не відомо.

Допитаний у судовому засіданні свідок
ОСОБА_6 суду показав, що на початку
січня 2012 року підсудний звернувся до
його матері, щоб зняти квартиру АДРЕСА_3
та пояснив, що він разом зі своєю
вагітною дружиною живуть у м. Білій
Церкві і хочуть переїхати до м. Києва,
оскільки ближче до пологового будинку.
Підсудний здавався порядною людиною,
працював у будівельній компанії. На той
момент він перебував у Сполучених
Штатах Америки, тому усі питання з
приводу квартири з ОСОБА_4 вирішувала
його мама. Приблизно через дві неділі
йому зателефонувала дружина
підсудного і повідомила, що той начебто
потрапив в аварію, після чого, його мама
переслала решту грошей за оренду. З
приводу обставин справи йому нічого не
відомо.

Допитаний у судовому засіданні свідок
ОСОБА_7 суду показав, що 19 січня 2012 року
ОСОБА_4 покликав його зробити у м. Києві
в квартирі косметичний ремонт, після
чого, він ще з однією людиною приїхали
до м. Києва та зустрілися з підсудним на
метро «Дарниця». Так як було на вулиці
холодно, то вони зайшли до кав'ярні та
коли пили каву, то до ОСОБА_4 підходили
якісь невідомі особи. Потім до ОСОБА_4
підійшла невідома йому особа та вони
вдвох з підсудним вийшли на вулицю,
підійшли до автомобіля, з якого та
особа передала ОСОБА_4 пакет, в якому
була якась квадратна сумка та чохол.
ОСОБА_4 сказав, що в сумці у нього
ноутбук і фотоапарат, після чого, він
поїхав, провівши їх до метро. Зокрема,
зазначив, що він не бачив, щоб ОСОБА_4
розраховувався за дані речі. З приводу
обставин справи йому нічого не відомо.

Допитаний у судовому засіданні свідок
ОСОБА_8 суду показав, що йому
зателефонував ОСОБА_7 та повідомив, що
необхідно зробити ремонт в квартирі та
вони удвох 19 січня 2012 року приїхали до
м. Києва, щоб оглянути квартиру, але їм
так і не вдалося її оглянути. Вони
зустрілися з ОСОБА_4, зайшли до кафе. Під
час перебування в кафе до них підходили
знайомі ОСОБА_4, а потім підійшов якийсь
чоловік та вони вийшли на вулицю, а коли
підсудний повернувся, то був з пакетом
і сказав, що не вийде оглянути квартиру,
оскільки йому терміново треба їхати. З
приводу обставин справи йому нічого не
відомо.

Допитаний у судовому засіданні свідок
ОСОБА_9 суду показав, що він працює на
посаді слідчого СВ Солом'янського РУГУ
МВС України в м. Києві. У той день він
був на добовому чергуванні та за
вказівкою чергового йому було
повідомлено, що потрібно у затриманої
особи вилучити речі, тому в кабінеті
ним було проведено вилучення речей
затриманого, а саме - ноутбук та
відеокамеру. Як було пояснено, вилучені
речі ОСОБА_4, в якого вони і вилучалися,
викрав з квартири, з якої саме вже не
пам'ятає. ОСОБА_4 пояснював, що викрадав
речі не один, а з особою на ім'я або
ОСОБА_12, або ж ОСОБА_13. При вилучені
викрадених речей скарг ніяких не було,
все проводилося, відповідно до чинного
законодавства, ОСОБА_4 вів себе
спокійно, все розповідав, опору
працівникам міліції не чинив.

Допитаний у судовому засіданні свідок
ОСОБА_11, який працює старшим
оперуповноваженим Солом'янського РУ ГУ
МВС України в м. Києві суду показав, що
він брав участь при затриманні ОСОБА_4,
оскільки була заява про зникнення
громадянина, прізвища якого вже не
пам'ятає. Ними був проведений комплекс
оперативно-розшукових заходів та було
встановлено, що ОСОБА_4 може бути
причетним до цього злочину. ОСОБА_4 було
затримано ще з однією особою та під час
його затримання у підсудного було
вилучено речі, а саме - ноутбук і
відеокамера і під час перевірки по базі
«Армор» було встановлено, що дані речі
є викраденими на території
Дніпровського району м. Києва, після
чого, ОСОБА_4 було передано працівникам
Дніпровського районного управління
міліції. При затриманні фізичного та
психічного впливу не застосовувалося,
однак ОСОБА_4 намагався втекти. Сам
ОСОБА_4 пояснював, що дійсно була
крадіжка та ті речі були викрадені.
Золотих виробів у підсудного не було,
однак говорив, що заходив до аптеки та
зважував їх.

У судовому засіданні були досліджені
показання свідка ОСОБА_10, з яких
вбачається, що він працює на посаді о/у
ВКР Солом'янського РУ ГУМВС України в м.
Києві. 23.01.2012 року під час відпрацювання
по матеріалу ЖРЗПЗ № 898 від 17.01.2012 року
по безвісті відсутньому громадянину
ОСОБА_12 була отримана оперативна
інформація, що до зникнення останнього
причетний чоловік на ім'я ОСОБА_4.
Приблизно о 23 годині 50 хвилин, того ж
дня в ході відпрацювання даного
матеріалу ним спільно з ст. о/у ВКР
Солом'янського РУ ГУ МВС України в м.
Києві ОСОБА_11 було встановлено можливе
місцеперебування особи на ім'я ОСОБА_4,
де під час зустрічі ОСОБА_4 із його
знайомим були проведені оперативні
заходи, спрямовані на перевірку
отриманої інформації та затримання
особи на ім'я ОСОБА_4. Під час затримання
ОСОБА_4 повів себе агресивно і
намагався втекти. Під час встановлення
затриманої мною особи на ім'я ОСОБА_4,
ним виявився згідно паспорту, що був у
нього в кишені куртки, ОСОБА_4,
ІНФОРМАЦІЯ_1. При собі він також мав
сумку, в якій знаходилась відеокамера
марки «Sony» та ноутбук марки «Toshiba» IMEI
367433365. Під час перевірки даного
ноутбуку по інформаційній базі
«Армор», було встановлено, що він
значиться у розшуку за Дніпровським РУ
ГУМВС України в м. Києві. Після
запитання, звідки в нього вищевказані
речі, ОСОБА_4 пояснив, що їх він викрав
разом з чоловіком на ім'я ОСОБА_12 з
квартири АДРЕСА_1. Окрім вищевказаних
речей (зі слів ОСОБА_4), вони також
викрали з приміщення даної квартири
ноутбук марки «Asus» та золоті вироби
,загальною вагою приблизно 115 грамів.
Таку вагу він назвав, оскільки вони
зважували викрадені ювелірні вироби.
Золоті ювелірні вироби реалізував його
знайомий на ім'я ОСОБА_12, віддавши йому
його частину в сумі 7000 гривен та
віддавши також відеокамеру марки «Sony»
і ноутбук марки «Toshiba». Після чого,
ОСОБА_4 було доставлено до
Солом'янського РУ ГУМВС України в м.
Києві для подальшого відпрацювання та
перевірки наданої інформації. В
приміщенні райвідділу в нього було
вилучено слідчим Абрамчуком О.С.
відеокамера марки «Sony» та ноутбук
марки «Toshiba». Під час вилучення було
складено в присутності двох понятих
протокол огляду місця події, під час
якого ОСОБА_4 пояснив, звідки в нього
опинились вищевказані речі.

Крім наведеного вище, щирого каяття,
повного визнання вини підсудним
ОСОБА_4, його вина зокрема,
підтверджується: його явкою з повинною,
в якій він вказав, що саме він разом з
чоловіком на ім'я ОСОБА_12 18 січня 2012
року, приблизно о 12 годині 00 хвилин,
скоїв крадіжку, поєднану з
проникненням до квартири АДРЕСА_1,
шляхом злому замків вхідних дверей (т. 1
а.с. 102); протокол огляду місця події від
24.01. 2012 року (т. 1 а.с. 107-109) та речовими
доказами, а саме: ноутбук марки «Toshiba
Satellite A100-528» темно-сірого кольору зовні,
всередині світло-сірого кольору IMEI:
367433365, що знаходився в сумці чорного
кольору з блискавками помаранчевого
кольору та написом «Vip-Polar» та
відеокамера марки «Sony Handycam DCR-HC19E PAL» IMEI:
4187070 сріблястого та сірого кольору, що
знаходилася в сумці чорного кольору з
та написом «Samsonite», які були вилучені в
ОСОБА_4 під час його затримання (т. 1 а.с.
110-119).

Аналізуючи наведені докази в їх
сукупності, суд вважає їх правильними,
а це свідчить про повну доведеність
вини підсудного ОСОБА_4 у скоєному за
обставин, встановлених судом.

Суд вважає, що вина ОСОБА_4 у тому, що він
своїми умисними діями вчинив таємне
викрадення чужого майна (крадіжка),
поєднана з проникненням у житло,
вчинена за попередньою змовою групою
осіб, повторно, є доведеною і тому
кваліфікує його дії за ч. 3 ст. 185 КК
України.

Відповідно до ст. 65 КК України, суд, при
призначенні підсудному ОСОБА_4 виду та
міри покарання, приймає до уваги
характер і ступінь суспільної
небезпеки вчиненого ним злочину, який,
відповідно до ст. 12 КК України, є тяжким,
дані про його особу, а саме: під
наглядом у лікаря-психіатра і
лікаря-нарколога не перебуває (т. 2 а.с.
122-123, 138-139), за місцем проживання скарг
не надходило (т. 2 а.с. 142), має на
утриманні маму, ІНФОРМАЦІЯ_5, яка є
дитиною війни (т. 2 а.с. 142-143), батько
помер (т. 2 а.с. 144), цивільний позов,
згідно пред'явленого обвинувачення
визнав у повному обсязі, працює
керівником Благодійного фонду
«Милосердя» (т. 2 а.с. 150), перебуває у
цивільному шлюбі, від якого має сина
ІНФОРМАЦІЯ_4, раніше судимий.

Згідно висновку експерта № 122-2013/о,
ОСОБА_4 на даний час страждає на:
метатуберкульозний пневмосклероз
легень; вегето-судинну дистонію,
астенічний синдром, полінейропатії;
консолідований перелом обох п'яткових
кісток з помірним порушенням статики;
потребує надання допомоги з боку
фтизіатра, терапевта, невропатолога,
травматолога.

Згідно зі ст. 66 КК України, суд визнає
пом'якшуючими обставинами щире каяття
підсудного у вчиненому, визнання вини,
стан його здоров'я та те, що має на
утриманні маму, ІНФОРМАЦІЯ_5, яка є
дитиною війни.

Обставиною, що обтяжує покарання,
відповідно до ст. 67 КК України, судом
визнано рецидив злочинів.

На підставі викладеного, суд вважає за
необхідне обрати ОСОБА_4 покарання у
виді позбавлення волі, однак враховує
всі обставин справи, наявність
декількох пом'якшуючих обставини,
ставлення підсудного до скоєного, під
наглядом у лікаря-психіатра і
лікаря-нарколога не перебуває, за
місцем проживання скарг не надходило,
має на утриманні маму, ІНФОРМАЦІЯ_5, яка
є дитиною війни, батько помер, працює
керівником Благодійного фонду
«Милосердя», тобто займався
суспільно-корисною роботою, перебуває
у цивільному шлюбі, від якого має сина
ІНФОРМАЦІЯ_4, страждає на:
метатуберкульозний пневмосклероз
легень; вегето-судинну дистонії,
астенічний синдром, полінейропатії;
консолідований перелом обох п'яткових
кісток з помірним порушенням статики;
потребує надання допомоги з боку
фтизіатра, терапевта, невропатолога,
травматолога, суд дійшов висновку про
можливість застосування до нього ст. 69
КК України та, відповідно ст. 72 КК
України, у строк відбування покарання
ОСОБА_4 слід зарахувати перебування
його під вартою з 24 січня 2012 року та у
зв'язку з фактичним відбуттям
покарання звільнити його від
відбування покарання.

Цивільний позов задовольнити на суму 115
772 грн., оскільки визнаний ОСОБА_4 у
повному обсязі, знайшов своє
підтвердження в ході судового слідства
та стягнути з ОСОБА_4 на користь ОСОБА_2
грошові кошти у розмірі 24 тис. 349 грн. та
на користь ОСОБА_3 - 91 тис. 423 грн.

Судові витрати вирішено, згідно зі ст. 93
КПК України (у ред. 1960 р.)

Долю речових доказів вирішено, згідно
зі ст. 81 КПК України (у ред. 1960 р.).

Керуючись ст. ст. 323, 324 КПК України (у
ред. 1960 р.), суд,-

З А С У Д И В:

ОСОБА_4 визнати винним за ч. 3 ст. 185 КК
України та призначити йому покарання
із застосуванням ст. 69 КК України 1
(один) рік 11 місяців позбавлення волі.

Зарахувати у строк відбування
покарання ОСОБА_4 знаходження під
вартою з 24 січня 2012 року та за правилами
зарахування строку попереднього
ув'язнення, відповідно до ст. 72 КК
України, вважати ОСОБА_4 таким, що
відбув покарання.

Запобіжний захід ОСОБА_4 до набрання
вироком законної сили змінити з
тримання під вартою в Київському СІЗО
Державного департаменту України з
питань виконання покарань на підписку
про невиїзд, звільнивши його з-під
варти в залі суду.

Цивільний позов задовольнити на суму 115
772 грн., оскільки визнаний ОСОБА_4 у
повному обсязі та стягнути з ОСОБА_4 на
користь ОСОБА_2 грошові кошти у розмірі
24 тис. 349 грн. та на користь ОСОБА_3 - 91
тис. 423 грн.

Стягнути з ОСОБА_4 на користь
Науково-дослідного
експертно-криміналістичного центру
при Головному управлінні МВС України в
м. Києві (отримувач платежу НДЕКЦ при
ГУМВС України в м. Києві ГУДКУ у
Київській області р/р 0699 код ЗКПО
25575285, МФО 821018, призначення платежу - за
послуги експерта) - (т. 1 а.с. 79-82, 93-97, т.2
а.с. 52-59) -1370,88 грн.

Речові докази у справі, а саме: ноутбук
марки «Toshiba Satellite A100-528» темно-сірого
кольору зовні, всередині світло-сірого
кольору IMEI: 367433365, що знаходиться в
сумці чорного кольору з блискавками
помаранчевого кольору та написом
«Vip-Polar» та відеокамера марки «Sony Handycam
DCR-HC19E PAL» IMEI: 4187070 сріблястого та сірого
кольору, що знаходиться в сумці чорного
кольору з та написом «Samsonite», які
повернуто власнику ОСОБА_2, залишити у
її власності.

Вирок може бути оскаржено до
Апеляційного суду м. Києва через
Дніпровський районний суд м. Києва
протягом 15 (п'ятнадцяти) діб з моменту
його проголошення.

Суддя