АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ПОЛТАВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 539/3934/14-к Номер провадження 11-кп/786/173/15Головуючий у 1-й інстанції ОСОБА_1 Доповідач ап. інст. ОСОБА_2
Категорія: ч.2 ст.286 КК України Т.З.
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
05 березня 2015 року м. Полтава

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Апеляційного суду Полтавської області в складі:

головуючого, судді ОСОБА_2
суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 з участю:
секретаря судового засідання ОСОБА_5
прокурора ОСОБА_6
захисника ОСОБА_7
обвинуваченого ОСОБА_8
розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Полтаві кримінальне провадження за апеляційними скаргами обвинуваченого ОСОБА_8 , потерпілої ОСОБА_9 на вирок Лубенського міськрайонного суду Полтавської області від 26 грудня 2014 року,-

ВСТАНОВИЛА:
Цим вироком

ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженець с. Часниківка, Лохвицького району Полтавської області, мешканець АДРЕСА_1 , українець, громадянин України, не працюючий, одружений, в силу ст. 89 КК України не судимий.

визнаний винним та засуджений за ч.2 ст. 286 КК України на 4 роки позбавлення волі з позбавленням права керувати транспортними засобами строком на 3 роки.

Стягнуто з ОСОБА_8 :

- на користь Великобагачанської центральної районної лікарні 1420 гривень 28 копійок на стаціонарне лікування;

- на користь Комунальної Лубенської центральної міської лікарні 10509 гривень 49 копійок на стаціонарне лікування;

- на користь держави 1590 гривень 68 копійок витрат за проведення автотехнічних експертиз.

Вирішено долю речових доказів.

За вироком суду ОСОБА_8 визнаний винним у вчиненні злочину за наступних обставин.

25.08.2014 о 07 год. 50 хв. обвинувачений ОСОБА_10 , керував технічно-несправним автобусом БАЗ А 079.19 д.н.з. НОМЕР_1 , а саме ходова частина якого на момент огляду, знаходилися в непрацездатному стані, що зумовлено малою залишковою глибиною малюнку протектора задніх коліс автобуса та встановленням на задній вісі, коліс з різним малюнком протектора, що не відповідає вимогам п.п. 31.4.5 Правил дорожнього руху, по маршруту Лохвиця-Полтава, при цьому рухаючись по вул. Хорольський спуск, м. Лубен, Полтавської області у напрямку до с. Засулля, Лубенського району Полтавської області разом із пасажирами, грубо порушив Правила дорожнього руху України, затверджених постановою Кабінету Міністрів України №1306 від 10.10.2001 року, що призвели до дорожньо-транспортної пригоди за наступних обставин.

Так, у вказаний час водій ОСОБА_8 грубо порушив вимоги п.п. 12.1, 31.1, 31.4, 31.4.5 а), 31.4.5 г) Правил дорожнього руху України, а саме під час руху на ділянці дороги, не врахував дорожню обстановку, не обрав безпечної швидкості руху автобуса, а також необхідних прийомів управління над автобусом з тим, аби мати змогу постійно контролювати його рух та безпечно керувати ним. Як наслідок, ОСОБА_8 втратив контроль над керованим транспортним засобом, виїхав на зустрічну смугу руху, у зв`язку з чим створив небезпеку для руху автомобілю ЗАЗ 110217 д.н.з. НОМЕР_2 , який рухався в напрямку до м. Лубни, Полтавської області під керуванням водія ОСОБА_11 , що спричинило зіткнення транспортних засобів, а саме на швидкості автомобіль ЗАЗ 110217 д.н.з. НОМЕР_2 передньою частиною ударив в праву бокову частину автобусом БАЗ А 079.19 д.н.з. НОМЕР_1 після чого автобус виїхав за межі проїжджої частини та перевернувся.

В результаті дорожньо-транспортної пригоди потерпілі отримали тілесні ушкодження, а саме:

ОСОБА_9 , в якої, згідно висновку судово-медичної експертизи №283 від 30.09.2014 року, маються тілесні ушкодження у вигляді: закритого перелому остистого виростка 7 шийного хребця зі зміщенням, компресійного перелому 6,7,8,9,10 грудних хребців, гематоми з саднами по передній поверхні лівої гомілки, гематоми в області лівої сідниці, гематоми по зовнішній поверхні лівого стегна в верхній третині, синців: по задній поверхні лівого ліктьового суглобу, по внутрішній поверхні правого плеча в нижній третині, в лівій пахвовій ділянці по задній поверхні, садна на нижній губі зліва, які утворилися від дії тупих предметів або при ударі об такі, можливо при ДТП в указаний в постанові строк і по ступені тяжкості відносяться до тілесних ушкоджень середнього ступеня тяжкості, що спричинили тривалий розлад здоров`я.

ОСОБА_12 , в якої згідно висновку судово-медичної експертизи №285 від 30.09.2014 року маються тілесні ушкодження у вигляді: гематоми з обширною забито-рваною раною по задньо-внутрішній поверхні правого стегна з частковим пошкодженням привідних м`язів правого стегна, гематом: по променевій поверхні правого променево-зап`ясного суглобу, по задній поверхні лівого ліктьового суглобу, синців: навколо лівого ока, в області перенісся з садном, навколо правого ока, по внутрішній поверхні правої молочної залози, по передній поверхні лівої гомілки синець з садном та поверхневою забитою ранкою, по внутрішній поверхні правої п`яти, садно по передній поверхні правої гомілки в середній третині, які утворилися від дії тупих предметів або при ударі об такі, можливо при ДТП в указаний в постанові строк і по ступені тяжкості відносяться до тілесних ушкоджень середнього ступеня тяжкості, що спричинили тривалий розлад здоров`я.

ОСОБА_13 , в якої згідно висновку судово-медичної експертизи №280 від 30.09.2014 року маються тілесні ушкодження у вигляді: закритого уламкового перелому поперечного відростку 1 хребця куприка зі зміщенням, перелом кісток тазу:перелом верхньої гілки лобкової кістки зліва в ділянці лобкового бугорку, перелом верхньої гілки зліва в ділянці основи з переходом на дно вертлугової западини, лінійний перелом основи передньої гілки лобкової кістки справа з переходом на дно вертлугової западини, забита рана обличчя зліва, які утворилися від дії тупих предметів або при ударі об такі, можливо при ДТП в указаний в постанові строк і по ступені тяжкості відносяться до тілесних ушкоджень середнього ступеня тяжкості, що спричинили тривалий розлад здоров`я.

ОСОБА_14 , в якої згідно висновку судово-медичної експертизи №371 від 24.10.2014 року маються тілесні ушкодження у вигляді: закритого перелому правої лонної кістки тазу та правої і лівої сідничної кісток тазу, закритого компресійного перелому тіла 11 грудного хребця 1 ступеня, забій шийного, грудного та поперекового відділу хребта, множинні гематоми ділянки тазового поясу та стегон, які утворилися від дії тупих предметів або при ударі об такі, можливо при ДТП в указаний в постанові строк і по ступені тяжкості відносяться до тілесних ушкоджень середнього ступеня тяжкості, що спричинили тривалий розлад здоров`я.

ОСОБА_15 , в якої згідно висновку судово-медичної експертизи №366 від 20.10.2014 року маються тілесні ушкодження у вигляді: закритого перелому проксимального кінця лівої великогомілкової кістки без зміщення, забій м`яких тканин та гематома лівого колінного суглобу, забій м`яких тканин грудної клітки зліва, забій м`яких тканин правого стегна, які утворилися від дії тупих предметів або при ударі об такі, можливо при ДТП в указаний в постанові строк і по ступені тяжкості відносяться до тілесних ушкоджень середнього ступеня тяжкості, що спричинили тривалий розлад здоров`я.

ОСОБА_16 , в якого згідно висновку судово-медичної експертизи № 376 від 22.10.2014 року маються тілесні ушкодження у вигляді: важкої поєднаної краніоскелетної травми, важкої ЗЧМТ, забою головного мозку з формуванням множинних осередків геморагічних забоїв супренторіально, травматичного субарахноідального крововиливу, забоїв-зсаден м`яких тканин голови, закритого перелому дистального епіметафіза правої променевої кістки зі зміщенням уламків, закритого перелому нижньої третини правої гомілки без зміщення уламків, що супроводжувалося травматичним шоком 2 ступеня, які утворилися від дії тупих предметів або при ударі об такі, можливо при ДТП в указаний в постанові строк і по ступені тяжкості відносяться до тяжких тілесних ушкоджень, як небезпечні для життя в момент їх спричинення.

У відповідності до висновку експерта №397 від 28.10.2014 за наслідками проведення автотехнічної експертизи у діях водія ОСОБА_8 вбачаються невідповідності з вимогами п.12.1, 31.1, 31.4, 31.4.5 а), 31.4.5 г) Правил дорожнього руху.

Невідповідності з вимогами п.12.1 Правил дорожнього руху, з технічної точки зору знаходяться в причинному зв`язку з виникненням обставин даної пригоди.

12.1. Під час вибору в установлених межах безпечної швидкості руху водій повинен враховувати дорожню обстановку, а також особливості вантажу, що перевозиться, і стан транспортного засобу, щоб мати змогу постійно контролювати його рух і безпечно керувати ним.

Дорожня обстановка - сукупність факторів, що характеризуються дорожніми умовами, наявністю перешкод на певній ділянці дороги, інтенсивністю і рівнем організації дорожнього руху (наявність дорожньої розмітки, дорожніх знаків, дорожнього обладнання, світлофорів та їх стан), які повинен враховувати водій під час вибору швидкості, смуги руху та прийомів керування транспортним засобом;

Дорожні умови - сукупність факторів, що характеризують (з урахуванням пори року, періоду доби, атмосферних явищ, освітленості дороги) видимість у напрямі руху, стан поверхні проїзної частини (чистота, рівність, шорсткість, зчеплення), а також її ширину, величину ухилів на спусках і підйомах, віражів і закруглень, наявність тротуарів або узбіч, засобів організації дорожнього руху і їх стан.

31.1. Технічний стан транспортних засобів та їх обладнання повинні відповідати вимогам стандартів, що стосуються безпеки дорожнього руху та охорони навколишнього середовища, а також правил технічної експлуатації, інструкцій підприємств-виробників та іншої нормативно-технічної документації.

31.4. Забороняється експлуатація транспортних засобів згідно із законодавством за наявності таких технічних несправностей і невідповідності таким вимогам:

31.4.5. Колеса і шини: а) шини легкових автомобілів та вантажних автомобілів з дозволеною максимальною масою до 3,5 т мають залишкову висоту малюнка протектора менше 1,6 мм, вантажних автомобілів з дозволеною максимальною масою понад 3,5 т - 1,0 мм, автобусів - 2,0 мм, мотоциклів і мопедів - 0,8 мм.

г) на одну вісь транспортного засобу встановлено діагональні шини разом з радіальними, ошиповані і неошиповані, морозостійкі і неморозостійкі, шини різних розмірів чи конструкцій, а також шини різних моделей з різними малюнками протектора для легкових автомобілів, різними типами малюнків протектора - для вантажних автомобілів;

п.1.10 Правил Дорожнього руху України «дорожню обстановку» визначено як сукупність факторів, що характеризуються дорожніми умовами, наявністю перешкод на певній ділянці дороги, інтенсивністю і рівнем організації дорожнього руху (наявність дорожньої розмітки, дорожніх знаків, дорожнього обладнання, світлофорів та їх стан), які повинен враховувати водій під час вибору швидкості, смуги руху та прийомів керування транспортним засобом, «дорожні умови» визначено як сукупність факторів, що характеризують ( з урахуванням пори року, періоду доби, атмосферних явищ, освітленості дороги) видимість у напрямку руху, стан поверхні проїзної частини (чистота, рівність, шорсткість, зчеплення), а також її ширину, величину похилів на спусках і підйомах, віражів і заокруглень, наявність тротуарів або узбіч, засобів організації дорожнього руху та їх стану.

ОСОБА_8 мав технічну можливість уникнути ДТП, а саме уникнути зіткнення транспортних засобів шляхом виконання ним вимог п.12.1 Правил дорожнього руху України. Для цього у нього не було будь-яких перешкод, які б не дозволили йому виконати вимоги вказаних Правил.

На вирок суду обвинуваченим ОСОБА_8 подана апеляційна скарга, в якій, не оспорюючи обставини вчиненого злочину, доведеність та вірність кваліфікації, просить суд апеляційної інстанції пом`якшити призначене покарання, застосувавши ст.ст. 69, 75 КК України, та звільнити його від відбування покарання з випробуванням з іспитовим строком 2 роки.

В обґрунтування поданої апеляційної скарги вказує, що він вину визнав повністю, у вчиненому щиро кається, відшкодував спричинену матеріальну та моральну шкоду потерпілим.

Одночасно обвинувачений ОСОБА_8 вказує, що він та його дружина є інвалідами 3-ї групи, остання при цьому знаходиться на повному його утриманні.

Крім того, всі потерпілі по справі просили суд призначити покарання не пов`язане з позбавленням волі.

В доповненнях до апеляційної скарги ОСОБА_8 просить вирок Лубенського міськрайонного суду Полтавської області від 25.12.2014 року змінити, виключивши із вироку суду вказівку про призначення ОСОБА_8 за ч.2 ст. 286 КК України додаткового покарання у виді позбавлення права керування транспортними засобами строком на 3 роки. Зазначає, що за станом здоров`я він обмежений у виборі роботи, а дані трудової книжки свідчать про те, що він тривалий час працював водієм, і це є єдиною спеціальністю, завдяки якій реально може заробляти на життя.

Також, просить призначити йому покарання із застосуванням ст. 75 КК України із випробуванням з іспитовим строком на 2 роки. Обґрунтування доповнень до апеляційної скарги є аналогічними викладених в апеляційній скарзі. Як обставини, що пом`якшують відповідальність наводить сталу позицію всіх потерпілих у даному кримінальному провадженні про призначення йому покарання не пов`язаного із реальним відбуттям у місцях позбавленням волі, а також відшкодування спричиненої шкоди як потерпілим, так і затрати на їх лікування у медичних закладах, а саме: потерпілій ОСОБА_9 морального відшкодування на загальну суму 7000 грн., потерпілому ОСОБА_16 матеріального та морального відшкодування на загальну суму 35000 грн., витрати лікувальних закладів на стаціонарне лікування потерпілих за позовами прокуратури Полтавської області на загальну суду 11929,77 грн.

В апеляційній скарзі потерпіла ОСОБА_9 також просить вирок суду від 26 грудня 2014 року стосовно ОСОБА_8 в частині призначеного покарання змінити, звільнивши останнього на підставі ст. 75 КК України від відбування покарання з випробуванням з іспитовим строком 2 роки.

Інші учасники процесу вирок суду не оскаржили.

Заслухавши доповідача, прокурора, яка просить вирок суду залишити без змін, вислухавши обвинуваченого ОСОБА_8 та в його інтересах захисника ОСОБА_7 , які підтримали апеляційну скаргу обвинуваченого, обговоривши доводи апеляційних скарг, колегія суддів дійшла наступного.

Висновки суду першої інстанції про доведеність вини ОСОБА_8 у вчинені інкримінованого йому кримінального правопорушення, фактичні обставини справи та правильність кваліфікації його дій за ч.2 ст.286 КК України підтверджуються сукупністю доказів, яким суд дав вірну юридичну оцінку та які в апеляційних скаргах не оспорюються, а тому колегією суддів не перевіряються.

Відповідно до положень ч.1 ст. 404 КПК України колегія суддів переглядає даний вирок суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.

Порушень вимог кримінального процесуального законодавства в ході розгляду судом кримінального провадження щодо ОСОБА_8 не встановлено.

За змістом ст. 50 КК України покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засудженого, а також запобігання вчиненню ним нових злочинів.

Згідно з вимогами ст. 65 КК України при призначенні покарання засудженому суд повинен врахувати ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання. Особі, яка вчинила злочин, має бути призначене покарання, необхідне і достатнє для її виправлення і попередження нових злочинів.

Відповідно до ст. 75 КК України, якщо суд при призначенні покарання у виді позбавлення волі на строк не більше 5 років, враховуючи тяжкість злочину, особу винного та інші обставини, дійде висновку про можливість виправлення засудженого без відбування покарання, він може прийняти рішення про звільнення від відбування покарання з випробуванням.

У цьому разі суд ухвалює звільнити засудженого від відбування призначеного покарання, якщо він протягом визначеного судом іспитового строку не вчинить нового злочину і виконає покладені на нього обов`язки.

Як вбачається з матеріалів кримінального провадження, ОСОБА_8 вину у вчиненні інкримінованого йому злочину визнав повністю, щиро розкаявся, добровільно відшкодував потерпілим спричинену шкоду та витрати державних установ на лікування потерпілих у медичних закладах. Також із матеріалів провадження вбачається, що відсутні обставини які б обтяжували покарання.

Крім того, обвинувачений ОСОБА_8 являється пенсіонером, інвалідом 3-ої групи, на повному утриманні якого перебуває дружина, яка також є інвалідом 3-ої групи.

Водночас, колегія враховує те, що потерпіла ОСОБА_9 , як в суді першої інстанції, так і в поданій апеляційній скарзі просила не позбавляти обвинуваченого волі, а також позицію інших потерпілих, які в суді першої інстанції не наполягали на суворому покаранні та також просили не позбавляти обвинуваченого волі.

Вищенаведені обставини колегія суддів визнає такими, що істотно знижують ступінь тяжкості вчиненого злочину і впливають на призначення покарання.

Зважаючи на зазначені обставини, колегія суддів вважає, що перевиховання та виправлення ОСОБА_8 можливе без ізоляції його від суспільства.

З огляду на викладене, колегія суддів вважає за можливе на підставі ст. 75 КК України звільнити обвинуваченого ОСОБА_8 від відбування призначеного покарання з випробуванням, встановивши йому іспитовий строк, у зв`язку з чим вирок суду в частині призначення покарання підлягає зміні.

Таке покарання, на думку колегії суддів, буде необхідним і достатнім для його виправлення та попередження вчинення нових кримінальних правопорушень.

В той же час колегія суддів дійшла висновку, що не підлягають задоволенню апеляційні скарги в частині звільнення від додаткового покарання у виді позбавлення права обвинуваченого керувати транспортними засобами на три роки, зважаючи на той факт, що від злочинних дій обвинуваченого постраждала велика кількість потерпілих, а саме шість осіб, один з яких отримав тяжкі тілесні ушкодження, а решта тілесні ушкодження середньої тяжкості. Крім цього зважаючи на те, що обвинувачений перевозячи пасажирів, мав би бути особливо уважним та відповідальним за збереження життя і здоров`я пасажирів, окрім того, що керував технічно несправним автобусом так до того іще і недотримався цілого ряду вимог правил дорожнього руху, що призвело до дорожньої транспортної пригоди, в якій постраждали пасажири.

З урахуванням викладеного, керуючись ст.ст. 404, 407, 408 КПК України, колегія суддів,-

У Х В А Л И Л А :
Апеляційну скаргу обвинуваченого ОСОБА_8 та потерпілої ОСОБА_9 задовольнити частково.

Вирок Лубенського міськрайонного суду Полтавської області від 26 грудня 2014 року відносно ОСОБА_8 за ч. 2 ст. 286 КК України змінити.

На підставі ст.75 КК України ОСОБА_8 звільнити від відбування основного покарання з встановленням іспитового строку 2 роки.

Відповідно до ст.76 КК України покласти на ОСОБА_8 такі обов`язки:

- не виїзджати за межі України на постійне місце проживання без дозволу кримінально-виконавчої інспекції;

- повідомляти кримінально-виконавчу інспекцію про зміну місця проживання, роботи або навчання.

В іншій частині вирок суду залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її оголошення та може бути оскаржена учасниками судового провадження протягом трьох місяців з дня її оголошення шляхом подання касаційної скарги до Вищого спеціалізованого суду з розгляду цивільних та кримінальних справ України.

С У Д Д І :
ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4