Придніпровський районний суд м.Черкаси
Справа № 711/4075/15-к
У Х В А Л А

10 червня 2015 року м. Черкаси

Слідчий суддя Придніпровського районного суду м. Черкаси ОСОБА_1 , за участю:

секретаря судових засідань - ОСОБА_2

прокурора - ОСОБА_3

слідчого - ОСОБА_4

адвоката ОСОБА_5 ,

розглянувши скаргу адвоката ОСОБА_5 , що діє в інтересах ОСОБА_6 на постанову слідчого СУ прокуратури Черкаської області ОСОБА_4 від 21.04.2015 року про закриття кримінального провадження № 0000001, -

в с т а н о в и в:

Адвокат ОСОБА_5 , що діє в інтересах ОСОБА_6 звернувся до Придніпровського районного суду м. Черкаси із скаргою на постанову слідчого СУ прокуратури Черкаської області ОСОБА_4 від 21.04.2015 року про закриття кримінального провадження № 0007, бо вважає, що вищевказана постанова винесена незаконно та безпідставно.

Свою скаргу ОСОБА_5 мотивував тим, що 04.09.2013 року близько 13.00 години його підзахисного ОСОБА_6 в службовому кабінеті Канівського МВ УМВС України в Черкаській області під час допиту по кримінальному провадженню №000701 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 289 КК України, перевищуючи свої службові повноваження шляхом застосування насильства, примушували зізнатися в скоєнні злочину посадові особи здійснили насильницькі дії, від яких ОСОБА_6 отримав легкі тілесні ушкодження. За даним фактом було відкрито кримінальне провадження із внесення відомостей до ЄРДР за ознаками складу злочину, передбаченого ч. 2 ст. 365 КК України. Під час досудового розслідування слідчий прокуратури Черкаській області ОСОБА_4 , на думку скаржника, незрозуміло чому винесла постанову про закриття кримінального провадження у зв`язку з відсутністю в діянні працівників Канівського МВ УМВС України в Черкаській області ознак складу кримінального правопорушення. Дана постанова є протизаконною та не відповідає фактам, які були насправді. Зокрема, на думку скаржника, слідчі дії з самого початку почали проводити таким чином, щоб виправдати працівників міліції, які здійснили відносно ОСОБА_6 насильницькі дії та спричинили тілесні ушкодження.

Так під час досудового розслідування не проводився допит ОСОБА_7 , також не проводився одночасний допит ОСОБА_7 з ОСОБА_8 та ОСОБА_9 взагалі не проводився, навіть після вказівок слідчого судді. Саме ОСОБА_7 повідомив батьків ОСОБА_6 , що їхнього сина забрали в райвідділ.Батьки та адвокат телефонували Глушку, але телефон не відповідав.

Органами досудового розслідування, взагалі, не бралася роздруківка вхідних дзвінків з телефону ОСОБА_6 , який наголошував, що він не заперечує про це.

Також, вказано, що матеріали досудового розслідування кримінального провадження №0000001 від 10.01.2014р. за фактом перевищення службових повноважень ОСОБА_10 , ОСОБА_9 та ОСОБА_8 розглядала слідча відділу прокуратури Черкаської області ОСОБА_4 , про те взагалі нічого не зазначено, що попередником був слідчий прокуратури Черкаській області ОСОБА_11 , який навмисно надав в порушення вимог ст. 221 КПК України особам, на яких вказує ОСОБА_6 копії матеріалів кримінального провадження, а саме копії заяви потерпілого, копії протоколів допиту потерпілого та свідків та інші.

Допитані в якості свідків ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_12 та ОСОБА_13 дали різні покази з приводу хто, яким чином та о котрій годині забирали ОСОБА_6 з роботи для приводу його до слідчого для проведення слідчих дій та хто проводив його допит.

Крім того, ОСОБА_6 під дверима нікого не міг бачити, бо 05. 09.13р. він у райвідділ не приходив взагалі, що підтверджується випискою з журналу відвідувачів та запрошених, де вказується, що до слідчої 05.09.13р.о 11 годині 35 хв. приходив лише ОСОБА_14 .

Також, свідок ОСОБА_12 вказує, що мати ОСОБА_6 , ОСОБА_15 , подала заяву в райвідділ про нанесення тілесних ушкоджень її сину, але така заява, взагалі не подавалась, а була подана заява про розбійний напад поєднаний з погрозою позбавити життя та викраденням документів, які їй належать.

04.09.13р., коли ОСОБА_6 перевели з кабінету для допитів в сусідній кабінет, там за столом сиділа слідча ОСОБА_13 , також була ОСОБА_16 .. ОСОБА_6 розповідав те, що від нього вимагали під час катування, ОСОБА_9 періодично заходив в кабінет.

Допитаний ОСОБА_14 повідомляв, що працівники міліції забрали його з роботи близько 11 год., дати він не пам`ятає, а ОСОБА_17 повідомив, що його забрали 04.09.13год. близько 13 год., але протокол допиту свідка ОСОБА_14 проводився з 19год. 15хв. до 20год. 10хв., протокол допиту ОСОБА_6 проводився з 17год. 15 хв. до 18год.40хв. Як зазначає слідча ОСОБА_4 , ОСОБА_6 допитували першого, тоді що робив ОСОБА_14 з 11 години до 19год. 15хв. у райвідділі? А насправді 04.09.13року допитували першим ОСОБА_14 , і ОСОБА_6 неодноразово зазначав про це в допитах.

04.09.13р., коли ОСОБА_6 привезли в райвідділ, ОСОБА_9 та ОСОБА_8 , біля чергового, який сидить за столом першого поверху, та не зупиняючись, повели його на другий поверх, і коли він, як адвокат ОСОБА_6 два рази приїздив у райвідділ та запитував про Глушка, йому повідомляли, що ОСОБА_6 в Канівському МВ немає. Після того, як від ОСОБА_6 добилися зізнавальних показів, слідча ОСОБА_16 повідомила його матері по телефону про те, що її син знаходиться в райвідділі та зізнався у крадіжці. Після того, як батьки у присутності адвоката забрали ОСОБА_6 з райвідділу, в нього погіршився стан здоров`я, тому батьки доставили його в приймальне відділення Канівської ЦРЛ до чергового лікаря, де лікар ОСОБА_6 оглянув тільки живіт, (але слідча ОСОБА_4 зазначає, що лікар оглянув верхню частину тулуба повністю), призначив проходження аналізів після чого призначив лікування. Вночі ОСОБА_18 стало погано, розпочалась рвота. Коли 05.09.13р. ОСОБА_6 довелось зізнатися своїм батькам про побиття в райвідділі, бо мати виявила на його тілі сліди катувань, то ОСОБА_6 звернувся до лікаря-травматолога, невропатолога та терапевта. Про те, що його побили у райвідділі міліції, ОСОБА_6 та його батьки лікарям не говорили, бо хвилювалися за своє життя. Після цих подій в райвідділ ОСОБА_6 сам ніколи не з`являвся, з ним завжди були мати або адвокат.

06.09. 2013 року ОСОБА_6 разом з матір`ю звернулися до ОСОБА_10 , щоб він віддав їм заяву, яку ОСОБА_15 надала йому особисто в руки 04.09.2013року, на що він відповів, що дану заяву віддав ОСОБА_12 , а ОСОБА_19 , в свою чергу теж відповів, що заяви в нього немає. ОСОБА_10 дав в руки ОСОБА_15 матері документи, які в ОСОБА_6 напередодні викрали невідомі, але зразу ж забрав, сказавши що поки не можна їх забирати. ОСОБА_10 , повідомив ОСОБА_15 про те, що якщо ОСОБА_6 нову заяву не напише, то він їй віддасть документи ОСОБА_6 , але допитаний в якості свідка ОСОБА_10 показав, що не пам`ятає чи бачив він документи ОСОБА_6 .

Ці факти спростовуються матеріалами кримінального провадження №000701, де є розписка про отримання документів.

Після таких подій працівники міліції без наданих їм підстав почали перевіряти куди ОСОБА_6 міг би звернутись з тілесними ушкодженнями, що свідчить про умисне приховування злочину та перевищення службових повноважень.

В постанові слідча ОСОБА_4 зазначає, що допитана в якості свідка слідча ОСОБА_16 показала, що ОСОБА_6 слідча ОСОБА_13 допитувала в її кабінеті № 12, а ОСОБА_16 виконувала свою роботу та одночасно чула покази ОСОБА_6 , що є неприпустимими слідчими діями так, як ОСОБА_16 не входить в групу слідчих та не могла перебувати під час даної слідчої дії.

Крім того захиснику ОСОБА_6 на неодноразове звернення до слідчих, як ОСОБА_11 , так і ОСОБА_4 про допитат керівника ОСОБА_6 , який знає, в який день ОСОБА_6 доставлявся до Канівського МВ УМВС та взяти роздруківку вхідних телефонних дзвінків було відмовлено, що свідчить про те, що слідчий не вжив всіх передбачених законом заходів для всебічного, повного і об`єктивного дослідження обставин справи.

Також в Канівському MB УМВС України є відеоспостереження і ведетьс запис входу до приміщення Канівського MB при належному проведенні слідчих дій слідча б мала б в першу чергу вилучити запис відеоспостереження.

Він неодноразово наголошував на вище зазначених слідчих діях, але слідча, як видно з протиправної постанови ставить під сумнів висновок судово-медичної дослідження, а покази лікарів бере до уваги.

Хоча судово-медичного експерта взагалі не було допитано та спростовано його висновок.

Також не було проведення відтворення з ОСОБА_6 не було проведено впізнання предметів інтер`єру кабінету в якому допитували ОСОБА_6 . Не проведено одночасний допит ОСОБА_7 з ОСОБА_20 , з ОСОБА_9 і ОСОБА_8 . Не допитаний колишній слідчий ОСОБА_11 .

Крім того недопитані ні ОСОБА_21 , ні ОСОБА_9 , ні ОСОБА_8 по факту отримання в їхнє відання копій матеріалів кримінальної провадження по якому вони проходять як особи, на яких вказує потерпілий ОСОБА_6 , що саме ці особи вчинили відносно нього протиправні дії.

Тому вважає, що слідчий в особливо важливих справах слідчого віддіу прокуратури Черкаській області юрист 1 класу ОСОБА_4 винесла повторно незаконну постанову та не виконала вказівки постанов Придніпровського районного суду м. Черкаси та не вжила всіх передбачених законом заході для всебічного, повного і об`єктивного дослідження обставин справи.

В судовому засіданні адвокат ОСОБА_5 свою скаргу підтримав та просив її задоволити із підстав викладених в скарзі.

Процесуальний прокурор просила відмовити в задоволенні скарги, оскільки вважає, що в ході слідства було всебічно, повно, об`єктивно та неупереджено досліджено всі докази по справі та винесено обгрунтоване рішення, а тому пістав для скасування постанови не має.

Слідча пояснила, що достовірно встановлено, що факт перевищення влади та службових повноважень, що супроводжувалося насильством чи погрозою його застосування, застосування зброї чи спеціальних засобів або болісних і таких, що ображає особисту гідність потерпілого працівниками Канівського РВ УМВС України в Черкаській області ОСОБА_10 , ОСОБА_9 , та ОСОБА_8 не знайшли свого об`єктивного підтвердження, а тому в їх діях відсутні ознаки об`єктивної та суб`єктивної сторони складу кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 365 КК України, а тому рішення про закриття кримінального провадження у зв`язку з відсутністю складу кримінального правопорушення є законним та обгрунтованим.

Заслухавши пояснення скаржника, слідчого та прокурора, дослідивши матеріали скарги та матеріали кримінального провадження № 0000001 від 10.01.2014 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 365 КК України, слідчий суддя приходить до наступного.

Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 303 КПК України на досудовому провадженні можуть бути оскаржені рішення слідчого про закриття кримінального провадження - заявником, потерпілим, його представником чи законним представником.

Відповідно до положень ст. ст. 21, 24, 62 Конституції України, ст. ст. 2, 7, 8, 9, 17, 20, 22 КПК України та ст. ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження здійснюється з застосуванням належної правової процедури, що ґрунтується на загальних засадах кримінального провадження, верховенстві права, законності, забезпеченні права на захист, презумпції невинуватості та забезпечення доведеності вини, відповідно до яких підозра та обвинувачення не може ґрунтуватись на доказах, отриманих незаконним шляхом, а поводження з особою, вина якої у вчиненні кримінального правопорушення не встановлена обвинувальним вироком суду, що набрав законної сили, має відповідати поводженню з невинуватою особою.

Так, згідно до вимог ст. 9 КПК України визначено, що під час кримінального провадження суд, слідчий суддя, прокурор, керівник органу досудового розслідування, слідчий, інші службові особи органів державної влади зобов`язані неухильно додержуватися вимог Конституції України, цього Кодексу, міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, вимог інших актів законодавства.

Прокурор, керівник органу досудового розслідування, слідчий зобов`язані всебічно, повно і неупереджено дослідити обставини кримінального провадження, виявити як ті обставини, що викривають, так і ті, що виправдовують підозрюваного, обвинуваченого, а також обставини, що пом`якшують чи обтяжують його покарання, надати їм належну правову оцінку та забезпечити прийняття законних і неупереджених процесуальних рішень.

Відповідно до ч.4 ст. 38 КПК України, орган досудового розслідування зобов`язаний застосувати всі передбачені законом заходи для забезпечення ефективності досудового розслідування.

Відповідно до п. 1, п. 2 ч. 1 ст. 91 КПК України у кримінальному провадженні підлягають доказуванню подія кримінального правопорушення (час, місце, спосіб та інші обставини вчинення кримінального правопорушення); винуватість обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, форма вини, мотив і мета вчинення кримінального правопорушення.

Відповідно до ч. 2 ст. 91 КПК України доказування полягає у збиранні, перевірці та оцінці доказів з метою встановлення обставин, що мають значення для кримінального провадження.

Відповідно до ч.1 ст.84 КПК України доказами в кримінальному провадженні є фактичні дані, отримані у передбаченому цим Кодексом порядку, на підставі яких слідчий, прокурор, слідчий суддя і суд встановлюють наявність чи відсутність фактів та обставин, що мають значення для кримінального провадження та підлягають доказуванню.

Відповідно до ст. 87 КПК України недопустимими є докази, отримані внаслідок істотного порушення прав та свобод людини, гарантованих Конституцією та законами України, міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, а також будь-які інші докази, здобуті завдяки інформації, отриманій внаслідок істотного порушення прав та свобод людини. Суд зобов`язаний визнати істотними порушеннями прав людини і основоположних свобод, зокрема, такі діяння: отримання доказів внаслідок катування, жорстокого, нелюдського або такого, що принижує гідність особи, поводження або погрози застосування такого поводження.

Відповідно до ч. 2 ст. 307 КПК України ухвала слідчого судді за результатами розгляду скарги на рішення, дії чи бездіяльність під час досудового розслідування може бути про: 1) скасування рішення слідчого чи прокурора; 2) зобов`язання припинити дію; 3) зобов`язання вчинити певну дію; 4) відмову у задоволенні скарги.

Відповідно до вимог ст. 284 КПК України кримінальне провадження закривається в разі встановлення відсутності події кримінального правопорушення, встановлення відсутності в діянні складу правопорушення, або невстановлені достатні докази для доведення винуватості особи в суді і вичерпані можливості їх отримати. Правові підстави визначені ст. 284 КПК України є вичерпними і не підлягають розширенню, відповідно до вимог кримінального процесуального законодавства.

Дослідивши матеріали кримінального провадження, слідчий суддя вважає, що постанова про закриття кримінального провадження є передчасною, не повно з`ясовано всі фактичні обставини справи, які мають суттєве значення для з`ясування об`єктивної істини постанова підлягає скасування та з метою забезпечення виконання вимог ст. ст. 2, 7 КПК України щодо застосування належної правової процедури, швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду необхідно повернути кримінальне провадження № 0000001 слідчому для продовження досудового розслідування.

При досудовому розслідуванні необхідно провести необхідні слідчі (розшукові дії), в тому числі вичерпати всі можливі процесуальні способи для проведення допиту ОСОБА_7 (оскільки останній заявив, що може надати свідчення після 27.04.2015 року); при наявності розбіжностей між показами провести одночасний допит ОСОБА_7 з ОСОБА_6 , ОСОБА_8 та ОСОБА_9 ; надати правову оцінку наявності у ОСОБА_6 тілесних ушкоджень встановлених експертом; допитати експерта, який давав заключення; провести додатковий допит ОСОБА_15 , для встановлення з якого номеру телефону вона телефонувала сину ОСОБА_6 та в разі необхідності перевірити її покази шляхом тимчасового доступу до речей та документів; встановити чи було доручення на доставлення ОСОБА_6 до райвідділу; перевірити наявність відеозаписів в Канівському РВ УМВС в Черкаській області за 04.-05.09.2014 рік; провести відтворення обставин події з ОСОБА_6 ; в разі необхідності провести інші слідчі дії.

Керуючись ст. ст. 21, 24, 62 Конституції України, ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, ст.ст. 2, 7, 9, 20, 22, 40, 42, 47, 93, 110, 220, 303, 304, 306, 307 КПК України слідчий суддя, -

У Х В А Л И В:

Постанову слідчого в особливо важливих справах прокуратури Черкаської області ОСОБА_4 від 21.04.2015 року про закриття кримінального провадження №0000001 скасувати.

Направити кримінальне провадження №0000001 слідчому в особливо важливих справах прокуратури Черкаської області ОСОБА_4 для поновлення та продовження досудового розслідування.

Копію ухвали вручити адвокату, слідчому в провадженні якого знаходиться справа, процесуальному прокурору прокуратури Черкаської області.

Ухвала підлягає до негайного виконання та не може бути оскаржена.

Відповідно до вимог ч.2 ст.376 КПК України повний текст ухвали виготовлено 12 червня 2015 року.

Слудчий суддя ОСОБА_1