Справа № 396/657/15-к
Провадження № 1-кп/396/68/15
УХВАЛА
08.04.2015 року Новоукраїнський районний суд Кіровоградської області у складі:
головуючого: ОСОБА_1
за участю секретаря - ОСОБА_2 ,
прокурора: - ОСОБА_3
захисника- ОСОБА_4 ,
обвинуваченого ОСОБА_5 ,
ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця та жителя АДРЕСА_1 , українець, громадянин України, не одружений, проживає в цивільному шлюбі, має на утриманні двох малолітніх дітей, освіта середня загальна, інвалідом не являється, раніше не судимий,у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 309 та ч.2 ст.315 КК України ,-
ОСОБА_5 обвинувачується у скоєнні кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст. 309 та ч.2 ст.315 КК України.
Згідно з вимогами ч.3 ст.314 КПК України у підготовчому судовому засіданні суд має право прийняти одне із рішень, передбачених у вказаній нормі.
Під час підготовчого судового засідання прокурор висловив переконання у наявності підстав до призначення судового розгляду на підставі зазначеного обвинувального акта, зазначивши про відсутність підстав до прийняття рішень, передбачених пунктами 1-4 ч.3 ст. 314 КПК України та вказавши, що у обвинувальному акті та реєстрі матеріалів досудового розслідування жодних недоліків не допущено, тому є усі підстави, для призначенню даного обвинувального акту до судового розгляду.
Захисник та обвинувачений не заперечили проти призначення судового розгляду кримінального провадження.
Суд, ознайомившись з обвинувальним актом, відносно обвинуваченого ОСОБА_5 , затвердженим старшим прокурором прокуратури Маловисківського району Кіровоградської області ОСОБА_6 , встановив, що обвинувальний акт не містить інформації про всіх потерпілих від даного кримінального правопорушення та в ньому не внесено інформацію про неповнолітніх потерпіліх та їх законних представників (не внесено їх ПІБ, анкетні відомості), яких внаслідок інкримінуємого ОСОБА_5 злочину за ч.2 ст. 315 КК України було схилено до вжиття наркотичних засобів.
Згідно п. 5 ч. 2 ст. 291 КПК України обвинувальний акт повинен містити виклад фактичних обставин кримінального правопорушення, які прокурор вважає встановленими, правову кваліфікацію кримінального правопорушення з посиланням на положення закону і статті закону України про кримінальну відповідальність та формулювання обвинувачення.
Під час досудового розслідування встановлено цих знайомих чотирьох осіб, троє з яких є неповнолітніми.
В обвинувальному акті при визначенні правової кваліфікації дій обвинуваченого ОСОБА_5 зазначено, що він вчинив злочин, передбачений ч. 2 ст. 315 КК України, тобто вчинив схиляння певних осіб до вживання наркотичних засобів, вчинене щодо чотирьох осіб, троє з яких є неповнолітніми, при цьому не вказавши в обвинувальному акті анкетні відомості та процесуальний статус цих осіб та не визнавши, їх потерпілими в кримінальному провадженні.
Суб`єктивна сторона злочину передбаченого ч.2 ст.315 КК України характеризується прямим умислом і наявністю спеціальної мети-викликати у потерпілого бажання вжити наркотичні засоби.
Реєстр матеріалів досудового розслідування, долучений до обвинувального акта, не містить інформації про долучення до матеріалів кримінального провадження заяв щодо чотирьох осіб, троє з яких є неповнолітніми та їх законних представників про відмову від статусу потерпілого.
Відповідно до п.3 ч.3 ст.314 КПК України у підготовчому судовому засіданні суд має право прийняти рішення про направлення обвинувального акту прокурору, якщо він не відповідає вимогами цього кодексу.
Судом поставлено на обговорення питання про повернення обвинувального акта прокурору, оскільки він не відповідає вимогам п.3 ч. 2 ст. 291 КПК України, в ньому відсутні відомості про всіх потерпілих від кримінального правопорушення.
Згідно ст. 55 КПК України потерпілим у кримінальному провадженні може бути фізична особа, який кримінальним правопорушенням завдано моральної, фізичної або майнової шкоди, а також юридична особа, якій кримінальним правопорушенням завдано майнової шкоди. Права і обов`язки потерпілого виникають в особи з моменту подання заяви про вчинення щодо неї кримінального правопорушення або заяви про залучення її до провадження як потерпілого. Потерпілим є також особа, яка не є заявником, але якій кримінальним правопорушенням завдана шкода і у зв`язку з цим вона після початку кримінального провадження подала заяву про залучення її до провадження як потерпілого.
В основі набуття фізичною чи юридичною особою статусу потерпілого у кримінальному провадженні лежить одночасна сукупність таких умов: фактичної (завдання кримінальним правопорушенням відповідної шкоди) та формальної (подання заяви про вчинення щодо неї кримінального правопорушення або заяви про залучення її до провадження як потерпілого). Отже в даному випадку перевірка, розгляд та вирішення такої заяви законом не передбачаються, тому статусу потерпілого особа набуває автоматично за наявності вказаних вище умов.
Реєстр матеріалів досудового розслідування, долучений до обвинувального акта, містить інформацію, про проведення 22 листопада 2014 року огляду місця події та складання протоколу, в той час як згідно змісту обвинувального акту 21 листопада 2014 року, а не 22 листопада 2014 року до домоволодіння ОСОБА_5 приїхали працівники міліції та запропонували йому оглянути його домоволодіння, проте зазначені розбіжності під час досудового слідства не усунено, як реєстр не містить інформації про приєднання доказів про належність домоволодіння обвинуваченому ОСОБА_5 , який дав дозвіл на огляд начеб-то його домоволодіння, в той час як під час підготовчого судового засідання обвинувачений пояснив, що домоволодіння належить його матері, а не йому.
Реєстр матеріалів досудового розслідування містить інформацію про допит неповнолітніх в якості свідків ОСОБА_7 ,, ОСОБА_8 та ОСОБА_9 , у відсутності їх законних представників.
Відповідно до ст.. 59 КПК України, якщо потерпілим є неповнолітня особа, до участі у в процесуальній дії разом з нею залучається її законний представник, якими згідно ч.2-3 ст. 44 КПК України можуть бути залучені батьки (усиновлювачі), а в разі їх відсутності - опікуни чи піклувальники особи, інші повнолітні близькі родичі чи члени сім`ї, а також представники органів опіки і піклування, установ і організацій, під опікою чи піклуванням яких перебуває неповнолітній, недієздатний чи обмежено дієздатний. Про залучення законного представника слідчий, прокурор виносить постанову, а слідчий суддя, суд - постановляє ухвалу, копія якої вручається законному представнику. У разі якщо дії чи інтереси законного представника суперечать інтересам особи, яку він представляє, за рішенням слідчого, прокурора, слідчого судді, суду такий законний представник замінюється іншим з числа осіб, зазначених у частині другій цієї статті.
Також суд вважає, що під час досудового слідства грубо порушено і права обвинуваченого ОСОБА_5 , на захист, який обвинувачується у скоєнні злочину передбаченого ч.2 ст. 315 КК України, який відповідно до ч.5 ст. 12 КК України є особливо тяжким злочином та всупереч ч.1 ст. 52 КПК України участь захисника є обов`язковою та забезпечується з моменту набуття особою статусу підозрюваного, в той час як захисник був призначений лише 21 січня 2015 року, час залучення захисника в реєстрі не відображено, в той час як повідомлено про підозру 12 січня 2015 року за ч.2 ст.315 КК України та було проведено слідчі дії з 12 січня 2015 року за відсутності призначення захисника.
Під час підготовчого судового засідання прокурор запевнив, що захисник призначений у зв`язку із висновком судово-психіатричної експертизи в кримінальному провадженні за ч.1 ст. 309 КК України.
Дійсно відомості про висновок наявні в реєстрі №21 від 13.01.2015 року, що свідчить про порушення права на захист обвинуваченого ОСОБА_5 вже з 13 січня 2015 року, так як відповідно до ч.1 п.3 ст. 52 КПК України, участь захисника забезпечується у кримінальному провадженні з моменту встановлення психічних вад.
Зазначене вказує на неправильність складеного обвинувального акту у частині викладення, порушення прав неповнолітніх потерпілих та обвинуваченого на захист під час досудового розслідування(ч.2 ст.291 КПК України).
Відповідно до вимог ч.3 ст.291 КПК України, обвинувальний акт підписується слідчим та прокурором, який його затвердив, або лише прокурором, якщо він склав його самостійно.
Згідно з положеннями ст.9 КПК України прокурор та слідчий під час кримінального провадження мають діяти у межах наданих повноважень та неухильно додержуватись вимог КПК України.
Судом встановлено, що, долучений до обвинувального акту в якості додатку реєстр матеріалів досудового розслідування у кримінальному провадженні теж не відповідає вимогам КПК України, оскільки у ньому в порушення вимог п.2 ч.2 ст.109 КПК України не вказано всі процесуальні рішення, прийняті під час досудового розслідування, якими згідно з ч.3 ст.110 КПК України є всі рішення (постанови) винесені слідчим та прокурором під час досудового розслідування.
Процесуальні дії в ході досудового реєстру викладені в реєстрі матеріалів досудового розслідування не в хронологічному порядку, що ставить під сумнів дату та час їх проведення.
Зазначене вказує на неправильність, неповноту складеного обвинувального акту та порядку направлення обвинувального акту до суду.
Заслухавши думку учасників судового провадження, захисник та обвинувачений підтримали суд, дослідивши обвинувальний акт та додатки до нього, суд встановив, що обвинувальний акт у кримінальному провадженні не відповідає вимогам Кримінального процесуального кодексу України, а тому згідно з положеннями п.3 ч.3 ст.314 КПК України підлягає поверненню прокурору на підставі встановлених обставин.
Суд вважає, що допущені недоліки перешкоджають призначенню судового розгляду на підставі отриманого обвинувального акту, оскільки: не можна визнати не суттєвими за переконанням прокурора зазначені порушення, оскільки будь-яка незаконна дія не може бути прийнята до уваги судом, тому, суд вважає неможливо призначити судовий розгляд на підставі обвинувального акту.
Таким чином, у підготовчому судовому засіданні встановлено, що обвинувальний акт із долученими додатками (реєстром матеріалів досудового розслідування у кримінальному провадженні та розпискою) не відповідає вимогам КПК України, а тому на підставі п.3 ч.3 ст.314 КПК України підлягає поверненню прокурору.
На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 291, 293, 314-316 КПК України, суд ,-
ПОСТАНОВИВ:
Обвинувальний акт у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру
Ухвала може бути оскаржена до апеляційного суду Кіровоградської області через Новоукраїнський районний суд протягом 7 днів з дня її оголошення.

Ухвала набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, а у разі подання апеляційної скарги, якщо її не скасовано, після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Головуючий: ОСОБА_1
судді: ОСОБА_10
ОСОБА_11