Єдиний унікальний номер 725/6846/14-к
Номер провадження 1-кп/725/275/14
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
24.12.2014 року Першотравневий районний суд м.Чернівців
в складі:
головуючого судді ОСОБА_1
при секретарі ОСОБА_2
за участю прокурора ОСОБА_3
захисника: ОСОБА_4
обвинуваченого ОСОБА_5 ,
розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в залі суду в м. Чернівці угоду про визнання винуватості по кримінальному проваджені зареєстрованому в Єдиному реєстрі досудових розслідувань за №0000151 від 15.05.2014 року, укладену між старшим прокурором прокуратури Чернівецької області ОСОБА_3 та обвинуваченим:
ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянином України, українцем, уродженцем с.Біла, Кіцманського району, Чернівецької області, проживаючого в АДРЕСА_1 , з вищою освітою, розлученого, працював начальником відділу екологічного контролю земельних ресурсів старшим державним інспектором з охорони навколишнього природного середовища Державної екологічної інспекції у Чернівецькій області, на даний час приватний підприємець, раніше не судимого, -
у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст.368 ч.1 КК України, -
ВСТАНОВИВ:
Обвинувачений ОСОБА_5 вчинив умисний злочин при наступних обставинах:
Так, ОСОБА_5 з 14.11.2005 року працював у Державному управлінні екології та природних ресурсів у Чернівецькій області на різних посадах.
27 березня 2007 року, на підставі наказу №10-к начальника Держекоінспекції, ОСОБА_5 було призначено на посаду головного спеціаліста відділу екологічного контролю за використанням і охороною земель та надр - державним інспектором з охорони навколишнього природного середовища Державної екологічної інспекції в Чернівецькій області.
В подальшому, 16 січня 2012 року наказом №108-к начальника Держекоінспекції, ОСОБА_5 призначено на посаду начальника відділу екологічного контролю земельних ресурсів - старшим державним інспектором з охорони навколишнього природного середовища Державної екологічної інспекції в Чернівецькій області. Згодом на підставі наказу №90 начальника Держекоінспекції від 12.05.2014 року, ОСОБА_5 було відсторонено від посади начальника відділу екологічного контролю земельних ресурсів з 13 травня 2014 року на період проведення службового розслідування за скаргою гр. ОСОБА_6 строком до 11 липня 2014 року.
У зв`язку з цим, ОСОБА_5 на період відсторонення від посади начальника відділу виконував обов`язки державного інспектора з охорони навколишнього природного середовища Державної екологічної інспекції в Чернівецькій області і в силу свого службового становища, був наділений владою, а також організаційно-розпорядчими повноваженнями.
Так, навесні 2014 року фізична особа-підприємець ОСОБА_7 вирішив зайнятись діяльністю, пов`язаною із вибіркою, перевезенням та реалізацією гравійно-піщаної суміші (надалі ГПС) без відповідної дозвільної документації і під час такої діяльності 26.04.2014 року був виявлений та задокументований правоохоронними органами, у зв`язку із чим вказані відомості були внесені до ЄРДР .
З метою належного, правильного та швидкого виготовлення та погодження всієї необхідної дозвільної документації у відповідності до чинного законодавства України у травні 2014 року ОСОБА_7 звернувся до ОСОБА_5 за допомогою з цього приводу. ОСОБА_5 пояснив ОСОБА_7 , що ні він, а ні службові особи екологічної інспекції не мають повноважень на видачу такої дозвільної документації, але пообіцяв посприяти в тому, щоб ОСОБА_7 добував гравійно-піщану суміш на законних підставах шляхом спільної підприємницької діяльності із суб`єктами господарювання, у яких є на це дозволи.
Проте, ОСОБА_5 не вдалось реалізувати свої обіцянки. Під час подальших спілкувань між ОСОБА_7 та ОСОБА_5 ними було обумовлено між собою, що за сприяння ОСОБА_5 Досяківському ОСОБА_8 у безперешкодній вибірці, перевезені та реалізації такої гравійно-піщаної суміші та не притягнення його у зв`язку із цим до відповідальності, ОСОБА_7 має надати ОСОБА_5 незаконну винагороду.
ОСОБА_7 , усвідомлюючи, що ОСОБА_5 в силу своїх повноважень державного інспектора з охорони навколишнього природного середовища Державної екологічної інспекції в Чернівецькій області, а також в силу наданої йому влади та службового становища може перешкоджати йому у зайнятті вищевказаною діяльністю, погодився дати останньому неправомірну вигоду, побоюючись що в іншому випадку у нього виникнуть проблеми відповідно до чинного законодавства України. При цьому, ОСОБА_5 з ОСОБА_7 обумовили між собою, що останній буде передавати ОСОБА_5 по 100 гривень за кожен вивезений вантажний автомобіль такої гравійно-піщаної суміші.
Реалізувати свої повноваження з метою сприяння ОСОБА_7 , ОСОБА_5 планував шляхом надання ОСОБА_7 усного дозволу на безперешкодну вибірку з русла річки Прут, перевезення та реалізацію гравійно-піщаної суміші, а також шляхом не реагування на повідомлення про вибірку ОСОБА_7 гравійно-піщаної суміші, попередження його про проведення планових, позапланових чи раптових перевірок з цих питань його колегами по відділу, а в разі затримання ОСОБА_7 під час вибірки гравійно-піщаної суміші іншими службами - шляхом проведення ним поверхових перевірок та притягнення його до мінімальної відповідальності.
Після такого обумовлення, на виконання свого злочинного умислу одержати неправомірну вигоду, ОСОБА_5 надав ОСОБА_7 усний дозвіл на безперешкодну вибірку з русла річки Прут, в адміністративних межах села Неполоківці, Кіцманського району, Чернівецької області, перевезення та реалізацію гравійно-піщаної суміші.
В подальшому, ОСОБА_7 за вказівкою ОСОБА_5 почав здійснювати вибірку гравійно-піщаної суміші з русла річки Прут, в адміністративних межах села Неполоківці, Кіцманського району, Чернівецької області.
Близько опівдня 07 липня 2014 року ОСОБА_7 , діючи у відповідності до попередніх домовленостей з ОСОБА_5 , прибув до адміністративного приміщення Державної екологічної інспекції в Чернівецькій області, яке розташоване за адресою м. Чернівці, вул. Шевченка, буд. №71 «А» де повідомив останньому, що бажає сплатити кошти за штраф та відшкодування збитків, а також готовий з ним розрахуватися за вибірку гравійно-піщаної суміші.
Цього ж дня, після складання протоколу та всіх відповідних документів за порушення екологічного законодавства, щодо вибірки ОСОБА_7 гравійно-піщаної суміші (яке будо вчинено ще 26.04.2014 року) ОСОБА_5 та ОСОБА_7 домовились зустрітись біля магазину, на розі АДРЕСА_2 , куди останній і під`їхав на своєму автомобілі.
Біля 13 год. 10 хв. 07 липня 2014 року ОСОБА_5 підійшов та сів до салону автомобіля ОСОБА_7 на переднє пасажирське сидіння. Перебуваючи у вказаному легковому автомобілі, неподалік адміністративного приміщення ДЕІ в Чернівецькій області, навпроти будинку №3 по вул. І.Гонти в м. Чернівці, діючи у відповідності до попередньої домовленості, ОСОБА_7 передав ОСОБА_5 грошові кошти в сумі 3850 гривень, з яких 2700 гривень - обумовлена сума неправомірної вигоди, а решта коштів для оплати штрафних санкцій та оплати завданих збитків згідно протоколу про адміністративне правопорушення. У свою чергу ОСОБА_5 , діючи умисно, з корисливих мотивів, одержав ці кошти в якості неправомірної вигоди і поклав їх собі у кишеню.
Таким чином, аналізуючи всі наведені вище докази в їх сукупності, суд вважає, що орган досудового розслідування правильно кваліфікував дії обвинуваченого ОСОБА_5 за ст.368 ч.1 КК України, тобто одержання службовою особою неправомірної вигоди для себе чи третьої особи за вчинення чи не вчинення такою службовою особою в інтересах того, хто надає неправомірну вигоду, чи в інтересах третьої особи будь-якої дії з використанням наданої їй влади чи службового становища.

Під час підготовчого судового засідання від старшого прокурора прокуратури Чернівецької області ОСОБА_3 надійшла угода про визнання винуватості, укладена 10.12.2014 року між прокурором та обвинуваченим ОСОБА_5 .

Зі змісту угоди про визнання винуватості вбачається, що під час судового розгляду обвинувачений ОСОБА_5 повністю та беззастережно визнає свою вину у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.368 КК України.

Крім того, під час укладення угоди про визнання винуватості прокурор та обвинувачений ОСОБА_5 узгодили міру покарання останньому за вчинене ним кримінальне правопорушення, передбачене ч.1 ст.368 КК України у виді 1000 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17000 гривень з позбавленням права займати посади, пов`язані з організаційно-правовими та адміністративно-господарськими функціями строком на 1 рік.

Під час підготовчого судового засідання обвинувачений ОСОБА_5 стверджував, що повністю розуміє свої права та характер обвинувачення за ч.1 ст.368 КК України щодо якого він визнає себе повністю винуватим, вид покарання та інші заходи, які будуть застосовані до нього у разі затвердження угоди, а також наслідки укладення та затвердження угоди про винуватість, передбачені ст.473 КПК України, які йому роз`яснені судом.

Крім цього, обвинувачений ОСОБА_5 вказував на те, що вказана угода про визнання його винуватості укладена ним із прокурором добровільно, без застосування будь-якого насильства, примусу, погроз та не є наслідком обіцянок чи дії будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді.

Враховуючи вищевикладене, суд переконався, що угода про визнання винуватості, укладена між старшим прокурором прокуратури Чернівецької області ОСОБА_3 та обвинуваченим ОСОБА_5 відповідає вимогам Кримінально-процесуального кодексу України та може бути затверджена судом.

Так, відповідно до ч.4 ст.469 КПК України, угода про визнання винуватості між прокурором та обвинуваченим може бути укладена у провадженні щодо кримінальних проступків, злочинів невеликої чи середньої тяжкості, тяжких злочинів, внаслідок яких шкода завдана лише державним чи суспільним інтересам.

Як було встановлено судом, кримінальне правопорушення, яке вчинив обвинувачений ОСОБА_5 згідно ст.12 КК України відноситься до злочинів середньої тяжкості, вчиненим правопорушенням шкода завдана лише державним та суспільним інтересам.

Під час підготовчого судового засідання обвинувачений ОСОБА_5 визнав повністю свою винуватість у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.368 КК України і зрозумів, роз`ясненні судом права, передбачені п.1 ч.4 ст.474 КПК України, а саме: що він має право на судовий розгляд, під час якого прокурор зобов`язаний довести кожну обставину щодо кримінального правопорушення, у вчиненні якого його обвинувачують, має право мовчати і факт мовчання не матиме для суду жодного доказового значення, мати захисника, у тому числі на отримання правової допомоги безоплатно у порядку та випадках, передбачених законом або захищатися самостійно, допитати під час судового розгляду свідків обвинувачення, подати клопотання про виклик свідків і подати докази, що свідчать на його користь.

Крім того, обвинувачений ОСОБА_5 усвідомив наслідки укладення та затвердження угоди про визнання винуватості, передбачені ч.2 ст.473 КПК України.

Обставинами, які пом`якшують покарання обвинуваченого ОСОБА_5 , згідно ст.66 КК України, суд визнає: щире каяття у вчиненні злочину; особу обвинуваченого, зокрема те, що він раніше не судимий, по місцю проживання характеризується позитивно, має на утриманні неповнолітню дитину.

Обставин, що обтяжують покарання обвинуваченого ОСОБА_5 , згідно ст.67 КК України, судом не встановлено.

Згідно ч.1 ст.475 КПК України, якщо суд переконався, що угода може бути затверджена, він ухвалює вирок, яким затверджує угоду і призначає узгоджену сторонами міру покарання.

На підставі вищевикладеного, керуючись ст.100, ч.1 ст. 314, 394, ч.4 ст.469, ст.ст. 472, 473 ч.2, п.п.1, 3, 4 ч.4 ст.474 та ст.475 КПК України суд, -

УХВАЛИВ:
Затвердити угоду про визнання винуватості від 10.12.2014 року у кримінальному провадженні за №725/6846/14-к, зареєстрованому в Єдиному реєстрі досудових розслідувань за №0000151 від 15.05.2014 року, укладену між старшим прокурором прокуратури Чернівецької області ОСОБА_3 та обвинуваченим ОСОБА_5 .

Визнати винуватим ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст.368 ч.1 КК України і за його вчинення призначити йому покарання у виді штрафу у розмірі 1000 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17000 гривень у дохід держави з позбавленням права займати посади, пов`язані з організаційно-правовими та адміністративно-господарськими функціями строком на 1 (один) рік.

На підставі ч. 4 ст. 53 КК України розстрочити виплату штрафу на десять місяців, зобов`язавши ОСОБА_5 сплачувати його рівними частинами по 1700 гривень щомісячно.
На вирок може бути подана апеляція з підстав, передбачених ч.4 ст.394 КПК України, до Апеляційного суду Чернівецької області протягом тридцяти діб з дня його проголошення

Суддя Першотравневого
районного суду м.Чернівці ОСОБА_1