Справа № 11а-444/2007р Головуючий
у 1 інстанції: Данко
ч.3 КК Доповідач:
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

2007
року травня 8 дня Колегія суддів
Судової палати у кримінальних справах апеляційного суду Львівської області в
складі:

Головуючого:
Леона О.І.

Суддів: Момота
В.І., Зазулі І.Є.

з участю
прокурора Ходачкевича Ю. І.

та адвокатів
ОСОБА_4, ОСОБА_5

розглянули у
відкритому судовому засіданні в місті Львові кримінальну справу за

апеляційною
скаргою засудженого ОСОБА_1

на вирок
Залізничного районного суду м. Львова від 20 грудня 2006 року

Цим
вироком: ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1 року народження, громадянин України,
непрацюючий, раніше не судимий, -

засуджений
по ст. 286 ч.3 КК України на 9 років 6 місяців позбавлення волі з позбавленням
права керувати транспортними засобами на 3 роки.

Запобіжний
захід - підписку про невиїзд - залишено без змін до звернення вироку до
виконання.

Строк
відбуття покарання обчислювати з часу затримання ОСОБА_1 та взяття його
під варту.

Постановлено
стягнути з ОСОБА_1
на користь ОСОБА_2 27 032 гривень майнової шкоди та 50 000 гривень
моральної шкоди, а всього 77 032 гривні і ОСОБА_3 - 10 397 гривень майнової
шкоди та 25 000 гривень моральної шкоди, а всього 35 397 гривень.

Також
постановлено стягнути з ОСОБА_1
судові витрати за проведення експертиз.

Вироком
суду ОСОБА_1 визнаний
винним та засуджений за те, що він ІНФОРМАЦІЯ_3р., біля 19 год., перебуваючи в
стані алкогольного сп'яніння, керував автомобілем „Нісан -Алмера",
номерний знак НОМЕР_1 на автодорозі Шегині -Львів в напрямку м. Львова. Біля
автобусної зупинки „Дачі" в с.
Суховоля Городоцького району Львівської області ОСОБА_1 порушив вимоги
п.п. 1.5; 2.9а; 12.1; 12.3; 14.2; 1.1. Правил дорожнього руху України, виїхавши
на смугу зустрічного руху, де зіткнувся з автомобілем ВАЗ - 2108, номерний знак
НОМЕР_2 під керуванням ОСОБА_6 Внаслідок зіткнення водій ОСОБА_6, пасажир
автомобіля ОСОБА_7 померли на місці ДТП, а пасажир цього автомобіля малолітня
ОСОБА_8 від отриманних травм померла ІНФОРМАЦІЯ_2р. Також внаслідок ДТП
пасажирам автомобіля ВАЗ - 2108 ОСОБА_2 та

ОСОБА_9 були спричинені тілесні ушкодження середньої тяжкості, а
пасажирові автомобіля „Нісан - Алмера" ОСОБА_10 - тяжкі тілесні
ушкодження.

В
апеляції засуджений ОСОБА_1
покликається на те, що вирок суду є незаконним, стверджує, що досудове
слідство було проведено з обвинувальним ухилом, не перевірялася його версія про
те, що він не винен у вчиненні ДТП.
Тому висновки суду про його винність не відповідають фактичним обставинам
справи.

Вважає,
що слідчі дії від 25.06.2004р. є сфальсифікованими і не можуть бути покладені
судом як докази в обвинувальному вироці.

Вказує, що вирок
суду побудований на припущеннях та сумнівних доказах.

Тому
просить вирок суду скасувати, а справу повернути для проведення додаткового
розслідування.

В
запереченнях на апеляцію державний обвинувач та потерпілі вважають вирок суду
законним та обґрунтованим, а апеляцію - безпідставною.

Заслухавши
доповідь судді, адвоката ОСОБА_4 яка підтримала апеляцію засудженого, пояснення
потерпілих ОСОБА_1, ОСОБА_3, ОСОБА_9 та адвоката ОСОБА_5, які вважають, що
апеляцію слід відхилити, думку прокурора про законність та обґрунтованість
вироку, перевіривши матеріали справи та доводи апеляції, колегія суддів вважає,
що така до задоволення не підлягає.

Вина
засудженого ОСОБА_1
у вчиненні інкримінованого йому злочинного діяння повністю стверджується
сукупністю доказів по справі, зібраних з дотриманням КПК України досудовим
слідством і належно перевірених в судовому засіданні. Висновки суду про доведеність
вини засудженого ОСОБА_1
відповідають фактичним обставинам справи і визнаються колегією суддів
обґрунтованими.

Так,
потерпілі ОСОБА_1, ОСОБА_3, ОСОБА_9 ствердили в судовому засіданні, що
31.05.2003 року іменно ОСОБА_1,
керуючи автомашиною „Нісан" виїхав на полосу руху автомобіля „ ВАЗ -
2108 „, яким керував ОСОБА_6 Внаслідок зіткнення автомобілів загинуло троє
осіб.

Свідок
ОСОБА_11 в суді пояснив, що 31.05.2003р., він керував своїм автомобілем „ВАЗ -
2108" і рухався в напрямку м. Львова із швидкістю біля 70 км/год. В с.
Суховоля, біля зупинки „Дачі" він бачив зіткнення між автомобілем
„Нісан", який здійснював обгін з автомобілем „ВАЗ - 2108", який
рухався по своїй полосі. В цей час ніяких вантажних автомобілів в радіусі біля
300 метрів не було, а водій автомобіля „Нісан", здійснюючи обгін, не
переконався у відсутності зустрічного автомобіля, рухаючись на великій
швидкості.

Свідки
ОСОБА_12 та ОСОБА_13 дали аналогічні за своїм змістом показання як і свідок
ОСОБА_11

Даними
протоколу огляду місця події від 31.05.2003 року встановлено, що зіткнення між
автомобілями ОСОБА_1
та ОСОБА_6 сталася на обочині автодороги
Львів - Шегині смуги руху у напрямку до м. Городок ( а.с. 2 - 7), тобто
зіткнення сталося на смузі руху автомобіля ВАЗ - 2108 під керуванням ОСОБА_6

Згідно
висновку № 2231 судової транспортно - трасологічної експертизи від 26.02.2004р.
місце зіткнення автомобіля „Нісан - Алмера" д.н. НОМЕР_1 під керуванням
ОСОБА_1 з
автомобілем ВАЗ - 2108 д.н. НОМЕР_2 під керуванням ОСОБА_6, розташоване
повністю на лівій стороні проїзної частини дороги по напрямку руху до м. Львова
( смуга руху автомобіля ВАЗ -2108) безпосередньо біля лівого узбіччя ( а.с. 151
- 159).

Таким
чином, по справі встановлено, що ОСОБА_1 виїхав на зустрічну смугу руху, тобто смугу руху автомобіля
ВАЗ - 2108 під час обгону автомашини ВАЗ - 2108 під керуванням ОСОБА_11

Версія
ОСОБА_1 про те, що під час його руху на дорогу несподівано вибіг
хлопчина і він змушений виїхати на зустрічну смугу руху, не знайшла свого
підтвердження як під час досудового слідства, так і в суді. Його показання в
цій частині повністю спростовуються показаннями потерпілих ОСОБА_1, ОСОБА_3,
ОСОБА_9, свідків ОСОБА_11, ОСОБА_12, ОСОБА_13. Тому суд першої інстанції вірно
прийняв їх до уваги і навів у вироці як докази вини засудженого ОСОБА_1

Тому
покликання засудженого ОСОБА_1
в апеляції про те, що не перевірялася його версія про те, що він не винен у
вчиненні ДТП, не можна
прийняти до уваги, оскільки таке повністю спростовується сукупністю доказів по
справі.

Апелянт
покликається на те, що в матеріалах справи є 38 процесуальних документів, які
датовані 25.06.2004 року і тому вважає їх сфальсифікованими, оскільки слідчий
за один день не зміг виконати таку кількість слідчих дій.

Як
вбачається з матеріалів кримінальної справи 25.06.2004р. слідчий пред'явив
ОСОБА_2 обвинувачення,
а постанова була винесена 13.05.2004 року ( а.с. 200 - 201). Також оголошена
постанова про обрання запобіжного заходу (а.с. 202).

Слідчим
25.06.2004 р. ОСОБА_2
було роз'яснено його конституційні права, право на захист, допущено
адвоката, роз'яснено процесуальні права як обвинуваченого, ознайомлено з
постановою про притягнення як обвинуваченого і проведено допит з участю
адвоката ОСОБА_14 в період з 10 год.
20 хв. до 11 год. 40хв.
(а.с. 216-222).

Крім
цього, слідчий 25.06.2004 р. ознайомлював ОСОБА_1 з постановами
про призначення відповідних експертиз та пред'являв обвинуваченому матеріали
експертизи.

Таким
чином, в апеляції засуджений ОСОБА_1 не заперечує, що слідчий не проводив з ним вказаних
слідчих дій, а лише вказує, що неможливо провести таку кількість слідчих дій.

Потерпілі
ОСОБА_1, ОСОБА_9, ОСОБА_3 та адвокат ОСОБА_5 25.06.2004 року в період з 15 год. 20 хв. до 17 год. знайомилися з
матеріалами кримінальної справи ( а.с. 225 - 227) і цього факту не
заперечували.

Засуджений
ОСОБА_1 в
апеляції зазначає, що слідчим з його пояснень не складалася схема події, яка
необхідна була для проведення трасологічної експертизи.

В
матеріалах справи є протокол огляду місця ДТП
від 31.05.2003 p.,
схема та фото таблиця, що є об'єктивними даними, а тому складати схему
події зі слів ОСОБА_1
немає необхідності.

Також по
справі достовірно встановлено, що 31.05.2003р. на час вчинення ДТП, ОСОБА_2
перебував в стані алкогольного сп'яніння, що стверджується висновком амбулаторної
судово - психіатричної експертизи, згідно якого на час ДТП в організмі
ОСОБА_1 було
1,62 проміле етилового спирту, що відповідає 96.4 грама 96% етанолу або 294,5
мл. 40% горілки ( а.с. 367 - 369). Тому покликання в апеляції про те, що суд
безпідставно визнав, що він перебував в стані алкогольного сп'яніння, не можна
прийняти до уваги.

Апелянт
вважає, що досудове слідство проведено однобічно, неповно і тому просить
скасувати вирок та направити справу для проведення додаткового розслідування,
наводячи, на його думку, які слідчі дії необхідно провести.

Колегія
суддів вважає, що матеріалами справи встановлені фактичні обставини справи і
апелянтом вони не спростовані.

Приймаючи
до уваги вищенаведені обставини, колегія суддів вважає, що кваліфікація дій ОСОБА_1 по ст.
286 ч.3 КК України є вірною, а покарання призначено у відповідності до вимог
ст. 65 КК України.

Цивільні позови
потерпілих вирішено правильно.

Колегія
суддів також вважає, що під час розгляду кримінальної справи право на захист
ОСОБА_1 не було
порушено, оскільки він користувався послугами адвокатів.

Таким чином,
апеляція засудженого ОСОБА_1
є необґрунтованою.

Керуючись ст.ст.
362, 366 КПК України, колегія суддів, -

ухвалила:

Вирок
Залізничного районного суду м. Львова від 20 грудня 2006 року відносно ОСОБА_2
залишити без змін, а його апеляцію - без задоволення.