Справа №1 - 134/2007 p.
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 серпня 2007
року м.
Хотин

Хотинський районний суд Чернівецької області в складі:
головуючого судді - Ватаманюк Р.В.; при секретарі - Новицький М.З.; за участю
прокурора - Остапович А.В.; підсудній - ОСОБА_1;

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в
місті Хотині справу по обвинуваченню: ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_1 року народження,
громадянин України, уродженець та житель с АДРЕСА_1, освіта середня, не працюючий, не одружений, батько однієї неповнолітньої
дитини, раніше не судимий в силу ст. 88 ч. З КК України, у вчиненні злочину
передбаченого ст. 164 ч. 1 КК України ,-

ВСТАНОВИВ

Згідно
постанови Ленінського районного суду м. Чернівці, від 24.02.1992 року, ОСОБА_1 зобов'язаний сплачувати на користь своєї колишньої
дружини ОСОБА_7 аліменти на утримання сина - ОСОБА_2 ІНФОРМАЦІЯ_1 р.н. в розмірі % частини його заробітку
(доходу) але не менше ніж по 20 крб. щомісячно і до його повноліття,
розпочинаючи з 20.12.1991 року. Не дивлячись на це, ОСОБА_1 являючись працездатним, на обліку в центрі зайнятості
населення не знаходився, в 2005-2007 роках працював по найму в своїх
односельчан: ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5 та ОСОБА_6, за що отримував відповідну
платню, однак аліменти на утримання сина не сплачував, хоча й неодноразово був
попереджений про кримінальну відповідальність про ухилення від сплати
аліментів, внаслідок чого станом на 1.04.2007 року утворилась заборгованість по
аліментних платежах на суму 5 036 гривень 41 копійка.

Будучи
допитаний в судовому засіданні за ст. 164 ч. 1 КК України підсудній ОСОБА_1 свою вину визнав повністю пояснивши, що дійсно згідно
постанови Ленінського районного суду м. Чернівці, від 24.02.1992 року, він
зобов'язаний сплачувати на користь своєї колишньої дружини ОСОБА_7 аліменти на утримання сина - ОСОБА_2 ІНФОРМАЦІЯ_1 р.н. в розмірі % частини його заробітку
(доходу) але не менше ніж по 20 крб. щомісячно і до його повноліття,
розпочинаючи з 20.12.1991 року. Не дивлячись на це, він являючись працездатним,
на обліку в центрі зайнятості населення не знаходився, в 2005-2007 роках дійсно
працював по найму в своїх односельчан: ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5 та ОСОБА_6, за
що отримував відповідну платню, однак аліменти на утримання сина не сплачував,
хоча й неодноразово був попереджений про кримінальну відповідальність про
ухилення від сплати аліментів, внаслідок чого станом на 1.04.2007 року
утворилась заборгованість по аліментних платежах на суму 5 036 гривень 41
копійка. Вину визнає, зобов'язується погасити заборгованість.

Крім
повного визнання вини підсудним ОСОБА_1, його вина у вчиненні інкримінованого
злочину в повній мірі доведена доказами дослідженими в судовому засіданні.

Згідно
постанови Ленінського районного суду м. Чернівці, від 24.02.1992 року, ОСОБА_1 зобов'язаний сплачувати на користь своєї колишньої
дружини ОСОБА_7 аліменти на утримання сина: ОСОБА_2 ІНФОРМАЦІЯ_1 р.н. в розмірі % частини його заробітку
(доходу) але не менше ніж по 20 крб. щомісячно і до його повноліття,
розпочинаючи з 20.12.1991 року. (а.с. 5)

Згідно
довідки відділу ДВС заборгованість по сплаті аліментів ОСОБА_1 станом на 1.04.2007 року складає 5 036 гривень 41 копійка, (а.с. 7)

Таким чином,
вищенаведені докази в
свої сукупності в
повній мірі підтверджують вину
підсудного ОСОБА_1 у вчиненні даного злочину.

Його дії
вірно кваліфіковані за ст. 164 ч. 1 КК України - злісне ухилення від сплати
встановлених рішенням суду коштів на утримання дітей (аліментів).

Обставиною,
що пом'якшують покарання у відповідності 66 КК України судом визнано: щире каяття
підсудного.

Обставин, що обтяжують покарання немає.

Дані, що
характеризують особу підсудного: раніше притягувався до

кримінальної
відповідальності за вчинення аналогічного злочину, хоча судимість знята в
установленому законом порядку; по місцю проживання характеризується позитивно.

Обираючи підсудному покарання, суд враховує, ступінь тяжкості вчиненого
злочину, дані про його особу, а саме те, що він раніше притягувався до
кримінальної відповідальності за вчинення аналогічного злочину, по місцю проживання
характеризується позитивно, обставину, що пом'якшує покарання.

Враховуючи
наведене, суд вважає, що стосовно слід призначити покарання у вигляді обмеження
волі на строк, у межах, установлених ст. 164 ч. 1 КК України, що буде
необхідним й достатнім для його виправлення та попередження нових злочинів.

При
цьому враховуючи тяжкість злочину, особу винного суд прийшов до висновку про
можливість виправлення засудженого без відбування покарання, тому його слід
звільнити від відбування покарання з випробуванням, якщо він протягом
визначеного судом іспитового строку не вчинить нового злочину і виконає
покладені на нього обов'язки, тобто застосувати ст.ст. 75 , 76 КК України.

Цивільний
позов в кримінальній справі не заявлено.

Керуючись ст.ст. 323,324 КПК України, суд, -

ЗАСУДИВ:

Визнати ОСОБА_1 у вчиненні злочину

передбаченого ст. 164 ч. 1 КК
України і обрати йому покарання у
вигляді обмеження волі строком на 2
(два) роки.

На
підставі ст. 75 КК України звільнити засудженого ОСОБА_1 від відбування призначеного
покарання, якщо він протягом іспитового строку тривалістю 1 (один) рік не
вчинить нового злочину і виконає покладені на нього обов'язки.

Зобов'язати
в порядку ст. 76 КК України засудженого ОСОБА_1 не виїжджати за межі України на
постійне проживання без дозволу органу кримінально-виконавчої системи;
повідомляти органи кримінально-виконавчої системи про зміну місця проживання,
роботи; періодично з'являтися для
реєстрації в органи кримінально-виконавчо'!' системи.

Мірою
запобіжного заходу відносно засудженого ОСОБА_1 до вступу вироку в законну силу
залишити - підписку про невиїзд.

Вирок
суду може бути оскаржено до апеляційного суду Чернівецької області через
Хотинський районний суд на протязі п'ятнадцяти діб з моменту його проголошення.