Провадження № 1-кп/412/736/13
Краснодонський міськрайонний суд
Луганської області у складі: судді
Зінкіна В.І., за участю секретаря:
Букаєвої А.О., прокурора: Кудрявцева
М.В., потерпілої ОСОБА_1, розглянувши у
відкритому судовому засіданні
кримінальне провадження за
ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженця
м.Молодогвардійськ Луганської області
з середньо-спеціальною освітою,
росіянина, громадянина України,
одруженого, працюючого на шахті
«Володарська», зареєстрованого та
проживаючого за адресою:
АДРЕСА_1,раніше не судимого,
у вчинені кримінального
правопорушення, що передбачений ч.1
ОСОБА_2 відповідно до рішення
Краснодонського міськрайонного суду
Луганської області від 01.11.2012 року за
виконавчим листом № 2-1210/8483/2012 від 01.11.2012
року, зобов'язаний сплачувати аліменти
на користь ОСОБА_1 на навчання доньки
ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_4 у розмірі 1/4
частини з усіх видів доходів, щомісяця,
починаючи з 30.08.2012 року до закінчення
навчання ,тобто до 30.06.2016 року, але не
більш ніж досягнення дитиною 23-х років.
Однак ОСОБА_2, будучи попереджений про
відповідальність, злісно ухиляється
від сплати аліментів на навчання
доньки, що призвело до виникнення
заборгованості із сплати аліментів,
порушення прав дитини на повноцінне
життя та всебічний розвиток.Будучи
фізично здоровою та працездатною
особою, ОСОБА_2 не намагався
влаштуватися на постійну роботу.
ОСОБА_2 аліменти на навчання доньки не
сплачував, внаслідок чого за період з 20
березня 2013 року до 31 жовтня 2013 року
утворилася заборгованість по виплаті
аліментів за вказаний період у сумі 7261
грн.06 коп., а також заборгованість за
період роботи ОСОБА_2 в ООО
«Ремавтоматіка» з 30 серпня 2012 року у
сумі 3810 грн.19 коп.
В судовому засіданні обвинувачений
ОСОБА_2 свою винуватість у скоєнні
кримінального правопорушення визнав
повністю, суду показав, що з 1993 року
перебував у шлюбі з потерпілою. У 1994
році у них народилася донька ОСОБА_3.
На підставі рішення суду з нього були
стягнуті аліменти на навчання доньки
до досягнення донькою 23 річного віку.
Аліменти не сплачував, оскільки не мав
постійного місця роботи. Проте на
даний час він працює. Розмір
нарахованих та несплачених ним
аліментів визнав повністю. У вчиненому
Показання обвинуваченого відповідають
фактичним обставинам справи, суд
находить їх достатніми та істинними.
Враховуючи те, що обвинувачений ОСОБА_2
в повному обсязі визнав свою вину у
вчиненні інкримінованого їй органом
досудового слідства кримінальному
правопорушенні при обставинах,
викладених в обвинувальному акті, та
беручи до уваги, що інші учасники
судового розгляду не заперечували
проти дослідження доказів щодо тих
обставин, що ніким не оспорюються, та
судом встановлено, що учасники
судового розгляду, в тому числі
обвинувачений, правильно розуміють
зміст цих обставин та відсутні сумніви
щодо добровільності та істинності їх
позиції, роз'яснивши їм про те, що у
такому випадку вони будуть позбавлені
права оспорювати зазначені обставини у
апеляційному порядку, вислухавши думку
учасників судового розгляду, суд
визнає недоцільним дослідження
доказів стосовно тих обставин, які
ніким не оспорюються, відповідно до ч.3
Суд дії обвинуваченого ОСОБА_2.
кваліфікує за ч.1 ст.164 КК України, як
злісне ухилення від сплати
встановлених рішенням суду коштів на
утримання дитини (аліментів).
При призначенні покарання, суд
відповідно до ст. 65 КК України враховує
ступінь тяжкості вчиненого злочину,
особу обвинуваченого, обставини, що
пом'якшують та обтяжують покарання.
Вчинене обвинуваченим кримінальне
правопорушення, передбачене ч.1 ст.164 КК
України відноситься до категорії
Обвинувачений ОСОБА_2 за місцем
проживання характеризується
посередньо, не перебуває на обліку у
лікарів нарколога та психіатра, раніше
не судимий.
Обставинами, що пом'якшують покарання,
суд визнає щире розкаяння в скоєному.
Обставин, які обтяжують покарання,
судом не встановлено.
При призначенні обвинуваченому виду та
міри покарання суд врахував наступні
факти та обставини: вчинення злочину
невеликої тяжкості, наявність
обставин, які пом`якшують покарання,
відсутність обставин, які обтяжують
покарання, наявність у підсудного
постійного місця проживання,
відсутність у підсудного постійної
роботи, суд приходить до висновку, що
слід призначити підсудному покарання у
виді обмеження волі. Разом з тим, суд
дійшов висновку про можливість
виправлення обвинуваченого без
ізоляції його від суспільства та
прийняв рішення про звільнення ОСОБА_2
від відбування покарання з
випробуванням, із застосуванням вимог
ст. 75 КК України, якщо він протягом
визначеного судом іспитового строку не
вчинить нового злочину і виконає
покладені на нього обов»язки.
Цивільний позов не заявлений.
Речових доказів немає.
Судових витрат немає.
Керуючись ст. ст. 368, 370 КПК України,
суд
ОСОБА_2 визнати винним за ч.1 ст.164 КК
України та призначити йому покарання у
вигляді 1 (одного) року обмеження волі.
На підставі ст. 75 КК України ОСОБА_2
звільнити від відбування основного
покарання у вигляді обмеження волі,
якщо він у період випробувального
терміну - 2 (двох) років не вчинить
нового злочину и виконає покладені на
нього обов'язки, передбачені ст. 76 КК
України: повідомляти органи
кримінально-виконавчої системи про
зміну місця мешкання.
Обраний запобіжний захід відносно
ОСОБА_2 у вигляді особистого
зобов'язання до набрання вироком
законної сили - залишити без зміни.
Вирок може бути оскаржений до
апеляційного суду Луганської області
протягом тридцяти днів з дня його
проголошення шляхом подання
апеляційної скарги через
Краснодонський міськрайонний суд
Луганської області.

Суддя:
В.І.Зінкін