Справа № 602/516/15-к
Провадження № 1-кп/602/53/2015
В И Р О К
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
"14" липня 2015 р.

Лановецький районний суд Тернопільської області в складі:

головуючого судді ОСОБА_1

при секретарі ОСОБА_2

з участю прокурора ОСОБА_3

захисника ОСОБА_4

обвинуваченої ОСОБА_5

законного представника ОСОБА_6

потерпілої ОСОБА_7

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Ланівці кримінальне провадження № 0000096 від 4 квітня 2015 року про обвинувачення

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки та жительки АДРЕСА_1 , з неповною середньою освітою, учениці 10 класу Вербовецької ЗОШ 1-3 ступенів, не одруженої, громадянки України, раніше не судимої,

за ч.2 ст.15, ч.1 ст.185 КК України,-
В С Т А Н О В И В:
3 квітня 2015 року близько 13 год. 00 хв. у неповнолітньої ОСОБА_5 , яка перебувала в приміщенні магазину роздрібної торгівлі «Все від 40», що знаходиться в АДРЕСА_2 , виник злочинний умисел на таємне викрадення чужого майна кофти жіночої ціною 225 грн.

Реалізовуючи свій злочинний умисел, ОСОБА_5 шляхом вільного доступу, перебуваючи в примірочній магазину «Все від 40», одягнула на себе жіночу кофту синього кольору «Анне В-012», вартістю 225 грн., заховавши її таким чином під курткою, в яку вона була одягнена і з метою доведення свого злочинного умислу до кінця, направилась до виходу з магазину, однак була виявлена працівниками магазину та змушена була повернути викрадену кофту, не довівши свої злочинні дії до кінця з причин, які не залежали від її волі.

В судовому засіданні обвинувачена ОСОБА_5 свою вину у вчиненні інкримінованого їй злочину за обставин, викладених в обвинувальному акті, визнала повністю, погодилась зі всіма зібраними в процесі досудового розслідування доказами зі сторони обвинувачення, які підтверджують її винність у вчиненні кримінального правопорушення.

При цьому обвинувачена ОСОБА_5 дала суду показання про те, що дійсно, перебуваючи в магазині «Все від 40» в м.Ланівці, вона в примірочній одягнула кофту синього кольору, а зверху свою куртку. Вішалку з-під кофти вона повішала разом з іншими кофтами, які брала для примірки. Після цього вона ще дивилася інші товари, а продавець виявила порожню вішалку і почали шукати кофту, після чого викликала працівників міліції.

Обвинувачена ОСОБА_5 розкаюється у вчиненому, обіцяє подібного не допускати, просить суворо її не карати і звільнити її від покарання, застосувавши щодо неї примусові заходи виховного характеру.

Крім повного визнання вини у вчиненні кримінального правопорушення самою обвинуваченою, її вина повністю доведена зібраними органом досудового слідства доказами та дослідженими в судовому засіданні.

Так, потерпіла ОСОБА_7 показала, що вона є приватним підприємцем і здійснює свою діяльність в магазині «Все від 40». Будучи в магазині біля каси, до неї підійшла продавець, яка знаходилась в торговому залі, і повідомила, що вона виявила серед товарів порожню вішалку. Вони почали шукати кофту, яка була на вішалці, однак її ніде не було. В магазині були присутні ОСОБА_5 та її подружка, в яких вони запитували про кофту, однак вони мовчали. Після цього вона (потерпіла) розсунула замок куртки ОСОБА_5 , на якій виявлена кофта. Про виявлене потерпіла повідомила органи міліції.

Потерпіла ОСОБА_7 не наполягає на суворому покаранні обвинуваченої, вказує, що кофта їй повернута і вона претензій до обвинуваченої немає.

Свідок ОСОБА_8 показала суду, що вона працює продавцем у магазині «Все від 40». Будучи в магазині біля каси разом з власницею магазину, до них підійшла продавець із залу і стала розпитувати чи хтось із них продав кофту і показала порожню вішалку. Вони почали шукати кофту і виявили її на обвинуваченій ОСОБА_5 під курткою.

Свідок ОСОБА_9 , яка працює продавцем у магазині «Все від 40», показала суду про те, ОСОБА_5 зайшла в магазин з подружкою і брала кілька кофт для примірки. Після повернення з примірочної ОСОБА_5 була одягнута у свою куртку і продовжувала дивитись товари разом з подружкою.

Свідок вказує, що вона виявила порожню вішалку, повідомила про це власницю магазину і стали шукати кофту. Присутні в магазині дівчата казали, що вони нічого не брали, однак кофта виявлена на ОСОБА_5 під курткою.

Свідок ОСОБА_10 показала суду, що вона разом із ОСОБА_5 зайшли в магазин «Все від 40», в якому ОСОБА_5 вибирала кофти і ходила в примірочну міряти. З примірочної обвинувачена вийшла в куртці і через деякий час продавці магазину шукали кофту, в яку була одягнута ОСОБА_5 .

Відповідно до висновку судової товарознавчої експертизи № 6-187/15 від 22.05.2015 року залишкова вартість жіночої кофти синього кольору «Анне В-012» станом на 03.04.2015 року може становити 225,00 грн.

Вчителі Вербовецької ЗОШ 1-Ш ступенів, де навчається неповнолітня ОСОБА_5 , ОСОБА_11 та ОСОБА_12 показали суду про те, що ОСОБА_5 за місцем навчання характеризується позитивно, вона староста класу, енергійна, товариська, підтримує дружні відносини з учнями класу, приймає активну участь у заходах школи, вчиться посередньо.

Законний представник обвинуваченої ОСОБА_5 її мама ОСОБА_6 показала в суді, що вона довіряє дочці, яка є самостійною. Щодо вчиненого вона не схвалює поведінку дочки і вказує, що вона має позитивний вплив на неї і просить передати дочку її на поруки.

Представник кримінальної міліції у справах дітей ОСОБА_13 та представник служби у справах неповнолітніх ОСОБА_14 в суді пояснили, що обвинувачена ОСОБА_5 до вчинення кримінального правопорушення на обліку не перебувала. При проведенні обстеження житлових умов неповнолітньої ОСОБА_5 виявлено, що вона проживає в нормальних умовах, в хаті порядок, є домашнє господарство. ОСОБА_5 визнала свою вину у вчиненому, щиро розкаялась.

Згідно висновку амбулаторної судово-психіатричної експертизи № 223 від 23.04.2015 року ОСОБА_5 на період часу до якого відносяться інкриміновані їй діяння на психічні захворювання не страждала, могла усвідомлювати свої дії і керувати ними. ОСОБА_5 за теперішнього часу психічними захворюваннями не страждає, по своєму психічному стану здатна усвідомлювати свої дії і керувати ними. ОСОБА_5 не потребує застосування до неї примусових заходів медичного характеру, загальний психологічний розвиток відповідає її віку.

Оцінюючи зібрані по справі докази, суд приходить до висновку, що ОСОБА_5 вчинила кримінальне правопорушення, передбачене ч.2 ст.15, ч.1 ст.185 КК України замах на таємне викрадення чужого майна.

В судовому засіданні захисник обвинуваченої ОСОБА_5 адвокат ОСОБА_4 заявила клопотання про звільнення неповнолітньої ОСОБА_5 від покарання за вчинення злочину, передбаченого ч.2 ст.15, ч.1 ст.185 КК України, із застосуванням заходів виховного характеру, передати її під нагляд батьків.

Клопотання мотивоване тим, що ОСОБА_5 визнала свою вину в інкримінованому її злочині, щиро розкаялась, по місцю проживання та навчання характеризується позитивно і її поведінка по сьогоднішній день є бездоганною, інших злочинів не вчиняла, до адміністративної відповідальності не притягалася.

Прокурор в судовому засіданні підтримав дане клопотання та не заперечує щодо його задоволення.

Відповідно до вимог ст.105 КК України неповнолітній, який вчинив злочин невеликої або середньої тяжкості, може бути звільнений судом від покарання, якщо буде визнано, що внаслідок щирого розкаяння та подальшої бездоганної поведінки він на момент постановлення вироку не потребує застосування покарання. У цьому разі суд застосовує до неповнолітнього примусові заходи виховного характеру.

Вирішуючи питання щодо покарання обвинуваченій ОСОБА_5 суд враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, який є злочином середньої тяжкості, його наслідки, розмір завданих збитків, відсутність обтяжуючих покарання обставин, як пом`якшуючі покарання обставини вчинення злочину неповнолітньою, щире каяття, особу винної, яка позитивно характеризується за місцем навчання та проживання, вперше притягається до кримінальної відповідальності, на обліку в лікаря нарколога та психіатра не перебуває.

Відповідно до характеристики виконкому Карначівської сільської ради Лановецького району Тернопільської області ОСОБА_6 (законний представник обвинуваченої) по місцю проживання характеризується позитивно, являється депутатом сільської ради трьох скликань, понад 10 років працює на посаді завідуючої клубом села Шили, користується авторитетом та повагою серед працівників та жителів села, скарг і зауважень до виконкому сільської ради на неї не надходило.

Враховуючи наведені обставини, суд приходить до висновку, що на момент постановлення вироку обвинувачена ОСОБА_5 не потребує застосування покарання, а тому клопотання про звільнення її від покарання із застосуванням примусових заходів виховного характеру підлягає задоволенню. Суд вважає за можливе застосувати до ОСОБА_5 примусовий захід виховного характеру у виді передачі її під нагляд матері ОСОБА_6 .

Керуючись ст. 105 КК України, ст.ст. 368-371, 373- 376 КПК України, суд -

У Х В А Л И В:

ОСОБА_5 визнати винною у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.15, ч.1 ст.185 КК України.

Звільнити ОСОБА_5 від покарання та застосувати щодо неї примусовий захід виховного характеру у виді передачі під нагляд матері ОСОБА_6 строком на один рік.

Вирок може бути оскаржений до апеляційного суду Тернопільської області через Лановецький районний суд протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після прийняття рішення судом апеляційної інстанції.

Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченій та прокурору. Учасники судового провадження мають право отримати копію вироку в суді.

Суддя: ОСОБА_15 Сенюх