Справа № 554/2452/15-к
ВИРОК
Іменем України
Дата документу 10.03.2015
Октябрський районний суд м. Полтава у складі:
судді ОСОБА_1
при секретарі ОСОБА_2
з участю прокурора ОСОБА_3

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки м. Гадяч Полтавської області, українки, громадянки України, позапартійної, освіта середня-спеціальна, неодруженої, вагітної, не працюючої, зареєстрованої: АДРЕСА_1 , фактично проживаючої: АДРЕСА_2 , раніше не судимої, у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 307 КК України,
в с т а н о в и в :
З вересня 2013 року по червень 2014 року обвинувачена ОСОБА_4 , погодившись на пропозицію знайомої ОСОБА_5 , працювала в орендованих останньою кіосках на ринках «Сади-2» та «Алмазному» в м. Полтава, де реалізовувала, надані ОСОБА_5 психотропні та особливо небезпечні психотропні речовини і їх аналоги.
Так, 15 лютого 2014 року близько 15 год. 05 хв. ОСОБА_4 за попередньою змовою групою осіб з ОСОБА_5 , реалізуючи свій злочинний намір, діючи умисно, з корисливих мотивів, усвідомлюючи що реалізовує психотропні речовини, знаходилася в кіоску № 11ж, розташованому на території ринку «Алмазний» по вул. Калініна, 45 в м. Полтаві, де під час проведення працівниками міліції оперативної закупки, пов`язаної із виявленням факту незаконного збуту психотропної речовини, незаконно збула за 350 гривень громадянинові ОСОБА_6 під вигаданими біографічними даними: ОСОБА_7 , два паперових пакетика з надписом «Ентерол 250» та зображенням автомобіля, в яких містилися полімерні пакунки з порошкоподібною речовиною білого кольору, яка згідно з висновком судово-хімічної експертизи № 271 від 24.02.2014 року - містить піровалерон, що належить до психотропних речовин, обіг яких обмежено і стосовно яких допускаються виключення деяких заходів контролю та метилендіоксипіровалерон (1-(3,4-метилендіоксифеніл)-піролідинілпентан-1 он (МDPV), який відноситься до особливо небезпечних психотропних речовин, обіг яких заборонено. Маса МDPV в речовині масою 0,0389 г становить 0,010 г. Маса піроваленону в речовині масою 0,0389 г становить 0,006г. Відповідно до висновку судово-хімічної експертизи № 1826 від 25.12.2014 року - надана на дослідження речовина містить «синтетичний каннабіноїд» - РВ 22, який згідно з висновком Комітету з контролю за наркотиками є аналогом психотропної речовини тетрагідроканнабінолу (ТГК). Маса РВ - 22 в речовині масою 0,0283 г становить 0,006 г. Маса РВ - 22 в речовині масою 0,0474 г становить 0,011г», які ОСОБА_4 незаконно придбала та зберігала з метою збуту.
25 лютого 2015 року між старшим прокурором прокуратури Полтавської області ОСОБА_3 та обвинуваченою ОСОБА_4 укладена угода про визнання винуватості, згідно з якою остання беззаперечно визнала себе винуватою у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 307 КК України.
Сторонами узгоджено, що при затвердженні угоди ОСОБА_4 буде призначене покарання за ч. 2 ст. 307 КК України із застосуванням ч. 1 ст. 69 КК України у виді п`яти років позбавлення волі з призначенням іспитового строку на підставі ст. 75 КК України.
Розглядаючи питання про затвердження угоди суд виходить з наступного.
Відповідно до ст. 468 КПК України у кримінальному провадженні може бути укладена угода між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим про визнання винуватості.
Згідно з ч. 4 ст. 469 КПК України угода про визнання винуватості між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена у провадженні щодо кримінальних проступків, злочинів невеликої чи середньої тяжкості, тяжких злочинів, внаслідок яких шкода завдана лише державним чи суспільним інтересам.
Злочин, у вчиненні якого обвинувачена визнала себе винуватою віднесений до злочину середньої тяжкості, а отже угода відповідає вимогам закону.
Судом встановлено, що ОСОБА_4 цілком розуміє положення ч.ч.4, 5 ст. 474 КПК України.
Судом встановлено, що укладення угоди сторонами є добровільним, тобто не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дії будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді.
Судом встановлено, що умови угоди не суперечать вимогами Кримінального процесуального Кодексу та Кримінального Кодексу України, інтересам суспільства, а кримінальне провадження свідчить про наявність фактичних підстав для визнання винуватості.
Обвинувачена ОСОБА_4 погоджується на призначення узгодженого покарання.
Виходячи з викладеного суд приходить до висновку про наявність підстав для затвердження угоди про визнання винуватості між прокурором та ОСОБА_4 .
На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 373, 374, 475 КПК України суд,
Визнати ОСОБА_4 винуватою у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст. ст. 307 ч. 2, ст. 69 ч. 1 КК України, та призначити узгоджене покарання у виді п`яти років позбавлення волі.
На підставі ст. 75 КК України звільнити засуджену ОСОБА_4 від відбування призначеного покарання, якщо вона протягом трьох років не вчинить нового злочину і виконає покладені на неї обов?язки.
На підставі ст. 76 КК України зобов?язати засуджену ОСОБА_4 повідомляти органи кримінально виконавчої інспекції про зміну місця проживання, роботи; не виїжджати за межі України на постійне проживання без дозволу кримінально-виконавчої інспекції.
Речові докази по справі знищити.
Вирок може бути оскаржено до Апеляційного суду Полтавської області через Октябрський районний суд м. Полтави протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

СуддяОСОБА_1