пр. № 1-кп/759/218/14
ун. № 759/3529/14-к
У Х В А Л А

02 вересня 2014 року Святошинський районний суд м. Києва в складі:

головуючого судді: ОСОБА_1 ,

при секретарі: ОСОБА_2 ,

за участю сторін кримінального провадження: прокурор ОСОБА_3 , обвинувачені ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , захисники ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , потерпілий ОСОБА_8 , представник потерпілих ОСОБА_9

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду питання доцільності продовження строку тримання під вартою обвинувачених ОСОБА_4 , ОСОБА_5 за ч. 2 ст. 186 КК України,
ВСТАНОВИВ:
Обвинувальний акт надійшов до Святошинського районного суду м. Києва 06 березня 2014 року. ОСОБА_4 , ОСОБА_5 утримуються під вартою з 03 лютого 2014 року. Ухвалами Святошинського районного суду м. Києва від 27.03.2014 року, 22.05.2014 року, 08.07.2014 року був продовжений строк тримання обвинувачених під вартою до 25.05.2014 року, 20.07.2014 року, 05.09.2014 року відповідно.

У зв`язку з тим, що судовий розгляд даного кримінального провадження на даний час не завершено, а строк дії вказаного запобіжного заходу закінчується, за ініціативою суду на розсуд сторін кримінального провадження винесено питання доцільності продовження тримання обвинувачених під вартою.

Прокурор, посилаючись на вагомість доказів обвинувачення ОСОБА_4 та ОСОБА_5 у вчиненні тяжкого злочину, наявні ризики переховування, вчинення нових злочинів, незаконного впливу на недопитаного в судовому засіданні неповнолітнього потерпілого ОСОБА_10 , які не зменшилися, просив продовжити строк тримання обвинувачених під вартою.

Захисники, яких підтримали обвинувачені, вважали, що не має підстав для продовження строку тримання під вартою, прокурором не доведено заявлені ризики та просили змінити запобіжний захід на домашній арешт.

Потерпілий ОСОБА_8 , представник потерпілих ОСОБА_9 підтримали думку захисників та вважали за можливе змінити обвинуваченим запобіжний захід на інший, більш м`який.

Потерпілий ОСОБА_10 та його законний представник в судове засідання не з`явились, надали суду заяви із проханням розглядати справу за їхньої відсутності та просили скасувати обраний обвинуваченим запобіжний захід.

Заслухавши думку прокурора, захисників, обвинувачених, потерпілого та представника потерпілих, проаналізувавши матеріали кримінального провадження, суд приходить до наступного.

Відповідно до ч. 3 ст. 331 КПК України незалежно від наявності клопотань суд зобов`язаний розглянути питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою до спливу двомісячного строку з дня надходження до суду обвинувального акта, клопотання про застосування примусових заходів медичного або виховного характеру чи з дня застосування судом до обвинуваченого запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою. За наслідками розгляду питання суд своєю вмотивованою ухвалою скасовує, змінює запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, або продовжує його дію на строк, що не може перевищувати двох місяців.

До спливу продовженого строку суд забов`язаний повторно розглянути питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою, якщо судове провадження не було завершене до його спливу.

У відповідності до положень ст. 177 КПК України, метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобіганням спробам: переховуватися від суду, знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення, незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні, перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, вчинити інше кримінальне правопорушення або продовжити злочину діяльність.

Тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор не доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не може запобігти ризикам, передбаченим ст. 177 КПК України.

Разом з цим, тривале тримання під вартою може бути виправдане тільки за наявності конкретного суспільного інтересу, який, незважаючи на презумпцію невинуватості, переважує принцип поваги до свободи особистості. Також згідно з пунктом 3 статті 5 Європейської Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зі спливом певного часу саме тільки існування обґрунтованої підозри перестає бути підставою для позбавлення свободи, і органи досудового розслідування мають навести інші підстави для продовження тримання під вартою. До того ж такі підстави мають бути чітко вказані.

Суд враховує, що сама лише тяжкість вчиненого злочину, хоча і є визначаючим елементом при оцінці ризику ухилення від суду, однак не може бути достатньою підставою для законності тримання особи під вартою.

Прокурором в судовому засіданні не доведено, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів до обвинувачених не може запобігти ризикам, передбаченим ст. 177 КПК України. Крім того, справа не знаходить тривалий час свого вирішення з причин неявки неповнолітніх потерпілих та законний представників, відсутності доставки обвинувачених протягом тривалого часу до суду з поважних причин та їх відмовою проводити судове засідання в режимі відеоконференції.

За таких обставин, враховуючи поведінку учасників кримінального провадження, суд приходить до висновку про наявність підстав для зміни запобіжного заходу обвинуваченим ОСОБА_4 , ОСОБА_5 з тримання під вартою на домашній арешт.

Застосовуючи такий вид міри запобіжного заходу, суд виходить з необхідності уникнення ризиків, визначених ст. 177 КПК України щодо можливості обвинувачених перешкоджати кримінальному провадженню, зі ступені тяжкості інкримінованого їм злочину.

Крім того, суд вважає за доцільне покласти на ОСОБА_4 , ОСОБА_5 обов`язки, передбачені ч.5 ст. 194 КПК України.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 131, 132, 176-178, 181, 183, ч. 3 ст. 331 КПК України, суд, -

УХВАЛИВ:
Змінити обвинуваченому ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід з тримання під вартою на домашній арешт, заборонивши ОСОБА_4 залишати місце свого проживання за адресою: АДРЕСА_1 в період часу з 20-00 год. до 07-00 год.

Змінити обвинуваченому ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , запобіжний захід з тримання під вартою на домашній арешт, заборонивши ОСОБА_5 залишати місце свого проживання за адресою: АДРЕСА_2 в період часу з 20-00 год. до 07-00 год.

Роз`яснити обвинуваченим ОСОБА_5 та ОСОБА_4 , що відповідно до ч. 5 ст. 181 КПК України, працівники органу внутрішніх справ з метою контролю за їх поведінкою, мають право з`являтися в житло, під арештом в якому вони перебувають, вимагати надання усних чи письмових пояснень з питань, пов`язаних із виконанням покладених на них зобов`язань, використовувати електронні засоби контролю.

Покласти на обвинувачених ОСОБА_5 та ОСОБА_4 обов`язки, передбачені ч.5 ст. 194 КПК України, та зобов`язати обвинувачених: не залишати житло в період часу з 20-00 год. до 07-00 год.; за наявності здати на зберігання органу досудового розслідування паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України та в`їзд в Україну.

Визначити строк дії ухвали в частині зміни обвинуваченим ОСОБА_5 та ОСОБА_4 запобіжного заходу тривалістю в два місяці - до 31 жовтня 2014 року.

Ухвалу в частині застосування до ОСОБА_5 та ОСОБА_4 запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту направити для виконання органу внутрішніх справ за місцем проживання обвинувачених - до Києво-Святошинського РУ ГУМВС України в Київській області та для відома до Київського слідчого ізолятору № 13 Управління державної пенітенціарної служби України з питань виконання покарань в м. Києві та Київській області.

Ухвала підлягає негайному виконанню в частині звільнення обвинувачених ОСОБА_5 та ОСОБА_4 з-під варти в залі суду та застосування до останніх запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту.

Ухвала окремому оскарженню не підлягає.

Головуючий: ОСОБА_1