АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ЧЕРКАСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 11-кп/793/367/13Головуючий по 1
інстанціїКатегорія : ст.190 ч.2 КК України
Діденко Тетяна Іванівна Доповідач в
апеляційній інстанції Биба Ю. В.
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 грудня 2013 року Колегія суддів
судової палати в кримінальних справах
апеляційного суду Черкаської області в
складі:

головуючогоБиби Ю. В. суддівПопельнюха
Р. О., Євтушенка В. Г.з участю
прокурораСвищ Л. А. секретаря
Єгорової С. А.

обвинувачуваної
ОСОБА_6

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в місті Черкаси кримінальне
провадження за апеляційною скаргою
прокурора, який брав участь у розгляді
кримінального провадження Бебешко М.М.
на вирок Монастирищенського районного
суду Черкаської області від 17 вересня
2013року, яким

ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженку с.
Халаїдове, Монастирищенського району,
Черкаської області, українку,
громадянку України, з професійно –
технічною освітою, одруженої, працюючу
контролером - касиром ПАТ «Державний
ощадний банк України», проживаючу за
адресою: АДРЕСА_1, раніше не судиму,

визнано винною у вчиненні злочину,
передбаченого ч.2 ст.190 КК України і
призначено покарання у виді штрафу в
розмірі 80 (вісімдесят)
неоподатковуваних мінімумів доходів
громадян, тобто 1360 грн. (одна тисяча
триста шістдесят гривень).

Стягнуто з ОСОБА_6 на користь
потерпілої ОСОБА_8 2000,00 грн.
матеріальної шкоди.

Стягнуто з ОСОБА_6 на користь
потерпілого ОСОБА_9 8974,00 грн.
матеріальної шкоди.

в с т а н о в и л а :

Згідно вироку суду першої інстанції
ОСОБА_6 визнана винною та засуджено за
те, що вона 28.07.2009 року, повторно,
перебуваючи в приміщенні
територіально відокремленого
безбалансового відділення № 10023/0147
філії - Черкаське обласне управління
публічного акціонерного товариства
«Державний ощадний банк України», що
розташоване в с. Попудня
Монастирищенського району Черкаської
області, умисно, з корисливих мотивів,
шляхом обману та зловживання довірою
гр. ОСОБА_9, під приводом прийняття
коштів на вигаданий нею депозитний
рахунок ДС-15 вищевказаного відділення
банку терміном на 1 рік та нарахування
17,5 % річних за вкладом, отримала від
ОСОБА_9 належні йому грошові кошти в
сумі 6500 грн., які на вказаний рахунок не
оприбуткувала, а обернула в свою
користь, чим завдала потерпілому
ОСОБА_9 матеріальну шкоду на суму 6500
грн.

Вона ж, повторно, 13.04.2012 року,
перебуваючи в приміщенні
територіально відокремленого
безбалансового відділення № 10023/0145
філії - Черкаське обласне управління
публічного акціонерного товариства
«Державний ощадний банк України», що
розташоване в с. Халаїдове
Монастирищенського району Черкаської
області, умисно, з корисливих мотивів,
шляхом обману та зловживання довірою
гр. ОСОБА_8, під приводом прийняття
коштів на вигаданий нею депозитний
рахунок Д-39 вищевказаного відділення
банку терміном на 6 місяців та
нарахування 17 % річних за вкладом,
отримала від ОСОБА_8 належні її грошові
кошти в сумі 2000 грн., які на вказаний
рахунок не оприбуткувала, а обернула в
свою користь, чим завдала потерпілій
ОСОБА_8 матеріальну шкоду на суму 2000
грн.

Не погоджуючись з вироком суду першої
інстанції прокурор у кримінальному
провадженні Бебешко М.М. не оспорюючи
доведеності вини та правильності
кваліфікації дій обвинувачуваної
ОСОБА_6 просить скасувати оскаржуваний
вирок у зв'язку з невідповідністю
призначеного покарання ступеню
тяжкості кримінального правопорушення
та особі засудженої внаслідок м'якості.
Тому ставить питання про постановлення
нового вироку, яким призначити ОСОБА_6
покарання за ч.2 ст.190 КК України у виді
штрафу в розмірі 100 неоподатковуваних
мінімумів доходів громадян.

На обґрунтування своїх вимог прокурор
вказує на те, що судом при винесенні
вироку не враховано положення ст.65 КК
України згідно якої особі яка вчинила
злочин має бути призначене покарання,
необхідне й достатнє для її
виправлення та попередження нових
злочинів. Крім того апелянт зазначає,
що відповідно до п.3 постанови Пленуму
ВСУ №7 «Про практику призначення
судами кримінального покарання» від 24
жовтня 2003 року суди повинні виходити з
класифікації злочинів (ст.12 КК України),
а також із особливостей конкретного
злочину й обставин його вчинення, проте
судом вказаних вимог не взято до уваги
при винесенні вироку.

5 грудня 2015 року прокурор, який брав
участь у розгляді кримінального
провадження Бебешко М.М. подав зміни до
апеляції в яких просив скасувати вирок
та направити кримінальне провадженя
на новий судовий розгляд, в зв»яку з
невідповідністю висновків суду першої
інстанції фактичним обставинам справи
та істотними порушеннями вимог
кримінального процесуального закону.

В обґрунтування своїх вимог прокурор
зазначає, що в провадженні
Монастирищенського районного суду
Черкаської області перебуває інша
справа про обвинувачення ОСОБА_6 за ч.4
ст. 190, ч.3 ст. 191, ч.3 ст.358 КК України.

По вищевказаній кримінальній справі
ОСОБА_6 обвинувачувалась в тому, що вона
разом з ОСОБА_10 в період часу з 2002
року по травень 2012 року , діючи разом
за попередньою змовою між собою умисно
з корисливих мотивів, об»єднаних
єдиним злочинним умислом, шляхом
обману та зловживання довірою
громадян вкладників ПАТ «Державний
ощадний банк України» заволоділи
грошовими коштами громадян на суму 2 606
171 грн 65 коп.

03.12.2013 року Монастирищенським
районним судом винесено
обвинувальний вирок у кримінальній
справі щодо ОСОБА_6 та ОСОБА_10

Проте суд 1 інстанції, на думку
прокурора, при розгляді провадження
не звернув на ці обставини уваги і
допустив неповноту судового розгляду
та 17.09.2013 року постановив незаконний
вирок.

Заслухавши доповідь судді - доповідача,
прокурора Ємельянової О.В., яка
підтримала апеляцію прокурора, який
брав участь в суді першої інстанції,
пояснення обвинуваченої ОСОБА_6, яка
не спростовуючи своєї винуватості і
не оскаржуючи рішення суду також
просила скасувати вирок, і вказані
вимоги підтримала в ході судових
дебатів і в останньому слові,
дослідивши матеріали справи та
перевіривши доводи апеляції зі
змінами, колегія суддів не знаходить
підстав для її задоволення враховуючи
наступне.

Так, висновок суду, щодо доведеності
вини обвинуваченої ОСОБА_6 у
заволодінні грошовими коштами
потерпілих ОСОБА_8, ОСОБА_9 шляхом
обману, зловживаючи їх довірою, при
обставинах, наведених у вироку,
відповідає матеріалам справи і
ґрунтується на доказах, досліджених в
судовому засіданні, яким суд дав
правильну юридичну оцінку.

Судом вірно кваліфіковано дії ОСОБА_6
за ч. 2 ст.190 КК України і колегія
суддів з вказаною кваліфікацією
погоджується.

Що ж стосується призначеного ОСОБА_6
покарання то воно відповідає вимогам
ст.ст. 65, 70 КК України, є розмірним до
скоєного і справедливим. При
призначенні покарання судом вірно
враховано визнання вини обвинуваченою
її позитивну характеристику за місцем
проживання, а тому суд першої
інстанції прийшов вірного висновку
про призначення покарання
обвинуваченій у виді штрафу в межах
санкції ч.2 ст. 190 КК України

Доводи прокурора про неповноту
судового розгляду, а відтак і
необхідність скасування вироку суду
з цих підстав з направленням справи на
новий судовий розгляд то вони лежать
поза межами процесуальних можливостей
апеляційного суду.

Так ст. 415 КПК України визначено
вичерпний перелік підстав для
скасування вироку з призначенням
нового судового розгляду у суді першої
інстанції, проте на жодну з них
прокурор не посилається.

Доводи прокурора про наявність
іншої кримінальної справи, (яка
розглядалась за правилами КПК 1960 р.)
про обвинувачення ОСОБА_6 і винесення
вироку від 13.12.2013 року, за результатами
розгляду, зазначеної справи не можуть
бути предметом апеляційного розгляду
в цьому судовому засіданні, оскільки
ці обставини не досліджувались
судом першої інстанції при розгляді
кримінального провадження і мають
розглядатись у іншому апеляційному
провадженні.

Крім того в обґрунтування своїх
доводів прокурором не надано жодного
підтвердження.

Інших порушень матеріального та
процесуального закону, які є
підставою для зміни або скасування
судового рішення колегія суддів не
знаходить.

Враховуючи викладене та керуючись
ст.ст. 404. 405. 407. 409. 412. 415. 419 КПК України,
колегія суддів. -

у х в а л и л а :

Апеляційну скаргу прокурора
прокуратури Монастирищенського
району Черкаської області Бебешка М.М.
зі змінами залишити без задоволення,
вирок Монастирищенського районного
суду Черкаської області від 17 вересня
2013 року щодо ОСОБА_6 залишити без змін.

Головуючий :

Судді :