Справа № 147/926/14-к
Провадження № 1-кп/147/2/15
іменем України
10.03.2015 року смт Тростянець
Тростянецький районний суд Вінницької області в складі:
головуючого судді: ОСОБА_1 ,
при секретарі: ОСОБА_2 ,

сторони провадження: прокурор ОСОБА_4 , потерпіла ОСОБА_5 ,
Обвинувальний акт стосовно ОСОБА_3 , який обвинувачується у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст. 185 КК України, надійшов до Тростянецького районного суду Вінницької області 14.07.2014 року.
Прокурор вважає не можливим вирішення питань, пов`язаних з підготовкою провадження до судового розгляду, у відсутності обвинуваченого, який не прибув в судове засідання.
Обвинувачений, будучи належним чином повідомлений про час і місце проведення підготовчого судового засідання, не з`явився, причини своєї неявки не повідомив, будь-яких клопотань не заявляв.
Потерпіла вважає можливим проведення підготовчого судового засідання та вирішення питань, пов`язаних із підготовкою провадження до судового розгляду у відсутності обвинуваченого.
Заслухавши думку прокурора, який у вирішенні питання повернення обвинувального акту прокурору покладається на розсуд суду, потерпілої, яка вважає необхідним повернути обвинувальний прокурору, вивчивши матеріали судового провадження, суд вважає, що даний обвинувальний акт підлягає поверненню прокурору з таких підстав.
За змістом положень ч. 4 ст. 110 КПК України, обвинувальний акт є процесуальним рішенням, яким прокурор висуває особі обвинувачення у вчиненні кримінального правопорушення і яким завершується досудове розслідування. Обвинувальний акт повинен відповідати вимогам, передбаченим у статті 291 цього Кодексу.
Згідно п. 3 ч. 3 ст. 314 КПК України, у підготовчому засіданні суд має право повернути обвинувальний акт прокурору в тому випадку, якщо він не відповідає вимогам цього Кодексу.
Зазначений обвинувальний акт вказаним вимогам закону не відповідає, зокрема, вимогам п. 2 ч. 2 ст. 291 КПК України, згідно якого обвинувальний акт має містити, окрім іншого, анкетні відомості обвинуваченого (прізвище, ім`я, по батькові, дата та місце народження, місце проживання, громадянство).
З матеріалів судового провадження вбачається, що у відповідності до анкетних даних, зазначених в обвинувальному акті, обвинувачений ОСОБА_3 проживає за адресою: АДРЕСА_1 .
Підготовче судове засідання по розгляду вказаного кримінального провадження неодноразово відкладалось через неявку обвинуваченого. Судові повістки про виклик його в підготовчі судові засідання, які направлялися судом за адресою, зазначеною в обвинувальному акті, ОСОБА_3 вручені не були, конверти повернуті до суду з довідкою поштового відділення «Укрпошта» - «за зазначеною адресою не проживає».
Крім того, з метою забезпечення прибуття обвинуваченого до суду, ухвалою від 23.09.2014 року оголошено розшук обвинуваченого. Однак, впродовж 6 місяців з часу оголошення розшуку, особами, на яких покладено виконання вказаної ухвали суду, не вжито заходів щодо встановлення місцезнаходження обвинуваченого. Позаяк суд вичерпав передбачені чинним кримінальним процесуальним законодавством можливості щодо забезпечення прибуття обвинуваченого до суду.
Відтак вимоги закону щодо повідомлення в обвинувальному акті даних про місце проживання обвинуваченого - житло, розташоване на території адміністративно-територіальної одиниці, в якому особа проживає постійно або тимчасово (ст. 3 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні») не виконані, обвинувальний акт формально містить в собі відомості, передбачені п.2 ч.2 ст. 291 КПК України, провадження свідомо скеровано до суду щодо особи, місце проживання, в тому числі, тимчасове, якої не встановлено.
Крім того, суд звертає увагу на наступне.
Обвинувачення, згідно п. 13 ч. 1 ст. 3 КПК України - це твердження про вчинення певною особою діяння, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність, висунуте в порядку, встановленому цим Кодексом.
Для формулювання обвинувачення необхідно встановити всі елементи складу кримінального правопорушення (суб`єкт, об`єкт, суб`єктивна та об`єктивна сторона) та викласти зазначене у відповідному процесуальному документі. Судовий розгляд, як передбачено вимогами ч. 1 ст. 337 КПК України, проводиться лише стосовно особи, якій висунуте обвинувачення, і лише в межах висунутого обвинувачення відповідно до обвинувального акта.
Вичерпні вимоги до обвинувального акта, як на це вказував суд вище, викладені в ст. 291 КПК України.
Зокрема, п. 5 ч. 2 ст. 291 КПК України передбачає, що обвинувальний акт повинен містити виклад фактичних обставин кримінального правопорушення, які прокурор вважає встановленими, правову кваліфікацію кримінального правопорушення з посиланням на положення закону і статті (частини статті) закону України про кримінальну відповідальність та формулювання обвинувачення.
Всупереч вказаній нормі кримінального процесуального закону обвинувальний акт щодо ОСОБА_3 взагалі не містить формулювання обвинувачення та правової кваліфікації злочину, в якому обвинувачується останній.
В даному обвинувальному акті викладені лише зміст підозри, а також ті фактичні обставини злочину, у вчиненні якого підозрюються ОСОБА_3 .
Такі відомості, у відповідності до ст. 277 КПК України, за наявності правової кваліфікації злочину, становлять зміст повідомлення про підозру.
З урахуванням того, що в обвинувальному акті відсутнє формулювання обвинувачення, його правова кваліфікація, в розумінні п. 13 ч. 1 ст. 3 КПК України, а за правилами ст. 337 КПК України судовий розгляд проводиться лише стосовно особи, якій висунуте обвинувачення, і лише в межах висунутого обвинувачення відповідно до обвинувального акта, суд приходить до висновку про наявність обставин, що перешкоджають подальшому судовому розгляду.
Завданням кримінального провадження є зокрема охорона прав і законних інтересів всіх учасників провадження, а також забезпечення швидкого і повного судового розгляду з тим, щоб, зокрема, до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура, у тому числі під час формулювання обвинувачення, знати суть якого є беззастережним правом обвинуваченого; встановлення повних і точних анкетних даних обвинуваченого з метою забезпечення його участі у судових засіданнях з розгляду кримінального провадження та захисту під час нього від висунутого обвинувачення, та з цією з метою дотримання та гарантування прав потерпілого, який сподівається отримати відшкодування збитків від злочину. Недотримання цих принципів робить ілюзорними засади кримінального провадження, визначені ст. 7 КПК України, а тому є неприпустимим.
Вказані недоліки фактично унеможливлюють здійснення судового розгляду, а тому суд дійшов висновку, що у відповідності до вимог п. 3 ч. 3 ст. 314 КПК України даний обвинувальний акт необхідно повернути прокурору для усунення виявлених недоліків, оскільки він не відповідає вимогам ст. 291 КПК України.
Керуючись ст.ст. 3, 291, 314 КПК України, суд, -
Ухвала суду може бути оскаржена до апеляційного суду Вінницької області на протязі семи днів з дня її оголошення.
Суддя