Справа № 0216/1-5/2011 р.
В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

15 березня 2011 року Мурованокуриловецький районний суд Вінницької області в складі: головуючого-судді: Тучинської Н.В.

при секретарі Хонькович Л.І.

з участю прокурора Гладченко-Корнійчук Ю.М.

потерпілого ОСОБА_1

представника потерпілого адвоката ОСОБА_2

підсудного ОСОБА_3В

захисника ОСОБА_4

представника служби у справах дітей Мурованокуриловецької РДА - ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні в смт Муровані Курилівці справу про обвинувачення ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженця ІНФОРМАЦІЯ_2, жителя ІНФОРМАЦІЯ_3, українця, громадянина України, учня ІНФОРМАЦІЯ_4, раніше не судимого, - за ч. 1 ст. 122 КК України, -

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_3 01 серпня 2010 року близько 18-ої години, знаходячись біля лісу, що розташований між селами Обухів та Петрівка Мурованокуриловецького району Вінницької області, під час розмови з ОСОБА_1, яка переросла в суперечку, умисно наніс тому декілька ударів руками і ногами по обличчю та тулуб, внаслідок чого ОСОБА_1 отримав тілесні ушкодження середнього ступеня тяжкості у виді синця на верхній та нижній повіках лівого ока, який сходиться у зовнішнього та внутрішнього кутів ока, з крововиливом у білкову оболонку та в радужну оболонку лівого ока з контузією лівого ока з помутнінням скловидного тіла та з втратою зору на ліве око до 0,08%.

Допитаний в судовому засіданні підсудний ОСОБА_3 свою вину в інкримінованому йому злочині визнав частково, і суду показав: 01.08.2010 року він разом зі своїм дядьком ОСОБА_6 та ще двома його знайомими на краю лісу між селами Обухів та Петрівка підвечерювали. ОСОБА_7 запросив до компанії також ОСОБА_1, який їхав на підводі з Обухова в Петрівку. ОСОБА_1 був уже випившим і ще випив з дорослими горілки, а потім почав зводити наклеп на дружину ОСОБА_6 Він вступився за жінку, а ОСОБА_1 почав обзивати його нецензурними словами і принижувати перед дорослими, а потім штовхнув його в плече і вони обидва впали на землю і почали боротися, перекачуючись по землі. ОСОБА_7 та ОСОБА_6 розтягнули їх, зокрема, ОСОБА_7 відвів ОСОБА_1 до підводи, а ОСОБА_6 його ОСОБА_3 на поле. В якийсь момент він побачив, що ОСОБА_1 знову біжить до нього битися, тоді він ногою вдарив його в груди, вони знову впали, а хлопці їх розборонили. Визнає, що він наніс один умисний удар в груди ОСОБА_1, а щодо ушкодження ока, то припускає, що ОСОБА_1 міг отримати його при боротьбі на землі, оскільки умислу на населення тілесних ушкоджень ОСОБА_1 він не мав.

Потерпілий ОСОБА_1 суду показав, що 01.08.2010 року він власною гужовою повозкою повертався із села Обухів в село Петрівка. Проїжджаючи біля лісу, він побачив чотири чоловіка, які розпивали спиртні напої. Один із них, а саме ОСОБА_7 покликав його та запропонував випити, на що він погодився. Під час розпивання спиртних напоїв він розповів ОСОБА_6, що декілька днів назад бачив, як його дружина розмовляла з якимось чоловіком, а потім він сів в машину а вона на скутері поїхала за ним слідом. ОСОБА_6М на це йому нічого не сказав, проте його племінник ОСОБА_3 піднявся і почав наносити йому сильні удари руками і ногами по обличчю та грудях.

Не зважаючи на те, що підсудний ОСОБА_3 свою вину в нанесенні потерпілому ОСОБА_1 тілесних ушкоджень визнає частково, зокрема, що він визнає, що умисно наніс потерпілому лише удар ногою в груди, і те заради убезпечення себе від нападу самого потерпілого, суд вважає, що його вина в інкримінованому злочині доведена вищевикладеними показаннями потерпілого, показаннями свідків у судовому засіданні та матеріалами справи.

Так, допитана в справі в якості свідка ОСОБА_8, суду показала, що через інвалідність, яку її син ОСОБА_1 отримав 24 роки назад, він майже повністю втратив слух. 01.08.2010 року її син повернувся до дому та повідомив їй, що його побив племінник ОСОБА_9, через те, що він розповів йому щось про його дружину Ларису. На сьогоднішній день вона вже двічі за власний кошт прооперувала сина у звязку з травмою ока, а ОСОБА_3 прийшов лише попросив пробачення та запропонував по двісті гривень в місяць платити на лікування.

Свідок ОСОБА_6 суду показав, що приблизно з травня місяця у нього проживає син його рідної сестри ОСОБА_3 01.08.2010 року до нього на мобільний телефон зателефонував ОСОБА_7 та попросив, щоб він допоміг відремонтувати автомобіль. На дану пропозицію він погодився та поїхав у с. Обухів, взявши з собою свого племінника ОСОБА_3 та брата дружини ОСОБА_10 Відремонтувавши автомобіль, ОСОБА_7 запропонував поїхати в ліс, що знаходиться між селами Обухів та Петрівка, щоб розпити пляшку горілки. Тільки вони сіли, побачили, що по дорозі їде підводою ОСОБА_1 ОСОБА_7 запропонував йому випити з ними, на що ОСОБА_1 погодився. ОСОБА_3 спиртного не вживав. Після розпиття спиртних напоїв вони почали розмовляти між собою. ОСОБА_1 розповів, що він бачив його дружину з іншим чоловіком. ОСОБА_3 заступився за тітку, заявивши, що скутер більше двох місяців поламаний і його не має дома, і що він постійно знаходиться з тіткою, і та не могла б піти з дому так, щоб він не бачив. ОСОБА_1 в грубій словесній формі сказав ОСОБА_3, щоб той закрив рота та штовхнув його в плече. Вони обидва впали на землю і почали там боротися і шарпатися. При такій позиції тіл, наносити удари один одному вони не могли. Він та ОСОБА_7 зупинили бійку, розтягнувши хлопців: одного до підводи, а він ОСОБА_11 повів на ріллю в поле. Він бачив, що і в ОСОБА_12 і в ОСОБА_1 була кров на обличчі, крім того, ОСОБА_1 тримався рукою за ліве око. Він попросив ОСОБА_12 заспокоїтися, а сам пішов до лісу по машину. Потім він уже побачив, що ОСОБА_1 біжить до ОСОБА_3, а той ногою вдарив його в груди і вони знову впали і почали боротися. ОСОБА_7 допоміг ОСОБА_1 сісти на воза і той поїхав до дому.

Свідок ОСОБА_7 суду показав, що 01.08.2010 року до нього до дому приїхав ОСОБА_6 та ще двоє хлопців, які допомогли йому відремонтувати автомобіль. Після ремонту він запропонував їм поїхати в ліс, що знаходиться між селами Обухів і Петрівка, щоб розпити спиртні напої. ОСОБА_3 не пив, оскільки ОСОБА_6 йому забороняє. Він сам запросив до «столу»ОСОБА_1, який їхав повз них по дорозі на підводі, і запропонував з ними випити. ОСОБА_1 вже був випивший, але погодився. За «столом»ОСОБА_1 почав розповідати, нібито бачив дружину ОСОБА_6, яка на скутері їхала з чужим чоловіком. ОСОБА_6 заперечував даний факт, так як його

- 2 -

скутер вже на протязі двох місяців не працює. В дану розмову втрутився ОСОБА_3, який також заперечив даний факт. ОСОБА_1 в грубій словесній формі сказав ОСОБА_3, щоб той закрив рота та штовхнув його в груди. ОСОБА_1 і ОСОБА_3 впали на землю і почали качатися по землі. Він відтягнув ОСОБА_1 до воза, а ОСОБА_6 відвів на поле ОСОБА_3 ОСОБА_1 тримався рукою за ліве око, але все рівно вирвався з його рук і знову побіг до ОСОБА_3 Він бачив як ОСОБА_3 вдарив ногою ОСОБА_1 в груди і вони знову впали на землю, а він з ОСОБА_6 знову їх розбороняли. Сумнівається, що в бійці між ОСОБА_1 та ОСОБА_3 хтось комусь міг наносити

удари, припускає, що ушкодження і один і другий могли отримати, подряпавшись чи вдарившись до чогось на землі.

Допитаний судом свідок ОСОБА_10 суду показав, що він разом із ОСОБА_9 та ОСОБА_3 01.08.2010 року після ремонту автомобіля ОСОБА_7 поїхали до лісу для того, щоб випити могорич. Майже відразу до них на запрошення ОСОБА_7 підсів ОСОБА_1, який уже був добре пяний. Після розпиття спиртних напоїв вони почали між собою розмовляти, при цьому ОСОБА_1 повідомив, що десь бачив дружину ОСОБА_6 з іншим чоловіком. ОСОБА_6 і ОСОБА_3 почали заперечувати таке. ОСОБА_1 продовжував доводити свою правоту і нецензурними словами сказав ОСОБА_3, щоб той закрив рота та штовхнув його в груди. Далі вони обидва впали на землю і почали боротися і качатися. ОСОБА_6 і ОСОБА_7 розтягнули їх і підняли із землі. Він бачив, що і в ОСОБА_1 і в ОСОБА_3 на обличчі була кров. Потім ОСОБА_1 вирвався від ОСОБА_7 і знову побіг битися до ОСОБА_3, але той вдарив його ногою в груди і вони знову впали на землю і почали боротьбу. Після цього ОСОБА_7 забрав ОСОБА_1, посадив на воза і відправив додому.

ОСОБА_13 мати підсудного ОСОБА_3 суду показала, що ОСОБА_3 є її сином від першого чоловіка ОСОБА_14, з яким розлучилася понад 14 років тому. У вересні 2009 року ОСОБА_3 переїхав жити і вчитися у село Володіївці до свого батька, однак стосунки між ними не складалися, а тому він у травні 2010 року переїхав до її брата ОСОБА_6 в с. Петрівка. Він дуже добрий, уважний і слухняний хлопчик, у нього розвинуто почуття справедливості та родини. Він завжди допомагає старшим і з дітьми і по господарству, добре навчається, активний, займається спортом, не вживає спиртного.

Крім цього вина ОСОБА_3 підтверджується зібраними по справі письмовими доказами:

1) заявою ОСОБА_1 від 03.08.2010 року (а.с. 3), де вказано, що 01.08.2010 року

саме ОСОБА_3 наніс йому тілесні ушкодження.

2) протоколом огляду місця події від 17 лютого 2011 року (а.с. 116-177) з фото таблицею до нього (а.с. 123-131), з яких вбачається, що місцем пригоди була поляна біля вїзду в ліс між селами Обухів та Петрівка і що ця поляна є рівною, на ній, крім трави, відсутня будь-яка рослинність.

З висновку судово-медичного експерта № 426/132 від 31.08.2010 року (а.с. 44) та висновку № 594/198 від 24.11.2010 року (а.с. 65-66) слідує, що в ОСОБА_1 мали місце такі тілесні ушкодження: 1) один синець на верхній та нижній повіках лівого ока, який сходиться у зовнішнього та внутрішнього кутів ока, з крововиливом у білкову оболонку та в радужну оболонку лівого ока з контузією лівого ока з помутнінням скловидного тіла та з втратою зору на ліве око до 0,08% на 52 доби (після проведення операції) без даних про стан зору після трьох місяців від часу травми; 2) одна садна у зовнішнього краю лівої брови; 3) один синець на лівій половині грудної клітини від передньо- до задньо-підпахвової лінії на рівні 6-7 ребер. Такі тілесні ушкодження виникли від дії тупого (тупих) предмету (предметів), або від удару такого (таких), якими могли бути як руки так і ноги нападаючих, можливо 01.08.2010 року та всі у сукупності на даний час належать до ушкоджень середньої ступені тяжкості, які викликають тривалий розлад здоровя більше 21-ої доби.

Для перевірки показань підсудного та свідків-очевидців події про те, що тілесне ушкодження у вигляді контузії ока потерпілий ОСОБА_1 міг отримати від пошкодження його до нерівної поверхні на місці пригоди, та аби зясувати, чи можливо розмежувати тілесні ушкодження по ступеню тяжкості, механізм їх спричинення, а також інші питання, постановою Мурованокуриловецького районного суду від 10 лютого 2011 року в справі було призначено додаткову судово-медичну експертизу.

Відповідно до висновку експерта № 91/35 від 02 березня 2011 року (а.с. 120-122), у потерпілого ОСОБА_1 підтверджено наявність одного синця на верхній та нижній повіках лівого ока, синця на лівій половині грудної клітини та садни у зовнішнього краю лівої брови. Експертом розмежовано ступінь тяжкості кожного з тілесних ушкоджень, зокрема, синець на верхній та нижній повіках лівого ока, який сходиться у зовнішнього та внутрішнього кутів ока, з крововиливом у білкову оболонку та в радужну оболонку лівого ока з контузією лівого ока з помутнінням скловидного тіла та з втратою зору на ліве око до 0,08% віднесено до ушкоджень середньої тяжкості, а інші до легких тілесних ушкоджень. На запитання суду, експерт однозначно відповів, що, враховуючи те, що під час отримання травми лівого ока, були ушкоджені тканини ока, які розміщені в її глибині, комплекс ушкоджень в дільниці лівого ока міг утворитися лише від концентрованого удару з прикладанням значної сили в дільницю лівого ока, і судово-медичних даних, які б свідчили, що комплекс ушкоджень лівого очного яблука міг утворитися від удару іншого, ніж рука та нога нападаючого, тупого предмету не має. На пропозицію суду вказати вид знаряддя чи засобу, яким могли бути спричинені ушкодження та механізм виникнення ушкоджень, експерт зробив також не двозначний висновок, що комплекс ушкоджень лівого очного яблука міг утворитися від дії тупого предмету, яким могла бути і кисть руки нападаючого, зажата в кулак.

Крім того, з додаткового висновку експерта слідує, що ступінь тяжкості тілесних ушкоджень у ОСОБА_1, зокрема, у вигляді травми лівого ока, визначено як середній не лише по тривалості розладу здоровя (більше 21 доби), а й по втраті гостроти зору після травми, що складає 20% втрати загальної працездатності.

Отже, суд переконаний, що досудовим та судовим слідством достеменно встановлено, що неповнолітній ОСОБА_3, захищаючи честь своєї родички умисно заподіяв потерпілому ОСОБА_1 тілесні ушкодження, в тому числі і середньої тяжкості. До показань підсудного та свідків ОСОБА_9, ОСОБА_7, ОСОБА_10 в тій частині, що тілесне ушкодження у вигляді контузії ока потерпілий ОСОБА_1 міг отримати від пошкодження його до нерівної поверхні на місці пригоди, суд відноситься критично і вважає такі показання способом: першого - уникнути кримінальної та цивільно-правової відповідальності за більш тяжкий злочин, ніж той, у скоєнні якого він визнає себе винним, інших як спосіб захистити інтереси родича. Так, свідок ОСОБА_9 це рідний брат матері підсудного, а свідок ОСОБА_10 рідний брат дружини ОСОБА_9, сам підсудний проживає в сімї ОСОБА_9. Крім того, такі показання підсудного та свідків абсолютно, безкомпромісно і однозначно спростовані висновком експерта № 91/35 від 02 березня 2011 року (а.с. 120-122), який узгоджується із показаннями потерпілого як на досудовому слідстві так і під час судового слідства.

Таким чином суд приходить до висновку, що вина ОСОБА_3 в інкримінованому йому злочині доведена повністю і його дії слід кваліфікувати за ч. 1 ст. 122 КК України як умисне середньої тяжкості тілесне ушкодження, що спричинило тривалий розлад здоровя та значну стійку втрату працездатності, менш як на одну третину.

Призначаючи покарання ОСОБА_3, суд враховує суспільну небезпеку вчиненого ним злочину, зокрема, що злочин, передбачений ч. 1 ст. 122 КК України, є

- 3 -

злочином середньої тяжкості; особу винного, який за місцем проживання, реєстрації та навчання (а.с. 30, 48, 67) характеризується виключно позитивно як такий, що на його поведінку не надходило ніяких скарг, що він старанний в навчанні, добросовісний і пунктуальний, ввічливий, доброзичливий і врівноважений. Суд також враховує, що неповнолітній ОСОБА_3 виховувався у неповній сімї. Так чотирнадцять років він проживав і виховувався лише матірю, намагався відновити стосунки з батьком, але той прогнав його зі свого дому, а вже рік він живе з дядьком. Мати підсудного ОСОБА_13 - заявила, що достатньо сил приклала, аби виховати сина достойним громадянином суспільства, ніколи не бачила його пяним, не може припустити, що він міг підняти руку на другу старшу від себе людину. Вважає, що сталося прикре непорозуміння, яке її син спокутав своєю подальшою бездоганною поведінкою. Суд вважає, що насправді мати має вплив на сина, він їй підчиняється, а вона може з впевненістю покластися на нього в деяких ситуаціях. До обставин, що помякшують покарання підсудному суд відносить каяття підсудного у протиправній поведінці, зокрема, в тому, що він встряв у дорослі розмови, дозволив собі зробити зауваження старшому за віком і не уникнув конфлікту з бійкою. Обставинами, що помякшують покарання, також є вчинення злочину неповнолітнім (а.с. 32) та вчинення злочину вперше (а.с. 33). Крім того, суд враховує, що конфлікт розпочав сам потерпілий, який перебував у нетверезому стані, і який своїми образливими повідомленнями про приватне життя родички підсудного спровокував неповнолітнього ОСОБА_3 до протиправних дій.

Досудовим слідством до обставин, що обтяжують покарання ОСОБА_3 віднесено вчинення злочину у стані алкогольного спяніння. Частина 2 статті 67 КК України дозволяє суду, залежно від характеру вчиненого злочину, не визнавати вчинення злочину у стані алкогольного спяніння обставиною, що обтяжує покарання. Суд вважає, що в цій конкретній справі - це саме той випадок, коли слід застосувати ч. 2 ст. 67 КК України і виключити з обвинувачення ОСОБА_3 обтяжуючу його покарання обставину. Так, висновок про перебування ОСОБА_3 під час скоєння злочину в стані алкогольного спяніння, досудовим слідством зроблено лише на підставі його пояснень, які він давав ДІМ (а.с. 5-6), коли він не міг скористатися послугами захисника, і коли при допиті були відсутні його законні представники. В подальшому від показань на досудовому слідстві ОСОБА_3 відмовився, а свідки чи потерпілий про вживання ним спиртних напоїв не заявляли. В матеріалах справи також відсутні будь-які належні докази, що ОСОБА_3 взагалі схильний до вживання спиртних напоїв чи вживав їх коли-небудь, натомість із характеристики за місцем навчання слідує, що він займається спортом і знаходиться у відмінній фізичній формі. З огляду на вищевикладене, суд приймає рішення про те, що в діях ОСОБА_3 відсутні обставини, що обтяжували б йому покарання.

Таким чином, суд вважає, що неповнолітньому підсудному ОСОБА_3, з врахуванням санкції інкримінованої частини статті та положень ч. 1 ст. 98 КК України, слід призначити покарання у виді позбавлення волі на мінімальний строк, визначений ч. 1 ст. 102 КК України, - шість місяців. Однак, з врахуванням сукупності помякшуючих для нього покарання обставин, його особи та умов його життя та виховання, а також думки потерпілого, який бажає лише від підсудного та його батьків відшкодування шкоди, заподіяної здоровю, суд вважає, що виправлення ОСОБА_3 можливе без відбування покарання, а тому вважає за правильне застосувати ст.ст. 75, 76, 104 КК України та призначити йому мінімальний іспитовий строк - один рік.

Підстав для скасування чи зміни запобіжного заходу підсудному до вступу вироку в законну силу суд не вбачає.

Керуючись ст. ст. 323, 324 КПК України, суд

З А С У Д И В :

ОСОБА_3 визнати винним та призначити покарання за ч. 1 ст. 122 КК України у виді шести місяців позбавлення волі.

На підставі ст.ст. 75, 76, 104 КК України ОСОБА_3 звільнити від відбування покарання призначивши йому випробування строком на один рік при умові, що він не вчинить нового злочину і виконає покладені на нього обовязки: не виїжджати за межі України на постійне проживання без дозволу органу кримінально-виконавчої системи та періодично зявлятися для реєстрації в кримінально-виконавчу інспекцію.

До набрання вироком законної сили міру запобіжного заходу ОСОБА_3 залишити без зміни - підписку про невиїзд.

На вирок протягом пятнадцяти діб з моменту його проголошення може бути подана апеляція до апеляційного суду Вінницької області через Мурованокуриловецький районний суд.

Суддя: __________