Справа № 11а-802/2007р
Головуючий у 1 інстанції: Волоско I.P.
України Доповідач: Танечник І.І.
УХВАЛА

І М Е Н Е М У К
Р А І Н И

2007 року вересня 25 дня Колегія суддів Судової палати у кримінальних
справах апеляційного суду Львівської області в складі:

Головуючого:
Брух Б.І.

Суддів: Гнатіва Н.І., Танечник М.І.

з участю
прокурора Дудинської Т.М.

розглянули у
відкритому судовому засіданні в місті Львові кримінальну справу за

апеляцією
засудженої ОСОБА_1

на вирок Сихівського
районного суду м. Львова від 27 червня 2007 року

Цим
вироком ОСОБА_1, народження ІНФОРМАЦІЯ_1
року, українка, з вищою освітою, неодружена,
невійськовозобовязана,
несудима, працююча бухгалтером на
АТЗТ „Львівська перо - пухова фабрика",
проживаюча в АДРЕСА_1

засуджена за ст. 191 ч.1 КК України на 2 роки обмеження волі без
позбавлення права займати посаду бухгалтера.

На підставі ст. 75 КК України засуджену ОСОБА_1 звільнено від відбування
покарання з випробуванням, встановлено
їй іспитовий строк один рік.

Згідно ст. 76 КК України на засуджену ОСОБА_1 покладено
наступні обов'язки: не виїжджати за межі України на постійне місце проживання
без дозволу органу кримінально - виконавчої системи, повідомляти ці органи про зміну місця
проживання, навчання та роботи;
періодично з'являтися для реєстрації в органи кримінально - виконавчої системи.

Засуджена
ОСОБА_1 знаходиться на підписці про невиїзд.

ОСОБА_1 визнана винуватою і засуджена за те, що вона,
працюючи бухгалтером ЖБК №36, що
по АДРЕСА_2, протягом 2002 -2005 років
отримала від мешканців будинку гроші в сумі 19.000 грн. за комунальні
послуги, які, не відображаючи в книгах бухгалтерського
обліку та не вносячи на розрахунковий рахунок ЛМКП
„Львівтеплоенерго",
привласнила, тобто вчинила злочин, передбачений ст. 191 ч.1 КК України.

В своїй апеляції засуджена ОСОБА_1 зазначала про те, що, на
її думку, вирок є незаконним і
несправедливим, оскільки висновки суду
не відповідають фактичним обставинам справи. Вказувала, що на досудовому слідстві визнавала
вину, оскільки в цьому її переконував
слідчий. Разом з тим, під час судового
слідства пояснювала, що ніяких грошей не
привласнювала, тому немає жодного
відношення до боргу ЖБК №36 перед „Львівтеплоенерго". Під час слідства не
було

проведено звірки
між „Львівтеплоенерго" і ЖБК, між
банком і ЖБК, між банком і
„Львівтеплоенерго" , не
відслідкований рух коштів по рахунках,
та по справі не проведена судово - бухгалтерська експертиза.
Вважала, що висновки аудиту вивели лише
недостачу, але не встановили її причини.
Договір поруки ЇЇ заставив підписати новий голова ЖБК, який стверджував, що вона не буде притягатися до кримінальної
відповідальності. Прийшла до висновку,
що на слідстві та в суді однобічно в недостатній мірі були з'ясовані дійсні
обставини справи, тому суд прийшов до
неправильного висновку. Просила вирок скасувати, постановити відносно неї виправдувальний
вирок.

Заслухавши доповідача, міркування
засудженої на підтримку доводів апеляції,
думку прокурора про законність і обґрунтованість вироку місцевого
суду, перевіривши матеріали справи та
доводи апеляції, колегія суддів
вважає, що апеляція засудженої ОСОБА_1
до задоволення не підлягає.

Матеріалами справи, зібраними та
перевіреними у судовому засіданні доказами,
вина ОСОБА_1 у скоєнні інкримінованого їй злочину, при вказаних у вироку обставинах, повністю доведена, хоча вона її визнала частково та пояснила в
судовому засіданні, що дійсно працювала
бухгалтером в ЖБК № 36, де на неї було
покладено обов'язки прийняття від мешканців будинку згідно розрахунків коштів
за спожите тепло, які вона повинна була
через банк перерахувати в ЛМКП „Львівтеплоенерго". Протягом 2003 - 2005 p.p. вона такі кошти
приймала, розписувалась за
отримання, записувала в робочий зошит і
періодично вона, а періодично голова
правління ОСОБА_2 носили
ці гроші в банк. Свою вину заперечила,
оскільки умисно коштів не привласнювала,
але чому такі не перераховані за тепло пояснити не змогла.

Суд першої інстанції дав належну оцінку таким показанням засудженої, не надавши їм віри, оскільки вони спрямовані на уникнення
відповідальності за скоєне, вони
суперечать іншим об'єктивним доказам по справі,
які судом у встановленому порядку були досліджені та підставно прийняті
до уваги.

Так, з матеріалів кримінальної
справи вбачається, що під час досудового
слідства ОСОБА_1 в якості підозрюваної ( а.с. 352 - 354) пізніше -
обвинуваченої ( а.с. 363 - 365) давала показання про те, що дійсно з кінця 2002 року по 2005 рік
працювала на посаді бухгалтера ЖБК № 36. В цей період в неї були особисті
матеріальні проблеми для вирішення яких потрібні були грошові кошти. Тому
вона, маючи доступ до каси ЖБК №36у
іноді не вносила грошові кошти, отримані
від мешканців ЖБК №36, на рахунок ЛМКП
„Львівтеплоенерго", а використовувала
частково ці кошти для своїх потреб. Вона не мала на меті привласнити таку суму
грошей та планувала повернути їх пізніше. Заборгованість ЖБК №36 перед
„Львівтеплоенерго" була встановлена аудиторською перевіркою. Для того щоб
відшкодувати її було укладено договір поруки,
за яким вже сплатила 1100 грн. і має бажання добровільно відшкодувати
решту коштів.

Крім того, вина засудженої у
скоєному доводиться й іншими доказами,
дослідженими судом у встановленому прядку, зокрема:

показаннями свідка ОСОБА_2
в судовому засіданні про те, що він
працював головою ЖБК №36 до липня 2005 року,
коли бухгалтером була ОСОБА_1 В її обов'язки входила проплата через банк на
рахунки підприємств комунальних платежів в т. ч. і за тепло та тепло
відведення, які вона отримувала від
мешканців будинку. Платежі підсудна приймала протягом 2003 - 2005 p.p.,
але чому вона не всі гроші перераховувала пояснити не
може. Інколи гроші в банк носив і він,
але всі квитанції про оплату віддавав бухгалтеру ОСОБА_1, яка вела їх облік, оскільки саме вона приймала гроші від
мешканців;

показаннями
свідка ОСОБА_3 в суді про те, що він з
21 липня 2005 року працює головою ЖБК №36. Після проведення аудиторської
перевірки було встановлено, що
кооператив має заборгованість перед „Львівтеплоенерго" на суму 19 000 грн.
Бухгалтер ОСОБА_1А визнала, що отримала
від мешканців будинку гроші за комунальні послуги, в т.ч.3а тепло, однак,
ці кошти в банк не були здані. Визнала всю заборгованість і
зобов'язалась її погасити;

аудиторським
висновком перевірки фінансово - господарської діяльності ЖБК №36 за період з
01.012003 р. - 01.102005р., проведеного
ПП ОСОБА_4 07.06.2006р., з якого
вбачається, що за даними аналітичної
відомості бухгалтерського обліку станом на 01.09.2005 року заборгованість по
будинку по рахунках ЛМКП „Львівтеплоенерго" за опалення та гарячу воду
складала 18.808 грн. 65 коп.
( а.с 122 - 131); оголошеним в судовому засіданні договором поруки, укладеного 23.06.2006 року між ЖБК № 36 (
„Боржником"), гр. ОСОБА_1
(„Поручителем"), та ЛМКП
„Львівтеплоенерго" („Кредитором"),
за яким підсудна зобов'язалась як „Поручитель" виплатити ЛМКП
„Львівтеплоенерго" протягом 3 місяців заборгованість ЖБК № 36 в сумі
19.000 грн. ( а.с. 132), з яких
добровільно виплатила 700 грн. станом на 23.02.2007р. ( а.с. 22);

Суд першої інстанції дав належну оцінку всім зібраним по справі об'єктивним
доказам, які з достовірністю стверджують
вину засудженої ОСОБА_1 у привласненні чужого майна, яке було їй ввірене, тому її дії за ст. 191 ч. 1 КК України кваліфіковані
вірно.

Доводи апеляції
засудженої правильних висновків суду не спростовують.

На думку колегії суддів,
по справі не встановлено обставини,
які б свідчили про самооборону засудженої ОСОБА_1 у скоєнні нею злочину
під впливом слідчого по справі під час досудового слідства чи діючого голови
ЖБК №36 ОСОБА_3 - під час укладання договору поруки ще до порушення даної
кримінальної справи, тому такі доводи в
апеляції розглядаються як форма захисту засудженої своїх інтересів.

Що торкається призначеного судом першої інстанції
покарання засудженій ОСОБА_1, то таке
відповідає вимогам ст.ст. 50, 65 КК
України.

При наведених обставинах підстав для задоволення апеляції
колегія суддів не вбачає.

Керуючись ст.ст.
362, 366 КПК України, колегія суддів, -

ухвалила:

Вирок Сихівського районного суду м. Львова від 27 червня
2007 року відносно ОСОБА_1 залишити
без зміни, а
її апеляцію - без
задоволення.