Справа № 477/459/15-к
Провадження № 1-кп/477/67/15
В И Р О К
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
25 травня 2015 року м. Миколаїв
Жовтневий районний суд Миколаївської області у складі:
головуючого - судді ОСОБА_1 ,
секретаря судового засіданя ОСОБА_2 ,
ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , яка народилася в с. Пересадівка Жовтневого району Миколаївської області, зареєстрованої в цьому ж населеному пункті по АДРЕСА_1 , фактично проживаючої в АДРЕСА_2 , працюючої не офіційно, одруженої, неповнолітніх дітей не маючої,
українки, громадянки України, яка має середню освіту, раніше не судимої,
у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 125 КК України;
сторін кримінального провадження:
прокурора ОСОБА_4 ,
обвинуваченої ОСОБА_3 ,
захисника обвинуваченої ОСОБА_5 ,
представника потерпілої ОСОБА_7 ,
4 січня 2015 року, приблизно о 3:00, ОСОБА_3 , знаходячись поблизу кафе-бару «Віраж», розташованого за адресою: Миколаївська область, Жовтневий район, с. Пересадівка, вул. Леніна 136, побачила там громадянку ОСОБА_6 , з якою у неї були давні неприязні відносини, в зв`язку з чим у неї виник умисел на спричинення їй тілесних ушкоджень.
Тоді ж, ОСОБА_3 , реалізуючи свій злочинний умисел, підійшовши до ОСОБА_6 , схопила правою рукою її за волосся, а кулаком лівої руки нанесла удар в обличчя, від чого ОСОБА_6 впала на землю на спину. ОСОБА_3 , продовжуючи реалізацію свого умислу, сіла на неї зверху та продовжила наносити кулаками обох рук удари в обличчя, а також била головою об землю.
Її дії намагався припинити громадянин ОСОБА_8 , який спробував відтягти ОСОБА_3 , але вона продовжила наносити ОСОБА_6 удари кулаками обох рук по обличчю та тілу, а також нанесла декілька ударів ногами по тулубу.
Протиправні дії ОСОБА_3 були припинені громадянином
ОСОБА_9 , який відтягнув її від ОСОБА_6 .
В результаті неправомірних дій ОСОБА_3 . ОСОБА_6 отримала легкі тілесні ушкодження у виді синців в області обличчя, верхніх та нижніх кінцівок, ссаден на обличчі, верхніх кінцівок, рани в області обличчя, струс головного мозку, забиття м`яких тканин голови, верхніх та нижніх кінцівок, які потягли за собою короткочасний розлад здоров`я.
За описані дії передбачена кримінальна відповідальність за ч. 2 ст. 125 КК України.
Обвинувачена ОСОБА_3 в судовому засіданні свою вину в пред`явленому обвинуваченні визнала. Зізналася, що наносила удари по обличчю потерпілій руками. Пояснила, що накинулася на ОСОБА_6 через те, що колись та образила та побила її матір, тому коли та її словесно спровокувала біля бару Віраж в с. Пересадівка, вона не витримала та накинулася на неї, вдаривши кулаком в обличчя. Після цього ОСОБА_6 впала на землю, а вона сіла на неї зверху та стала наносити кулаками обох рук удари по обличчю. Її хтось намагався відтягти, але вона знову накинулася на ОСОБА_6 та продовжила її бити. Проте заперечувала, що била потерпілу ногами.
Також, вина ОСОБА_3 у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 125 КК України, підтверджується наступними дослідженими під час судового розгляду показами потерпілої та свідків.
Так, потерпіла ОСОБА_6 пояснила суду, що вночі 4 січня 2015 вона зі знайомим перебувала в барі «Віраж» в с. Пересадівка Жовтневого району Миколаївської області. Коли близько третьої години вона знаходилася біля бару, то до неї підскочила ОСОБА_10 , схопила одною рукою за волосся, а іншою нанесла декілька ударів в обличчя. Від цього вона впала на землю, а ОСОБА_3 продовжила наносити їй удари по обличчю, а також коли її намагалися відтягнути, то нанесла ще й декілька ударів ногами по тілу та голові. Крім цього під час побиття ОСОБА_3 тримала її за головою та била об землю потилицею.
Свідок ОСОБА_11 суду пояснила, що вночі з 3 на 4 січня 2015 року вона розважалася в барі Віраж в с. Пересадівка Жовтневого району разом з подругою ОСОБА_6 . Близько третьої години ночі вони разом перебували на вулиці поблизу бару, де ОСОБА_10 накинулася на ОСОБА_6 і почала бити. Вона повалила її на землю на спину, а потім сіла зверху та наносила удари по обличчю і верхній частині тулуба. Коли її намагалися відтягнути від потерпілої, то вона ще нанесла їй декілька ударів ногами.
Свідок ОСОБА_12 в судовому засіданні пояснила, що вночі з 3 на 4 січня 2015 року вона розважалася в барі Віраж в с. Пересадівка Жовтневого району разом з ОСОБА_3 , її чоловіком та своїм чоловіком. Близько 4 години ночі вони перебували на вулиці поряд з баром, де також знаходилася односельчанка ОСОБА_6 . Там ОСОБА_3 підійшла до останньої та ударила кулаком в обличчя, від чого та впала на землю, а ОСОБА_3 сіла на неї зверху та нанесла декілька ударів руками по обличчю та верхній частині тулуба. Коли ОСОБА_8 намагався відтягнути ОСОБА_3 , то вона спочатку встала, але потім знову схопила ОСОБА_6 за волосся, кинула на землю і продовжила бити. Їх розняв вже власник бару ОСОБА_9 .
Свідок ОСОБА_13 підтвердив, що у ніч на 4 січня 2015 року бачив як поблизу бару Віраж в с. Пересадівка Жовтневого району ОСОБА_10 когось била, а через декілька днів від знайомих дізнався, що то була ОСОБА_6 .
Крім того, вина ОСОБА_3 у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 125 КК України підтверджується наступними дослідженими в судовому засіданні письмовими доказами:
- заявою ОСОБА_6 від 4 січня 2015 року до Жовтневого РВ УМВС України в Миколаївській області про нанесення їй тілесних ушкоджень громадянкою ОСОБА_14 , яке відбулося приблизно о 3:00 того ж дня в с. Пересадівка Жовтневого району Миколаївської області поблизу кафе-бару «Віраж»;
- висновком судово-медичного експерта № 1 від 14 січня 2015 року, згідно з яким у ОСОБА_6 були виявлені тілесні ушкодження у виді синців в області обличчя, верхніх та нижніх кінцівок, саден в області обличчя, верхніх та нижніх кінцівок, ран в області обличчя; зазначені тілесні ушкодження могли утворитися від дії тупих твердих предметів (руками) по типу ударів та сковзання, можливо у строк за вказаних вище обставин; за ступенем тяжкості описані тілесні ушкодження відносяться до категорії легких тілесних ушкоджень і в момент нанесення не представляли небезпеки для життя та здоров`я потерпілої; потерпілій було нанесено не менше 25 ушкоджень; в момент нанесення положення тіла потерпілої могло змінюватися;
- висновком експерта № 26 від 19 лютого 2015 року, згідно з яким при огляді та з медичних документів встановлено, що у громадянки
ОСОБА_6 були виявлені тілесні ушкодження у виді синців в області обличчя, верхніх та нижніх кінцівок, садин в області обличчя, верхніх та нижніх кінцівок, рани в області обличчя, струс головного мозку, забиття м`яких тканин голови, верхніх та нижніх кінцівок; утворення цих тілесних ушкодження від падіння із положення стоячи навзнак виключається; вищевказані тілесні ушкодження могли утворитися від дії тупих твердих предметів по типу ударів і сковзання, можливо в строк і за обставин, вказаних потерпілою і в постанові слідчого, на підставі, якої проводилося експертне дослідження; за ступенем тяжкості описані тілесні ушкодження відносяться до категорії легких тілесних ушкоджень, які потягли за собою короткочасний розлад здоров`я; потерпілій було нанесено не менше 25 тілесних ушкоджень; в момент нанесення положення тіла потерпілої могло змінюватися;
- протоколом слідчого експерименту від 19 лютого 2015 року (з фототаблицею) за участю свідка ОСОБА_8 , згідно з яким він показав на місці поблизу кафе-бару «Віраж» в с. Пересадівка Жовтневого району як ОСОБА_15 наносила удари руками ОСОБА_16 ; вказав, що остання лежала на спині, а ОСОБА_15 знаходилася зверху неї на била її кулаками обох рук по обличчю;
- протоколом огляду місця події від 19 лютого 2015 року під час якого було оглянуто кафе-бар « ІНФОРМАЦІЯ_2 » і встановлено, що він знаходиться по АДРЕСА_3 ;
- протоколом слідчого експерименту від 19 лютого 2015 року за участю потерпілої ОСОБА_6 , згідно якого вона показала як обвинувачена наносила їй удари; показала як та спочатку схопила її за волосся і смикнула, а коли вона впала на коліна, то почала бити кулаками по обличчю, далі вона показала як впала на спину, а обвинувачена продовжила наносити їй удари кулаками по обличчю плечах, руках, а також показала, як та декілька разів вдарила її головою об землю.
Крім цього вина обвинуваченої у вчиненні зазначеного вище злочину підтверджується також наступними доказами:
· довідкою Жовтневої ЦРЛ Миколаївської області від 4 січня 2015 року, згідно з якою ОСОБА_6 була госпіталізована до травматичного відділення з діагнозом - струс головного мозку, забиття м`яких тканин голови, верхніх та нижніх кінцівок;
· фотознімками потерпілої, зробленими нею під час лікування з наявними тілесними ушкодженнями.
Оцінивши досліджені докази в їх сукупності, суд вважає вину обвинуваченої доказаною, а її дії вірно кваліфіковані за ч. 2 ст. 125 КК України умисне легке тілесне ушкодження, що спричинило короткочасний розлад здоров`я.
Заперечення обвинуваченої про те, що вона не била потерпілу ногами спростовуються показами потерпілої, які співпадають з показами свідка ОСОБА_11 .
Обставин, які пом`якшують або обтяжують покарання обвинуваченої судом не встановлено.
Суд відхиляє таку висунуту обтяжуючу ознаку обвинувачення як вчинення злочину в стані алкогольного сп`яніння, оскільки вона не знайшла свого підтвердження під час судового засідання.
Враховуючи ступінь тяжкості вчиненого ОСОБА_3 , обставини справи, її особу, характер вчиненого нею діяння, суд прийшов до висновку про необхідність призначення їй покарання у виді штрафу в максимальному розміру, передбаченого санкцією ч. 2 ст. 125 КК України.
Матеріальний збиток складався із витрат на лікування від отриманих тілесних ушкоджень в сумі 1286 грн. 93 коп. та втрати золотих прикрас кулона та ланцюжка на суму 6844 грн. 95 коп., які, як вказала потерпіла в своєму позові та наполягала на цьому в судовому засіданні, вона втратила під час свого побиття обвинуваченою.
Цей позов, відповідно до положень ст.ст. 1166, 1167 і 1190 ЦК України слід вирішити наступним чином.
В частині відшкодування матеріального збитку у виді витрат на лікування в сумі 1286 грн. 93 коп., з врахуванням визнання обвинуваченою цих вимог та їх документального підтвердження, вони підлягають повному задоволенню.
Пред`явлена суду обвинуваченою квитанція про переказ грошових коштів в сумі 150 грн., начебто на часткове відшкодування матеріального збитку, суд не може прийняти як достовірну, оскільки вона була надана суду тільки на останньому судовому засіданні і вона не має чітких реквізитів отримувача, а потерпіла не підтвердила, що отримала ці кошти. Проте, у разі підтвердження перерахування коштів і їх отримання потерпілою, вони можуть бути враховані при виконанні вироку суду в частині цивільного позову.
Вимоги в частині відшкодування втрачених золотих виробів задоволенню не підлягають, оскільки цей збиток не був підтверджений в судовому засіданні належними та допустимими доказами.
Так, під час досудового слідства в цьому кримінальному проваджені не було встановлено осіб, які б бачили золоті прикраси у ОСОБА_6 безпосередньо перед її побиттям обвинуваченою.
Допитані в судовому засіданні свідки також заперечували такий факт.
Надані потерпілою свої фотознімки, зроблені нею 3 січня 2015 року перед виходом з будинку на прогулянку, на яких вона має ланцюжок із металу жовтого кольору, не можуть слугувати підтвердженням того факту, що вона його втратила під час побиття, оскільки знімки зроблені за шість годин до інциденту.
Що ж стосується відшкодування моральної шкоди, то суд приходить до висновку, що потерпіла ОСОБА_6 , внаслідок спричинення їй тілесних ушкоджень, заподіяних обвинуваченою, зазнала моральних страждань. Їй необхідно було прикладати додаткових зусиль по відновленню свого здоров`я та по нормалізації свого життєвого устрою, налагоджувати їх після лікування та отриманих ушкоджень. Виходячи з таких обставин, з врахуванням засад розумності, виваженості та справедливості, суд приходить до висновку, що розмір компенсації моральних страждань по заявленому позову буде достатнім в 2000 грн.
Цивільний позов прокурора Жовтневого району Миколаївської області, заявлений в інтересах держави в особі фінансового управління Жовтневої районної державної адміністрації Миколаївської області, про стягнення вартості понесених витрат закладом охорони здоров`я Жовтневою центральною районною лікарнею, де лікувалася потерпіла, в сумі 2574 грн. 49 коп., згідно зі ст. 1166 та ч. 1 і ч. 3 ст. 1206 ЦК України підлягає задоволенню.
Речові докази в справі відсутні.
Процесуальні витрати у виді оплати потерпілою правової допомоги в загальній сумі 3000 грн. підлягають стягненню з обвинуваченої на її користь.
На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 373 374 КПК України,
ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнати винною у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 125 КК України і призначити їй покарання за його вчинення у виді штрафу в сумі 1700 (одна тисяча сімсот) грн.
До вступу вироку в законну силу міру запобіжного заходу ОСОБА_3 не обирати.
Цивільний позов потерпілої ОСОБА_6 про відшкодування матеріального та морального збитку задовольнити частково та стягнути із ОСОБА_3 на користь ОСОБА_6 відшкодування матеріального збитку в сумі 1286 (одна тисяча двісті вісімдесят шість) грн. 93 коп. та відшкодування морального збитку в сумі 2000 (дві тисячі) грн. 00 коп.
Цивільний позов прокурора Жовтневого району до ОСОБА_3 про відшкодування витрат лікувального закладу на лікування потерпілої ОСОБА_6 задовольнити повністю та стягнути із ОСОБА_3 на користь фінансового управління Жовтневої районної державної адміністрації Миколаївської області відшкодування цих витрат в сумі 2574 (дві тисячі п`ятсот сімдесят чотири) грн. 49 коп.
Процесуальні витрати потерпілої на правову допомогу в сумі 3000 (три тисячі) грн. стягнути з ОСОБА_3 на користь потерпілої ОСОБА_6
На вирок може бути подана апеляція до апеляційного суду Миколаївської області, через Жовтневий районний суд Миколаївської області, на протязі 30 днів з дня проголошення.
Суддя ОСОБА_1