№ провадження 1-кп/646/234/2015
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18.05.15 року Червонозаводський районний суд міста Харкова у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участю секретаря судових засідань ОСОБА_2 ,

прокурорів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

потерпілої ОСОБА_5 ,

обвинувачених ОСОБА_6 та ОСОБА_7 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні кримінальні провадження № 0004125 та №0002242 за обвинуваченням у вчиненні кримінальних правопорушень:

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця села Токарівка, Дергачівського району, Харківської області, громадянина України, з середньою освітою, який зареєстрований та мешкає за адресою: АДРЕСА_1 , не працюючого, раніше судимого: 11.11.1992 року Червонозаводським районним судом за ч.2 ст.140, ч.3 ст.140, ч.2 ст.143, ст.42 КК України до 5 років позбавлення волі з конфіскацією майна та лікуванням від наркоманії, 26.07.1995 року звільненого умовно-достроково на не відбутий строк, 05.08.1996 року Червонозаводським районним судом міста Харкова за ч.3 ст.140, ст.43 КК України до 4 років позбавлення волі з конфіскацією майна та лікуванням від наркоманії, 24.11.1998 року звільненого за амністією, 29.06.2000 року Червонозаводським районним судом міста Харкова за ч.3 ст.140 КК України до 6 років позбавлення волі з конфіскацією майна та лікуванням від наркоманії постановою Орджонікідзевського районного суду міста Харкова від 17.08.2004 року в силу ст.82 КК України не відбута частина покарання 1 рік 2 місяці 2 дні замінена на обмеження волі, 08.07.2010 року Харківським районним судом Харківської області за ч.2 ст.309, ч.1 ст.317, ч.3 ст.185, ч.2 ст.307, ст.70 КК України до 5 років 1 місяця позбавлення волі, 19.11.2013 року звільнено умовно-достроково на не відбутий строк- 2 місяця 17 днів, 09.09.2014 року Червонозаводським районним судом міста Харкова за ч.2 ст.309 КК України до 3 років позбавлення волі, в силу ст.75 КК України встановлено випробувальний термін 3 роки, 30.12.2014 року Комінтернівським районним судом міста Харкова за ч.3 ст.185 КК України до 3 років 2 місяців позбавлення волі;

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженця міста Харкова, громадянина України, не працюючого, з середньою освітою, мешкаючого за адресою: АДРЕСА_2 , раніше судимого: 14.04.2004 року Київським районним судом м.Харкова за ч.1 ст.186 КК України до 1 року обмеження волі., 17.06.2004 року Комінтерніським районним судом м.Харкова за ч.1 ст.186 КК України до 2 років позбавлення волі з випробувальним терміном 2 роки, 08.11.2006 року Московським районним судом м.Харкова за ч.2 ст.186, ст..304, ст..353 КК України до 5 років позбавлення волі, 03.09.2014 року Київським районним судом м.Харкова за ч.2 ст.186 КК України до 5 років позбавлення волі з випробувальним терміном 3 роки, 30.12.2014 року Комінтернівським районним судом м.Харкова за ч.3 ст.185, ч.4. ст.70, ст..71 КК України до 5 років 1 місяця позбавлення волі,

у вчиненні кримінальних правопорушень передбачених ч.3 ст.185 КК України,-

встановив:

ОСОБА_7 , будучи неодноразово засудженим за злочини проти власності, останній раз 08.07.2010 засуджений року Харківським районним судом Харківської області за ч.2 ст.309, ч.1 ст.317, ч.3 ст.185, ч.2 ст.307, ст.70 КК України до 5 років позбавлення волі та 19.11.2013 року звільнений умовно-достроково на не відбутий строк 2 місяці 17 днів, та ОСОБА_6 , будучи неодноразово засудженим за злочини проти власності, останній раз 03.09.2014 засуджений Київським районним судом міста Харкова за ч. 2 ст. 186 КК України до 5 років позбавлення волі та якому в силу ст. 75, ст.76 КК України встановлено випробувальний термін 3 роки, на шлях виправлення і перевиховання не стали, належних висновків для себе не зробили і знову вчинили умисні корисливі кримінальні правопорушення за таких обставин:

28.08.2014 року близько 12 години 00 хвилин ОСОБА_7 , за попередньою змовою та досягши між собою спільної домовленості з раніше знайомим йому ОСОБА_6 , діючи з корисливих мотивів, маючи єдиний умисел, спрямований на таємне викрадення чужого майна, з метою незаконного збагачення, вважаючи що за їхніми діями ніхто не спостерігає, ОСОБА_6 та ОСОБА_7 зайшли через відчинену хвіртку в двір будинку АДРЕСА_3 . Реалізуючи спільний злочинний намір, ОСОБА_6 цеглою, що знайшов в дворі, розбив одне з вікон зазначеного будинку, через яке він з ОСОБА_7 проникли до приміщення будинку, звідки діючи таємно, з корисливих мотивів, викрали телевізор «LG 32», що належав ОСОБА_8 . Після чого, ОСОБА_6 та ОСОБА_7 зникли з місця злочину, розпорядившись викраденим на свій розсуд. Своїми злочинними діями ОСОБА_7 та ОСОБА_6 заподіяли потерпілому ОСОБА_8 , матеріальну шкоду, згідно висновку судово-товарознавчої експертизи № 125 від 21.10.2014, на загальну суму 2715,00 гривень.

Крім того, 02.09.2014 року близько 11 години 00 хвилин ОСОБА_7 , за попередньою змовою та досягши спільної домовленості з раніше знайомим йому ОСОБА_6 , діючи з корисливих мотивів, маючи єдиний умисел, спрямований на таємне викрадення чужого майна, з метою незаконного збагачення, вважаючи що за їхніми діями ніхто не спостерігає, ОСОБА_6 та ОСОБА_7 перелізли через паркан, що огороджував територію одноповерхового будинку АДРЕСА_4 .Реалізуючи спільний злочинний намір, ОСОБА_6 шляхом віджиму, відкрив одне з пластикових вікон будинку, через яке він з ОСОБА_7 проникли до приміщення будинку, звідки діючи таємно, з корисливих мотивів, викрали майно, що належало ОСОБА_9 , а саме: телевізор «Сатурн TVLED 19A» вартістю 849,00 гривень, швацьку машинку «Minerva 32» вартістю 1230,00 гривень, монітор «Acer» вартістю 1227,00 гривень, мобільний телефон «Самсунг C160» вартістю 230,00 гривень. Після чого, ОСОБА_6 та ОСОБА_7 зникли з місця злочину, розпорядившись викраденим на свій розсуд. Своїми злочинними діями ОСОБА_7 та ОСОБА_6 заподіяли потерпілому ОСОБА_10 , матеріальну шкоду, згідно висновку судово-товарознавчої експертизи № 124 від 21.10.2014, на загальну суму 3536,00 гривень.

Крім цього, 12.08.2014 року, ОСОБА_6 близько 16 год. 40 хв., проходив вздовж будинку АДРЕСА_5 , де побачив на першому поверсі відкрите вікно квартири АДРЕСА_6 , з якої вирішив таємно викрасти чуже майно. Далі, ОСОБА_6 , реалізовуючи свій злочинний намір, спрямований на таємне викрадення чужого майна, поєднаного з проникненням у житло, з корисливих мотивів, діючи повторно, упевнившись, що за його діями ніхто на спостерігає, зняв з вікна москитну сітку, після чого через вікно проник у вищевказану квартиру, звідки таємно викрав 10000 рублів Російської Федерації та 40 євро, що за офіційним курсом Національного Банку України станом на 12.08.2014 року становить 3645 грн. та 703 грн. 53 коп. відповідно, ноутбук «Lenovo G-550» в комплекті з комп`ютерною мишею та зарядним пристроєм вартістю згідно висновку товарознавчої експертизи № 353 від 05.11.2014 року 2800 грн., а також паспортами громадян України на ім`я ОСОБА_5 та ОСОБА_11 ..

Обвинувачені ОСОБА_6 та ОСОБА_7 в судовому засіданні повністю визнали свою вину у вчиненні інкримінованих їм кримінальних правопорушень в межах висунутого обвинувачення та в ході допиту надали суду показання як це викладено у даному вироку. Обвинувачений ОСОБА_6 цивільний позов потерпілої ОСОБА_5 визнав в повному об`ємі.

Приймаючи до уваги, що обвинувачені повністю визнали свою вину у вчиненні інкримінованих злочинів в межах висунутого обвинувачення, їх показання в судовому засіданні відповідають фактичним обставин справи, положення ч. 3 ст. 349 КПК України обвинуваченим та іншим учасникам судового розгляду роз`яснені, і вони не наполягали на досліджені інших доказів у справі, при цьому у суду не було сумнівів в добровільності та істинності їх позиції, суд визнав недоцільним дослідження решти доказів щодо фактичних обставин вчинення злочину, які сторонами кримінального провадження не оспорювались і судом було допитано обвинувачених, досліджено матеріали справи, що характеризують особу обвинувачених та обґрунтовують цивільний позов.

Визнавши показання обвинуваченого ОСОБА_7 допустимим доказом у справі, суд приходить до висновку про доведеність його вини у вчиненні злочинів передбачених ч.3 ст. 185 КК України як таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинене за попередньою змовою групою осіб, вчинене повторно, поєднане з проникненням в житло.

Визнавши показання обвнуваченого ОСОБА_6 допустимим доказом у справі, суд приходить до висновку про доведеність його вини у вчиненні злочинів передбачених ч.3 ст. 185 КК України, як таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинене за попередньою змовою групою осіб, вчинене повторно, поєднане з проникненням в житло.

При призначенні покарання суд, у відповідності до положень ст. ст. 65-67 КК України, враховує ступінь тяжкості та конкретні обставини вчинення злочину, дані, які характеризують особу обвинувачених ОСОБА_6 та ОСОБА_7 , наявність обставин, що пом`якшують та обтяжують покарання.

ОСОБА_7 вчинив тяжкий злочин, є раніше судимою особою, на обліку у лікаря нарколога та психіатра не перебуває, за місцем мешкання характеризується задовільно. Обставин, що обтяжують та пом`якшують покарання ОСОБА_7 судом не встановлено.

ОСОБА_6 вчинив тяжкий злочин, є раніше судимою особою, на обліку у лікаря нарколога та психіатра не перебуває, за місцем мешкання характеризується задовільно. Обставин, що обтяжують та пом`якшують покарання ОСОБА_6 судом не встановлено.

Визначаючи вид та міру покарання суд керується положеннями частини 2 статті 50 КК України відповідно до якої покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових злочинів як засудженими, так і іншими особами. Враховуючи те,що відповідно до зазначеної норми Закону суд призначає більш суворий вид покарання з числа передбачених за вчинений злочин лише у разі якщо менш суворий вид покарання буде недостатній для виправлення особи та попередження вчинення нею нових злочинів.

З урахуванням викладеного, суд вважає за необхідне призначити обвинуваченим ОСОБА_7 та ОСОБА_6 покарання в межах санкцій статей Закону, що передбачає відповідальність за скоєне у виді позбавлення волі, з урахуванням вироку Комінтернівського районного суду міста Харкова від 30.12.2014 року та положень Постанови Пленуму Верховного Суду України від 24.10.2003 року №7 «Про практику призначення судами кримінального покарання» .

Цивільний позов потерпілої ОСОБА_5 підлягає задоволенню в повному об`ємі.

Судові витрати підлягають стягненню з засуджених.

Долю речових доказів необхідно вирішити відповідно до статті 100 КПК України.

Керуючись ст. ст. 370, 371, ч. ч. 2, 3 ст. 373, ст. 374 КПК України, суд,-

УХВАЛИ В :

ОСОБА_7 визнати винним у вчинені злочинів передбачених частиною 3 статті 185 КК України та призначити покарання у виді 3 років 6 місяців позбавлення волі.

Відповідно до ч.4 ст.70 КК України до призначеного покарання частково приєднати невідбуту частину покарання за вироком Комінтернівського районного суду міста Харкова від 30.12.2014 року та остаточно призначити покарання в виді 3 років 7 місяців позбавлення волі.

Термін відбування покарання ОСОБА_7 обчислювати з 18.09.2014 року.

ОСОБА_6 визнати винним у вчинені злочинів передбачених частиною 3 статті 185 КК України та призначити покарання у виді 4 років позбавлення волі.

Відповідно до ч.4 ст.70 КК України до призначеного покарання частково приєднати невідбуту частину покарання за вироком Комінтернівського районного суду міста Харкова від 30.12.2014 року та остаточно призначити покарання в виді 5 років 6 місяців позбавлення волі.

Термін відбування покарання ОСОБА_6 обчислювати з 16.09.2014 року.

Цивільний позов потерпілої ОСОБА_5 задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_6 на користь ОСОБА_5 10000, 00 (десять тисяч 00 копійок) гривень.

Речові докази:

телевізор «LG 32», моделі 32LN541U, який передано на зберігання потерпілому ОСОБА_8 , після набрання вироком законної сили вважати повернутим його законному володільцю;

коробку до ноутбука «Леново G-550» серійний номер СВ05227967, яку повернуто на відповідальне зберігання потерпілій ОСОБА_5 , після набрання вироком законної сили вважати повернутою її законному володільцю.

Стягнути з ОСОБА_7 на користь держави судові витрати по проведенню експертиз у кримінальному провадженню №0002242 у розмірі 1 621, 62 гривень.

Стягнути з ОСОБА_6 на користь держави судові витрати по проведенню експертиз у кримінальних провадженнях №0002242, №0004125 у розмірі 2 208, 42 гривень.

Вирок набирає законної сили через тридцять днів з дня його проголошення, у разі не подачі на нього апеляції.

Вирок може бути оскаржений до апеляційного суду Харківської області через Червонозаводський районний суд міста Харкова шляхом подачі апеляції протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Суддя: ОСОБА_1