Єдиний унікальний номер 239/160/15-к
Номер провадження 11-кп/775/30/2015

УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09 липня 2015 року колегія суддів судової палати у кримінальних справах Апеляційного суду Донецької області в складі:

головуючого: ОСОБА_1

суддів: ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

при секретарі: ОСОБА_4

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу заступника прокурора Донецької області ОСОБА_5 на вирок Новогродівського міського суду Донецької області від 15 квітня 2015 року, яким

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Новогродівка Донецької області, громадянина України, із середньо-спеціальною освітою, не одруженого, не працюючого, раніше не судимого, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ;

засудженого за ч.1 ст.311 КК України до 2 років обмеження волі, за ч.1 ст.317 КК України до 4 років позбавлення волі, за ч.1 ст.309 КК України до 2 років позбавлення волі. На підставі ст.70 КК України шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим остаточно призначено покарання у вигляді 4 років позбавлення волі. Згідно вимог ст.75-76 КК України звільнено від відбування призначеного покарання з іспитовим строком на 2 роки, поклавши на нього обов`язки: не виїжджати за межі України на постійне проживання без дозволу кримінально-виконавчої інспекції; повідомляти ці органи про зміну місця проживання та з`являтися для реєстрації в кримінально-виконавчу інспекцію.

Стягнуто з ОСОБА_6 1107 грн. 96 коп. витрат на проведення експертизи на користь держави.

ВСТАНОВИЛА:

Відповідно до вироку, ОСОБА_6 влітку 2011 року на центральному ринку м. Красноармійська придбав невстановлену слідством кількість розчину соляної кислоти, що є прекурсором, яку переніс до місця свого мешкання за адресою: АДРЕСА_2 , та залишив зберігати з метою виготовлення наркотичних засобів.

02.02.2015 року приблизно о 17-00 годині ОСОБА_6 надав приміщення своєї квартири за адресою: АДРЕСА_2 ОСОБА_7 , ОСОБА_8 та ОСОБА_9 для виготовлення і вживання наркотичного засобу, та останні за допомогою пристосувань, хімічних елементів, використовуючи прекурсор соляну кислоту, що належить ОСОБА_6 , шляхом термічної обробки медичного препарату «пенталгін», незаконно виготовили особливо небезпечний наркотичний засіб, обіг якого заборонено дезоморфін в невстановленій слідством кількості. В подальшому ОСОБА_8 , ОСОБА_9 та ОСОБА_7 виготовлений наркотичний засіб спожили шляхом ін`єкцій у приміщенні зазначеної квартири, в якої при проведенні обшуку 2.02.2015 р. були вилучені дезоморфін масою 0,00066 г, прекурсор соляна кислота, щільність якої складає 1,147г/см3.

Крім того, в серпні 2014 року ОСОБА_6 у лісосмузі поблизу с.Миколаївка Красноармійського району Донецької області зібрав листя коноплі, які переніс за місцем свого мешкання за адресою: АДРЕСА_2 , де вказані листя висушив, подрібнив, виготовивши таким чином 10,506 г особливо небезпечного наркотичного засобу каннабісу, який незаконно зберігав за місцем свого проживання без мети збуту. 02.02.2015 року за вищевказаною адресою зазначений наркотичний засіб було вилучено.

Не оспорюючи фактичні обставини кримінального провадження, доведеність вини обвинуваченого ОСОБА_6 та кваліфікацію його дій, заступник прокурора Донецької області ОСОБА_5 подав апеляційну скаргу, у якій просить змінити вирок суду в частині призначеного покарання у зв`язку з неправильним застосуванням закону України про кримінальну відповідальність, знизивши ОСОБА_6 покарання за ч.1 ст.317 КК України до 3 років позбавлення волі та остаточно призначити покарання за сукупністю злочинів на підставі ч.1 ст.70 КК України у вигляді 3 років позбавлення волі. В іншій частині вирок стосовно ОСОБА_6 залишити без змін. Обґрунтував скаргу тим, що ОСОБА_10 беззаперечно визнав свою винуватість та щиро покаявся у вчиненому, а тому при відсутності обставин, що обтяжують покарання, підпадає під дію ст. 69-1 КК України.

В суд апеляційної інстанції ОСОБА_6 не з`явився, про дату, час і місце апеляційного розгляду повідомленій належним чином, про поважні причини свого неприбуття не повідомив.

Від прокурора надійшла заява про слухання справи без його участі, доводи апеляційної скарги підтримав в повному обсягу.

За таких обставин, колегія суддів вважає можливим розглянути справу у їх відсутність відповідно до положень ст.405 УПК України.

Заслухавши суддю-доповідача, дослідивши матеріали справи, колегія суддів приходить до висновку про необхідність задоволення апеляційної скарги прокурора та зміни вироку, виходячи з наступного.

У відповідності зі ст. 370 КПК України судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим.

Згідно з вимогами ст. 404 КПК України, суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.

Оскільки фактичні обставини справи та доведеність вини ОСОБА_6 у скоєнні інкримінованого кримінального правопорушення ніким не оспорюється, колегія суддів перевіряє законність вироку тільки в межах апеляційної скарги.

Згідно з п. 2 ч. 1 ст. 407 КПК України за наслідками апеляційного розгляду за скаргою на вирок суду першої інстанції суд апеляційної інстанції має право змінити вирок.

Відповідно до п. 4 ч. 1 ст. 409 КПК України однією з підстав для скасування або зміни судового рішення при розгляді справи в суді апеляційної інстанції є неправильне застосування закону України про кримінальну відповідальність.

Згідно ст. 65 КК України суд призначає покарання у межах, установлених у санкції статті Особливої частини цього кодексу, що передбачає відповідальність за вчинений злочин, відповідно до положень Загальної частини кодексу.

Згідно ст. 69-1 КК України за наявності обставин, що пом`якшують покарання, передбачених п.п.1.2 ч.1 ст. 66 КК України, відсутності обставин, що обтяжують покарання, а також при визнанні обвинуваченим своєї вини, строк або розмір покарання не може перевищувати двох третин максимального строку або розміру найбільш суворого виду покарання, передбаченого відповідною санкцією статті (санкцією частини статті) Особливої частини КК України.

Як вбачається з вироку, ОСОБА_6 засуджено, у тому числі, за ч.1 ст. 317 КК України до 4 років позбавлення волі. У той же час судом встановлено, що останній беззаперечно визнав свою винуватість та щиро покаявся у вчиненому, а тому при відсутності обставин, що обтяжують покарання, підпадає під дію ст. 69-1 КК України.

За таких обставин максимальне покарання, яке могло бути призначено обвинуваченому, не повинно перевищувати двох третин максимального строку найбільш суворого виду покарання, передбаченого ч.1 ст. 317 КК України, тобто не більше 3 років 3 місяців позбавлення волі.

Однак, суд належної оцінки вказаним обставинам не надав та призначив більш суворе покарання, ніж передбачено ст. 69-1 КК України, чим допустив незастосування закону, який підлягає застосуванню.

Таки чином, колегія суддів вважає, що вирок суду першої інстанції відповідно до ст.ст. 409, 413 КПК України підлягає зміні в частині призначеного покарання у зв`язку з неправильним застосуванням закону України про кримінальну відповідальність.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 404, 405, 407 КПК України, колегія суддів

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу заступника прокурора Донецької області ОСОБА_5 задовольнити.

Вирок Новогродівського міського суду Донецької області від 15 квітня 2015 року у відношенні ОСОБА_6 в частині призначеного покарання змінити, знизивши покарання за ч.1 ст.317 КК України до 3 років позбавлення волі.

В частині призначення покарання за ст. 311 ч.1 УК України у вигляді 2 років обмеження волі, за ст. 309 ч.1 УК України у вигляді 2 років позбавлення волі вирок залишити без змін.

На підставі ст.70 ч.1 КК України за сукупністю злочинів шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим остаточно призначити ОСОБА_6 покарання у вигляді 3 років позбавлення волі.

На підставі ст.ст.75-76 КК України звільнити ОСОБА_6 від відбування призначеного покарання, якщо він протягом 2 років іспитового строку не вчинить нового злочину і виконає покладені на нього обов`язки: не виїжджати за межі України на постійне проживання без дозволу кримінально-виконавчої інспекції; повідомляти ці органи про зміну місця проживання та періодично з`являтися для реєстрації в кримінально-виконавчу інспекцію.

В решті вирок суду першої інстанції залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення. На ухвалу може бути подана касаційна скарга до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом трьох місяців з дня проголошення, а засудженим, який тримається під вартою, - в той самий строк з дня вручення йому копії судового рішення.

Судді: ОСОБА_1

ОСОБА_2

ОСОБА_3