В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"11" грудня 2013 р.Дніпровський
районний суд м.Києва в складі:

головуючого судді Курила А.В.,

при секретарі Драганчук А.В.

з участю прокурора Кузьменка О.С.,

обвинуваченого ОСОБА_1,

потерпілої ОСОБА_2

представника потерпілої ОСОБА_3,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в залі суду в м. Києві
кримінальне провадження № 0014419 за
обвинуваченням

ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженця м. Щорса,
Чернігівської області, громадянина
України, українця, з
професійно-технічною освітою,
неодруженого, непрацюючого,
зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_2
(п/б), проживаючого за адресою: АДРЕСА_3
(гуртожиток), раніше не судимого,

у вчиненні кримінальних правопорушень,
передбачених ч. 1 ст. 185, ч. 2 ст. 185 КК
України,

в с т а н о в и в:

ОСОБА_1 27 серпня 2013 року, приблизно о 18
годині 00 хвилин, перебував в приміщенні
квартири АДРЕСА_1, на запрошення ОСОБА_2,
де у нього виник умисел спрямований на
таємне викрадення чужого майна.

Реалізуючи свій злочинний умисел,
ОСОБА_1 шляхом вільного доступу,
достовірно знаючи, що в шухляді тумби,
яка розташована на кухні знаходяться
золоті вироби, переконавшись, що за
його діями ніхто не спостерігає,
підійшов до шухляди та таємно викрав
золоті вироби, а саме: золотий ланцюжок
(№ виробу 554/1), вагою 5,33 г., вартістю 479
гривень 70 копійок; одну пару золотих
сережок (№ виробу 503862), вагою 7,40 г.,
вартістю 4 440 гривень 00 копійок, які
належать ОСОБА_2

Після цього, ОСОБА_1 з місця вчинення
кримінального правопорушення зник,
викраденим розпорядився на власний
розсуд чим спричинив ОСОБА_2
матеріального збитку на загальну суму 4
919 гривень 70 копійок.

Крім цього, ОСОБА_1, 02 вересня 2013 року,
приблизно о 14 годині 00 хвилин,
перебував в приміщенні квартири
АДРЕСА_1, на запрошення ОСОБА_2, де у
нього виник умисел спрямований на
повторне таємне, викрадення чужого
майна.

Реалізуючи свій злочинний умисел,
ОСОБА_1 шляхом вільного доступу,
достовірно знаючи, що в шухляді тумби,
яка розташована на кухні знаходяться
золоті вироби, переконавшись, що за
його діями ніхто не спостерігає,
підійшов до шухляди та таємно викрав
золоті вироби, а саме: золоту обручку (№
виробу 5021620), вагою 2,40 г., вартістю 1 488
гривень 00 копійок; золоту обручку (№
виробу 13036120), вагою 2,96 г., вартістю 399
гривень 00 копійок; одну пару золотих
сережок (№ виробу № 303158), вагою 1,82 г.,
вартістю 1 092 гривень 00 копійок; одну
пару золотих сережок (№ виробу 14039120),
вагою 4,90 г., вартістю 661 гривень 00
копійок, які належать ОСОБА_2

Після цього, ОСОБА_1 з місця вчинення
кримінального правопорушення зник,
викраденим розпорядився на власний
розсуд чим спричинив ОСОБА_2
матеріального збитку на загальну суму 3
640 гривень 00 копійок.

Допитаний у судовому засіданні ОСОБА_1
вину у вчиненні інкримінованих йому
кримінальних правопорушень при
обставинах, викладених в
обвинувальному акті визнав повністю та
пояснив, що дійсно 24 серпня 2013 року,
перебуваючи в квартирі АДРЕСА_1 на
запрошення ОСОБА_2, таємно викрав із
шухляди тумби, яка розташована на
кухні, золотий ланцюжок та пару золотих
сережок. Крім того, 02 вересня 2013 року,
перебуваючи в тій же квартирі, на
запрошення ОСОБА_2, повторно таємно
викрав із шухляди тумби, яка
розташована на кухні, дві золоті
обручки, та дві пари золотих сережок,
які належать ОСОБА_2 Викраденим майном
розпорядився на власний розсуд. Також
додав, що щиро кається в скоєному та на
даний час відшкодував потерпілій в
повному обсязі завдані збитки.

Покази ОСОБА_1 є послідовними,
логічними, а тому не викликають у суду
сумніву щодо правильності розуміння
обвинуваченим змісту обставин
правопорушень, добровільності та
істинності його позиції.

В судовому засіданні потерпіла ОСОБА_2
відмовилась від цивільного позову та
пояснила, що будь - яких претензій, в
тому числі, матеріального і морального
характеру, до обвинуваченого не має,
оскільки шкода завдана їй діями ОСОБА_1
відшкодована в повному обсязі.

Враховуючи те, що обвинувачений ОСОБА_1
в повному обсязі визнав свою вину у
вчиненні інкримінованих йому органом
досудового слідства кримінальних
правопорушеннях при обставинах,
викладених у обвинувальному акті та
беручи до уваги, що прокурор також не
оспорював фактичні обставини
провадження, і судом встановлено, що
учасники судового провадження, в тому
числі обвинувачений, правильно
розуміють зміст цих обставин та
відсутність сумніву щодо
добровільності його позиції,
роз'яснивши їм положення ч. 3 ст. 349 КПК
України про те, що у такому випадку вони
будуть позбавлені права оспорювати
фактичні обставини провадження у
апеляційному порядку, вислухавши думку
учасників судового провадження, які не
заперечували проти розгляду
кримінального провадження, в порядку,
передбаченому ч. 3 ст. 349 КПК України, суд
визнає недоцільним дослідження
доказів стосовно тих фактичних
обставин провадження, які ніким не
оспорюються.

Враховуючи викладене, суд, допитавши
обвинуваченого та дослідивши
матеріали кримінального провадження,
що характеризують особу
обвинуваченого, прийшов до висновку, що
винуватість ОСОБА_1 у вчиненні
інкримінованих йому кримінальних
правопорушень при обставинах,
викладених в обвинувальному акті,
доведена повністю.

На підставі викладеного, суд вважає
доведеною вину ОСОБА_1 у вчиненні
правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 185,
ч. 2 ст. 185 КК України, а саме:

у таємному викраденні чужого майна
(крадіжка);

у таємному викраденні чужого майна
(крадіжка), вчиненому повторно.

Призначаючи міру покарання ОСОБА_1, суд
у відповідності до ст. 65 КК України
враховує ступінь тяжкості вчинених
кримінальних правопорушень, які
відповідно до ст.12 КК України
відносяться до середньої тяжкості,
особу обвинуваченого, який
неодружений, не працює, за місцем
проживання характеризується
позитивно, на обліку у лікарів
нарколога і психіатра не перебуває,
вперше притягується до кримінальної
відповідальності.

Обставинами, які пом'якшують покарання
обвинуваченого, згідно ст. 66 КК України,
суд визнає, щире каяття та добровільне
відшкодування завданих збитків.

Обставин, які обтяжують покарання,
згідно ст. 67 КК України, суд не вбачає.

Згідно ст.50 КК України, покарання має на
меті не тільки кару, а й виправлення
засуджених, а також запобігання
вчиненню нових кримінальних
правопорушень як засудженими, так і
іншими особами.

На підставі викладеного, суд вважає за
необхідне призначити ОСОБА_1 покарання
у виді позбавлення волі, але з
урахуванням обставин провадження,
наявності пом'якшуючих обставин,
ставлення обвинуваченого до скоєного,
враховуючи відомості про особу
обвинуваченого, суд дійшов висновку, що
його перевиховання та виправлення
можливе без ізоляції від суспільства
та вважає за доцільне застосувати
положення ст.75 КК України, звільнивши
його від відбування покарання з
випробуванням та покласти на
обвинуваченого обов'язки, визначені
ст.76 КК України. На погляд суду,
зазначене покарання буде необхідним і
достатнім для його виправлення та
попередження нових кримінальних
правопорушень.

В порядку ст.100 КПК України підлягає
вирішенню питання речових доказів.

Цивільний позов у справі відшкодовано.

Процесуальні витрати не понесені.

Керуючись ст.ст. 368, 370, 373, 374 КПК України,
суд, -

з а с у д и в:

ОСОБА_1 визнати винним у вчиненні
кримінальних правопорушень,
передбачених ч. 1 ст. 185, ч. 2 ст. 185 КК
України.

Призначити ОСОБА_1 покарання:

за ч. 1 ст. 185 КК України - у виді 1 року
позбавлення волі.

за ч. 2 ст. 185 КК України - у виді 2 років
позбавлення волі.

Відповідно до ст. 70 КК України
призначити ОСОБА_1 остаточне покарання
за сукупністю злочинів шляхом
поглинення менш суворого покарання
більш суворим у виді 2 років
позбавлення волі.

На підставі ст. 75 КК України звільнити
ОСОБА_1 від відбування покарання з
випробуванням з іспитовим строком на 2
роки.

Згідно ст. 76 КК України покласти на
ОСОБА_1 обов'язки: не виїжджати за межі
України на постійне проживання без
дозволу кримінально-виконавчої
інспекції, повідомляти
кримінально-виконавчу інспекцію про
зміну місця проживання, роботи і
періодично з'являтися для реєстрації в
кримінально-виконавчій інспекції.

Запобіжний захід ОСОБА_1 не обирався.

Речові докази у справі: бірку TOB
«Українські ювеліри» від сережок із
золота 585 проби, масою 1,82 г., арт. 303158, на
якій вказана ціна 1092 грн., бірку
«Ювелірсервіс м. Краматорськ» від
сережок із золота 585 проби, масою 4,90 г.,
арт. 14039120, на якій вказана ціна 661 грн.,
бірку TOB «Українські ювеліри» від
сережок із золота 585 проби, масою 7,40 г.,
арт. 503862, на якій вказана ціна 4440 грн.,
бірку «Фаіна» від ланцюжка із золота 585
проби, масою 5,33 г., розміру 20 см., арт. 554/1,
на якій вказана ціна 479 грн., бірку TOB
«Українські ювеліри» від каблучки із
золота 585 проби, розміру 17,5, масою 2,40 г.,
арт. 5021620, на якій вказана ціна 1488 грн.,
бірку «Ювелірсервіс м. Краматорськ»
від каблучки із золота 585 проби, розміру
17,5, масою 2,96 г., арт. 13036120, на якій
вказана ціна 399 грн., квитанцію з
ломбарду № 00000083 - залишити при
матеріалах кримінального провадження.

Цивільний позов у справі відшкодовано.

Процесуальні витрати не понесені.

Вирок може бути оскаржено до
Апеляційного суду м. Києва через
Дніпровський районний суд м. Києва
протягом 30 днів з дня проголошення.

Суддя: