АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа № 11-114 2007 р. Головуючий
ст. ст. 296 ч. 4, ГОРЯЧКІВСЬКА
121 ч. 2 КК України Доповідач
в апеляційній інстанції
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"6"
лютого 2007 р.
Колегія суддів судової
палати в кримінальних справах апеляційного суду Черкаської області
в складі:

головуючого ТАПАЛА Г.К.

суддів НЕДІЛЬКА М.І., ЛИГИ М.П.

за участю прокурора
ДЕМИДЕНКО С.А.

розглянула кримінальну справу за апеляцією прокурора
Уманського району на постанову Уманського міськрайонного суду від 6.12.2006
року, якою кримінальна справа по звинуваченню ОСОБА_1 за ст. ст. 296 ч. 4, 121 ч.
2 КК України, ОСОБА_2 і
ОСОБА_3 за ст. 296 ч. 4 КК України - кожного, направлена прокурору Уманського району
для проведення додаткового розслідування.

Згідно
матеріалів кримінальної справи органом досудового слідства ОСОБА_1, ОСОБА_2 і ОСОБА_3
обвинувачуються в тому, що вони 20 серпня 2000 року близько 00 год. 15 хв. в с Ятранівка
Уманського району поблизу будинку АДРЕСА_1 за попереднім зговором між собою,
грубо порушуючи громадський порядок та виражаючи явну неповагу до суспільства і
діючи з особливою зухвалістю, нехтуючи загальноприйнятими правилами поведінки,
з метою помсти, взявши з собою чотири куски металевої труби і підійшовши до
групи осіб (ОСОБА_4, ОСОБА_5,
ОСОБА_6, ОСОБА_7 та
інших), безпричинно із хуліганських спонукань ОСОБА_1 наніс удари ногою по руках та трубою по спині ОСОБА_4; ОСОБА_2 наніс удар
трубою в область тазу ОСОБА_5,
а ОСОБА_3 наніс трубою удар в область тулуба ОСОБА_6, заподіявши кожному з
них фізичну біль.

Дані,
продовжуючи свої хуліганські дії, догнавши ОСОБА_7, який тікав від них, ОСОБА_3 збив його з ніг та наніс
удари трубою по ногах і тулубу, а
ОСОБА_2 наніс удари ногами в обличчя та тулуб ОСОБА_7, не даючи
можливості піднятися на ноги.

ОСОБА_1 в цей момент наніс двічі удари трубою ОСОБА_7 по голові, від
яких він втратив свідомість. Після цього всі обвинувачені з місця події зникли,
але через деякий час повернулися на стадіон, де ОСОБА_1 та ОСОБА_2 підняли
непритомного ОСОБА_7 та
потягли мотоциклом по вулиці з метою сховати сліди злочину, але побачивши
людей, що бігли в їх сторону, залишити потерпілого і зникли.

Після цього ОСОБА_7 був доставлений
в лікарню, де того ж дня, не приходячи до свідомості, помер внаслідок
заподіяних йому ОСОБА_1 за
вказаних обставин,

2

тяжких,
небезпечних для життя в момент
заподіяння, тілесних ушкоджень, що спричинили смерть ОСОБА_7.

Направляючи в
черговий раз справу на додаткове розслідування суд в постанові зіслався на
порушення норм КПК та невиконання постанов та ухвали судів. При цьому зазначив,
що органом слідства не повно досліджені обставини справи, має місце
неконкретність обвинувачення та не визначення кола суб'єктів злочину.

На виконання
вказівок міськрайонного та апеляційного суду слідчим виконано лише декілька
слідчих дій.

Не виконано
вказівок щодо дослідження обставин відносно направленості умислу вмінених в
вину обвинуваченим діянь, визначення ролі і ступеню участі їх в цих діяннях.

Також не
встановлена особа, яка нанесла ушкодження ОСОБА_7,
від яких настала його смерть; не перевірена причетність ОСОБА_8 до цього злочину
та не перевірені покази та заяви потерпілої щодо вилучення з матеріалів справи
первинних пояснень ОСОБА_5.

Для усунення вказаних
недоліків по справі необхідно провести ряд слідчих дій , що зробити в судовому
засіданні неможливо.

Не погоджуючись
із таким рішенням суду прокурор в апеляції зазначає, що всі вказівки як
районного так і апеляційного суду щодо недоліків досудового слідства на даний
час виконані. Частина із них виконанню не підлягає із-за неможливості цього
зробити, про що зазначено в постанові слідчого від 9.02.2006 року.

Вважає, що судом
не встановлено порушення норм КПК, які б перешкоджали встановленню істини по
справі та винесенню вироку.

Просить
постанову суду скасувати і справу направити на новий судовий розгляд в іншому
складі суду.

Заслухавши
доповідача, прокурора, підтримавшого апеляцію, вислухавши підсудних ОСОБА_1 та ОСОБА_2 і
дослідивши матеріали справи колегія суддів не вбачає підстав для скасування
постанови суду.

У відповідності
до вимог ст. 22 КПК України прокурор, слідчий і особа, яка проводить дізнання,
зобов'язані вжити всіх передбачених законом заходів для всебічного, повного і
об'єктивного дослідження обставин справи.

Аналіз наявних
по справі доказів дає підстави вважати, що органом досудового слідства ці вимоги закону так виконані і не були,
про що вірно зазначив в своїй постанові суд першої інстанції,
направляючи в черговий раз дану кримінальну справу на додаткове розслідування.

Хоча слідство по
справі триває вже на протязі більше шести років проте обставини тих подій, які
мали місце в ніч з 19 на 20 серпня 2000 року, так з достовірністю встановлені і
не були.

При цьому покази
як учасників тих подій так і очевидців є не завжди послідовними і повними.
Покази одних із них суперечать даним ними раніше і суперечать показам інших
осіб, які в той час там знаходились.

На ці недоліки
слідства неодноразово вказував в постановах як суд першої інстанції, направляючи
справу на додаткове розслідування такі апеляційний суд в своїй ухвалі від
14.01.2003 р.

Далі, із справи
випливає, зокрема, із показів ОСОБА_1,
що в ту ніч група молодих людей нанесла йому побої в область голови, про що
підтвердив його брат, обвинувачений по справі ОСОБА_2

Але ретельне
вияснення цього не проводилась і правова оцінка цим доказам не давалась.

Враховуючи, що
вказані події мали місце на протязі тривалого часу і в різних місцях, то
виясненню підлягали всі обставини, пов'язані з ними, а також дії і
направленість умислу кожного із підсудних.

3

Враховуючи наявні по справі докази щодо нанесення тілесних ушкоджень ОСОБА_7 внаслідок чого настала його смерть, на думку колегії
підлягає перевірці законність винесення органом
слідства 5.06.2002 р. постанови про закриття кримінальної справи в частині пред'явленого звинувачення ОСОБА_2 та ОСОБА_3 у вчиненні ними злочину, передбаченого ст. 121
ч. 2 КК України в зв'язку з відсутністю в їх діях складу злочину.(т. 4 а.
с. 226-228).

За таких обставин вірним є висновок міськрайонного суду про те, що для
встановлення обставин тих подій необхідне проведення додаткових слідчих дій, що
неможливо зробити під час розгляду справи в суді.

В зв'язку з цим посилання прокурора в апеляції на те, що суд упереджено
підходить до розгляду даної справи і
безпідставно направляє її на додаткове розслідування, є надуманим і на
увагу не заслуговує.

Як встановлено із матеріалів справи, з часу її порушення вона шість разів направлялись на додаткове розслідування. Із них прокурор
лише двічі не погоджувався із таким висновком суду і подавав на них апеляції.

В решті випадків із постановами суду щодо цього він погоджувався і давав
вказівки про проведення додаткових слідчих дій.

Вказане дає підстави дійшли до висновку про те, що по справі дійсно має
місце неповнота і невиконання органом слідства вимог ст. 22 КПК України.

В той же час колегія суддів враховуючи, що по справі має місце грубе
порушення норм КПК щодо всебічності і оперативності розслідування справи, з
метою усунення цих недоліків вважає за необхідне
направити її для організації розслідування прокурору Черкаської
області.

Керуючись ст. ст. 365, 366,281 КПК
України, колегія суддів, -

УХВАЛИЛА:

Апеляцію прокурора Уманського
району задовольнити частково.

Постанову судді Уманського міськрайонного суду від 6.12.2006 р. про
направлення кримінальної справи про
обвинувачення ОСОБА_1 за ст. 121 ч. 2, 296 ч. 4 КК України та ОСОБА_2 і ОСОБА_3 за ст.296 ч. 4 КК України
на додаткове розслідування залишити без зміни і
справу направити прокурору Черкаської області для організації її
додаткового розслідування.