Справа №1-62/2008 р.
В И Р О К

І М 'Я М У К Р А Ї Н И

01 квітня 2008 року Козелецький районний суд
Чернігівської області в складі:

головуючого - судді Карпенко Г.М.

при
секретарі - Москалюк О.Є.

з
участю прокурора - Андрушко Н.В.

потерпілої - ОСОБА_1

розглянувши
у відкритому судовому засіданні в залі суду смт. Козелець кримінальну справу про обвинувачення ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженця с. Гальчин,
Козелецького району Чернігівської області,
українця, громадянина України, освіта середня, не працюючого,
одруженого, мешканця АДРЕСА_1 без реєстрації, зареєстрованого АДРЕСА_2, не
судимого, в скоєнні злочину передбаченого ст. 289 ч. 1 КК України, суд -

В С Т А Н О В И В :

03 грудня 2007
року потерпіли ОСОБА_1 повертався додому в с. Лихолітки на власному автомобілі
ВАЗ 21061 д.р.н. НОМЕР_1. Близько 18:00 годин поблизу маркету «Чернігівський»
на вул.. Комсомольській в смт. Козелець його зупинили підсудний ОСОБА_2 та його
дружина ОСОБА_3, які просили підвезти їх до с. Олишівка Чернігівського району.
ОСОБА_1 не погодився і запропонував ОСОБА_2 та ОСОБА_3 поїхати до нього додому
і переночувати. Останні погодилися. Приїхавши додому ОСОБА_1 залишив автомобіль
біля свого господарства розташованого в АДРЕСА_3. Ключі від автомобіля забрав
із собою, автомобіль не замикав. В будинку дані особи сіли вечеряти та розпивати
спиртні напої. Потім за згодою ОСОБА_1, подружжя ОСОБА_2 пішли спати до
автомобіля ВАЗ 21061 близько 2-х годин ночі 04 грудня 2007 року ОСОБА_2 та
ОСОБА_3 зайшли до будинку ОСОБА_1 погрітися. ОСОБА_1 дав ключі від автомобіля
ОСОБА_3 щоб нагріти авто. ОСОБА_2 прогрів автомобіль і його дружина забрала
ключі та поклала собі в кишеню. Вранці ОСОБА_3 вийшла із автомобіля та загубила
ключі. ОСОБА_2 знайшов ключі і забрав собі. Потім подружжя ОСОБА_2 знову
заснули в автомобілі. В після обідній час 04 грудня 2007 року у підсудного
ОСОБА_2 виник умисел поїхати на даному автомобілі додому в с. Олишівка, не
маючи на це згоди власника ОСОБА_1 На заперечення дружини нікуди не їхати, не
реагував. Так, близько 15 годин 04.12.2007 року ОСОБА_2 незаконно заволодів
автомобілем ВАЗ 21061, д.р.н. НОМЕР_1, який належить ОСОБА_1, вартістю 13888
грн. з метою доїхати додому в с. Олишівка.

ОСОБА_2 свою
вину у скоєному злочині за ч.1 ст. 289 КК України визнав повністю і суду
показав, що 03.12.2007 року вони з дружиною збиралися виїхати із смт. Козелець
до себе додому в с. Олишівка Чернігівського району, для цього зупиняли попутний
транспорт. Так вони зупинили автомобіль ВАЗ 21061 під керуванням потерпілого
ОСОБА_1 Останній відмовився везти їх в с. Олишівка і запропонував поїхати до
нього в с. Лихолітки і переночувати, а в ранці їхати додому. Вони погодилися.
Увечері разом із господарем вони повечеряли, випили спиртного. З дозволу
ОСОБА_1 вони з дружиною пішли в машину спати. Вночі вони замерзли і зайшли до
будинку, де потерпілий дав їм ключа, щоб прогріти автомобіль. Після чого
дружина положила ключі собі в карман. Вранці 4.12.2007 року вона виходила із
автомобіля і загубила ключі, які він знайшов. В післяобідній час, коли вони
прокинулися, він вирішив поїхати на цьому автомобілі додому в с. Олишівка. Він
завів двигун, дружина вмовляла на робити цього, але він не послухав. Вони
виїхали із села Лихолітки і дорогою в с. Лемеші вдарився в дерево автомобілем.
Працівники міліції забрали автомобіль. У скоєному щиро кається.

Суд находить, що
винуватість ОСОБА_2 у скоєнні злочину підтверджується показами потерпілого,
свідка, а також іншими дослідженими в суді доказами.

Показами
потерпілого ОСОБА_1 встановлено, що увечері 03.12.2007 року він власним
автомобілем повертався додому із роботи і в смт. Козелець, його зупинили
ОСОБА_2 та ОСОБА_3 і попросили підвезти їх в с. Олишівка Чернігівського району.
Він відмовився і запросив їм поїхати до нього додому. На дану пропозицію вони
погодилися. Він поїхав додому і залишив автомобіль біля свого двору, не
закривав, але ключі забрав. З ним до будинку зайшли підсудний із своєю
дружиною. Всі разом випили та повечеряли. Він заснув у будинку, а подружжя
ОСОБА_2 пішли, з його згоди, спати в автомобіль. Наступного дня, 04.12.2007
року він проснувся і виявив, що немає ні ключів від авто - ні самого авто. Він
звернувся в міліцію і дізнався, що автомобіль пошкоджений, на ньому їхали
ОСОБА_2 та ОСОБА_3 в сторону Чернігова та в'їхали в дерево.

Аналогічні
покази суду дала свідок ОСОБА_3

Виність
підсудного ОСОБА_2 у злочині підтверджується також дослідженими в суді
доказами:

Протоколом явки
з повинною від 05.12.2007 року підсудного ОСОБА_2, де він власноручно написав,
що скоїв угон автомобіля (а.с.5);

Протокол огляду
місця подій ділянки АДРЕСА_3, що належить потерпілому ОСОБА_1 (а.с.6);

Документами про
власність автомобіля (а.с 7-9);

Згідно акта №43
дослідження спеціаліста-товарознавця вартість автомобіля ВАЗ 21061 на момент
угона 04.12.2007 року становить 13888 грн. (а.с. 10)

Речовими
доказами на а.с. 11; Протоколом огляду та затримання автомобіля на 4.12.2007
року згідно якого автомобіль має пошкодження (а.с. 12);

Протоколом
відтворення обстановки і обставин події з участю підсудного ОСОБА_2, де він в
присутності понятих показував; розповідав як скоїв злочин (а.с. 47, 46);

Оцінюючи зібрані
докази в їх сукупності, суд вважає доказаним, що ОСОБА_2 04.12.2007 року вчинив
незаконне заволодіння транспортним засобом з будь-якою метою. Тому ці дії
ОСОБА_2 необхідно кваліфікувати за ч.1 ст. 289 КК України.

При призначенні
міри покарання підсудному ОСОБА_2 суд враховує першу його судимість, щире
каяття у скоєнні злочину і повне визнання своєї вини, посередню характеристику,
як обставини, що пом'якшують покарання.

При цьому суд
враховує, що ОСОБА_2 скоїв злочин у стані алкогольного сп'яніння як обставини,
що обтяжують покарання.

З урахуванням
викладеного, і на підставі ст. 75 КК України суд приходить до висновку про
можливість виправлення ОСОБА_2 без відбування покарання, тому вважає можливим
обрати йому міру покарання у вигляді позбавлення волі із звільненням від
відбування покарання з випробуванням.

Керуючись ст.
323, 324 КПК України, суд -

З А
С У Д И В :

ОСОБА_2 визнати
винним по ч.1 ст. 289 КК України, і призначити йому покарання по ч.1 ст. 289 КК
України три роки позбавлення волі.

На підставі ст.
75 КК України звільнити засудженого ОСОБА_2 від відбування призначеного
покарання з випробуванням, якщо він протягом трьох років іспитового строку не
вчинить нового злочину та виконає покладені на нього обов'язки.

На підставі ст.
76 КК України покласти на засудженого ОСОБА_2 такі обов'язки: повідомляти
органи кримінально виконавчої системи про зміну місця проживання, роботи, та
періодично з'являтися для реєстрації в органи кримінально-виконавчої системи.

Міру запобіжного
заходу ОСОБА_2 залишити підписку про невиїзд до вступу вироку у законну силу.

Речові докази
повернуто за належністю.

На вирок може
бути подана апеляція до апеляційного суду Чернігівської області протягом 15 діб з моменту його проголошення.

Суддя