Справа № 1 -9/2007року.
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

31 травня 2007 року смт.
Краснокутськ

Краснокутський районний суд Харківської області в складі:

головуючого -
судді - Вовк Л.В

при секретарі - - Журавльовій Т.М.

з участю прокурора - - Пономаренка С.А.,

захисника - - ОСОБА_1

розглянувши у
відкритому судовому засіданні в залі суду в смт. Краснокутськ кримінальну
справу за звинуваченням:

ОСОБА_2,
ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженця м. Богодухів, Харківської області, громадянина України,
українця, одруженого, не­працюючого, освіта повна вища, проживаючого:АДРЕСА_1,
раніше не судимого,

у скоєнні
злочину, передбаченого ч.2 ст. 286 КК України,

встановив:

ОСОБА_2,
24.02.2002 року, близько 22 год.,
30 хв., керуючи автомобілем ВАЗ 2106 д.н. НОМЕР_1, рухаючись по вул.
Леніна, м. Богодухів Харківської області , в напрямку СТОВ „Перемога" ,
знаходячись в стані алкогольного сп'яніння, в порушення п. 10.1 ПДР України,
перед зміною напрямку руху не переконався в тому, що це буде безпечно і не
створить перепон іншим учасниками руху, в порушення п. 11.2 ПДР України, не
рухався як найближче до правого краю проїжджої частини; в порушення п. 11.3 ПДР
України ,виїхав на смугу зустрічного руху, що з технічної точки зору
знаходилось в причинному зв'язку з настанням ДТП, допустив наїзд на пішохода ОСОБА_3, який рухався по
лівому узбіччі дороги в попутному йому напрямку, в результаті чого останній
отримав тілесні ушкодження у вигляді: закритої черепно-мозгової травми,
скальпованої рани (2) потиличної області, струсу головного мозку, закритого перелому
правої стегнової кісти, закритого перелому медіальної лодижки справа, що згідно
висновку повторної судово - медичної експертизи №102 від 17.05.2005 року за
ступенем тяжкості кваліфікуються як середньої тяжкості тілесні ушкодження, що
потягли тривалий розлад здоров"я на строк, що перевищує 21 день;
посттравматичного правостороннього брахіоплекситу, який за ступенем тяжкості
кваліфікується, як тяжке тілесне ушкодження, що потягло стійку втрату
працездатності більше 40 відсотків.

Допитаний в
судовому засіданні в якості підсудного ОСОБА_2 по ч.2 ст.286 КК України, вину
свою в пред'явленому обвинуваченні не визнав і пояснив суду , що 24.02.2002
року, близько 24 години, він , керуючи своїм автомобілем ВАЗ 2106 д.н. НОМЕР_1
їхав по вул. Леніна м. Богодухів зі сторони КСП „Перемога" до центру м.

2

Богодухова зі швидкістю 40
км/год., по правій стороні проїжджої частини. В районі парку Бідило на
проїжджій частині, він побачив автомобіль, який стояв без включених фар . Він
під'їхав до вищевказаного автомобіля і побачив на правому узбіччі двох
чоловіків. Щоб не скоїти наїзд на вказаних осіб, він повернув кермо лівіше та
проїхав біля автомобіля ВАЗ 2107 світлого кольору, зачепивши його лівим
дзеркалом заднього виду та лівою частиною бампера. Після чого він поїхав в
сторону вул. Мельничної, де був затриманий працівниками міліції і де з лівої
сторони автомобіля працівник міліції ОСОБА_4, розбив йому лобове скло. Наїзд на
ОСОБА_3він не скоював. Пошкодження на автомобілі утворилися внаслідок зіткнення
його автомобіля зі службовим автомобілем працівника міліції. Крім того,
підсудний в судовому засіданні пояснив, що пошкодження на лобовому склі
автомобіля утворилися при русі до 24 лютого 2002 року, внаслідок попадання
каміння .

Суд вислухавши
показання підсудного, потерпілого, свідків, вважає , що подія злочину і
винність ОСОБА_2 у скоєнні злочину доведена матеріалами справи.

Допитаний в
судовому засіданні потерпілий ОСОБА_3. підтвердив показання дані ним на
досудовому слідстві і суду пояснив, що 24.02.2002 року ,у вечірній час , на
нього було скоєно наїзд легковим автомобілем, від чого він впав на капот та
вдарився в лобове скло автомобіля. Після цього ОСОБА_3втратив свідомість та був
доставлений до Богодухівської ЦРЛ. Згодом він дізнався, що водієм , який скоїв
на нього наїзд, був ОСОБА_2.

Допитаний в
судовому засіданні в якості свідка ОСОБА_5 підтвердив дані ним на досудовому
слідстві показання і суду пояснив, що 24.02.2002 року, близько 22 години 30
хв., він разом зі своїм знайомим ОСОБА_3, поверталися з кафе додому , рухаючись
по обочині автодороги. Він бачив як автомобіль темного кольору ВАЗ 2106 з
першими цифрами номеру 11, рухаючись на великій швидкості, скоїв наїзд на
ОСОБА_3.. Від чого, ОСОБА_3впав на землю, а він викликав швидку допомогу та
працівників міліції. Свідок ОСОБА_5 підтвердив те, що саме автомобіль ОСОБА_2
скоїв наїзд на ОСОБА_3..

Допитаний в
судовому засіданні в якості свідка ОСОБА_4 суду пояснив, що 24.02.2002 року,
він знаходився в слідчо-оперативній групі Богодухівського РВ. Близько 23 години
15 хв., до чергової частини надійшло повідомлення про ДТП. Свідок
підтвердив те, що коли він прибув на місці пригоди , бачив автомобіль ОСОБА_2,
що рухався в напрямку м. Богодухова з розбитим лобовим склом та допустив
зіткнення з службовим автомобілем ОСОБА_4 .Останній спробував зупинити
автомобіль, але водій не реагував на дії інспектора, а продовжив рух. Після
чого , ОСОБА_4 примінив табельну зброю для зупинки автомобіля , яким керував
ОСОБА_2 . На вказаному автомобілі були пошкодження і сам ОСОБА_2 перебував в стані
алкогольного сп"яніння.

Допитана в
судовому засіданні свідок ОСОБА_5 пояснила суду , що дійсно була запрошена
працівниками міліції в якості понятої при складанні акту огляду автомобіля і в
її присутності з автомобіля ВАЗ 2106 темного кольору , який належить
ОСОБА_2вилучалося волосся.

Аналогічні показання в судовому засіданні надав свідок
ОСОБА_6

Допитані в судовому засіданні за клопотанням підсудного свідки ОСОБА_7., ОСОБА_8,
ОСОБА_9, ОСОБА_10ОСОБА_11підтвердили в судовому засіданні, що дійсно ОСОБА_2 24
лютого 2002 року знаходився на весіллі , де вживав спиртні напої і його
автомобіль на той час був без пошкоджень , лобове скло було не пошкоджено.
Пояснення свідків в тій частині, що ОСОБА_2 поїхав з весілля після 23 години,
суд визнає недостовірними, так як вони спростовуються іншими матеріалами
справи, дослідженими в судовому засіданні.

3

Досліджений в
судовому засіданні протокол допиту свідка ОСОБА_12., згідно якого свідок
пояснив, що 24.02.2002 року , близько 23 години, до них додому приїхав ОСОБА_2
на автомобілі ВАЗ 2106 , з метою поговорити з ОСОБА_13 ОСОБА_2
знаходився в стані алкогольного сп'яніння. ОСОБА_12 бачив , що на автомобілі
були пошкодження , а саме було розбите лобове скло і бачив вм'ятину. Пізніше
йому стало відомо, що ОСОБА_2 скоїв наїзд на ОСОБА_3..( а.с.43 т.1).

Досліджений в
судовому засіданні протокол допиту свідка ОСОБА_13 ,згідно якого свідок
показала, що 24.02.2002 року, близько 23 години, до неї до дому приїздив
ОСОБА_2, і до нього виходив розмовляти її зять ОСОБА_12. Також ОСОБА_12 сказав
їй, що ОСОБА_2 знаходився в стані алкогольного сп'яніння та скло на його
автомобілі було пошкоджено. Пізніше їй стало відомо, що ОСОБА_2 скоїв наїзд на
ОСОБА_3..(а.с.47-48 т.1).

· протоколом
очної ставки ,проведеної між ОСОБА_4 та ОСОБА_2, в ході якої кожен настоював на
своїх показаннях, (том.1 а.с.169)

· протоколом
очної ставки ,проведеної між свідком ОСОБА_5 та ОСОБА_2, в ході якої кожен
настоював на своїх показаннях, (том 1 а.с.172)

· протоколом огляду місця дорожньо- транспортної пригоди
від 24 лютого 2002 року, згідно якого з місця ДТП були вилучені фрагменти бамперу автомобілю чорного
кольору та дзеркало заднього вигляду автомобіля, (том 1. а.с.3)

· схемою
до протоколу огляду місця ДТП
(том 1 а.с.8)

- протоколом огляду транспорту від
25.02.2002 року та актом огляду транспорту від

26.02.2002 року , згідно яких виявлені пошкодження на
автомобілі ОСОБА_2 (том

1а.с.9-11)

- довідкою про ДТП від 24.02.2002
року , згідно якої підтверджено, що був скоєний

наїзд на пішохода. Автомобіль з місця пригоди зник, (том
1 а.с.12).

·
протоколом огляду транспортного засобу від 07.08.2002
року, згідно якого був оглянутий автомобіль ОСОБА_2 і виявлені пошкодження на
лобовому склі та інші пошкодження. ( а.с.23 ,24 т.1).

·
протоколом відтворення обстановки та обставин події
,проведеного з участю свідка ОСОБА_5, в ході якого він розповів та показав на
місцевості про скоєну ДТП.
(том 1 а.с.81).

- протоколом відтворення обстановки та
обставин події, проведеного з участю

потерпілого ОСОБА_3, де потерпілий розповів та показав на
місцевості про ДТП. та

фото таблицею до нього (том 2 а.с.14-18).

- протоколом виїмки
від 05.03.2002 року , згідно якого було вилучено кріплення

лівого дзеркала заднього вигляду та частину бампера з
автомобіля ОСОБА_2 (

а.с.63 т.1)

-
висновком судово-трасологічної експертизи №1746 від 29.03.2003 року
підтверджено те, що фрагмент чорного кольору і фрагмент лівої накладки
переднього бамперу , вилучені з автомобіля ВАЗ 2106 з місця пригоди ,раніше
складали єдине ціле -ліву накладку переднього бамперу автомобіля ВАЗ 2106 та
фототаблиця до нього( а.с.65-70 т.1).

· висновком
судово-біологічної експертизи №102 від 27.03.2002 року, згідно якої волосся
вилучене з автомобіля ОСОБА_2 ідентичне волоссю вилученому з голови ОСОБА_3.
(том 1 а.с. 58-60).

· висновком
автотехнічної експертизи №457 від 12.07.2002 року, згідно якої в діях водія
ОСОБА_2 мається невідповідність вимогам ПДР України , які з технічної точки
зору знаходяться у причинному зв'язку з настанням ДТП (томі а.с.84-85).

· висновком
судово-автотехнічної експертизи №617 від 19.08.07.2002 року, згідно якої в діях
водія ОСОБА_2 мається порушення вимог ПДР України, які з технічної точки зору
знаходяться у причинному зв'язку з настанням ДТП ( том 2 а.с.25-27 )

протоколом
огляду транспортного засобу - автомобіля ВАЗ 2106 д.н.НОМЕР_1.

4

·
висновком комплексної судово - криміналістичної та судово
- хімічної експертизи № 1510/1520 від 23.04.2003 року, згідно якої пошкодження
вітрового скла автомобілю марки ВАЗ 2106 д.н. НОМЕР_1, сталося в результаті
зовнішньої механічної дії предмета ,що має значну масу та не має гострих вуглів
та фото таблицею до нього. ( том 1 а.с. 199-203)

·
висновком повторної судово-трасологічної експертизи №7113
від 10.11.2003 року , згідно якої пошкодження вітрового скла виникло в
результаті зовнішнього механічного впливу.

- протоколом
огляду автомобіля ОСОБА_2 від 14 травня 2003 року, згідно якого на автомобілі
маються значні пошкодження (а.с.205 т.1).

· висновком
комплексної судово - медичної та судово - авто технічної експертизи №541 від
26.12.2005 року згідно якої ОСОБА_3отримав тяжкі тілесні ушкодження, внаслідок
наїзду на нього автомобіля марки ВАЗ 2106,те , що був контакт тіла гр.-на
ОСОБА_3 та автомобіля ВАЗ 2106 (том 2 а.с.37-52)

· висновком
повторної судово - медичної експертизи №102 від 17.05.2005 року спричинені
ОСОБА_3 тілесні ушкодження кваліфікуються як тяжкі тілесні ушкодження, що
потягли стійку втрату працездатності (том 2 а.с.7-8).

В ході судового
засідання судом встановлено, що органами досудового слідства дії ОСОБА_2
кваліфіковані вірно і суд його дії також кваліфікує за ч.2 ст. 286 КК України,
оскільки він скоїв:

порушення правил
безпеки дорожнього руху особою , яка керує транспортним засобам, що спричинило
потерпілому тяжкі тілесні ушкодження.

При призначенні
покарання суд враховує характер та ступінь тяжкості вчиненого підсудним
злочину, який в силу ст. 12 КК України відноситься до тяжкого злочину.

Вивченням
особистості підсудного ОСОБА_2 було встановлено, що він раніше не судимий, за
місцем проживання характеризується позитивно, на обліку у лікарів нарколога та
психіатра Богодухівської ЦРЛ не перебуває, згідно висновку судово
-наркологічної експертизи від 29.08.2002 року ОСОБА_2 не страждає хронічним
алкоголізмом і не потребує примусового лікування.

Обставин, що пом'якшують
відповідальність підсудного ОСОБА_2, згідно ст. 66 КК
України, в ході судового слідства не встановлено.

Обставиною, що
обтяжує відповідальність підсудного ОСОБА_2, згідно
ст.67 КК України, є скоєння ним злочину в стані алкогольного сп'яніння.

Аналізуючи усі
докази, обставини справи, ступінь суспільної небезпечності вчиненого злочину,
дані, що характеризують особу підсудного, суд приходить до висновку про те, що
виправлення та перевиховання підсудного ОСОБА_2 можливе без ізоляції його від
суспільства.

По справі
потерпілим ОСОБА_3 заявлений цивільний позов за спричинену матеріальну шкоду на
суму 1800 грн. та моральну шкоду на суму 50 000 грн..

Суд вважає, що
матеріальна і моральна шкода підлягають задоволенню в повному обсязі і
стягненню з ОСОБА_2 . Матеріальна шкода підтверджена чеками про придбання
медичних препаратів. При задоволенні моральної шкоди, суд враховує тяжкість
тілесних пошкоджень , фізичний біль потерпілого, те, що на даний час він являється
інвалідом 3 групи .

Цивільний позов
заявлений прокурором району, в особі держави, в інтересах обласного бюджету, на
фінансуванні якого знаходиться Харківська обласна клінічна лікарня, на суму
2398,69 грн. підлягає задоволенню і стягненню з ОСОБА_2

Речовий доказ
суд вирішує згідно п.5 ст..81 КПК України.

5

Судові витрати за проведення експертиз на загальну суму 1768,46 грн.
підлягають стягненню з ОСОБА_2

Керуючись ст. ст. 323, 324 КПК України, суд -

ЗАСУДИВ:

ОСОБА_2 визнати
винним у вчиненні злочину, передбаченого ч.2
ст. 286 КК України та призначити йому покарання за цим законом у вигляді
5 (п"яти) років позбавлення волі.

В силу ст. 75 КК України ОСОБА_2 від відбування призначеного покарання звільнити з випробуванням, встановивши іспитовий
термін 2 (два) роки.

Відповідно до ст. 76 КК України зобов'язати ОСОБА_2 з'являтися періодично
для реєстрації в органи кримінально-виконавчої системи.

Стягнути з ОСОБА_2 на користьОСОБА_3 матеріальну
шкоду в сумі 1800 (тисяча вісімсот) грн. .та моральну шкоду в сумі 50 000 (п'ятдесят тисяч) грн., а всього 51800
(п'ятдесят одна тисяча вісімсот) грн..

Стягнути з ОСОБА_2 на користь держави кошти в сумі 1768 (тисяча сімсот шістдесят вісім) грн..46 коп. за проведення експертиз .

Стягнути з ОСОБА_2 кошти за проведення стаціонарного лікування в сумі
2398( дві тисячі триста дев"яносто вісім) грн..69 коп. на р/р НОМЕР_3, в УДК в Харківській області , МФО 851011, код ОКПО 23911595, код бюджетної класифікації 24060300 „ Повернення коштів за
лікування."

Речовий доказ - автомобіль ВАЗ 2106 д.н.НОМЕР_1повернути, згідно
розписки,ОСОБА_2

Міру запобіжного заходу відносно ОСОБА_2 до вступу вироку в законну силу
залишити попередню - підписка про невиїзд з постійного місця проживання.

Вирок може бути оскаржений до апеляційного суду Харківської області
протягом п'ятнадцяти діб з дня його проголошення шляхом надання апеляційної
скарги через Краснокутський районний суд Харківської області.