АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МІСТА КИЄВА
------------------------------------------------------------------------------------------------
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

28 січня 2015 року колегія суддів Судової палати з розгляду кримінальних справ Апеляційного суду міста Києва в складі:
суддів ОСОБА_1 ,
ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,
при секретарі ОСОБА_4 ,
за участю:
прокурора ОСОБА_5 ,
потерпілого ОСОБА_6 ,
представника потерпілого ОСОБА_7 ,
обвинуваченого ОСОБА_8 ,
захисника ОСОБА_9 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Києві матеріали кримінального провадження за обвинуваченням ОСОБА_8 за апеляційними скаргами прокурора прокуратури Голосіївського району м. Києва ОСОБА_10 і захисника ОСОБА_9 на ухвалу Голосіївського районного суду м. Києва від 30.12.2014 року,

В С Т А Н О В И Л А:

Ухвалою Голосіївського районного суду м. Києва від 30.12.2014 року обвинувальний акт у кримінальному провадженні за обвинуваченням ОСОБА_8 за ст. 118 КК України повернуто прокурору прокуратури Голосіївського району м. Києва.

Своє рішення суд першої інстанції мотивував тим, що обвинувальний акт не відповідає вимогам КПК України, оскільки формулювання обвинувачення не відповідає викладеним фактичним обставинам кримінального правопорушення та правовій кваліфікації вчинення кримінального правопорушення. Крім того, в обвинувальному акті вказано, що маються витрати на залучення експертів, у зв`язку із проведенням експертиз № 1 138 від 04.12.2014 р. та № 1070 від 18.11.2014 р., тоді як у реєстрі матеріалів досудового розслідування містяться відомості щодо 9-ти висновків експерта. Також реєстр матеріалів досудового розслідування не містить відомості про час та відомості кому саме повідомлялось про відкриття матеріалів кримінального провадження, а також не зазначено кому саме надавався доступ до матеріалів досудового розслідування, відсутні відомості щодо речових доказів. Крім того, представником потерпілої під час досудового слідства був пред`явлений позов, який до обвинувального акту не долучений.

Прокурор прокуратури Голосіївського району м. Києва ОСОБА_10 подав апеляційну скаргу, в якій просить апеляційний суд скасувати ухвалу суду першої інстанції, а обвинувальний акт у кримінальному провадженні направити на новий судовий розгляд для виконання вимог ст.ст. 314-316 КПК України.

Обґрунтовуючи апеляційну скаргу, прокурор зазначив, що оскаржувана ухвала є незаконною внаслідок істотного порушення вимог кримінального процесуального закону, а також невідповідності висновків суду фактичним обставинам кримінального провадження. Зокрема, прокурор вказує, що КПК України не передбачає можливість суду перевіряти відповідність формулювання обвинувачення правовій кваліфікації вчиненого кримінального правопорушення на стадії підготовчого судового засідання. Також, прокурор вказує, що в обвинувальному акті дійсно вказані 2 експертизи, у яких наявні витрати на їх проведення, інші експертизи не зазначались, оскільки витрати на їх проведення відсутні. Крім того, у реєстрі матеріалів досудового розслідування не повинно бути зазначено особу, якій здійснювалось відкриття матеріалів, як це зазначено у оскаржуваній ухвалі суду. Цивільний позов не додавався до обвинувального акту, оскільки слідчий відмовив у задоволенні такого клопотання через невідповідність даного позову вимогам закону.

Захисник ОСОБА_9 подала апеляційну скаргу, в якій просить апеляційний суд скасувати ухвалу суду першої інстанції, ухвалити нову хвалу, якою призначити нове підготовче засідання у кримінальному провадженні, а також змінити ОСОБА_8 запобіжний захід на особисте зобов`язання або інший, непов`язаний з триманням під вартою.

Обґрунтовуючи апеляційну скаргу, захисник зазначила, що оскаржувана ухвала є незаконною через те, що формулювання обвинувачення повністю відповідає викладеним фактичним обставинам кримінального правопорушення та правовій кваліфікації вчиненого кримінального правопорушення, що підтверджується зібраними у провадженні доказами. Крім того, реєстр матеріалів досудового розслідування містить всі дані, передбачені ст. 109 КПК України. Цивільний позов не додавався до обвинувального акту, оскільки слідчий відмовив у задоволенні клопотання про його приєднання через невідповідність даного позову вимогам закону. При цьому, суд першої інстанції всупереч положенням КПК України, за власною ініціативою, за відсутності даних про існування ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, безпідставно продовжив обвинуваченому запобіжний захід у виді тримання під вартою.

Представник потерпілої ОСОБА_11 , ОСОБА_7 , подав заперечення на апеляційну скаргу захисника ОСОБА_9 , в яких просить апеляційний суд залишити без змін оскаржувану ухвалу суду, посилаючись на законність та обґрунтованість прийнятого судом рішення.
Заслухавши доповідь судді, доводи учасників апеляційного розгляду, обговоривши і перевіривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів приходить до наступного висновку.

Відповідно до п.3 ч.3 ст.314 КПК України суд першої інстанції у підготовчому судовому засіданні має право повернути обвинувальний акт прокурору, якщо він не відповідає вимогам КПК України.

Відповідно до п.5 ч.2 ст. 291 КПК Україниобвинувальний акт має містити виклад фактичних обставин кримінального правопорушення, які прокурор вважає встановленими, правову кваліфікацію кримінального правопорушення з посиланням на положення закону і статті (частини статті) закону України про кримінальну відповідальність та формулювання обвинувачення.

В порушення вказаних положень закону пред`явлене ОСОБА_8 обвинувачення не містить формулювання обвинувачення.
Крім того, в порушення вимог ст. 91 КПК України у викладі фактичних обставин кримінального правопорушення у пред`явленому ОСОБА_8 обвинуваченні не вказано обставини, які свідчать про перебування обвинуваченого на момент вчинення вбивства ОСОБА_12 у стані необхідної оборони, а також обставини, що характеризують зміст суб`єктивної сторони відповідного складу злочину.
В порушення вимог ст. 291 КПК Україниобвинувальний акт містить посилання на докази з наведенням їх нього змісту.

Таким чином, повертаючи обвинувальний акт прокурору, суд першої інстанції дійшов правильного висновку, що обвинувальний акт у кримінальному провадженні відносно ОСОБА_8 не відповідає вимогам кримінального процесуального закону України.
Разом з тим, висновок суду першої інстанції про порушення слідчим вимог кримінального процесуального закону при складанні реєстру матеріалів досудового розслідування, є необґрунтованим, оскільки ні ст.291 КПК України, ні ст. 109 КПК Українине містять чітких вимог щодо змісту реєстру, а тому відсутність у реєстрі детальної інформації щодо проведених експертиз та відкриття матеріалів кримінального провадження не можуть бути підставою для повернення обвинувального акту прокуророві.

Доводи апеляційної скарги прокурора про те, що слідчий правильно не долучив до обвинувального акту цивільний позов, який не відповідав вимогам закону, є необґрунтованими, оскільки відповідно до вимог ч.ч. 4, 5 ст.128 КПК України, ст.121 ЦПК України позов, який за формою і змістом не відповідає вимогам ст.119 ЦПК України, на підставі постанови слідчого повинен бути залишеним без руху з наданням строку для усунення недоліків, а у разі їх неусунення на підставі постанови слідчого повернутий позивачу.

З огляду на викладене, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційні скарги прокурора та захисника підлягають частковому задоволенню, а ухвала суду першої інстанції зміні в частині виключення з неї вказівок щодо усунення слідчим недоліків, допущених при складанні реєстру матеріалів досудового розслідування.
В решті рішення суду першої інстанції про повернення обвинувального акту прокурору є законним і необґрунтованим, а тому його слід залишити без змін.
Підстав для зміни ОСОБА_8 запобіжного заходу на особисте зобов`язання або на інший запобіжний захід, не пов`язаний з триманням під вартою, колегія суддів не вбачає.

Керуючись ст.ст.404, 405 КПК України, колегія суддів

У Х В А Л И Л А:

Апеляційні скарги прокурора прокуратури Голосіївського району м. Києва ОСОБА_10 і захисника ОСОБА_9 на ухвалу Голосіївського районного суду м. Києва від 30.12.2014 року задовольнити частково.
Ухвалу Голосіївського районного суду м. Києва від 30.12.2014 року змінити.
Виключити з ухвали Голосіївського районного суду м. Києва від 30.12.2014 року вказівки суду першої інстанції, зазначені в мотивувальній частині даної ухвали.
В решті ухвалу Голосіївського районного суду м. Києва від 30.12.2014 року залишити без змін.

Ухвала апеляційного суду оскарженню не підлягає.

СУДДІ:

_________________ _________________ _________________