АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ЧЕРНІВЕЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

м. Чернівці «
23 » січня 2007р. колегія судців судової палати у кримінальних справах
Апеляційного суду Чернівецької області у складі:

головуючого Гончарука
Г.М.

суддів Рулякова
В.І., Яцинюка В.Ф.

за участю прокурора Хоміцької
Т.Б.

та адвоката ОСОБА_1

розглянула у відкритому судовому засіданні кримінальну
справу за апеляцією засудженого ОСОБА_2 на вирок шевченківського районного суду
м. Чернівці від « 23 » листопада
2007 р.

Цим вироком ОСОБА_2,

ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженець та

мешканець АДРЕСА_1,

українець з професійно -технічною
освітою, не одружений, не працюючий, гр-н України, раніше не судимий;

засуджений за ст. 186
ч. 2 КК
України із застосуванням ст. 69
КК України на один рік шість місяців позбавлення волі.

Міра запобіжного
заходу ОСОБА_2 залишена утримання під вартою, строк відбуття покарання ОСОБА_2
вираховувати з 3 жовтня 2006 року.

Вирішена доля речових доказів.

Стягнуто з
ОСОБА_2 на користь науково-дослідного центру 23 грн. 53
коп.

За вироком суду
ОСОБА_2 визнаний винним та засудженим за те, що він 2 жовтня 2006 року біля 2 год. ночі за
попередньою змовою з особою, матеріали відносно якої виділені в окреме
провадження, на АДРЕСА_2
в м.

Справа № 11-30/2007р. Головуючий в І
інстанції Богдан СІ.

Категорія ст. 186 ч. 2 КК України Доповідач Гончарук
Г.М.

2

Чернівцях застосовуючи фізичне
насильство, яке не є небезпечне для життя,

відкрито заволодів мобільним телефоном вартістю 725 грн. потерпілого
ОСОБА_3 спричинивши при цьому останньому легкі тілесні ушкодження.

На вказаний
вирок засудженим подана апеляція в якій просить з врахуванням всіх
пом"якшуючих обставин по справі обрати йому таке покарання, яке б не було
пов"язане з позбавленням волі. Просить врахувати, що попередньої змови у
нього з іншою особою не було.

Заслухавши
суддю-доповідача, адвоката ОСОБА_1, який підтримав апеляцію засудженого,
міркування прокурора про залишення вироку без змін, перевіривши матеріали
справи та обговоривши доводи апеляції, колегія суддів вважає, що апеляція
задоволенню не підлягає.

Винуватість
засудженого ОСОБА_2 у вчиненні відкритого викрадання індивідуального майна
потерпілого при обставинах наведених у вироку суду повністю доведена зібраними
по справі доказами і належно досліджених в судовому засіданні.

Так, в судовому
засіданні засуджений ОСОБА_2 свою вину у вчиненому визнав частково, розказав
обставини при яких заволодів мобільним телефоном потерпілого, заперечував
попередній зговор з особою матеріали відносно якої виділені в окреме
провадження.

Потерпілий
ОСОБА_3 в судовому засіданні дав показання, що в цей день біля 2 год. знаходячись на
вул. Гагаріна до нього підійшов засуджений, який маючи в руках "біту"
став разом з іншою особою наносили удари по всім частинам тіла, після чого
забрав з кишені мобільний телефон і на автомобілі скрились.

Ці обставини у
судовому засіданні підтвердив свідок ОСОБА_4.

З протоколу
виявлення та вилучення від 2.10.2006
р. вбачається, що у автомобілі ВАЗ -
21070, державний номер НОМЕР_1, який належить засудженому була
виявлена дерев"яна палиця у вигляді "біти" та мобільний телефон
"Сіменс С-72" потерпілого.

Із явки з
повинною ОСОБА_2 видно, що він дійсно заволодів майном потерпілого та наніс
йому тілесні ушкодження.

Із протоколу
відтворення обстановки та обставин подій від 3.10.2006 року вбачається, що ОСОБА_2 розказав та показав яким
чином він вчинив злочин.

Дії засудженого
ОСОБА_2 за ст. 186 ч. 2 КК України
кваліфіковані правильно.

Необгрунтованими
є посилання засудженого на те, що він не був у попердній змові з хлопцем по
імені ОСОБА_5, оскільки з матеріалів справи видно, що вони під час скоєння
злочину, діяли узгоджено, обидва наздогнали потерпілого коли останній тікав,
кинули на землю і били його, а потім сіли в автомобіль і з місця скоєння
злочину разом втікли.

3

Що стосується
міри покарання, то вона призначена ОСОБА_2 у відповідності до вимог ст. 65 КК України з
урахуванням ступеня тяжкості вчиненого злочину, даних про його особу і
обставин, що обтяжують та пом"якшують покарання, а тому колегія суддів не
вбачає підстав для зміни вироку та застосування щодо нього ст. 75 КК України.

На підставі
викладеного, керуючись ст. ст. 365,
366 КПК України колегія судців, -

Ухвалила:

Вирок
Шевченківського районного суду від 23
листопада 2006 року
щодо ОСОБА_2 залишити без змін, а його апеляцію без задоволення.