Справа № 1н-6/08
жовтня 2008 року. м.
Тячівський районний суд Закарпатської області
судді: Бобрушко В.І.
секретарі: Дегтярьова Р.В.
участю прокурора Кабаль Л.В.
законного представника неповнолітнього
підсудного ОСОБА_2
законного представника неповнолітнього
у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Тячів справу про застосування
примусових заходів виховного характеру відносно неповнолітнього ОСОБА_4,
ІНФОРМАЦІЯ_1, уроженця та мешканця АДРЕСА_1, громадянина України0, учня 10
класу Усть-Чорнянської ЗОШ 1-111
ступенів, за вчинення суспільно небезпечного діяння, передбаченого ст. 125 ч.2
ОСОБА_4 1 червня 2008 року, близько 19 години на спортмайданчику Усть-Чорнянської ЗОШ 1-111 ступенів в
Тячівського району в процесі сварки з громадянином ОСОБА_5, тримаючи останнього
за одяг, умисно наніс йому удар коліном в голову з правого боку, в результаті
чого спричинив йому тілесні ушкодження у вигляді забою головного мозку та синця
скроневої ділянки справа, які відповідно до висновку експерта №553 від
16.07.2008 року відносяться до легких тілесних ушкоджень з короткочасним
досудового слідства ці дії неповнолітнього ОСОБА_4 кваліфіковано за
ст.125 ч.2 КК України, як умисне легке тілесне ушкодження, що спричинило
короткочасний розлад здоров»я.
до постанови органу досудового слідства кримінальну справу відносно ОСОБА_4
направлено до суду для застосування відносно неповнолітнього примусових заходів
виховного характеру.
ОСОБА_4 в судовому засіданні пояснив, що в даний час
ходить у вечірню школу, а 1 червня 2008 року ввечері він прийшов на
спортмайданчик Усть-Чорнянської ЗОШ. На
спортмайданчику знаходився учень 8-го класу ОСОБА_5, який почав його ображати
та обзивати різними словами. У свою чергу ОСОБА_4 підійшов до ОСОБА_5, схопив
його за одяг та вдарив коліном в область грудей, але попав в голову, після чого
ОСОБА_5 присів на землю, а він пішов додому. Бити в голову ОСОБА_5 він не хотів, але оскільки ОСОБА_5 від нього
нижчий, то при ударі в область грудей, попав ОСОБА_5 в голову. З ОСОБА_5
до цього часу він перебував в недружніх
відносинах, але подібних інцидентів між ними не було.
матеріали справи, суд вважає, що вина
ОСОБА_4 у вчиненні інкримінованого йому злочину в судовому засіданні повністю
доведена. Крім його особистого визнання це стверджується зібраними під час
досудового слідства і дослідженими в судовому засіданні наступними доказами.
в судовому засіданні потерпілий ОСОБА_5 пояснив, що 01 червня 2008 року близько 20
години, він один пішов на спортмайданчик Усть-Чорнянської ЗОШ грати з хлопцями
у футбол. На майданчику були його
однолітки ОСОБА_4, ОСОБА_6, ОСОБА_7, ОСОБА_8 та його брат ОСОБА_9. На
спортмайданчику біля перекладин до нього підійшов ОСОБА_4 і сказавши, що пробачає
його за те, що на вулиці ОСОБА_5 його
обізвав. Потім ОСОБА_4 підійшов до нього і після цього, що було далі, він не
пам'ятає. ОСОБА_5 прийшов в себе в своєму будинку біля 23 години і біля
нього була його мати, яка йому сказала, що ОСОБА_4 його побив.
свідка ОСОБА_10 на досудовому слідстві стверджено, що 01.06.2008 року він знаходився вдома разом з дружиною ОСОБА_11.
Його син ОСОБА_5 увечері пішов на шкільний майданчик погратися. Близько 19
години до них додому прибіг ОСОБА_9, який повідомив, що його сина ОСОБА_5 побив ОСОБА_4 на шкільному майданчику.
Він відразу ж разом з дружиною побіг
на шкільний майданчик, де біля перекладин побачив свого сина, який сидів біля стіни майстерні і
плакав. Коли він підійшов до сина, то почав його розпитувати що сталося, але він тримався за голову і нічого не говорив
- перебував в якомусь запамороченому
стані. ОСОБА_10 разом з дружиною взяли
ОСОБА_5 під руки і відвели додому, де положили на
ліжко. В той день ОСОБА_5 так нічого їм не розповів, а на наступний день вони викликали лікаря який надав ОСОБА_5
допомогу. Видимих тілесних ушкоджень на тілі
ОСОБА_5 він не помітив. Пізніше йому стало відомо, що ОСОБА_4 бив його сина
коліном в область голови.
Свідок ОСОБА_6 на досудовому слідстві
ствердив, що 01.06.2008 року близько 16 години, він разом з ОСОБА_5 та ОСОБА_7
знаходився на спортивному майданчику
Усть-Чорнянської ЗОШ. До них підійшов ОСОБА_4, який розпочав сварку з ОСОБА_5, після чого схопив
останнього за голову, трохи нагнув та вдарив один раз коліном в область
голови Від удару ОСОБА_5 впав на землю, а ОСОБА_4 у свою чергу пішов додому.
Підійшовши до ОСОБА_5 він допоміг йому піднятися та присісти на колоду, яка лежала неподалік. Через деякий час до
спортмайданчика прийшли батьки ОСОБА_5 Потім він відвів ОСОБА_5 додому,
а батьки ОСОБА_5 пішли до ОСОБА_4 розібратися.
Свідок ОСОБА_7 на досудовому слідстві
пояснив, що 01.06.2008 року ввечері, він разом з ОСОБА_6 прийшли на спортмайданчик
Усть-Чорнянської ЗОШ. Також на спортмайданчику були ОСОБА_5 та ОСОБА_4. ОСОБА_5
почав ображати ОСОБА_4 образливими словами. Після цього ОСОБА_4 підійшов до ОСОБА_5 і, взявши його за одяг чи за плечі руками, коліном ноги вдарив
ОСОБА_5, але куди саме, він не побачив. Йому здалося, що ОСОБА_4 вдарив
ОСОБА_5 в живіт, але так як ОСОБА_4 стояв до нього спиною, а ОСОБА_5 був перед ним, то можливо ОСОБА_4 якось
загнув голову ОСОБА_5 і вдарив його коліном
або рукою в голову, але він цього не побачив. Коли між ОСОБА_4 та ОСОБА_5 була
бійка, він знаходився в бесідці на відстані близько 50 метрів, і не міг
добре роздивитися, хто кого і куди саме
вдарив. Після того як ОСОБА_5 присів до землі ОСОБА_4 пішов додому. Через деякий
час після цього, до спортмайданчика прийшли батьки ОСОБА_5 і відвели його
свідка ОСОБА_8 на досудовому слідстві
стверджено, що 01.06.2008 року близько 19
години, він знаходився на спортмайданчику Усть-Чорнянської ЗОШ. Разом з ним на
майданчику знаходилися ОСОБА_4 та ОСОБА_5. Він знаходився на футбольній
площадці, а ОСОБА_4 та ОСОБА_5 знаходились біля перекладин близько за 100
метрів від нього. Він почув, як ОСОБА_5 почав
ображати ОСОБА_4, у зв'язку з чим останній схопив за одяг ОСОБА_5, нагнув його та вдарив коліном, але
куди саме він не роздивився, але мабуть в область живота, хоча можливо і в голову. Він цього стверджувати не може, бо не бачив. Від даного удару
ОСОБА_5 впав на землю та почав плакати. Так він пролежав на землі близько 20-30 хвилин. У свою чергу ОСОБА_4
розвернувся та пішов додому. Після
цього через деякий час на спортмайданчик прийшли батьки ОСОБА_5 і мати та ОСОБА_6,
який також був на спортмайданчику, відвели ОСОБА_5 додому, а його тато пішов розбиратися, що сталося.
Свідок ОСОБА_12 на досудовому слідстві
пояснив, що 01.06.2008 року протягом дня він знаходився вдома і відпочивав,
оскільки був вихідний день. Близько 19 години він йшов по вул. Верховинській в
смт. Усть-Чорна і, коли проходив біля ЗОШ 1-3 ступенів, на спортивному майданчику побачив неповнолітніх дітей
серед яких були ОСОБА_5, ОСОБА_4 та
інші. ОСОБА_4 та ОСОБА_5 біля перекладин щось між собою вияснювали та штовхались. В процесі цього ОСОБА_4
схопив ОСОБА_5 за одяг та коліном
ноги вдарив його в живіт, а рукою в область голови. ОСОБА_5 від ударів присів, а ОСОБА_4
дані під час досудового слідства показання свідків ОСОБА_10, ОСОБА_6, ОСОБА_7,
ОСОБА_8, ОСОБА_12 у зв'язку з їх неявкою в судове засідання оголошені і досліджені в судовому
( а.с. 38-39, 44-49, 58-59)
в судовому засіданні законний представник неповнолітнього підсудного ОСОБА_2
пояснив, що вдома син поводиться добре, трудолюбивий. В даний час відвідує
вечірню школу. Причину такої поведінки сина пояснити не може.
огляду місця події від 03.06.2008 року
встановлено місце вчинення злочину відносно потерпілого ОСОБА_5.
висновку судово-медичної експертизи № 553 від 16.07.2008 р. у потерпілого
ОСОБА_5 мають місце тілесні ушкодження у вигляді
забою головного мозку легкого ступеню та синця скроневої ділянки справа, які
могли виникнути від локальної дії тупого твердого предмету. Строку події
01.06.2008 р. дані тілесні ушкодження відповідають і відносяться до групи
легких тілесних ушкоджень з короткочасним розладом здоров»я.
до уваги, що на момент вчинення суспільно небезпечного діяння неповнолітній
ОСОБА_4 не досяг віку, з якого може настати кримінальна відповідальність, суд
вважає, що відносно нього слід застосувати примусові заходи виховного
конкретного заходу виховного характеру суд враховує його умови проживання і
наведене, суд вважає, що відносно неповнолітнього необхідно і доцільно
призначити примусовий захід виховного характеру у вигляді передачі під нагляд
його матері ОСОБА_13.
ст.ст.9, 447, 448 КПК України, ст.105 КК України, суд-,
відносно неповнолітнього ОСОБА_4 примусові заходи виховного характеру у вигляді
передачі його під нагляд його матері ОСОБА_13.
Постанова може
бути оскаржена до апеляційного суду Закарпатської області через Тячівський районний
суд протягом 15 діб з моменту її оголошення.

Головуючий:
В.І. Бобрушко