Справа № 643/435/14-к
Провадження 1-кп/643/32/15
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
12.02.2015 року Московський районний суд м. Харкова в складі:

головуючого судді - ОСОБА_1

при секретарі - ОСОБА_2

за участі прокурора - ОСОБА_3

за участі захисника ОСОБА_4

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Харкові провадження № 1-кп/643/32/2015 за обвинуваченням:

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Харкова, громадянина України, раніше судимого 11.09.2013 року Комінтернівським районним судом м. Харкова за ч.1 ст. 185 КК України до 2 років позбавлення волі, 12.12.2013 року Київським районним судом м. Харкова за ч.1, 2 ст. 185, ч.2 ст. 289, ч.3 ст. 357, 70 КК України до п`яти років позбавлення волі, - вирок змінено ухвалою колегії суддів судової палати з кримінальних справ апеляційного суду Харківської області від 10.02.2015 року на підставі ст.. 2 Закону України «Про амністію в 2014 році» ОСОБА_5 звільнено від відбування покарання у вигляді позбавлення волі, не одруженого, не працюючого, освіта неповна середня, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 190 КК України,

ВСТАНОВИВ:

03.10.2012 року, приблизно о 20 годині 30 хвилин, ОСОБА_5 , знаходячись біля будинку 130 по вул. Академіка Павлова в м. Харкові, знаючи що у ОСОБА_6 знаходиться її мобільний телефон «Nokia asha 200», діючи за раптово виниклим наміром спрямованим на заволодіння чужим майном шляхом зловживання довірою, діючи умисно, з корисливих мотивів і користуючись раніше сформованими довірчими відносинами з ОСОБА_6 попросив у останньої мобільний телефон для здійснення дзвінка, на що ОСОБА_6 не підозрюючи про злочинні наміри ОСОБА_5 , добровільно передала йому вищевказаний мобільний телефон вартістю згідно висновку товарознавчої експертизи № 335 від 23.12.2013года - 465 гривень. Після чого, ОСОБА_5 реалізуючи свій злочинний намір спрямований на заволодіння чужим майном шляхом зловживання довірою, демонструючи ОСОБА_6 цільове використання переданого йому мобільного телефону, і об`єктивно усвідомлюючи, що його злочинні дії ОСОБА_6 сприйняла як правомірні, зайшов за вищевказаний будинок з майном потерпілої та зник з місця скоєння злочину, розпорядившись ним на власний розсуд, чим заподіяв ОСОБА_6 матеріальний збиток на загальну суму 465 гривень

Допитаний в судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_5 свою винуватість у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.190 КК України визнав повністю.

За таких обставин справи, згідно положень ч. 3 ст. 349 КПК України, враховуючи, що проти цього не заперечували учасники судового провадження, суд визнав недоцільним дослідження доказів щодо обставин справи, які ніким не оспорюються. При цьому судом встановлено, що зазначені особи правильно розуміють зміст цих обставин, добровільність їх позицій не викликає сумнівів. Судом роз`яснено, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку.

Дії ОСОБА_5 суд кваліфікує за ч.2 ст. 190 КК України, тобто заволодіння чужим майном шляхом зловживання довірою (шахрайство), вчинене повторно. При цьому при визначенні такої кваліфікуючої ознаки, як повторне вчинення злочину, суд виходить із того, що на момент оголошення про підозру 25.12.2013 року щодо ОСОБА_5 було ухвалено вирок Київським районним судом м. Харкова за ч.1,2 ст. 185, ч.2 ст. 289, ч.3 ст. 357, 70 КК України.
При призначенні покарання ОСОБА_5 суд враховує тяжкість вчиненого злочину, який є злочином середньої тяжкості. ОСОБА_5 раніше відповідно до ст.89 КК України не судимий, має постійне місце мешкання за яким характеризується задовільно, неодружений, на обліку у лікаря психіатра та у лікаря нарколога не перебуває, хворіє відкритою формою туберкулезу.

При вирішенні питання про вид та міру покарання винному ОСОБА_5 суд враховує його щире каяття, та визнає цю обставину, відповідно до ст.66 КК України, такою, що пом`якшує його покарання. Обставин, що обтяжують покарання винного, передбачених ст. 67 КК України, судом не встановлено.

При таких обставинах справи, суд вважає за необхідне призначити ОСОБА_5 покарання за ч.2 ст. 190 КК України у вигляді позбавлення волі в межах санкції частини статті, за якою кваліфіковані його дії, з послідуючим звільненням його від відбування покарання з випробуванням.

Цивільний позов потерпілою не заявлений.

Судових витрат по справі не має.

Речових доказів не має.

Під час проведення досудового розслідування запобіжний захід стосовно ОСОБА_5 не обирався, суд також не вбачає підстав для обрання запобіжного заходу.

Керуючись ст. ст. 369, 370, 373, 374 КПК України, суд
ЗАСУДИВ:

ОСОБА_5 визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.190 КК України та призначити їй покарання у вигляді 2(двох) років позбавлення волі.

Згідно ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_5 від відбування покарання з випробуванням строком на 1 (один) рік і 6 (шість) місяців.

В силу ст. 76 КК України зобов`язати засудженого ОСОБА_5 без згоди органу кримінально-виконавчої інспекції не змінювати місце проживання.

Вирок може бути оскаржений з підстав, передбачених статтею 394 КПК України, до апеляційного суду Харківської області через Московський районний суд м. Харкова протягом 30 днів з дня його проголошення.

Копію вироку вручити негайно після його проголошення засудженій та прокурору.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку.

Суддя: ОСОБА_1