Справа №11-165/12 23.02.2012 23.02.2012 23.02.2012
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МИКОЛАЇВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 11-165/12 Головуючий у І інстанції: Кутурланова О.В.
Категорія:ч. 2 ст. 389
КК України Доповідач: Хомік І.М.
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 лютого 2012 р. м. Миколаїв

Колегія суддів судової палати у кримінальних справах апеляційного суду Миколаївської області в складі:

Головуючого: Хоміка І.М.,

суддів: Губи О.О., Гребенюк В.І.

з участю прокурора : Іванова О.О.,

засудженого: ОСОБА_1

розглянула у відкритому судовому засіданні справу за апеляцією засудженого ОСОБА_1 на вирок Корабельного районного суду м. Миколаєва від 24 листопада 2011 року, яким

ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженець ІНФОРМАЦІЯ_2, українець, громадянин України, ІНФОРМАЦІЯ_3, не одружений, працює в ММПК «Молодіжний» на посаді робітника по комплексному обслуговуванню та ремонту приміщення, зареєстрований та проживає в ІНФОРМАЦІЯ_4, раніше судимий:

04.02.2010 року Корабельним районний судом м. Миколаєва за ч.2 ст.263 КК України до 120 годин громадських робіт.

засуджений за ст. 389 ч.2 КК України до покарання у виді арешту строком на 2 місяці.

На підставі ст. 71,72 КК України ОСОБА_1 за сукупністю вироків частково приєднано не відбуту частину покарання за вироком Корабельного районного суду м. Миколаєва від 04.02.2010 року і остаточно призначено покарання у вигляді 2 місяці 1 день арешту, в який зараховано період затримання останнього з 22.11.2011 року по 24.11.2011 року включно.

Вироком суду ОСОБА_1 визнаний винним в тому, що він, будучи засудженим вироком Корабельного районного суду від 04.02.2010 року за ч.2 ст.263 КК України до 120 годин громадських робіт, а також ознайомлений з умовами відбування покарання та попереджений про кримінальну відповідальність в разі ухилення від нього, був направлений для відбування вказаного покарання в агрофірму «Зелене господарство», що знаходиться по вул.Маячна,1 в м. Миколаєві. Згідно з наказом директора вказаної агрофірми було складено графік виконання громадських робіт , згідно з яким ОСОБА_1 зобовязувався виконувати вказані роботи в період з 01.03.2010 року по 31.03.2010 року по 4 години щоденно. Однак, ОСОБА_1 ухилявся від відбування покарання, відпрацювавши лише 4 години 01.03.2010 року та 4 години 16.03.2010 року, тобто в сумарному вигляді - 8 годин громадських робіт. Після 17.03.2010 року ОСОБА_1 в агрофірму для відбуття покарання не зявлявся без поважних причин.

В апеляції засуджений, не оспорюючи кваліфікацію вчиненого злочину і фактичних обставин справи, просить вирок суду змінити, помякшивши призначене йому покарання. Вказує, що не розумів всю суворість відбування покарання у вигляді громадських робіт, тому й поставився до цього безвідповідально. Просить врахувати факт його працевлаштування, стан здоровя та щире каяття у вчиненому.

Заслухавши доповідь судді, пояснення засудженого ОСОБА_1 в підтримку доводів апеляції, думку прокурора про залишення вироку без зміни, вивчивши матеріали кримінальної справи та обговоривши доводи апеляції, колегія суддів вважає, що вона підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.

Судом вірно кваліфіковано дії ОСОБА_1 за ч. 2 ст.389 КК України як ухилення від відбування громадських робіт особою, засудженою до цього покарання. Вина засудженого у вчиненні інкримінованого йому злочину за обставин, які наведені у вироку, підтверджується доказами, дослідженими у суді першої інстанції. Апелянтом фактичні обставини справи та кваліфікація вчиненого не оспорюються.

При призначенні покарання ОСОБА_1 судом відповідно до вимог ст. 65-67 КК України враховано ступінь тяжкості скоєного злочину, дані про особу винного, обставини, які помякшують покарання, а саме: повне визнання вини у вчиненому, щире каяття.

В той же час, перевіряючи вирок суду відносно ОСОБА_1, колегія суддів звернула увагу на те, що судом при призначенні покарання безпідставно визнано обтяжуючою покарання обставиною рецидив злочинів. Адже характер вчиненого ОСОБА_1 злочину у вигляді ухилення від покарання, не повязаного з позбавленням волі, само собою передбачає наявність попереднього обвинувального вироку суду щодо засудженого.

Колегія суддів вважає, що відповідно до ст. 69 КК України, за наявністю кількох наведених у вироку обставин, що помякшують покарання та істотно знижують ступінь тяжкості вчиненого злочину, з урахуванням особи винного, стану його здоровя, факту працевлаштування та позитивної характеристики з місця роботи, ОСОБА_1 можливо призначити покарання у виді штрафу, тобто більш мякого виду покарання, ніж зазначено в санкції ч. 2 ст. 389 КК України. Таке покарання, на переконання колегії суддів, є необхідним і достатнім для виправлення засудженого та попередження нових злочинів.

Керуючись ст.ст. 365, 366 КПК України, колегія суддів, -

УХВАЛИЛА:

Апеляцію засудженого ОСОБА_1 задовольнити частково.

Вирок Корабельного районного суду м. Миколаєва від 24 листопада 2011 року відносно ОСОБА_1 в частині призначеного йому покарання змінити.

ОСОБА_1 вважати засудженим за ч.2 ст.389 КК України із застосуванням ст.69 КК України з призначенням покарання у виді штрафу в розмірі 850 грн.

На підставі ст.72 КК України вирок Корабельного районного суду м. Миколаєва від 24.11.2011 року та вирок Корабельного районного суду м. Миколаєва від 04.02.2010 року виконувати самостійно.

В решті вирок Корабельного районного суду від 24.11.2011 року відносно ОСОБА_1 залишити без зміни.

Головуючий:

Судді: