Справа №577/5449/14-к Головуючий у суді у 1 інстанції - ОСОБА_1
Номер провадження 11-кп/788/234/15 Суддя-доповідач - ОСОБА_2
Категорія - Незаконне виробництво, виготовлення, придбання, зберігання, перевезення чи пересилання наркотичних засобів, психотропних речовин або їх аналогів без мети збуту
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
14 травня 2015 року колегія суддів з розгляду кримінальних справ Апеляційного суду Сумської області в складі:

головуючого-судді - ОСОБА_2 ,

суддів - ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

при секретарі ОСОБА_5

з участю прокурора ОСОБА_6

обвинуваченого ОСОБА_7

розглянула у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Суми кримінальне провадження за апеляційними скаргами обвинуваченого ОСОБА_8 та старшого прокурора Конотопської міжрайонної прокуратури Сумської області у кримінальному провадженні ОСОБА_9 на вирок Конотопського міськрайонного суду Сумської області від 27 лютого 2015 року, за яким

ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженець Сумської області Конотопського району смт. Дубов`язівка, мешканець АДРЕСА_1 , раніше судимий:

1)11.07.1997 р. Конотопським міським судом Сумської області за ч.1 ст.101 КК України (1960 р.) до позбавлення волі на строк 2 роки. Звільнений 25.03.1999 р. по відбуттю строку покарання;

2)31.10.2001 р. Конотопським районним судом Сумської області за ч.1 ст.309 і ч.2 ст.309 КК України до позбавлення волі на строк 2 роки з іспитовим строком на 2 роки;

3)11.05.2004 р. Конотопським міським судом Сумської області за ч.2 ст.309, ч.2 ст.317, ст.ст.70 і 71 КК України до позбавлення волі на строк 3 роки 6 місяців. Звільнений 04.10.2007 р. по відбуттю строку покарання;

4)16.09.2010 р. Конотопським міськрайонним судом Сумської області за ч.1 ст.185 КК України до позбавлення волі на строк 2 роки з іспитовим строком на 2 роки;

5)22.02.2012 р. Конотопським міськрайонним судом Сумської області за ч.2 ст.15 і ч.3 ст.185, ст.71 КК України до позбавлення волі на строк 3 роки 1 місяць. Ухвалою Апеляційного суду Сумської області від 29.05.2012 р. вирок змінений, постановлено вважати ОСОБА_7 засудженим за ч.2 ст.15 і ч.3 ст.185, ст.ст.69 і 71 КК України до позбавлення волі на строк 2 роки 1 місяць. Звільнений 24.02.2014 р. по відбуттю строку покарання

визнаний винуватим у вчиненні злочинів, передбачених ч.2 ст.309 і ч.3 ст.357 КК України і йому призначено покарання:

-за ч.2 ст.309 КК України у виді позбавлення волі на строк два роки шість місяців;

-за ч.2 ст.357 КК України у виді арешту на строк три місяці.

На підставі ч.1 ст.70 КК України, за сукупністю злочинів, шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим, остаточно призначено покарання у виді позбавлення волі на строк два роки шість місяців.

Ухвалено стягнути з ОСОБА_7 на користь держави 489 грн. за проведення судово-хімічних експертиз,

ВСТАНОВИЛА:
За вироком суду ОСОБА_7 визнаний винуватим у тому, що будучи особою, яка раніше вчинила злочин, передбачений ст.317 КК України, в перших числах березня 2014 р. близько 12-00 години перебуваючи в АДРЕСА_2 , незаконно придбав особливо небезпечний наркотичний засіб канабіс, масою 41,02 г, який переніс до місця свого мешкання по АДРЕСА_1 та став зберігати без мети збуту для особистого вживання.

23.03.2014 р. близько 13-40 години ОСОБА_7 був затриманий і в ході його обшуку було виявлено та вилучено особливо небезпечний наркотичний засіб канабіс, масою в перерахунку на суху речовину 7,45 г.

25.03.2014 р. під час обшуку за місцем мешкання ОСОБА_7 по АДРЕСА_1 було виявлено та вилучено особливо небезпечний наркотичний засіб канабіс, масою в перерахунку на суху речовину 22,40 г.

Крім того, в період часу з 25.02.2014 р. по 25.03.2014 р. перебуваючи в приміщенні м`ясного павільйону по вул. Фрунзе, 2 в м. Конотоп Сумської області, ОСОБА_7 виявив пенсійне посвідчення № НОМЕР_1 серії НОМЕР_2 , видане Пенсійним фондом України 01.08.2007 р. на ім`я ОСОБА_11 ІНФОРМАЦІЯ_2 , привласнив його собі та став носити з собою.

В поданих апеляційних скаргах та доповненнях до них:

-обвинувачений ОСОБА_12 вважає вирок суду незаконним та зазначає про те, що суд першої інстанції безпідставно не застосував до нього положення ст.69 КК України, а також просить застосувати до нього Закон України «Про амністію у 2014 році»;

-старший прокурор Конотопської міжрайонної прокуратури Сумської області у кримінальному провадженні ОСОБА_13 просить скасувати вирок суду у зв`язку з неправильним застосуванням закону України про кримінальну відповідальність, невідповідністю призначеного судом покарання ступеню тяжкості кримінального правопорушення та особі обвинуваченого через м`якість та ухвалити новий вирок, яким ОСОБА_7 визнати винуватим у вчиненні злочинів, передбачених ч.2 ст.309 і ч.3 ст.357 КК України, і призначити йому покарання у виді позбавлення волі на строк п`ять років та обмеження волі на строк три роки відповідно. На підставі ч.1 ст.70 КК України, шляхом поглинання менш суворого покарання більш суворим, остаточно призначити покарання у виді позбавлення волі на строк п`ять. Свої вимоги мотивує тим, що ОСОБА_7 неодноразово притягувався до кримінальної відповідальності, на шлях виправлення не став та повторно вчинив злочини, а також, що суд першої інстанції формально зазначив щире каяття, позитивну характеристику та тяжке захворювання ОСОБА_7 як обставини, які пом`якшують його покарання, не вмотивувавши чому він визнає такою обставиною позитивну характеристику.

Вислухавши суддю-доповідача про зміст оскарженого судового рішення, доводи прокурора ОСОБА_6 , який підтримав апеляційну скаргу прокурора у кримінальному провадженні ОСОБА_14 , просив скасувати вирок суду та ухвалити новий вирок, доводи обвинуваченого ОСОБА_7 , який підтримав свою апеляційну скаргу та заперечив проти апеляційної скарги прокурора, перевіривши матеріали кримінального провадження та обговоривши доводи поданих апеляційних скарг, колегія суддів вважає, що вказані вище апеляційні скарги як обвинуваченого ОСОБА_7 , так і прокурора у кримінальному провадженні ОСОБА_14 задоволенню не підлягають з таких підстав.

Висновки суду першої інстанції про доведеність винуватості обвинуваченого ОСОБА_7 у вчиненні злочинів, передбачених ч.2 ст.309 і ч.3 ст.357 КК України, за обставин, викладених у вироку, відповідають матеріалам кримінального провадження та ґрунтуються на досліджених в судовому засіданні доказах.

Що стосується доводів апеляційної скарги обвинуваченого ОСОБА_7 про незаконність вироку суду, то колегія суддів вважає їх безпідставними, оскільки обставини вчинення ним злочинів були ретельно досліджені та проаналізовані судом першої інстанції, всім наявним у кримінальному провадженні доказам була дана належна правова оцінка, що знайшло своє відображення у вироку з наведенням відповідних мотивів.

Так, сам обвинувачений ОСОБА_7 , будучи допитаним у судовому засіданні, факт вчинення ним кримінальних правопорушень визнав в повному об`ємі та пояснив, що в березні 2014 р. вдень він знайшов згорток з подрібненою коноплею, яку підібрав і став зберігати для власного вживання. 25.03.2014 р. частину вказаного наркотичного засобу він загорнув у газету та почав тримати при собі. При його затриманні працівниками міліції був виявлений зазначений згорток, а при проведенні обшуку у нього вдома вони знайшли решту наркотичного засобу. При цьому ОСОБА_7 не заперечував ні того, що знайдена ним речовина є особливо небезпечним наркотичним засобом канабісом, ні його масу. Крім того пояснив, що 11.03.2014 р. на ринку в м`ясному павільйоні йому показали пенсійне посвідчення на ім`я ОСОБА_15 , яке він забрав собі та почав носити з собою.

Зазначені показання обвинуваченого ОСОБА_7 об`єктивно узгоджуються з іншими доказами у кримінальному провадженні, зокрема з показаннями свідків ОСОБА_16 та ОСОБА_17 , які в судовому засіданні кожен окремо пояснили, що 25.03.2014 р. вони були понятими при обшуку ОСОБА_7 , у якого вилучили паперовий згорток з подрібненою речовиною темно-зеленого кольору, пенсійне посвідчення на ім`я ОСОБА_11 , а за місцем його мешкання згорток газети, в якому була подрібнена речовина темно-зеленого кольору. Претензій до працівників міліції ОСОБА_7 не мав.

Потерпілий ОСОБА_11 в ході судового розгляду пояснив, що на початку 2014 р. (точно дати не пам`ятає) у нього на ринку в м`ясному павільйоні викрали гаманець з грошима та пенсійним посвідченням.

Згідно висновків експерта № 111 від 27.03.2014 р та № 113 від 27.03.2014 р. вилучена у ОСОБА_7 під час його затримання та проведення обшуку подрібнена речовина темно-зеленого кольору є особливо небезпечним наркотичним засобом канабісом, масою в перерахунку на суху речовину 7,45 та 22,40 г відповідно.

Будь-яких підстав не довіряти вказаним вище і наведеним у вироку доказам колегія суддів не вбачає, оскільки вони ґрунтуються на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження і, з урахуванням вимог закону, є належними, допустимими, достовірними і у своїй сукупності є достатніми та взаємопов`язаними для прийняття відповідного процесуального рішення.

Що стосується доводів апеляційної скарги прокурора у кримінальному провадженні ОСОБА_14 про скасування вироку суду та ухвалення нового у зв`язку з неправильним застосуванням закону України про кримінальну відповідальність, невідповідністю призначеного судом покарання ступеню тяжкості кримінального правопорушення та особі обвинуваченого через м`якість, а також доводів обвинуваченого ОСОБА_7 про безпідставне незастосування до нього ст.69 КК України, то колегія суддів вважає їх безпідставними, оскільки суд першої інстанції в повній мірі дотримався загальних засад призначення покарання, зокрема принципів законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації покарання, і відповідно до вимог ст.65 КК України врахував як ступінь тяжкості вчинених кримінальних правопорушень і особу обвинуваченого, так і обставини, що пом`якшують покарання, а також всі інші вимоги, з якими кримінальний закон пов`язує визначення виду і розміру покарання, що знайшло своє відображення у вироку суду з наведенням відповідних мотивів.

Призначене обвинуваченому ОСОБА_7 покарання, на думку колегії суддів, є необхідним й достатнім для його виправлення та попередження нових злочинів.

Колегія суддів не може прийняти до уваги посилання обвинуваченого ОСОБА_7 щодо безпідставності визнання його винуватим у вчиненні злочину, передбаченого ч.3 ст.357 КК України у зв`язку тим, що на час заволодіння ним пенсійним посвідченням воно документом не являлося, оскільки навіть у разі встановлення такого факту, в даному випадку, така обставина не може якимось чином вплинути на кримінально-правову кваліфікацію правопорушення, передбаченого ч.3 ст.357 КК України, тобто на його об`єкт та суб`єктивну сторону.

Крім того, відповідно до вимог ст.8 Закону України «Про амністію у 2014 році», амністія не застосовується до осіб, зазначених у ст.4 Закону України «Про застосування амністії в Україні», а згідно приписів п.«в» ч.1 ст.4 Закону України «Про застосування амністії в Україні», амністія не може бути застосована до осіб, які мають дві і більше судимості за вчинення умисних тяжких та/або особливо тяжких злочинів, крім випадків індивідуальної амністії.

З матеріалів кримінального провадження вбачається, що ОСОБА_7 має дві не погашені та не зняті у встановленому ст.89-91 КК України порядку судимості за вироком Конотопського міського суду Сумської області від 11.05.2004 р. та Конотопського міськрайонного суду Сумської області від 22.02.2012 р. за вчинення умисних тяжких злочинів, а тому доводи обвинуваченого про можливість застосування до нього вимог Закону України «Про амністію у 2014 році» є безпідставними.

На підставі викладеного, колегія суддів не вбачає будь-яких законних підстав ані для скасування вироку суду та ухвалення нового, ані для застосування до обвинуваченого ст.69 КК України та положень Закону України «Про амністію у 2014 році», як про це поставлені питання в апеляційних скаргах обвинуваченого ОСОБА_7 та прокурора у кримінальному провадженні ОСОБА_14 .

Керуючись ст.ст.405, 407, 418 і 419 КПК України, колегія суддів,

УХВАЛИЛА:
Вирок Конотопського міськрайонного суду Сумської області від 27 лютого 2015 року відносно ОСОБА_18 залишити без змін.

Запобіжний захід ОСОБА_19 залишити тримання під вартою.

Касаційна скарга на ухвалу може бути подана безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом трьох місяців з дня її проголошення, а засудженим, який тримається під вартою, в той самий строк з дня вручення йому копії судового рішення.

СУДДІ:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4