Справа № 373/3427/14-к
В И Р О К
Іменем України
08 квітня 2015 року Переяслав-Хмельницький міськрайонний суд Київської області в складі:

головуючого судді ОСОБА_1

при секретарі ОСОБА_2

з участю прокурора ОСОБА_3 ,

потерпілої ОСОБА_4 ,

захисника ОСОБА_5 ,

обвинуваченого ОСОБА_6 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Переяславі-Хмельницькому

кримінальне провадження № 0001016 за обвинуваченням ОСОБА_7 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_1 в м. Переяславі-Хмельницькому Київської області, громадянин України, з професійно-технічною світою, неодружений, непрацюючий, зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_1 , відповідно до ст. 55 КК України 1960 р. раніше не судимий, у вчиненні кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч.2 ст.121 КК України, -

встановив:

Обвинувачений ОСОБА_6 9 жовтня 2014 року, близько 22 години, перебуваючи у квартирі АДРЕСА_2 , де проживали його знайомі ОСОБА_8 і ОСОБА_9 , під час вживання спиртних напоїв з останніми у веранді квартири, на грунті раптово виниклих неприязних відносин, пов`язаних із зникнення його мобільного телефону, умисно, кулаком правої руки, наніс ОСОБА_9 один удар в область лівої нижньої повіки, від чого остання, не втримавшись на ногах, впала на підлогу. Опираючись на ліву руку, ОСОБА_9 почала підійматися з підлоги, але ОСОБА_6 , продовжуючи свій злочинний умисел, спрямований на умисне заподіяння їй тілесних ушкоджень, носаком правої ноги у взутті, наніс більше двох ударів по тілу ОСОБА_9 та залишив помешкання, у якому вона перебувала.

Внаслідок нанесених ударів потерпілій ОСОБА_9 заподіяні: тяжкі тілесні ушкодження у вигляді закритої тупої травми черева з численними розривами печінки; тілесні ушкодження середнього ступеня тяжкості у вигляді закритої тупої травми грудної клітки з переломами ребер; легкі тілесні ушкодження у вигляді синця на нижній повіці лівого ока, крововиливу в м`які тканини правої сідничної ділянки, крововиливу в підколінній ямці праворуч.

Від закритої тупої травми черева з численними розривами печінки, що супроводжувалося внутрішньою кровотечею та ускладнилось розвитком малокрівя настала смерть ОСОБА_10 . Дане тілесне ушкодження знаходиться у прямому причинному зв`язку з настанням смерті потерпілої.

По суті пред"явленого звинувачення у скоєнні злочину, передбаченого ч.2 ст.121 КК України обвинувачений ОСОБА_6 винним себе визнав частково, заперечуючи умисний характер своїх дій та мотив їх вчинення, і дав показання суду про те, що 09.10.2014, близько 19 години він з братом ОСОБА_11 і товаришем на ім`я ОСОБА_12 зайшли до своїх знайомих ОСОБА_13 і ОСОБА_14 , щоб розпити разом з ними спиртне, яке взяли з собою. До цього всі вони вже вживали спиртні напої і після розпивання принесеного, були дуже п`яні. Брат знімав відео на його мобільний телефон. ОСОБА_13 невдовзі заснув, ОСОБА_12 пішов додому. Вони з братом вийшли на вулицю, а коли повернулися, він виявив відсутність свого телефону і почав вимагати від ОСОБА_14 його повернення. Вона вийшла на кухню і повернулася, тримаючи в руках сокиру, якою замахнулася на нього. Захищаючись, він вдарив її кулаком правої руки в обличчя і ОСОБА_14 впала на сідниці, але сокиру не випустила та почала підніматися, опираючись на ліву руку. Щоб вибити з її рук сокиру, він вдарив ОСОБА_14 ногою, куди саме не пам`ятає, але, не виключено, що в груди та печінку. Сокиру, яка випала з рук потерпілої, він відштовхнув ногою в кухню. Після цього вони всі допили горілку, що залишилася і вони з братом пішли додому, прийнявши рішення прийти за телефоном вранці. Коли прийшли наступного ранку, з`ясувалося, що ОСОБА_14 померла. Після того як у квартирі проводився слідчий експеримент за його участю, він бачив, що сокиру, з якою на нього кидалася ОСОБА_14 , виносили з квартири. Раніше її в господарстві ОСОБА_14 і ОСОБА_13 він не бачив.

Не зважаючи на часткове визнання вини обвинуваченим ОСОБА_6 , встановлені судом обставини підтверджуються фактичними даними, які містяться в показаннях потерпілої, показаннях свідків, висновках експертів, інших документах.

Потерпіла ОСОБА_4 , показала, що її мати ОСОБА_9 проживала разом із співмешканцем ОСОБА_15 у квартирі по АДРЕСА_3 , яка належить тітці останнього. Вони періодично зловживали спиртними напоями, і тому вона часто до них заходила, щоб контролювати їх поведінку. До них часто заходили брати ОСОБА_16 та ОСОБА_11 , які пили разом з ними, примушували їх робити те, що вимагали. Вони боялися братів ОСОБА_17 , не відчиняли їм дверей, тікали до сусідів. Але ті вибивали двері і одного разу її чоловік особисто ремонтував їх. 09.10.2014 в обідню пору вона також заходила до матері і бачила, що вони із ОСОБА_13 були п`яні. 10.10.2014, близько 7 години, сусідка повідомила, що її мати померла. Коли вона приїхала до місця проживання матері, з`ясувалося, що це вбивство. Сокири у квартирі, де жила мати, вона ніколи не бачила.

Свідок ОСОБА_18 показала, що її племінник ОСОБА_8 проживав з ОСОБА_14 у належній їй (свідку ОСОБА_18 ) квартирі. Вона часто відвідувала племінника, - робила перев`язки, після того як йому відрізали ногу. Валя скаржилася, що їм не дають спокою брати ОСОБА_17 , які б`ють їх, вимагають гроші, примушують купувати горілку, тому вони часто вимушені були втікати з дому. Вона, свідок ОСОБА_18 , писала скарги на ОСОБА_17 в міліцію, зверталася до дільничного інспектора. 09.10.2014, близько 13 години вона принесла племіннику обід, у квартирі був порядок. Наступного дня о 7 год.30 хв. їй зателефонувала сусідка ОСОБА_19 і повідомила, що, зі слів ОСОБА_13 , ОСОБА_14 померла. Коли вона приїхала, з будинку виходили брати ОСОБА_17 , які були п`яними, ОСОБА_20 їй погрожував. ОСОБА_14 лежала на ліжку у веранді в пір`ї, подушка була розірвана. На підлозі в пір`ї лежали штани ОСОБА_14 , які вона повісила на двері. Вона викликала швидку та міліцію. Коли на прохання лікаря вони з сусідкою перевернули ОСОБА_14 , з`ясували, що вона мертва. Під животом у неї був мобільний телефон. ОСОБА_13 повідомив, що приходили брати ОСОБА_17 з ОСОБА_21 , вирвали двері та утрьох зайшли до квартири. Вони принесли 1 л. горілки, яку розпивали разом. Він випив чарку і заснув та нічого не пам`ятає. Після того як в будинку були проведені слідчі дії, вона, з дозволу експерта, прибирала в квартирі. Ні у веранді, ні на кухні сокири не було. Після того як проводили слідчий експеримент із ОСОБА_22 , вона показала слідчому де лежать інструменти (в шифоньєрі у кімнаті), там же лежала сокира, яку вона особисто взяла і передала слідчому. Сокира була в пилюці.

Свідок ОСОБА_23 показав суду, що він працює дільничним інспектором і за своїми посадовими обов`язками часто відвідував ОСОБА_24 , який перебував під адміністративним наглядом, як раніше судимий, та проводив з ним профілактичну роботу. Він проживав у квартирі, що належить його тітці ОСОБА_18 , разом із співмешканкою ОСОБА_25 . Вони обоє були схильні до зловживання спиртними напоями. ОСОБА_9 могла тривалий час не пити, вона спокійна, не конфліктна навіть в нетверезому стані. ОСОБА_18 скаржилася йому, що у квартирі збираються п`яниці, а найчастіше приходять брати ОСОБА_17 , вибивають двері і вікна, коли їх не впускають. Він сам перевіряв ці скарги, бачив вибиті вікна, проводив профілактичну роботу з ОСОБА_26 . В тверезому стані він спокійний, а коли починає пити стає некерованим. Тоді на нього обов`язково хтось скаржиться, в тому числі і його мати.

Свідок ОСОБА_27 дала показання суду про те, що вона проживала по-сусідству з ОСОБА_15 та його співмешканкою ОСОБА_14 і постійно спілкувалася з ними. Валя приходила до неї ховатися від братів ОСОБА_17 , які часто до них приходили, скаржилася, що вони б`ють їх обох. 09.10.2014 вона бачили, що увечері до сусідів прийшли ОСОБА_28 та ОСОБА_11 ще з якимось чоловіком і вони там пиячили. Наступного дня о 7 годині вона вийшла надвір і ОСОБА_13 повідомив їй, що померла ОСОБА_29 .

Свідок ОСОБА_30 повідомив суду, що 09.10.14 вони з братом і товаришем ОСОБА_12 повернулися додому близько 17 години, де повечеряли та випили, після чого пішли в гості до ОСОБА_24 , взявши з собою горілки. Господарі відчинили їм двері, вони випили разом у веранді, розташувавшись за табуреткою. У веранді скрізь було розкидане пір`я. Під час розпивання спиртного він знімав відео на мобільний телефон брата. ОСОБА_14 була одягнена лише в светр, без нижнього одягу. ОСОБА_12 сп`янів і пішов додому, ОСОБА_13 заснув. Вони з братом вийшли на вулицю, телефон залишився на табуретці. Брат повернувся в квартиру першим, а він за ним. Коли він зайшов у веранду, то побачив, що ОСОБА_14 замахується на ОСОБА_26 сокирою. Вони перебували поблизу приміщення кухні. Брат ударив її в обличчя і вона впала, але сокиру не випускала з рук і почала підніматися. Тоді ОСОБА_20 вдарив її ногою, а сокиру відкинув ногою в кухню. Сокира була середнього розміру, її ручка дерев`яна, довжиною приблизно 70 см., ніяких особливих прикмет на ній не було. Цю сокиру він раніше одного разу бачив у приміщенні кухні. Вони втрьох ще випили по 50 г. горілки і він запропонував ОСОБА_26 піти додому, а за телефоном повернутися вранці.

Свідок ОСОБА_31 показав, що він був понятим під час проведення слідчого експерименту з ОСОБА_22 . Він показував на манекені як ОСОБА_14 ніби-то замахувалася на нього сокирою. Після цього почали шукати де в будинку знаходиться сокира. Її місце показала господарка будинку, її винесли з великої кімнати. Сокира була маленька, в пилюці, ручка обмотана синьою ізоляційною стрічкою. У веранді крім дивана і табуретки інших меблів не було. Такою ж була обстановка і раніше.

Свідок ОСОБА_32 , слідчий, - показав, що в ході проведення слідчого експерименту із ОСОБА_22 , він повідомив, що потерпіла замахувалася на нього сокирою. Оскільки при первинному огляді місця події не було виявлено сокири, виникла необхідність у проведенні додаткового огляду. Господарка квартири вказала де знаходиться сокира і вони її вилучили. Сокира лежала в шафі в кімнаті, її лезо близько 10 см., рукоятка 25-30 см., обмотана ізоляційною стрічкою синього кольору. Іншої сокири не знайшли, хоч шукали її і на подвір`ї. Господарка повідомила, що була лише ця сокира.

Свідки ОСОБА_33 та ОСОБА_34 показали, що вони були понятими під час слідчого експерименту з участю ОСОБА_35 , який розповідав, що ОСОБА_14 замахувалася на ОСОБА_26 сокирою, а той вибив її ногою, з метою самозахисту. Спочатку він вдарив її в обличчя, а потім, як вона впала на підлогу носаком ноги.

Згідно з протоколом огляду місця події від 10.10.2014, в ході якого з 9 год.50 хв. по 13 год.41 хв. оглянуто квартиру АДРЕСА_2 , на дивані у приміщенні веранди виявлено труп ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , плями бурого кольору, зовні схожі на кров, на ковдрі та подушці. На дивані та підлозі веранди розкидане пір`я. У приміщенні кухні на столі та на підлозі стоїть немитий посуд. В інших кімнатах обстановка не порушена.

(а.с.57-73)

Відповідно до протоколу огляду місця події від 13.10.2014, в ході якого оглянуто квартиру АДРЕСА_2 , та в кімнаті, що знаходиться за кімнатою, вхід до якої з веранди навпроти вхідних дверей, на полиці серванта виявлено та вилучено сокиру. Дана сокира має металеве лезо та дерев`яну ручку довжиною 37 см., кінець якої обмотано ізоляційною стрічкою синього кольору.

(а.с.80-82)

Згідно з протоколом огляду місця події від 11.10.2014, у квартирі АДРЕСА_4 , де проживають брати ОСОБА_30 і ОСОБА_6 , вилучено чорну куртку та чорні кросівки.

(а.с.75-77)

Згідно з протоколом огляду місця події від 11.10.2014, в кабінеті № 107 Переяслав-Хмельницького МВ ОСОБА_6 видав футболку, на якій виявлені плями коричневого кольору.

(а.с.78-79)

Відповідно до протоколу огляду місця події від 15.11.2014 у приміщенні службового кабінету № 310 Переяслав-Хмельницького МВ проведено додатковий огляд мобільного телефону марки «SAMSUNG DUOS», вилученого 10.10.2014 з квартири АДРЕСА_2 , та виявлено відеофайл № 0014 тр 4,3,ОМБ, в якому міститься відеозйомка у приміщенні веранди зазначеної вище квартири, а саме ОСОБА_9 у непристойному вигляді та ОСОБА_8 , які перебували у нетверезому стані.

(а.с.166)

В лікарському свідоцтві про смерть ОСОБА_9 № 172 від 10.10.2014 причиною її смерті зазначено малокрів`я, травма печінки, закрита тупа травма живота.

(а.с.83)

Відповідно до висновку судово-медичної експертизи від 05.12.2014 № 172 при експертизі трупа ОСОБА_9 виявлено: ушкодження у вигляді закритої тупої травми черева, з численними розривами печінки, заподіяне від дії тупого твердого предмету, прижиттєве, спричинене за деякий час до настання смерті, має ознаки тяжкого тілесного ушкодження та знаходиться у прямому причинному зв`язку з настанням смерті потерпілої; ушкодження у вигляді закритої тупої травми грудної клітки, з переломами ребер, заподіяне від дії тупого твердого предмета, прижиттєве, спричинене за деякий час до настання смерті, має ознаки середнього ступеня тяжкості; ушкодження у вигляді синця на нижній повіці лівого ока, крововиливу в м`які тканини правої сідничної ділянки, крововиливу в підколінній ямці праворуч, заподіяні від дії тупого твердого предмета або при ударі об такий, прижиттєві, спричинені за деякий час до настання смерті, мають ознаки легких тілесних ушкоджень. Смерть ОСОБА_9 настала від закритої тупої травми черева з численними розривами печінки, що супроводжувалась внутрішньою кровотечею та ускладнилась розвитком малокрів`я. При судово-токсикологічному дослідженні крові з трупа виявлено етиловий спирт в концентрації - 4,47 проміле, що стосовно до живих осіб, може відповідати, тяжкому ступеню алкогольного сп`яніння.

(а.с.86-91)

Протоколами проведення слідчого експерименту за участю підозрюваного ОСОБА_6 від 13.10.2014 та свідка ОСОБА_36 від 11.12.2014 підтверджується механізм нанесення тілесних ушкоджень потерпілій ОСОБА_9 обвинуваченим ОСОБА_6

(а.с. 111-117; 95-97)

Згідно з актом амбулаторної комісійної судово-психіатричної експертизи від 13.11.2014 № 395 ОСОБА_6 під час скоєння інкримінованих йому дій на психічне захворювання не страждав, а також не перебував у стані тимчасового хворобливого розладу психічної діяльності, а перебував у стані простого алкогольного сп`яніння. Він міг усвідомлювати значення своїх дій та керувати ними. Під час проведення обстеження ознак психічного захворювання у нього не виявлено. Він може усвідомлювати значення своїх дій та керувати ними. Примусових заходів медичного характеру не потребує.

(118-120)

Згідно з висновками судових імунологічних експертиз від 21.11.2014 № 262 та від 25.11.2014 № 263 на тенісці та спортивних туфлях (кросівках) ОСОБА_6 виявлена кров людини, яка за груповою належністю могла походити від потерпілої ОСОБА_9

(а.с.125-126;122-123)

За висновком судової дактилоскопічної експертизи від 09.12.2014 № 20 слід на відрізку липкої стрічки під № 5, вилучений 10.10.2014 за адресою: АДРЕСА_5 , - залишений вказівним пальцем лівої руки ОСОБА_6

(а.с.168-181)

При дослідженні в судовому засіданні речових доказів, а саме мобільного телефону марки «SAMSUNG DUOS», поміщеного в спецпакунок № НОМЕР_1 , обвинувачений ОСОБА_6 повідомив, що цей телефон належить йому. Він його ідентифікував по целофановій наліпці зверху. Свідок ОСОБА_30 повідомив, що саме не цей телефон він 09.10.2014 знімав відео у квартирі АДРЕСА_2 . Свідок ОСОБА_18 повідомила. що це саме той телефон, який вони побачили на ліжку, перевернувши труп ОСОБА_9 .

При дослідженні речового доказу - сокири, - обвинувачений ОСОБА_6 повідомив, що це саме та сокира, якою замахувалася на нього ОСОБА_9 . Свідок ОСОБА_30 повідомив, що він не звернув увагу на ізоляційну стрічку на ручці, тому і не повідомляв про це суд. Прокурор звернув увагу на ті особливості речового доказу, що сокира вільно спадає з топорища і при замахуванні не могла б втриматись. Свідок ОСОБА_18 повідомила, що ця сокира була в такому вигляду дуже давно і якщо б виникла необхідність нею користуватися , треба було вбити клинок.

Вказані докази визнаються судом належними, достовірними та допустимими. Надані стороною обвинувачення докази у їх сукупності та взаємозв`язку є достатніми для доведеності вини обвинуваченого ОСОБА_6 у вчиненні інкримінованого йому злочину.

Суд вважає доведеним у ході судового розгляду кримінального провадження умисний характер дій обвинуваченого, який усвідомлював суспільно небезпечний характер свого діяння, передбачав його суспільно небезпечні наслідки і хоча не бажав їх настання, але свідомо припускав цю можливість. Даний висновок суду підтверджується показаннями обвинуваченого, який визнав, що він наніс потерпілій ОСОБА_9 один удар в обличчя кулаком та не менше двох ударів по її тулубу ногою у взутті.

Показання обвинуваченого ОСОБА_6 про те, що він наносив удари потерпілій з метою захисту від дій ОСОБА_9 , яка погрожувала йому сокирою, сприйнявши це як реальну загрозу, суд розцінює як намагання уникнути відповідальності за більш тяжкий злочин.

До такого висновку суд дійшов з огляду на таке.

У ході первинного огляду 10.10.2014 квартири АДРЕСА_2 детально оглядалося приміщення кухні та в протоколі і на фотознімках фіксувалися всі меблі й предмети, які там знаходяться. Сокири, яку, за показаннями обвинуваченого він відкинув ногою в кухню, там не було виявлено. Враховуючи, що приміщення кухні та веранди мають невеликий розмір, такий предмет як сокира не міг залишитися непоміченим. Свідок ОСОБА_18 власниця квартири, - повідомила, що після проведення слідчих дій вона прибирала у квартирі. Ні у веранді, ні на кухні сокири не було. Після проведення слідчого експерименту, вона показала слідчому де лежать інструменти (в шифоньєрі в кімнаті), там же лежала й сокира, яку вона особисто взяла і передала слідчому. Сокира була запилена, що свідчить про те, що нею давно не користувалися. Дана кімната знаходиться за ще однією кімнатою, вхід в яку здійснюється з веранди. Про те, що сокира була запилена підтвердив слідчий ОСОБА_32 , який був допитаний в якості свідка, та сусід - свідок ОСОБА_31 , який був потятим під час проведення слідчого експерименту з обвинуваченим. Сокира була невеликого розміру, ручка обмотана синьою ізоляційною стрічкою. Ці показання підтвердилися під час огляду в суді вилученої сокири.

Те, що обвинувачений, який перебував разом з братом, не відчував жодної загрози з боку потерпілої, яка була фактично одна (співмешканець спав), вбачається з подальшої його поведінки, а саме: він не забрав сокири та не виніс її з квартири, а продовжував вживати спиртне разом з нею. Окрім цього, для нього не було ніяких перепон відразу ж залишити помешкання, оскільки у веранді, крім ліжка, що знаходилося в іншому кутку і табуретки ніяких інших речей не було. Допитана в якості спеціаліста лікар психіатр ОСОБА_37 дала роз`яснення, що показник виявленого етилового спирту в крові трупа ОСОБА_9 свідчить про те, що вона перебувала у стані сп`яніння тяжкого ступеня, за якого жінка взагалі не могла рухатися.

Тому суд визнає неспроможною версію обвинуваченого про те, що ОСОБА_9 , перебуваючи в такому стані, пішла на кухню, взяла сокиру, вчинили напад на нього, а потім (після заподіяння їй тяжких тілесних ушкоджень) ще й віднесла цю сокиру в кімнату, що знаходиться на значній відстані від веранди, де заховала її.

Показання свідка ОСОБА_36 суд оцінює критично, - як намагання зменшити рівень відповідальності брата обвинуваченого ОСОБА_6 . Його показання в суді про розмір сокири (середнього розміру, ручка близько 70 см.) та відсутність будь-яких особливих прикмет не узгоджуються з показаннями інших свідків та самого обвинуваченого, який показав, що саме ту сокиру, якою замахувалася на нього потерпіла ОСОБА_9 слідчий виніс з квартири після проведення слідчого експерименту з ним (13.10.2014).

Отже свідок не бачив ніякої сокири і самозахист є версією, яка узгоджена ним з обвинуваченим.

Дії обвинуваченого ОСОБА_6 , які виявилися у заподіянні потерпілій ОСОБА_9 умисних тяжких тілесних ушкоджень, перебувають у прямому причинному зв"язку з шкідливими наслідками спричинення смерті потерпілої.

Суд кваліфікує дії обвинуваченого ОСОБА_6 за ч.2 ст.121 КК України, оскільки він, діючи умисно, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер свого діяння, передбачаючи його небезпечні наслідки та свідомо припускаючи їх настання, заподіяв потерпілій ОСОБА_9 умисне тяжке тілесне ушкодження, тобто тілесне ушкодження, небезпечне для її життя в момент заподіяння, від якого настала смерть потерпілої.

Обираючи міру покарання обвинуваченому ОСОБА_6 , суд враховує характер і ступінь суспільної тяжкості вчиненого ним злочину, тяжкі наслідки, що настали; особу обвинуваченого, який вважається несудимим, ніде не працює, посередньо характеризується за місцем проживання.

Суд враховує відсутність пом`якшуючих покарання обставин, як обтяжуючі покарання обставини приймає до уваги скоєння злочину в стані алкогольного сп`яніння, що і викликало його агресивну поведінку, та приходить до висновку призначити йому покарання у виді позбавлення волі в межах санкції статті.

З обвинуваченого підлягають стягненню судові витрати на проведення дактилоскопічної експертизи.

Питання речових доказів вирішується відповідно до ст. 100 КПК України.

Керуючись ст.ст.373,374 КПК України, суд, -

засудив:

ОСОБА_7 визнати винуватим у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст.121 КК України та призначити йому покарання у виді восьми років позбавлення волі.

Строк відбування покарання обчислювати з часу затримання ОСОБА_6 14 жовтня 2014 року, зарахувавши строк перебування під вартою.

До набрання вироком законної сили запобіжний захід ОСОБА_6 залишити попереднім тримання під вартою, утримуючи його в Київському слідчому ізоляторі № 13 Державної пенітенціарної служби України.

Стягнути із ОСОБА_6 на користь держави судові витрати на проведення експертизи в розмірі 98 (дев`яносто вісім) грн. 28 коп.

Речові докази: мобільний телефон марки «Самсунг» та кросівки повернути

родичам обвинуваченого ОСОБА_6 ;

шкіряну куртку повернути власнику - ОСОБА_38 ;

сокиру повернути власнику - ОСОБА_18 ;

штани, рейтузи і труси ОСОБА_9 , об`єкти цитологічного

дослідження, футболку ОСОБА_6 знищити;

DVD диск зберігати в матеріалах кримінального провадження.
Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Вирок може бути оскарженим в апеляційному порядку до Апеляційного суду Київської області через Переяслав-Хмельницький міськрайонний суд протягом тридцяти днів з дня його проголошення .

Копію вироку негайно після проголошення вручити обвинуваченому та прокурору.

Інші учасники судового провадження мають право отримати копію вироку в порядку, визначеному ч.6 ст.376 КПК України.

Головуючий суддя