Провадження №11-кп/772/143/2015
Головуючий в суді 1-ї інстанції ОСОБА_1

У Х В А Л А
іменем України
23 січня 2015 р. місто Вінниця

Апеляційний суд Вінницької області в складі:
головуючого ОСОБА_2
суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4
при секретарі ОСОБА_5
прокурора ОСОБА_6
захисника ОСОБА_7
обвинуваченого ОСОБА_8
потерпілого ОСОБА_9
розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Вінниці кримінальне провадження №0003421, внесене в єдиний реєстр досудових розслідувань 16.05.2014 року за апеляційними скаргами адвоката ОСОБА_7 в інтересах обвинуваченого ОСОБА_8 та потерпілого ОСОБА_9 на вирок Вінницького міського суду Вінницької області від 02.12.2014 року,
ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Бердянськ Запорізької області, громадянина України, українця, не одруженого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 ,, проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , раніше судимого:
- 04.03.2005 року Бердянським міськрайонним судом Запорізької області за ч. 3 ст. 185 КК України на 3 роки позбавлення волі; на підставі ст. 75 КК України від відбування покарання звільнений з іспитовим строком 2 роки;
- 16.01.2006 року Бердянським міськрайонним судом Запорізької області за ч.3 ст. 185, 71 КК України на 3 роки 1 місяць позбавлення волі;
- 12.12.2008 року Бердянським міськрайонним судом Запорізької області за ч.2 ст.289, 71 КК України на 4 роки 1 місяць позбавлення волі. Звільнений 15.10.2012 року по відбуттю покарання,
визнано винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 187 КК України та призначено йому покарання у виді 4 (чотирьох) років 6 (шести) місяців позбавлення волі.
Стягнуто з ОСОБА_8 витрати на користь держави за проведення експертизи у кримінальному провадженні № 0003421 в сумі 307,45 ( триста сім) гривень 45 копійок.
Вирішено питання про речові докази.
Відповідно до вироку суду, ОСОБА_8 15 травня 2014 року близько 21 годин 00 хвилин, перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння в квартирі АДРЕСА_3 , розпочав сварку з ОСОБА_9 , в ході якої у нього виник умисел на вчинення нападу на останнього, з метою заволодіння його майном. Реалізуючи свій злочинний умисел, ОСОБА_8 , застосовуючи насильство, що є небезпечним для життя та здоров`я потерпілого, діючи умисно, наніс один удар лівою рукою в обличчя ОСОБА_9 , від чого ОСОБА_9 впав на підлогу і в нього пішла кров. В цей час, ОСОБА_8 діючи умисно, заволодів мобільним телефоном марки «Samsung GT-S5230» с корпусі чорного кольору, вартість якого згідно висновку експерта від 21.06.2014 року № 392 становить 280,00 гривень, який належав ОСОБА_9 та його грошовими коштами в сумі 250 гривень, які знаходились в кишені потерпілого, після чого з місця вчинення злочину зник, а майном ОСОБА_9 розпорядився на власний розсуд, завдавши потерпілому матеріальну шкоду на загальну суму 530 гривень.
В ході нападу ОСОБА_8 заподіяв ОСОБА_9 тілесні ушкодження у виді закритого перелому кісток носа зі зміщенням, які згідно судово-медичної експертизи № 961 від 28.07.2014 року належать до легких тілесних ушкоджень, що спричинили короткочасний ( понад 6, але не більше 21 доби) розлад здоров`я.
В апеляційних скаргах захисника ОСОБА_7 в інтересах обвинуваченого ОСОБА_8 та потерпілого ОСОБА_9 ставляться питання про скасування вироку суду у зв`язку невідповідністю призначеного покарання ступеню тяжкості кримінального правопорушення та особі обвинуваченого. Просять ухвалити новий вирок, яким призначити обвинуваченому покарання за ч.1 ст. 187 КК України у вигляді 3 (трьох) років позбавлення волі. На підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_8 від відбування покарання з випробуванням строком на 3 (три) роки. Апеляції мотивовані тим, що суд при призначенні покарання не в повній мірі врахував загальні підстави призначення покарання згідно ст.65 КК України ступінь тяжкості вчиненого злочину, дані обвинуваченого та обставини справи, що пом`якшують і обтяжують покарання і призначив обвинуваченому занадто суворе покарання.
Прокурор ОСОБА_10 відмовився від апеляційної скарги відповідно до ст.403 КПК України.
Заслухавши доповідача, виступи учасників провадження, дослідивши матеріали провадження та обговоривши доводи апеляційних скарг, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційні скарги захисника обвинуваченого та потерпілого не підлягають до задоволення з огляду на наступне.
Відповідно до ч.1 ст.405 КПК України суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення в межах апеляційних скарг.
Відповідно до ст.370 КПК України судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим та вмотивованим, тобто ухвалене компетентним судом згідно з нормами матеріального права з дотриманням вимог щодо кримінального провадження, передбачених КПК України; ухвалене на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені доказами, дослідженими під час судового розгляду та оціненими судом відповідно до вимог ст.94 КПК України; з наведенням належних і достатніх мотивів та підстав його ухвалення.

Як убачається з вироку, суд правильно встановив фактичні обставини справи і дійшов обґрунтованого висновку про доведеність вини ОСОБА_8 у вчиненні інкримінованого кримінального правопорушення. Даний висновок ґрунтується на зібраних у встановленому законом порядку та належним чином перевірених судом доказах, які в апеляційних скаргах не заперечуються.
Стосовно доводів апеляційних скарг адвоката та потерпілого в частині суворості призначеного покарання, колегія суддів зазначає, що відповідно до ч.2 ст.65 КК України особі, яка вчинила злочин, має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових злочинів.
Як убачається з вироку, ОСОБА_8 вчинив кримінальне правопорушення, яке відповідно до ст.12 КК України віднесено до тяжких злочинів. При цьому обвинувачений вчинив злочин в стані алкогольного сп`яніння.
Посилання адвоката, та потерпілого на неврахування судом пом`якшуючих обставин визнання вини у вчиненому та сприяння слідству в розкритті злочину, те що потерпілий до нього претензій матеріального та морального характеру не має і просив суд суворо його не карати, суд вважає безпідставним, оскільки дані обставини були враховані судом першої інстанції під час винесення вироку. Так, хоча обвинувачений визнав вину, проте, ОСОБА_8 вчинив злочин в стані алкогольного сп`яніння, за місцем проживання характеризується негативно, зловживає спиртними напоями, схильний до скоєння кримінально-карних діянь, оскільки має непогашені судимості за вчинення умисних корисливих злочинів.
При цьому звільнення від відбування покарання з випробуванням на підставі ст.75 КК України можливе лише у випадку, коли суд дійде висновку про можливість виправлення і перевиховання особи без ізоляції від суспільства.
Проте вищенаведені дані про особу обвинуваченого та обставини вчинення злочину не дають підстав вважати, що він критично оцінює свою поведінку, тому дають підстави вважати, що для виправлення і перевиховання обвинуваченого необхідний певний строк ізоляції від суспільства, а призначене покарання відповідає вимогам ст.65 КК України.
Керуючись ст.ст.404, 405, 407, 409, 414, 420 КПК України, колегія суддів, -
П О С Т А Н О В И Л А:
Апеляційні скарги захисника ОСОБА_7 в інтересах обвинуваченого ОСОБА_8 та потерпілого ОСОБА_9 залишити без задоволення.
Вирок Вінницького міського суду Вінницької області від 02 грудня 2014 року у кримінальному провадженні №0003421, внесеному в єдиний реєстр досудових розслідувань 16.05.2014 року обвинуваченню ОСОБА_8 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 187 КК України залишити без змін.
Ухвала може бути оскаржена до Вищого спеціалізованого Суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом трьох місяців з дня її проголошення, а засудженим, який утримується під вартою, в той самий строк з моменту вручення копії ухвали.
Судді:
З оригіналом вірно: