Провадження №11-кп/772/115/2015
Головуючий у суді 1-ї інстанції: ОСОБА_1
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ВІННИЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
04 лютого 2015 рокум. Вінниця

Апеляційний суд
Вінницької області у складі:
Головуючого судді: ОСОБА_2

суддів: ОСОБА_3 , ОСОБА_4

при секретарі: ОСОБА_5

обвинувачених: ОСОБА_6 , ОСОБА_7

захисників: ОСОБА_8 , ОСОБА_9

за участю прокурора: ОСОБА_10

розглянувши 04 лютого 2015 року у відкритому судовому засіданні в м. Вінниці кримінальне провадження за апеляційними скаргами адвоката ОСОБА_9 в інтересах обвинуваченого ОСОБА_6 та адвоката ОСОБА_8 в інтересах обвинуваченого ОСОБА_7 на вирок Вінницького міського суду Вінницької області від 02 грудня 2014 року, яким, -
ОСОБА_6 ,
ІНФОРМАЦІЯ_1 ,українця,

громадянина України, одруженого,

раніше судимого, останній раз 17.04.2012

року Замостянським районним судом

м. Вінниці за ч. 2 ст. 185 КК України

до покарання у виді позбавлення волі строком

на 1 рік 3 міс.

Визнано винним у вчиненні злочину, передбаченого статею 187 ч. 2 КК України, та призначено йому покарання у виді 7 років 6 місяців позбавлення волі з конфіскацією майна.

ОСОБА_7 ,

ІНФОРМАЦІЯ_2 , українця,

громадянина України, не працюючого,

раніше не судимого.

Визнано винним у вчиненні злочину, передбаченого статею 187 ч. 2 КК України, та призначено йому покарання у виді 7 років позбавлення волі з конфіскацією майна.

Стягнуто з ОСОБА_6 та ОСОБА_7 на користь держави процесуальні витрати за проведення експертизи по 122 ( сто двадцять дві) гривні 85 коп. з кожного.

Вирішено питання з речовими доказами.

Як вбачається з вироку суду 01.04.2014, приблизно о 23 годині 30 хвилин, громадянин ОСОБА_6 за попередньою змовою з громадянином ОСОБА_7 , із застосуванням фізичної сили та погрози застосування предмету схожого на пістолет, заволоділи майном ОСОБА_11 на загальну суму 2884 грн.

Вказане кримінальне правопорушення вчинено за наступних підстав: 01.04.2014, близько 22 години 40 хвилин, ОСОБА_11 , перебуваючи в м. Вінниці на території «Центрального автовокзалу» випадково зустрів свого знайомого ОСОБА_6 , який там перебував з ОСОБА_7 .

Після нетривалого спілкування ОСОБА_11 з ОСОБА_6 пішов до місця свого проживання в напрямку житлового будинку по АДРЕСА_1 .

Близько 23 години 30 хвилин ОСОБА_11 , підійшов до свого будинку по АДРЕСА_1 та попрощавшись із ОСОБА_6 , попрямував до вхідних дверей під`їзду. В цей час до нього підбіг ОСОБА_7 , який приставив ОСОБА_11 до правої скроні голови предмет зовні схожий на пістолет та погрожуючи його застосуванням, наказав слідувати за ним.

ОСОБА_11 сприйняв погрозу зброєю реальною, а тому не став чинити опору та підкорився вимогам нападників.

В подальшому ОСОБА_6 та ОСОБА_7 , знаходячись в стані алкогольного сп`яніння, діючи за попередньою змовою між собою, з метою заволодіння майном потерпілого, взявши ОСОБА_11 під руки, повели його в сторону будинку № 5 по вул. Талалихіна в м. Вінниці, ОСОБА_6 та ОСОБА_7 , діючи за попередньою змовою, продовжуючи свої злочинні дії направлені на заволодіння майном потерпілого, діючи спільно та узгоджено, з застосуванням сили умисно поклали ОСОБА_11 на землю обличчям до верху, після чого заволоділи його майном.

Так, ОСОБА_6 та ОСОБА_7 зняли з ОСОБА_11 кросівки фірми «Адідас» білого кольору вартістю 170 грн.; джинсові штани чорного кольору вартістю 120 грн.; шкіряну куртку чорного кольору вартістю 1600 грн. В кишенях одежі ОСОБА_11 знаходились гроші у сумі 800 грн., мобільний телефон «Нокіа 2330» з сім карткою НОМЕР_1 , вартістю 150 грн.; та чотири пачки цигарок вартістю 11 грн. за пачку, на загальну суму 44 грн.

Перераховане майно та гроші ОСОБА_6 та ОСОБА_7 забрали та з місця події зникли, спричинивши ОСОБА_11 матеріальну шкоду на загальну суму 2884 грн.

Не погоджуючись з вироком суду, адвокат ОСОБА_9 в інтересах обвинуваченого ОСОБА_6 подала апеляційну скаргу, в якій зазначила, що вирок Вінницького міського суду Вінницької області є незаконним та необґрунтованим і підлягає зміні через неправильне застосування закону України про кримінальну відповідальність, невідповідність призначеного покарання тяжкості кримінального правопорушення та особі обвинуваченого.

В обґрунтування своїх вимог посилається не те, що суд першої інстанції не вірно кваліфікував дії обвинуваченого за ч. 2 ст. 187 КК України, оскільки факт застосування фізичної сили та погрози застосування предмету схожого на пістолет є лише припущенням та не підтверджується доказами, а тому дії обвинуваченого слід кваліфікувати за ч. 2 ст. 186 КК України.

Також, суд не врахував жодної пом`якшуючої покарання обставини. Зокрема, судом не враховано, що ОСОБА_6 визнав повністю вину за ч. 2 ст. 186 КК України, щиро розкаявся, сприяв розкриттю злочину, частково відшкодував збитки, на утриманні має неповнолітню доньку.

На підставі наведеного, адвокат ОСОБА_9 просить вирок Вінницького міського суду Вінницької області змінити та перекваліфікувати дії ОСОБА_6 на ч. 2 ст. 186 КК України і визначити мінімальну міру покарання в межах санкції зазначеної статті.

Адвокат ОСОБА_8 в інтересах обвинуваченого ОСОБА_7 подав апеляційну скаргу, в якій зазначає, що судом першої інстанції було допущено неправильне застосування ч. 2 ст. 187 КК України при кваліфікації дій обвинуваченого ОСОБА_7 , оскільки жодних доказів, які б підтверджували застосування обвинуваченими зброї, або предмету, схожого на неї, а також висловлювали усні погрози в застосуванні насильства немає.

Крім того, звертає увагу на те, що потерпілий під час пограбування знаходився в стані алкогольного сп`яніння, а відповідно його сприйняття подій могло бути викривлене та не відповідати реальним обставинам.

Враховуючи наведене, просить вирок Вінницького міського суду Вінницької області скасувати та постановити новий вирок, яким перекваліфікувати дії обвинуваченого ОСОБА_7 на ч. 2 ст. 186 КК України та призначити покарання із застосуванням ст. 75 КК України.

Апеляційний суд, заслухавши суддю-доповідача, прокурора, який заперечив проти задоволення апеляційних скарг, обвинуваченого ОСОБА_6 та його адвоката ОСОБА_9 , які апеляційну скаргу підтримали, обвинуваченого ОСОБА_7 та його адвоката ОСОБА_8 , які апеляційну скаргу підтримали, вивчивши матеріали кримінальної справи та обговоривши доводи апеляційних скарг, приходить до висновку, що апеляційні скарги не підлягають задоволенню з наступних підстав.
Відповідно ст. 404 КПК України суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.

Висновок суду 1-ї інстанції про винуватість обвинувачених ОСОБА_6 та ОСОБА_7 в скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 187 КК України відповідає фактичним обставинам справи і ґрунтується на сукупності допустимих, достовірних та достатніх для цих висновків доказів, які всебічно, повно та об`єктивно досліджені в судовому засіданні і отримали у вироку належну оцінку в плані відносності, допустимості, достовірності та достатності для юридичної кваліфікації.

Так, суд першої інстанції обґрунтовано взяв до уваги показання потерпілого ОСОБА_11 , які є послідовними, підтверджені іншими доказами по справі, та яких піддавати сумніву в суду підстав немає.

Зокрема його покази в частині розбійного нападу щодо нього підтверджуються:

- показаннями свідків ОСОБА_12 та ОСОБА_13 ;

- протоколом прийняття заяви про вчинення кримінального правопорушення від 02.04.2014, відповідно до якої, ОСОБА_11 , повідомив, що 01.04.2014 приблизно о 23:30 год. неподалік будинку № 3 по вул. Талалахіна в м. Вінниці, ОСОБА_6 та невстановлена особа відкрито заволоділи, шляхом нападу, грошові кошти у сумі 800 грн. мобільний телефон марки «НОКІА 2330», шкіряну куртку та джинсові штани (а.с. 144);

- протоколом огляду місця події від 02.04.2014, відповідно до якого оглянуто місце події, територію прилеглу до буд. № 1 по вул. Червоноармійська в м. Вінниці (а.с. 145-148);

- заявою ОСОБА_6 , відповідно до якої останній повідомив працівникам міліції шкіряну куртку чорного кольору він, шляхом застосування фізичної сили забрав, 02.05.2014, у свого знайомого ( ОСОБА_11 ) (а.с. 149);

- протоколом огляду місця події від 02.05.2014, відповідно до якого, ОСОБА_6 , добровільно видав чорну шкіряну куртку, якою він незаконно заволодів по вул. Талалахіна в м. Вінниці (а.с.150-151);

- протоколом огляду предмету від 04.05.2014 відповідно до якого, в службовому кабінеті №433 ВМВ УМВС України у Вінницькій області, було оглянуто чоловічу шкіряну куртку чорного кольору (а.с. 152-154);

- заявою гр. ОСОБА_14 від 28.06.2014, відповідно до якої, останній повідомив, що мобільний телефон марки «НОКІЯ 2330», йому дав обвинувачений ОСОБА_15 (а.с. 163);

- протоколом огляду місця події від 28.06.2014, відповідно до якого ОСОБА_14 добровільно видав мобільний телефон марки «Нокіа 2330», який йому на початку квітня 2014 подарив ОСОБА_15 (164-167).

Доводи адвокатів в апеляційних скаргах щодо невірної кваліфікації не заслуговують на увагу, оскільки у випадку погроз застосування насильства за відсутності втілення їх на практиці, реальність таких погроз встановлюється виключно за внутрішнім сприйняттям потерпілого таких загроз як реальних. Про те, що потерпілий ОСОБА_11 сприйняв погрозу застосування предмету, схожого на пістолет як реальну, підтверджується показами матері потерпілого ОСОБА_12 , яка в судовому засіданні пояснила, що син повернувшись додому розповів їй про те, що обвинувачені здійснили щодо нього розбійний напад, а саме один з них ОСОБА_7 , погрожуючи застосуванням зброї, приклав до його голови якийсь предмет, який він сприйняв як предмет схожий на пістолет.

Так, відповідно до Висновків Верховного Суду України, викладених у рішеннях, прийнятих за результатами розгляду заяв про перегляд судового рішення, дії, пов`язані із застосуванням предмета схожого на зброю, який насправді був використаний і який потерпілий реально сприйняв як зброю та під його дією віддав нападниками своє майно, правильно розцінювати як розбійний напад.

Згідно п. 12 постанови Пленуму Верховного Суду України від 6 листопада 2009 року № 10 "Про судову практику в справах про злочини проти власності" погроза застосування насильства при розбої полягає в залякуванні негайним застосуванням фізичного насильства, небезпечного для життя і здоров`я потерпілого (погроза вбити, заподіяти тяжке або середньої тяжкості тілесне ушкодження, легке тілесне ушкодження з розладом здоров`я чи незначною втратою працездатності, або вчинити певні дії, що у конкретній ситуації

можуть спричинити такі наслідки)

З матеріалів справи вбачається, що у обвинувачених була наявна попередня змова та умисел на вчинення з метою заволодіння майном нападу на потерпілого шляхом використання предмету, який потерпілий сприйняв як реальну загрозу своєму життю та здоров`ю.

За таких обставин, враховуючи встановлений судом характер дій обвинувачених ОСОБА_6 та ОСОБА_15 , пов`язаних з використанням предмету, який потерпілий сприйняв як такий, що є небезпечними для його життя та здоров`я, й відповідно до роз`яснень, що містяться у пункті 12 постанови Пленуму Верховного Суду України від 6 листопада 2009 року № 10 "Про судову практику в справах про злочини проти власності", дії ОСОБА_6 та ОСОБА_15 обґрунтовано кваліфіковано за частиною другою статті 187 КК як розбій, поєднаний із погрозою застосування насильства, небезпечного для життя та здоров`я потерпілого, вчинений за попередньою змовою групою осіб.

Крім того, твердження, що в судовому засіданні не здобуто доказів про те, що у потерпілого на момент скоєння кримінального правопорушення знаходились гроші та 4 пачки сигарет спростовуються показами свідка ОСОБА_13 , який показав, що напередодні він за виконану роботу заплатив ОСОБА_11 1000 гривень.

Відповідно до вимог ст. 65 КК України та п.3 постанови Пленуму Верховного Суду України від 24 жовтня 2003 року №7 «Про практику призначення судами кримінального покарання», суд, призначаючи покарання, повинен урахувати ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винного та обставини, що обтяжують та пом`якшують покарання. Визначаючи ступінь суспільної небезпечності вчиненого злочину, суд повинен виходити із сукупності всіх обставин справи, зокрема, форми вини, мотиву і цілі, способу, обстановки і стадії вчинення злочину, тяжкості наслідків, що настали.

Призначаючи обвинуваченим ОСОБА_6 та ОСОБА_15 покарання, суд першої інстанції дотримався вказаних вимог закону та роз`яснень Пленуму ВСУ.

Як убачається з вироку, призначаючи ОСОБА_6 та ОСОБА_15 покарання, суд першої інстанції врахував характер і ступінь тяжкості вчиненого злочину, який відноситься до категорії тяжких, дані про особи винних.

Обставин, що пом`якшують покарання обвинувачених, суд не встановив, а обставинами, що обтяжують його покарання, є вчинення злочину в стані алкогольного сп`яніння.

Посилання адвоката ОСОБА_8 на те, що ОСОБА_7 не перебував у стані алкогольного сп`яніння, оскільки зазначене не підтверджується жодними доказами не приймаються до уваги, т.я. самі обвинувачені дали покази, що вживали алкогольні напої до вчинення кримінального правопорушення.

Доводи адвоката про те, що ОСОБА_6 частково відшкодував збитки не відповідають дійсності, оскільки добровільна видача викраденого майна ніяким чином не свідчить про часткове відшкодування заподіяної шкоди.

Також суд першої інстанції вірно не застосував як пом`якшуючу обставину щире каяття, оскільки обвинувачені вину у скоєнні розбійного нападу не визнавали.

Врахувавши ці та інші обставини справи, зокрема і ті, на які посилаються в апеляційних скаргах захисники обвинувачених, в їх сукупності, апеляційний суд прийшов до обґрунтованого висновку про необхідність відбуття покарання обвинуваченим реально, окрім того і відсутні підстави для призначення менш суворого покарання, ніж те, яке призначене судом першої інстанції.

Обране судом покарання відповідає вимогам ст.ст. 50, 65 КК України, є необхідним і достатнім для виправлення обвинувачених та попередження нових злочинів, а тому підстав для скасування і зміни вироку з мотивів, зазначених в апеляційних скаргах, апеляційний суд не вбачає.

Керуючись ст.ст. 404, 405, 407, 419 КПК України, апеляційний суд, -

У Х В А Л И В:
Апеляційні скарги адвоката ОСОБА_9 в інтересах обвинуваченого ОСОБА_6 та адвоката ОСОБА_8 в інтересах обвинуваченого ОСОБА_7 залишити без задоволення, а вирок Вінницького міського суду Вінницької області від 02 грудня 2014 року щодо ОСОБА_6 та ОСОБА_7 без змін.

Ухвалу суду може бути оскаржено до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом 3 місяців.

Головуючий: /підпис/
Судді: /підпис/ /підпис/
З оригіналом вірно: ОСОБА_2