Овруцький районний суд Житомирської області

Справа 286/937/15-к
пр. № 1-КП/286/71/15
В И Р О К
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
17 березня 2015 року

Овруцький районний суд Житомирської області в складі:

головуючої судді ОСОБА_1

при секретарі ОСОБА_2 ,

з участю прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченого ОСОБА_4 ,

потерпілої ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду у місті Овручі кримінальне провадження внесене в Єдиний реєстр досудових розслідувань за № 0000041 від 08.01.2015 року по обвинуваченню

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ,

українця, громадянина України, уродженця та жителя

АДРЕСА_1 , з вищою освітою,

розлученого, маючого неповнолітнього сина, 1998 року народжен-

ня, не працюючого, потерпілого від наслідків Чорнобильської

катастрофи, раніше судимого Овруцьким районним судом:

- 09.11.2011 року за ст. 164 ч.1 КК України на 1700 грн. штрафу;

- 05.09.2012 року за ст.ст.185 ч.2,71,72 КК України на 6 місяців

арешту, судимість не погашена, у вчиненні кримінального

правопорушення, передбаченого

ст. 164 ч.2 КК України,

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_4 , від шлюбу з ОСОБА_5 має неповнолітню дитину сина ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 . Згідно рішення Овруцького районного суду Житомирської області (виконавчий лист № 2-1888/03 року від 28.07.2003 року, ОСОБА_4 зобов`язаний сплачувати аліменти на користь ОСОБА_5 на утримання дитини ОСОБА_6 в розмірі, не меншому 1/2 неоподаткованого мінімуму доходів громадян, починаючи з 05.01.2007 року і до його повноліття.

Однак, ОСОБА_4 всупереч вимогам Сімейного кодексу України, а саме ст. 180 /батьки зобов`язанні утримувати дитину до досягнення нею повноліття/, ст.181 ч.3/ за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частині від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі /ст. 191 ч.1/ аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову /та ст.195 ч.4/ розмір заборгованості за аліменти обчислюється державним виконавцем, а у разі спору судом, в період з 01.07.2011 року по 01.01.2015 року, будучи працездатним та маючи добрий стан здоров`я, аліменти не сплачує, ніде не працює, тобто злісно ухиляється від сплати встановлених рішенням суду коштів, що виразилось в несплаті аліментів на користь ОСОБА_5 на утримання неповнолітньої дитини ОСОБА_6 протягом тривалого часу.

В період з 01 липня 2011 року по 01 січня 2015 року, будучи працездатним та маючи добрий стан здоров`я, ніде не працює, аліменти не сплачує, тобто злісно ухиляється від сплати встановлених рішенням суду коштів, що виразилось в несплаті аліментів на користь ОСОБА_5 на утримання неповнолітнього сина, ОСОБА_6 , протягом тривалого часу.

Станом з 01.07.2011 року на 01.01.2015 року заборгованість ОСОБА_4 по аліментах

2.

становить 28394 грн. 40 копійок.

В судовому засіданні допитаний як обвинувачений ОСОБА_4 свою вину у вчиненому визнав повністю та пояснив, що на даний час він проживає в с. Словечне, Овруцького району, один. В 1988 році він одружився з ОСОБА_7 ( ОСОБА_8 . Спочатку, після одруження вони проживали разом в с. Словечне. Відносини між ними були нормальні. Під час шлюбу у них ІНФОРМАЦІЯ_3 народилася донька ОСОБА_9 та ІНФОРМАЦІЯ_4 народився син, ОСОБА_10 . На той час він працював, але з часом втратив роботу та заробітку не мав.

З часом спільне життя їх з ОСОБА_11 не склалося, він став зловживати спиртними напоями, втратив роботу і в 2004 році вони розлучилися та стали проживати окремо. Діти залишилися проживати з ОСОБА_11 .

Колишня дружина звернулася до Овруцького районного суду з позовом про стягнення з нього аліментів на утримання дітей. Рішенням суду було зобов`язано його сплачувати аліменти на утримання дітей до їх повноліття з розрахунку не менше 1/2 частини неоподаткованого мінімуму доходів громадян на кожну дитину, починаючи з 23.05.2003 року і до їх повноліття на користь колишньої дружини ОСОБА_5 .. Про вказане рішення суду він знав і спочатку при можливості, сплачував аліменти, але після звільнення з роботи він не має можливості сплачувати аліменти і не сплачує їх з 2007 року.

На даний він влаштувався у приватного підприємця на пилораму з випробуванням, до цього працевлаштуватися офіційно не мав змоги, заробляв тимчасовими роботами, тим, що допомагає людям по виконанню домашніх робіт по господарству, постійного доходу не мав, на обліку у центрі зайнятості не перебуває і не перебував, до центру за пошуками роботи не звертався. Матеріальної допомоги дітям не надавав і участі у вихованні дітей не приймає, в т.ч. не купує ніяких іграшок, одягу, продуктів харчування та солодощів, бо немає грошей. До виконавчої служби його викликали з цього приводу, але він не з`являвся.

В листопаді 2011 року його було засуджено Овруцьким районним судом за ст. 164 ч.1 КК України до покарання у виді штрафу, 100 неоподаткованих мінімумів доходів громадян, які він не сплачував до 11.03.2015 року, тепер сплатив 1700 грн. Ще він був засуджений 05.09.2012 року за ст.185 ч.2 КК України на 6 місяців арешту, які відбув. Буде працювати, буде погашувати заборгованість по аліментах. Обіцяє більше помилок не робити. Зараз за три місяці 2015 року сплатив по 200 грн., тобто, 600 грн. У вчиненому кається. Просить суворо не карати..

Окрім повного визнання своєї вини та показів обвинуваченим ОСОБА_4 , його винуватість підтверджується показами в судовому засіданні потерпілої ОСОБА_5 , яка пояснила, що в 1988 році вона вийшла заміж за ОСОБА_4 .. Від першого шлюбу вона має сина ОСОБА_12 . Від шлюбу з ОСОБА_4 у них народилося двоє дітей. Дочка ОСОБА_9 у 1989 році, та син ОСОБА_10 у 1998 році. Після народження сина чоловік став зловживати спиртними напоями, втратив роботу. Намагалися його лікувати, але нічого не допомагало і вона в 2002 році подала заяву до суду про розірвання шлюбу. Офіційно вони розлучилися в 2004 році. В 2003 році вона подала заяву про стягнення аліментів на обох дітей. Суд задовольнив її позов. Спочатку пів року він платив поки працював, потім перестав сплачувати і по цей день. З дітьми не спілкується, не цікавиться їх життям, навчанням, з днем народження не вітає їх. Вона все надіялась, що він виправиться, але марно. Просить обвинуваченого сплатити аліменти , бо вона не в змозі, після перенесеної операції, утримувати господарство. Просить суд суворо не карати його.

Відповідно до ст. 349 ч.3 КПК України, суд, за згодою всіх учасників судового розгляду справи визнав недоцільним дослідження в судовому засіданні доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються, зокрема допиту свідків.

Винуватість обвинуваченого в інкримінованому діянні підтверджується також зібраними досудовим слідством та дослідженими в судовому засіданні доказами, зокрема:

- з виконавчого листа № 2-1888/03 від 29.07.2003 року видно, що ОСОБА_4 за рішенням суду зобов`язаний сплачувати аліменти на користь ОСОБА_5 на утримання дітей: дочки, ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , сина ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_2 у розмірі 1/2 частини його заробітку, щомісячно, починаючи з 23.05.2003 року, але не менше 1/2 частини неоподаткованого мінімуму доходів громадян на кожну дитину до досягнення дітьми повноліття. З 05.01.2007 року в розмірі 1/4 частини його заробітку до повноліття сина ОСОБА_10 , але не менше 1/2 частини

3.

неоподаткованого мінімуму доходів громадян;

- з довідки-розрахунку за період з 01.07.2011 року по 01.01.2015 року видно, що загальна заборгованість ОСОБА_4 по аліментах становить 28394,40 грн.;

- з вимоги ОСОБА_13 від 12.01.2015 року видно, що ОСОБА_4 раніше двічі судимий за ст.ст.164 ч.1 та 185 ч.2 КК України;

- з довідок-характеристик без номера та дати, видно, що ОСОБА_4 за місцем проживання, роботи та дільничного інспектора характеризується позитивно.

Його винуватість підтверджується й іншими матеріалами кримінального провадження.

Аналізуючи досліджені докази в їх сукупності, суд приходить до висновку про доведеність винності обвинуваченого ОСОБА_4 в умисному злісному ухиленні від сплати аліментів на

утримання неповнолітнього сина, ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , як вчинені особою, яка раніше була засуджена за цією статтею та кваліфікує його дії, за ст. 164 ч.2 КК України.

Обираючи вид та міру покарання обвинуваченому, суд враховує характер і ступінь суспільної небезпечності вчиненого кримінального правопорушення, особу обвинуваченого, який раніше судимий, має не зняту і не погашену в законному порядку судимість, але належних висновків для себе з цього не зробив, на шлях виправлення не став, вчинив знову кримінальне правопорушення, по місцю проживання характеризується позитивно, влаштувався працювати з випробуванням, у лікарів: нарколога та психіатра на обліку не перебуває та обставин, що обтяжують та помякшують його покарання.

Обставиною, що пом`якшує покарання обвинуваченого, є його каяття. Обставин, що обтяжують його покарання, судом не встановлено.

Крім того, при призначенні покарання, суд також враховує і те, що обвинувачений середнього віку, здоровий, працездатний, розлучений, має двох дітей неповнолітнього сина, ОСОБА_10 , 1998 року народження, щодо якого байдуже відноситься, та не позбавлений батьківських прав, вчинене ним кримінальне правопорушення не відноситься до категорії тяжких, але його суспільна небезпека полягає в тому, що він посягає на право дитини жити повноцінним життям, нормально розвиватися та навчатися, мати належні умови для її виховання та життя, та думку потерпілої, яка просить суворо не карати його, в звязку з чим, приходить до висновку, що виправлення та перевиховання обвинуваченого можливе без ізоляції від суспільства та призначає йому покарання, яке передбачене санкцією ст. 164 ч.2 КК України у виді громадських робіт.

Цивільний позов не заявлений. Речові докази та процесуальні витрати відсутні. Арешт на майно не накладався.

Керуючись ст. ст. 366, 368,370 ч.4, 371, 373,374,376, 394 473-476 КПК України, суд, -

У Х В А Л И В:

ОСОБА_4 , визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.164 КК України та обрати йому міру покарання за цим законом у виді 200 годин громадських робіт.

Міру запобіжного заходу не обирати.

Вирок може бути оскаржений до апеляційного суду Житомирської області через Овруцький районний суд протягом 30 днів з моменту його ухвалення.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку на його оскарження.

Копії вироку вручаються обвинуваченому та прокурору негайно, після його проголошення.

Суддя: ОСОБА_1