Дата документу 24.12.2013
Справа № 334/4764/13-к
Провадження № 1-кп/334/198/2013
В И Р О К

І М Е Н Е М
У К Р А Ї Н И

24 грудня 2013 року
Ленінський районний суд м. Запоріжжя

у складі: головуючого - судді
Лихосенко М.О.,

при секретарі Череп
М.О.,

за участю прокурора
Панченко Б.М.,

розглянув у відкритому судовому
засіданні в м.Запоріжжі кримінальне
провадження № 0001725 за
обвинуваченням ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1,
уродженця м. Вільнянськ Запорізької
області, громадянина України, освіта
середня-технічна, одружений, має на
утриманні неповнолітню дочку
ІНФОРМАЦІЯ_4, який не працює,
зареєстрований за адресою АДРЕСА_1,
проживає за адресою : АДРЕСА_2, раніше
засуджений :

14.02.2011р. Ленінським районним судом
м.Запоріжжя за ст.164 ч.1 КК України до 120
годин громадських робіт. Відбув
покарання 27.05.2011р.,

за ст. 164 ч.2 КК України,

в с т а н о в и в :

ОСОБА_1, будучи особою раніше
засудженою за злісне ухилення від
сплати встановлених рішенням суду
аліментів на утримання дитини за ст..
164 ч.1 КК України на шлях виправлення
не став та продовжував злісно
ухилятися від сплати встановлених
рішенням суду аліментів за наступних
обставин.

Згідно з рішенням Вільнянського
районного суду Запорізької області
від 07.12.1996р. ОСОБА_1 зобов`язаний
сплачувати на користь ОСОБА_2 аліменти
на утримання неповнолітнього сина
ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_7 в розмірі 1/4
частини заробітку, але не менше 30%
прожиткового мінімуму, починаючи з
27.11.1996р., щомісячно, і до його
повноліття.

Будучи неодноразово попередженим про
наслідки ухилення від сплати
аліментів, ОСОБА_1 у період з 14.01.2011р. по
30.04.2013р., діючи повторно, злісно
ухилився від сплати встановлених
рішенням суду аліментів на утримання
сина, ніякої іншої допомоги не
оказував.

ОСОБА_1 не вжив жодних заходів до
виконання рішення суду, офіційно не
працевлаштувався, на облік у центр
зайнятості не став, за вказаний
період не здійснив жодної виплати
аліментів на користь ОСОБА_2, в
результаті чого загальна сума боргу
згідно розрахунку від 30.04.13р., виданого
ВДВС Ленінського р-ну за період з
14.01.11р. по 30.04.13р. склала 15785,10 грн.

В судовому засіданні ОСОБА_1 свою вину в
скоєнні злочину, передбаченого ст. 164 ч.2
КК України визнав повністю, пояснив, що
за рішенням суду в 1996 році з нього було
стягнуто аліменти на користь ОСОБА_2 на
утримання неповнолітнього сина ОСОБА_3,
в розмірі 1/4 части всіх видів
заробітку, щомісячно. З 1996р. по 2009р. він
працював у виправній колонії № 55
м.Вільнянськ та з його заробітної плати
відраховувались кошти на користь
ОСОБА_2 Взимку 2009р. він звільнився з
роботи за власним бажанням та переїхав
на постійне місце проживання до
м.Запоріжжя, де мешкає з дружиною
ОСОБА_4 та дочкою ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_4. З
2009р. і до теперішнього часу він
офіційно не працює, підробляє
випадковими заробітками. На обліку в
центрі зайнятості населення не
перебуває, оскільки намагався найти
роботу самостійно. Протягом 2011-2013рр.
отримував від державного виконавця
повістки про виклик до Ленінського
ВДВС та повідомлення про стан
заборгованості по аліментам.

Вироком Ленінського районного суду
від 14.02.11р. був засуджений за ухилення
від сплати аліментів за ст.. 164 ч.1 КК
України, однак і після цього
добровільно ніякої матеріальної
допомоги на утримання сина не надавав,
аліменти не сплачував в зв`язку з
тяжким матеріальним становищем.

В липні та вересні 2013р. сплатив
потерпілій аліменти по 300 грн.

Потерпіла ОСОБА_2 пояснила, що її
колишній чоловік ОСОБА_1 зобов`язаний
сплачувати аліменти на утримання
неповнолітнього сина ОСОБА_3 За
рішенням суду він сплачував щомісячно
аліменти до 2004р. Втім, з 2004р. він
перестав сплачувати аліменти, оскільки
у нього не було постійного місця
роботи, в зв`язку з чим у нього виникла
заборгованість. Він перестав
цікавитись життям сина, добровільно
фінансової допомоги не надавав. Ніяким
іншим чином - одягом, харчами допомогу
також не допомагав.

Крім того, він вже засуджувався за
несплату аліментів за період з 2009р. по
19.01.2011р.

Заборгованість по аліментам за
період з 14.01.11г. по 30.04.13р. складає 15785,10
грн.

Не наполягає на призначені суворого
покарання.

Отримавши показання обвинуваченого, що
відповідають фактичним обставинам
кримінального провадження, з`ясувавши
правильність розуміння всіма
учасниками судового засідання змісту
цих обставин та відсутності їх
оспорювань, сумнівів у добровільності
та істинності їх позицій, роз`яснивши
правові наслідки застосування
положень ч.3 ст.349 КПК України, суд
визнав недоцільним дослідження інших
доказів по справі, які визнаються
усіма учасниками судового провадження.

Суд кваліфікує дії обвинуваченого за
ст.164 ч.2 КК України, як злісне ухилення
від сплати встановлених рішенням суду
коштів на утримання дитини (аліментів),
вчинене особою, раніше судомою за
злочин, передбачений цією статтею.

При призначенні покарання, суд
враховує ступінь тяжкості вчиненого
злочину, який не є тяжким, особу
обвинуваченого, який характеризуется
позитивно, після засудження за
аналогічний злочин, знов ухилявся від
сплати аліментів, має велику
заборгованість по аліментам. Втім,
суд враховує і його відношення до
скоєного - вину визнав повністю,
розкаявся, має на утриманні
неповнолітню дочку ІНФОРМАЦІЯ_4, на
диспансерному обліку в КУ "Обласна
психіатрична лікарня", КУ "Запорізький
обласний наркологічний диспансер" не
перебуває, думку потерпілої, яка не
наполягає на його суворому
покаранні.

Враховуючи викладені обставини справи
і дані, що характеризують особу
обвинуваченого, суд вважає, що його
виправлення можливе без ізоляції від
суспільства.

Керуючись ст. ст. 368, 370, 374 КПК України,

з а су д и в :

Визнати винним ОСОБА_1 у вчиненні
злочину, передбаченого ст. 164 ч.2 КК
України та призначити йому покарання у
вигляді 200 годин громадських робіт.

Вирок може бути оскаржений, з підстав,
передбачених статтею 394 КПК України до
апеляційного суду Запорізької області
через Ленінський районний суд м.
Запоріжжя протягом 30 днів з дня його
проголошення.

Суддя:
Лихосенко М. О.