Полонський районний суд Хмельницької області
ВИРОК

іменем України

10 вересня 2010 року Полонський районний суд Хмельницької області в складі головуючого судді Бобяка Б.В. при секретарях Янюк С.В. і ОСОБА_1, з участю прокурора ІІІвеця А.А.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Полонне кримінальну справу про обвинувачення:

ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженки та мешканки ІНФОРМАЦІЯ_2, українка, громадянка України, не заміжня, ІНФОРМАЦІЯ_3, не працює, раніше не судима

у вчиненні злочинів, передбачених ч.З ст. 191, ч.І ст.366 КК України,

ВСТАНОВИВ:

Працюючи на посаді листоноші відділення поштового зв'язку в с. Велика Березна Полонського району Хмельницької області, ОСОБА_2 згідно посадової інструкції та договору про повну матеріальну відповідальність отримувала грошові кошти для виплати населенню, приймала платежі від населення, відображаючи дані про здійснену роботу у відомостях, тобто виконувала адміністративно-господарські обовязки, тому була службовою особою. Зловживаючи службовим становищем, з корисливих мотивів, ОСОБА_2 шляхом внесення підписів у відомості в лютому та в червні 2009 року привласнила 7500 грн. належних до виплати ОСОБА_3 допомоги при народженні дитини, а в червні 2009 року привласнила 907 грн. належної до виплати ОСОБА_4 пенсії.

В судовому засіданні підсудна вину визнає частково і пояснила, що гроші в неї було вкрадено, тому розписалась у відомості за ОСОБА_3, а в ОСОБА_5 та в ОСОБА_4 гроші позичила, не заперечує, що у відомостях розписувалась за потерпілих.

Крім часткового визнання підсудною своєї вини, її вина у вчиненні злочинів доведена іншими доказами, дослідженими в судовому засіданні.

В суді потерпіла ОСОБА_3 показала, що не отримавши в лютому грошей, звернулася до начальника поштового відділення та сільського голови і тільки після цього ОСОБА_2 повернула їй гроші. В червні ОСОБА_6 повторно привласнила гроші і повернула тільки після звернення до начальника відділення. У відомостях не розписувалась. Гроші їй повернуті ОСОБА_2 повністю.

Потерпіла ОСОБА_5 в суді показала, що ОСОБА_2 зателефонувала і попросила позичити гроші, що вона повинна була отримати при народженні дитини, на що вона погодилась. Оскільки ОСОБА_2 гроші не повертала в домовлені строки, вона із скаргою звернулася з цього приводу до сільського голови. Гроші їй повернуті повністю.

Із оголошених в судовому засіданні показань потерпілого ОСОБА_4 вбачається, що пенсію в сумі 907 грн. за липень 2009 року ОСОБА_2 повернула йому в жовтні 2009 року, не пояснюючи причини невиплати пенсії в липні (а.с.36).

Свідок ОСОБА_7 показала, що ОСОБА_2 щодо невиплаченої суми допомоги на дитину ОСОБА_3 пояснювала, що гроші в неї вкрали. Щодо грошей, належних до виплати ОСОБА_5, то потерпіла пояснювала їй, що зичила для ОСОБА_2, але скаржилася, що остання не віддала позичену суму в обумовлені ними терміни.

Свідок ОСОБА_8 показала, що до неї із скаргою зверталася ОСОБА_3, що не отримувала грошей, ОСОБА_2 пояснювала, що в неї вкрали гроші, а у відомостях сама розписувалась.

Показання потерпілих та свідків повністю узгоджуються із даними письмових доказів, що є в матеріалах справи, зокрема посадовою інструкцією листоноші (а.с.51), договором про повну матеріальну відповідальність (а.с.52), наказ про переведення на посаду листоноші від 01 грудня 2008 року (а.с.53), відомості на виплату допомоги ОСОБА_3 від 02 лютого 2009 року, від 02 червня та від 02 липня 2009 року, ОСОБА_5 від 02 липня 2009 року, та пенсії ОСОБА_4 від 06 липня 2009 року (а.с.62-66), відомості про отримання ОСОБА_2 коштів для виплати допомоги та пенсій (а.с.72-92).

Під час відтворення обстановки та обставин події між ОСОБА_2 та ОСОБА_3 підсудна підтверджувала, що попередньо про позику грошей не домовлялася (а.с.44), а під час відтворення із ОСОБА_5 потерпіла повідомила, що позичала гроші ОСОБА_2 на її прохання (а.с.43).

Аналізуючи наведені докази, достовірність яких у звязку з їх відповідністю фактичним обставинам сумніву не викликають, та оцінюючи їх у всій сукупності, суд вважає, що ОСОБА_2 умисно привласнила та розтратила кошти, які було їй ввірені, вчинила такі дії повторно, тому її дії необхідно кваліфікувати за ст. і 91 ч.З КК України. ОСОБА_2. будучи службовою особою, умисно внесла до офіційних документів завідомо неправдиві відомості, тобто вчинила службове підроблення і тому її дії необхідно кваліфікувати за ч. і ст.366 КК України.

В суді не підтвердилось обвинувачення в тому, що ОСОБА_2 привласнила гроші потерпілої ОСОБА_5 в сумі 8750 грн.. оскільки і на досудовому слідстві, і в суді вони показали, що між ними була укладена усна угода про позику грошей, належних ОСОБА_5ГІ. як допомога при народженні дитини. Інших доказів, які б спростували показання підсудної та потерпілої, суду не було надано. Тому із обвинувачення необхідно виключити епізод отримання ОСОБА_2 грошей в сумі 8750 грн.

Визначаючи вид та міру покарання, суд виходить з усіх обставин, за яких було вчинено злочини, наслідки, що настали від їх здійснення. Також суд враховує особу підсудної. Зокрема, вона раніше не судима, позитивно характеризується за місцем проживання, має на утриманні неповнолітню дитину.

Обставин, що обтяжують покарання ОСОБА_2 , у справі не встановлено

Обставиною, що помякшує покарання ОСОБА_2, є повне відшкодування шкоди.

Наведені обставини з врахуванням ступені тяжкості вчинених злочинів, обставиною, іщ помякшує покарання підсудній - відшкодування шкоди - знижують ступінь тяжкості вчинених злочинів і дають суду підстави обрати необхідне й достатнє для її виправлення й попередження нових злочинів покарання у виді обмеження волі із звільненням її від відбування покарання та визначенням іспитового строку.

Керуючись ст.ст. 323,324 КПК України, суд

ЗАСУДИВ:

ОСОБА_2 визнати винною у вчиненні злочинів, передбачених ч.З ст. 191 та ч.І ст.366 КК України і призначити їй покарання:

За ч.З СТ..191 КК України - у виді обмеження волі на строк три роки з позбавленням права займати посади, повязані з розпорядженням товарно-матеріальними цінностями строком на два роки.

За ч.І ст. 366 КК України - у виді обмеження волі на строк один рік з позбавленням права займати посади, повязані з розпорядженням товарно - матеріальними цінностями строком на один рік.

Відповідно до ст. 70 КК України визначити остаточне покарання шляхом поглинення менш суворого більш суворим покаранням у виді обмеження волі на строк три роки з позбавленням права займати посади, повязані з розпорядженням товарно-матеріальними цінностями на строк два роки.

На підставі ст.ст.75, 76 КК України ОСОБА_2 від відбування призначеного покарання звільнити, встановити їй іспитовий строк тривалістю один рік і шість місяців та зобовязати періодично зявлятися в органи кримінально - виконавчої системи для реєстрації.

Запобіжний захід - підписку про невиїзд - ОСОБА_2 залишити до набрання вироком законної сили.

Речові докази - відомості по виплаті допомоги на дітей та пенсії - зберігати в матеріалах кримінальної справи.

На вирок може бути подана апеляція до апеляційного суду Хмельницької області протягом 15 діб з моменту його проголошення.