Провадження №1-кп/761/215/2015
В И Р О К
іменем України
09 лютого 2015 року Шевченківський районний суд м. Києва в складі:

головуючого судді ОСОБА_1

при секретарі ОСОБА_2 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Києві кримінальне провадження № 0010422 щодо
ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Луганськ, громадянина України, з вищою освітою, не одруженого, працюючого менеджером ТОВ «Полюс», зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , раніше судимого: 18 вересня 2014 року Шевченківським районим судом м. Києва за ч. 1 ст. 186 КК України до покарання у виді штрафу в розмірі 850 грн.; 05 грудня 2014 року Шевченківським районним судом м. Києва за ч. 2 ст. 15, ч. 2 ст. 185 КК України до покарання у виді позбавлення волі на строк 2 роки, звільненого на підставі ст. 75 КК України від відбування покарання з випробуванням з іспитовим строком 1 рік 6 місяців,
обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 185 КК України,
за участю сторін кримінального провадження:

прокурора ОСОБА_4

захисника ОСОБА_5

обвинуваченого ОСОБА_3 ,
встановив:
20 вересня 2014 року, приблизно о 20 год. 15 хв., ОСОБА_3 , перебуваючи в приміщенні аптеки «Велика Аптека», яка належить ТОВ «Маркет Сервіс», розміщеного в ТЦ «Універмаг Україна», що на площі Перемоги № 3 в м. Києві, вирішив повторно таємно викрасти з приміщення аптеки чуже майно, а саме: косметичну продукцію фірми «Урьяж».

Реалізуючи свій злочиний умисел, направлений на повторне таємне викрадення чужого майна, діючи з корисливим мотивом, ОСОБА_3 підійшов до полиці з товарами та впенившись, що за його діями ніхто не спостерігає, узяв звідти: ізоденс для догляду за контуром очей марки «Урьяж», у кількості 2 шт., кожна вартістю 383 грн. 00 коп.; ізоліс для догляду за контуром очей марки «Урьяж», у кількості 1 шт., вартістю 283 грн. 00 коп.; ізоліс емульсія марки «Урьяж», у кількості 1 шт., вартістю 377 грн. 00 коп.; ізоліс крем марки «Урьяж», у кількості 2 шт., кожна вартістю 433 грн. 35 коп.; ізофіль крем п/зморшок д/контуру очей марки «Урьяж», у кількості 2 шт., кожна вартістю 334 грн. 00 коп.; ізофіль Ріш збагачений крем п/зморшок марки «Урьяж», у кількості 2 шт., кожна вартістю по 488 грн. 75 коп.; ізофіль Ріш сироватка інтенсивна зміцнююча марки «Урьяж», у кількості 2 шт., кожна вартістю 511 грн., 65 коп.

Всього ОСОБА_3 , з метою особистого збагачення, викрав з полиці аптеки товару, належного ТОВ «Маркет Сервіс», на загальну суму 4961 грн. 50 коп.

Після цього, ОСОБА_3 заховав вказані товари до сумки, яку мав при собі та, не розраховуючись за взятий товар, вийшов з приміщення аптеки, після чого викрадений товар реалізував невстановленим особам, а отриманими коштами розпорядився на власний розсуд.

Таким чином, обвинувачений ОСОБА_3 визнається винуватим у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 185 КК України, а саме, в таємному викраденні чужого майна (крадіжка), вчиненого повторно.

Допитаний в судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_3 свою винуватість у висунутому обвинуваченні визнав повністю, щиро розкаявся у вчиненому та дав показання, згідно з якими, 20 вересня 2014 року він прийшов в аптеку, яка знаходиться в магазині «Велика кишеня», та у зв`язку з тяжким матеріальним становищем вчинив крадіжку товару. Впенившись, що за його діями ніхто не спостерігає, він підійшов до полиці з товарами та взяв косметику, не розрахувашись за неї, покинув приміщення аптеки. Після чого, косметику продав на ринку «Святошин», а виручені кошти витратив на лікування матері та для оплати квартири, яку винаймав. Шкоду аптеці відшкодував в повному обсязі після того, як влаштувався на роботу. Просив суворо не карати.

Враховуючи, що учасники судового провадження визнали недоцільним дослідження доказів стосовно обставин, які ніким не оспорюються, при цьому судом з`ясовано, що обвинувачений ОСОБА_3 та інші учасники судового провадження правильно розуміють зміст цих обставин і немає сумнівів у добровільності та істинності їх позиції, а також їм роз`яснено, що вони у такому випадку позбавляються права оскаржувати ці обставини в апеляційному порядку, суд розглянув кримінальне провадження за правилами, передбаченими ч. 3 ст. 349 КПК України, обмеживши дослідження обставин провадження допитом обвинуваченого ОСОБА_3 .

Таким чином, винуватість обвинуваченого ОСОБА_3 у висунутому йому обвинуваченні суд вважає доведеною.

Обираючи обвинуваченому ОСОБА_3 вид і міру покарання, суд враховує ступінь тяжкості вчиненого ним злочину, який відповідно до ст. 12 КК України відноситься до злочину середньої тяжкості, дані про його особу, що він притягався до кримінальної відповідальності, не перебуває на обліку в лікарів психіатра та нарколога, за місцем роботи характеризується позитивно, крім того, суд бере до уваги сімейну ситуацію, яка склалася у ОСОБА_3 , а саме, тяжку хворобу його матері та необхідність, у зв`язку з цим, матеріальних витрат.

В якості обставин, що пом`якшують покарання обвинуваченого ОСОБА_3 , у відповідності до ст. 66 КК України, суд вважає можливим врахувати щире каяття та добровільне відшкодування завданого збитку.

Щирим каяттям у вчиненому вважається, якщо воно ґрунтується на визнанні особою своєї винуватості, проявом співчуття з приводу скоєного та бажанням виправити ситуацію, що склалася. На думку суду, таких даних про оцінку дій обвинуваченого ОСОБА_3 в матеріалах кримінального провадження достатньо.

Обставин, що обтяжують покарання обвинуваченого ОСОБА_3 у відповідності до ст. 67 КК України, судом не встановлено.

На підставі викладеного, враховуючи конкретні обставини вчинення злочину, його наслідки, особу винного, його ставлення до вчиненого, суд, реалізуючи принцип законності, справедливості й індивідуалізації покарання, вважає за необхідне призначити обвинуваченому ОСОБА_3 покарання у виді позбавлення волі в межах санкції статті, за якою визнав його винуватим, оскільки таке покарання є необхідним і достатнім для його виправлення та попередження вчинення нових злочинів, призначених відповідно до вимог ст. 65 КК України.

Крім того, суд вважає за необхідне призначити обвинуваченому ОСОБА_3 покарання за сукупністю злочинів на підставі ч. 4 ст. 70 КК України з огляду на те, що злочин у даному кримінальному провадженні вчинено ОСОБА_3 до постановлення вироку Шевченківського районного суду м. Києва від 05 грудня 2014 року, яким його засуджено за ч. 2 ст. 15, ч. 2 ст. 185 КК України до покарання у виді позбавлення волі на строк 2 роки, а на підставі ст. 75 КК України його звільнено від відбування покарання з випробуванням з іспитовим строком 1 рік 6 місяців.

Разом з тим, беручи до уваги дані про особу обвинуваченого ОСОБА_3 , зокрема, наявність двох обставин, які пом`якшують його покарання, та відсутність обставин, що обтяжують його покарання, наявність постійного місця проживання, а також конкретні обставини вчиненого злочину та його наслідки, суд вважає, що виправлення ОСОБА_3 можливе без ізоляції від суспільства, тому його слід звільнити від відбування основного покарання з випробуванням відповідно до ст. 75 КК України, якщо він протягом визначеного судом іспитового строку не вчинить нового злочину і виконає покладені на нього обов`язки.

Долю речових доказів слід вирішити відповідно до вимог ст. 100 КПК України.

Керуючись ст. ст. 369-371, 373, 374 КПК України, суд

засудив:
ОСОБА_3 визнати винуватим у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 185 КК України та призначити йому покарання у виді позбавлення волі на строк 3 (три) роки.

Відповідно до ч. 4 ст. 70 КК України за сукупністю злочинів шляхом поглинання менш суворого покарання, призначеного за вироком Шевченківського районного суду м. Києва від 05 грудня 2014 року, більш суворим покаранням, призначеного за даним вироком, призначити ОСОБА_3 остаточне покарання у виді позбавлення волі на строк 3 (три) роки.

На підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_3 від відбування покарання з випробуванням з іспитовим строком 2 (два) роки.

Згідно зі ст. 76 КК України покласти на ОСОБА_3 обов`язки: не виїжджати за межі України на постійне проживання без дозволу кримінально виконавчої інспекції; повідомляти кримінально виконавчу інспекцію про зміну місця проживання.

Речовий доказ: CD-R диск зберігати в матеріалах кримінального провадження.

Вирок може бути оскаржений до Апеляційного суду м. Києва через Шевченківський районний суд м. Києва протягом 30 (тридцяти) днів з дня його проголошення, а особою, яка перебуває під вартою, в той же строк з моменту вручення їй копії вироку.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку.

Суддя