УХВАЛА
про розгляд клопотання на тимчасовий доступ до документів,
що містять охоронювану законом таємницю
В С Т А Н О В И В:
В своєму клопотанні слідчий та прокурор покликаються на те, що додатково допитана в якості потерпілої гр ка ОСОБА_5 вказала, що 23 грудня 2014 року, близько 11 год. 30 хв. на її мобільний телефон зателефонувала дочка ОСОБА_6 та повідомила, що їй в соціальній мережі «Вконтакте» об 11 год. 00 хв. написала повідомлення невідома особа ( ОСОБА_7 ) про те, що вона втратила документи і надав свій номер мобільного телефону оператора « ІНФОРМАЦІЯ_1 » НОМЕР_1 , щоб вона, потерпіла, з ним зв`язалася. Вона зв`язалася з ним та той став вимагати гроші в сумі 5000 грн. за повернення викрадених речей. Вона відповіла, що для неї це велика сума і об 13 год. 00 хв. невідомий знову зателефонував і повідомив, що поверне речі за 2500 грн. Передачу грошей необхідно здійснити шляхом перерахування на банківську картку № НОМЕР_3 , який надав невідомий. Після повернення їй частини викрадених речей, вона перерахувала на вказану картку грошові кошти в сумі 500 гривень через « ІНФОРМАЦІЯ_2 », де їй висвітилися дані на особу, якій належить банківська картка, а сме : ОСОБА_8 .
Близько 16 год. 30 хв. вона перерахувала на вказану картку ще 1000 гривень. У подальшому вона телефонувала на вказаний номер, однак він постійно виключений.
Звертають увагу слідчого судді на те, що на момент винесення ухвали , вхідні - вихідні дзвінки
із вказаного телефону з 01 грудня 2014 року мають суттєве значення для підтвердження корисливого мотиву скоєння кримінального правопорушення, встановлення особи, яка його вчинила, а також те, що вказана інформація зберігається в компанії оператора мобільного зв`язку ПрАТ « ІНФОРМАЦІЯ_1 » ( АДРЕСА_1 ) та, що іншим шляхом отримати вище вказану інформацію не можливо, просить надати тимчасовий доступ до інформації.
В ході розгляду клопотання слідчим суддею зобов`язано слідчого Франківського РВ ЛМУ ГУМВС України у Львівській області ОСОБА_4 та прокурора прокуратури Франківського району м. Львова ОСОБА_3 надати слідчому судді ряд процесуальних документів, які б дали підставу вважати обґрунтованим клопотання, а саме: копію доручення слідчому на ведення досудового слідства у даному кримінальному провадженні; копію постанови про призначення прокурора у порядку, передбаченому ст. 36, 37 КПК України. Разом з тим, слідчою надано матеріали кримінального провадження в яких відсутнє розглядуване клопотання.
Прокурор та слідча в судовому засіданні клопотання підтримали, вважають , що клопотання подано з дотриманням вимог Глави 21 КПК України і на їх думку отримання вказаної інформації не відноситься до негласних слідчих дій та не є інформацією, отримання якої відноситься до втручання у приватне спілкування в розумінні ст. 258 КПК України. Також вважають, що до клопотання надано всі необхідні процесуальні документи якими обґрунтовано вимоги викладені у клопотанні.
Розглянувши клопотання слідчого, заслухавши доводи прокурора щодо його задоволення, вважаю, що в задоволенні такого слід відмовити.
Так, відповідно до ст. 160 КПК України, сторони кримінального провадження мають право звернутися до слідчого судді під час досудового розслідування із клопотанням про тимчасовий доступ до інформації речей і документів. Згідно з даною нормою закону, у клопотанні, серед інших підстав його внесення, повинно бути зазначено: можливість використання як доказів відомостей, що містяться в речах і документах, та неможливість іншим способом довести обставини, які передбачається довести за допомогою цих речей і документів, у випадку подання клопотання про тимчасовий доступ до речей і документів, які містять охоронювану законом таємницю. Як вбачається із розглядуваного клопотання такі підстави в ньому не вмотивовані.
Як зазначає прокурор, відповідно до п.7 ч. 1 ст. 162 КПК України, запитувані слідчим відомості, відноситься до охоронюваної законом таємниці, а саме: «інформація, яка знаходиться в операторів та провайдерів телекомунікацій, про зв`язок, абонента, надання телекомунікаційних послуг, їх тривалості, змісту, маршрутів переведення тощо, а також персональні дані особи, що знаходяться в її особистому володінні або в базі персональних даних, яка знаходиться у володільця персональних даних» . Тому, вона як і слідча вважають, дану інформацію речами і документами, до яких може бути надано тимчасовий доступ.
Разом з тим, норма закону на яку покликається прокурор є загальною нормою , що визначає вид документів, які містять охоронювану законом таємницю та не визначає порядок її отримання.
У той же час, порядок отримання запитуваної інформації відноситься до процесуальних дій, що вчиняються у відповідності з вимогами Глави 21 КПК України.
Відповідно до ст. 258 КПК України вказана інформація відноситься до інформації приватного спілкування, отримання якої повинно відбуватися з дотриманням вимог, передбачених ст. 246,248,249, КПК України.
Як вбачається із змісту клопотання, слідчим та прокурором такий порядок порушено, оскільки клопотання подано з покликанням на ст. 159 -160, п. 7 ч. ст. 162 КПК України.
Відповідно до ч. 2 ст. 163 КПК України, якщо сторона кримінального провадження, яка звернулася з клопотанням, доведе наявність достатніх підстав вважати, що існує реальна загроза зміни або знищення речей чи документів, клопотання може бути розглянуто слідчим суддею, судом без виклику особи, у володінні якої вони знаходяться.
Згідно з ч. 5 ст.. 163 КПК України, слідчий суддя, суд постановляє ухвалу про надання тимчасового доступу до речей і документів, якщо сторона кримінального провадження у своєму клопотанні доведе наявність достатніх підстав вважати, що ці речі або документи, у тому числі, не становлять собою або не включають речей і документів, які містять охоронювану законом таємницю.
Як уже встановлено, сторона кримінального провадження у своєму клопотанні не навела жодних підстав вважати про існування загрози зміни або знищення запитуваних речей чи документів, та не спростувала, що запитувана слідчим інформація становить охоронювану
законом таємницю. Прокурор навпаки підтвердила факт, що запитувана інформація є охоронюваною законом таємницею.
Згідно ст.. 3 Конституції України, людина її життя і здоровя, честь і гідність, недоторканість і безпека визнаються в Україні найвищою соціальною цінністю.
Статтею 31 Основного закону України, кожному гарантується таємниця листування, телефонних розмов, телеграфної та іншої кореспонденції. Винятки можуть бути встановлені лише судом у випадках, передбачених законом, з метою запобігти злочинові чи зясувати істину під час розслідування кримінальної справи, якщо іншими способами одержати інформацію неможливо.
Вище вказані обставини та недотримання вказаних вимог, породжує настання факту порушення прав, передбачених ст..32 Конституції України, що в результаті матиме наслідки розголошення охоронюваної законом таємниці.
Згідно ст.. 55 Конституції України, права і свободи людини і громадянина захищаються судом.
Крім того ні слідчим, ні прокурором не доведено , що запитувана інформаціє є тим джерелом, що дасть можливість розкрити злочин, чи вплине на наслідки досудового розслідування, а наведені у поданні доводи є лише припущенням.
На підставі викладеного, керуючись ст.ст.159-163, 246,247,248,258, 263 КПК України, -
У Х В А Л И В :
Ухвала остаточна і оскарженню не підлягає
Слідчий суддя ОСОБА_9