Справа №: 1-582/10
ВИРОК

Іменем України

"29" листопада 2010 р. Олександрійський міськрайонний суд

Кіровоградської області

у складі: головуючого судді Петрової О.Ф.,

при секретарі Сніжко І.М.,

за участі прокурора Мітіна Д.В.,

захисника адвоката ОСОБА_1,

законного представника малолітніх потерпілих ОСОБА_2,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Олександрія кримінальну справу за обвинуваченням ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженки ІНФОРМАЦІЯ_2, українки, громадянки України, ІНФОРМАЦІЯ_3, незаміжньої, непрацюючої, несудимої, мешкаючої в с.Протопопівка Олександрійського району Кіровоградської області, вул.Нагорна,102, зареєстрованої за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_4.

у вчиненні злочину, передбаченого ст.166 КК України,

ВСТАНОВИВ:

Підсудна ОСОБА_3 злісно ухилялася від виконання встановлених законом обовязків по догляду за дітьми, що потягло тяжкі наслідки, за таких обставин:

ОСОБА_3, являючись матірю трьох малолітніх дітей: ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_5, ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_6, ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_7, всупереч вимогам ст.150 Сімейного Кодексу України, ст.ст.4,12 Закону України «Про охорону дитинства», ст.29 Закону України «Про загальну середню освіту» не займалася вихованням цих дітей, не піклувалася про їх духовний та моральний розвиток, не створювала належних умов для розвитку їх природних здібностей, не забезпечувала умов для здобуття ними освіти, що потягло тяжкі наслідки.

Незважаючи на те, що до ОСОБА_3 неодноразово вживалися заходи громадського впливу з боку Лікарівської сільської ради та служби у справах дітей Олександрійської районної державної адміністрації та вона попереджалася про відповідальність батьків за порушення прав дітей, ОСОБА_3 злісно ухилялася від виконання батьківських обовязків.

19 травня 2010р. на підставі звернення Лікарівського сільського голови з проханням притягнути до відповідальності ОСОБА_3, діти якої займають жебрацтвом та не відвідують навчальний заклад, останніх відібрано у їх матері та направлено на лікування, яке вони проходили впродовж 9 травня 2001р.- 2 червня 2010р. в Олександрійській центральній районній лікарні з діагнозами: щодо ОСОБА_4 гостра респіраторна вірусна інфекція, гострий євстахеіт справа, енурез; щодо ОСОБА_5 - гостра респіраторна вірусна інфекція, енурез, затримка психомоторного розвитку, залізодефіцитна анемія І ступеня.

9 липня 2010р. ОСОБА_6 була доставлена до хірургічного відділення Олександрійської центральної районної лікарні з діагнозом: післяопікова гранулююча рана ділянки лівого кульшового суглобу, ускладнена стрептодермією лівого стегна, панарицій білянігтьовий третього пальця правої кисті.

Причинами вказаних захворювань є неналежне харчування, утримання в антисанітарних умовах, залишення дитини без догляду дорослих, перешкоджання в наданні медичної допомоги, що підтверджується висновком медико-педагогічної експертизи від 22 жовтня 2010р.

Крім того, ОСОБА_4 протягом 2010р. пропустив без поважних причин 391 урок (93 навчальних дні), що негативно вплинуло на його розумовий та психологічний розвиток.

Підсудна повністю визнала себе винною в інкримінованому злочині та погодилась відповідати на запитання, при цьому показавши, що вона не приділяла належної уваги дітям, не піклувалася про їх фізичний стан: коли діти захворіли, вона не зверталась за отриманням медичної допомоги. Запевняє, що докладе зусиль, щоб бути достойною матірю.

Суд, керуючись ч.3 ст. 299 КПК України та враховуючи думку учасників судового розгляду, визнав недоцільним дослідження доказів стосовно фактичних обставин справи, які ніким не оспорюються, та дійшов висновку про винність підсудної, дії якої кваліфікує за ст.166 КК України як злісне невиконання батьками встановлених законом обовязків по догляду за дітьми, що потягло тяжкі наслідки, оскільки вона, ігноруючи вимоги закону, не займалась належним вихованням дітей, не піклувалась про їх духовний та фізичний стан, що потягло розлад їх здоровя та відставання розумового розвитку.

Призначаючи підсудній покарання, суд виходить із загальних засад призначення покарання, передбачених ст.ст. 65-67 КК України, та вважає, що покарання має бути у виді позбавлення волі зі звільненням від його відбування з випробуванням.

Підсудна вчинила умисний злочин середньої тяжкості, який довела до кінця.

Вона характеризується як особа, яка не має постійного місця роботи та власного житла, неодноразово була помічена в нетверезому вигляді. За висновком судово-наркологічної експертизи підсудна потребує протиалкогольного лікування.

В якості обставини, що помякшує покарання, суд визнає її щире каяття.

Обставини, які обтяжують покарання, не встановлені.

Судові витрати та речові докази по справі відсутні.

Керуючись ст.ст.321-324 КПК України, суд

ЗАСУДИВ:

ОСОБА_3 визнати винною у вчиненні злочину, передбаченого ст. 166 КК України, та призначити покарання у виді 2 (двох) років позбавлення волі.

На підставі ст.ст.75,76 КК України засуджену звільнити від відбування покарання з випробуванням, встановивши іспитовий строк 1(один) рік, та зобов'язати її не виїжджати за межі України на постійне проживання без дозволу кримінально-виконавчої інспекції, повідомляти останню про зміну місця проживання та роботи, пройти курс лікування від алкоголізму.

До набрання вироком законної сили запобіжний захід щодо засудженої залишити без змін підписку про невиїзд.

Апеляцію на вирок може бути подано до апеляційного суду Кіровоградської області через Олександрійський міськрайонний суд протягом 15 діб з моменту проголошення вироку.

Головуючий