Справа № 1-116 2007 рік
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03
квітня 2006 року Тульчинський
районний суд

Вінницької
області

В складі
головуючого судді Берегового
О.Ю.

при
секретарі Грабовській
Н.М.

з участю
прокурора Грималюка
В.В.

розглянувши у
відкритому судовому засіданні в залі суду міста Тульчина кримінальну

справу про
обвинувачення

ОСОБА_1,
ІНФОРМАЦІЯ_1, українки, гр. України, уродженки та жительки АДРЕСА_1, освіта
середня, заміжня, має на утриманні неповнолітню дитину, не працює, раніше
судима 14.06.2006 року Тульчинським районним судом по ст. 213 ч. 1 з
застосування ст. 69 КК України до покарання у вигляді сплати штрафу в сумі 510
грн., у вчиненні злочину передбаченого ст. 213 ч. 2 КК України,

ВСТАНОВИВ:

В період часу з липня 2006 року по 24.12.2006 року, в с Білоусівка - 2
Тульчинського району, громадянка ОСОБА_1, не являючись суб"єктом
підприємницької діяльності, на подвір'ї свого домогосподарства, розташованого
по АДРЕСА_1, незаконно, без спеціального дозволу (ліцензії), одержання якого
передбачено законодавством, здійснювала операції з брухтом чорних металів,
скуповуючи його у жителів с
Білоусівка-2 Тульчинського району. Станом на 18.12.2006 року ОСОБА_1
скупила шість тон брухту чорних металів, які по ціні 55 коп. за один кілограм
продала ОСОБА_2 та ОСОБА_3. Після цього ОСОБА_1 продовжуючи здійснення операцій
з металобрухтом зібрала 300 кг. брухту чорних металів, який 24.12.2006 року
було виявлено в її домогосподарстві, розташованого по АДРЕСА_1 та вилучено
працівниками міліції.

Підсудна ОСОБА_1 свою вину у вчиненні злочину
передбаченого ст. 213 ч. 2 КК України визнала повністю і суду пояснила, що в
червні 2006 року вона була засуджена Тульчинським районним судом по ст. 213 ч.
1 КК України до покарання у вигляді штрафу в сумі 510 грн., який сплатила
повністю. Однак, в зв"язку з тим, що в селі немає роботи і до того ж у неї
на вихованні знаходиться малолітній син, вона була змушена

всупереч застереженням суду зайнятися знову скупівлею та продажем
металобрухту. Не маючи ліцензії на проведення операцій з металобрухтом з липня
2006 року вона скупила у населення близько трьох тон металобрухту, який
напочатку вересня 2006 року продала заготувачам з смт. Тростянець по 55 копійок
за один кілограм. Після цього вона знову приймала у односельчан різний
металобрухт і зібравши знову близько трьох тон 18.12.2006 року вона продала
його заготовачам з смт. Тростянець. 24.12.2006 року дільничим інспектором на її
подвір'ї' було виявлено 300 кг. металобрухту, прияйнятого нею у громадян з
16.12.2006 року^ який було ним і вилучено та передано під розписку на
зберігання. В скоєному щиро кається.

У відповідності до вимог ст. 299 КПК України, докази, зібрані по справі в
судовому засіданні не досліджувались.

Суд вважає, що вина підсудної ОСОБА_1 в здійсненні операцій з брухтом
чорних металів без державної реєстрації та без спеціального дозволу (ліцензії),
одержання якого передбачено законодавством, вчинені особою, раніше судимою за
злочин, передбачений статтею 213 КК України доведена в судовому засіданні в
повному обсязі і її дії слід кваліфікувати за ст. 213 ч. 2 КК України.

Вирішуючи питання про призначення покарання підсудній ОСОБА_1, суд враховує
суспільну небезпеку скоєного злочину, особу підсудної, яка за місцем проживання
характеризується позитивно, щире каяття.

До обставин, що пом'якшують відповідальність підсудного суд відносить щире
каяття в скоєному злочині.

Обтяжуючих
обставин судом не встановлено.

З врахуванням наведених обставин, суд вважає, що необхідним і достатнім
покаранням для виправлення підсудної та подальшого попередження скоєння нею
нових злочинів буде покарання у вигляді сплати штрафу.

Стосовно запобіжного заходу, обраного відносно підсудної, то суд вважає, що
до вступу вироку в законну силу його необхідно залишити без змін.

Речовий доказ - 300 кг. металобрухту, який знаходиться на зберіганні у
ОСОБА_1 підлягає передачі в Дохід держави.

На підставі
викладеного, керуючись ст. ст. 321-324 КПК України, суд -

ЗАСУДИВ:

ОСОБА_1 визнати винною у вчиненні злочину передбаченого ст. 213 ч. 2 КК
України і призначити їй покарання у виді сплати штрафу в сумі вісім тисяч
п"ятсот гривень (8500 грн.).

Запобіжний захід засудженій ОСОБА_1 до вступу вироку в законну силу
залишити без змін - підписку про невиїзд.

Речовий доказ - 300 кг. металобрухту, який знаходиться на зберіганні у
ОСОБА_1 передати в дохід держави.

На вирекіміже^лги подана- апеляційна скарга до
апеляційного суду Вінницької області протягом п'ятнадцяти діб з дня його
проголошення.