Подільський районний суд міста Києва
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

12.02.2015 Подільський районний суд міста Києва в складі:
головуючого судді ОСОБА_1 ,
при секретарі ОСОБА_2 ,
з участю прокурора ОСОБА_3 ,
потерпілої ОСОБА_4 ,
обвинуваченого ОСОБА_5 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні Подільського районного суду міста Києва кримінальне провадження, яке внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0007981 від 31.10.2014 року, по обвинуваченню

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ,
уродженця м. Києва, громадянина України, з вищою освітою,
не одруженого, працюючого касиром торгівельного залу
супермаркету «Billa», зареєстрованого та проживаючого в
АДРЕСА_1 ,
реєстраційний номер облікової картки платника податків
НОМЕР_1 ,
в силу ст.89 КК України не судимого,

у скоєнні злочину, передбаченого ч.2 ст.15, ч.2 ст.185 КК України, -
В С Т А Н О В И В :
30.10.2014 року приблизно о 23 год. 00 хв. ОСОБА_5 із невстановленою досудовим розслідуванням особою, знаходячись в м. Вишгород Київської області по вул. Мазепи, 1, з метою вчинення таємного викрадення чужого майна вступили в злочинну змову, розподіливши між собою ролі. Зокрема, ОСОБА_5 та дана особа, приїхавши до житлового масиву Виноградар в місті Києві, мали підібрати автомобіль, щоб викрасти з нього відеореєстратор з комплектуючими засобами. При цьому ОСОБА_5 повинен був спостерігати за оточуючою обстановкою та в разі появи сторонніх осіб попередити невстановлену досудовим розслідуванням особу, яка мала безпосередньо викрасти з салону автомобіля відеореєстратор з комплектуючими засобами. Після цього вони домовились викраденим розпорядитися на власний розсуд.
З метою вчинення вищезазначеного злочину ОСОБА_5 на власному автомобілі «Фольцваген Пасат», д.н.з. НОМЕР_2 , разом з невстановленою досудовим розслідуванням особою направились до житлового масиву Виноградар в місті Києві, де 31.10.2014 року приблизно о 03 год. 30 хв. біля 6-го під`їзду будинку №10 по вул. Н. Ужвій помітили припаркований автомобіль «Рено Кенгу», д.н.з. НОМЕР_3 , вирішивши викрасти відеореєстратор саме з нього.
Реалізуючи свій злочинний умисел, діючи з корисливих мотивів, впевнившись, що ніхто зі сторонніх осіб за ними не спостерігає, згідно розподілених ролей, ОСОБА_5 дивився за оточуючою обстановкою, а невстановлена досудовим розслідуванням особа керамічним уламком розбила праве скло автомобіля «Рено Кенгу», д.н.з. НОМЕР_3 , після чого витягнула з нього відеореєстратор «Genius DVR-530» із зарядним пристроєм вартістю 334 грн. 40 коп. та картою пам`яті «Трансент 8 Gb» вартістю 89 грн. 25 коп., загальною вартістю 423 грн. 65 коп.
Плануючи з місця вчинення злочину втекти, а викраденим розпорядитися за домовленістю на власний розсуд, ОСОБА_5 свої дії до кінця довести не зміг, так як був затриманий працівниками міліції, які почувши сигналізацію, помітили його та невстановлену досудовим розслідуванням особу.
В свою чергу невстановлена досудовим розслідуванням особа, усвідомлюючи, що за її діями спостерігають, вийшовши за межі попередніх домовленостей з ОСОБА_5 , тримаючи відеореєстратор в руках, з місця вчинення злочину втекла.
Внаслідок вчиненого злочину потерпілій ОСОБА_4 спричинено матеріальну шкоду на загальну суму 423 грн. 65 коп.

Допитаний у судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_5 свою вину у скоєному злочині визнав повністю, підтвердив викладені обставини вчинення злочину та показав, що 30.10.2014 року приблизно о 23 год. 00 хв. він із знайомим на ім`я ОСОБА_6 , знаходячись в м. Вишгород Київської області, з метою вчинення крадіжки домовились на житловому масиву Виноградар в місті Києві підібрати автомобіль, щоб викрасти з нього відеореєстратор. При цьому він повинен був спостерігати за оточуючою обстановкою та в разі появи сторонніх осіб попередити ОСОБА_6 , який мав безпосередньо викрасти з салону автомобіля відеореєстратор.
З цією метою вони на його автомобілі «Фольцваген Пасат» приїхали до житлового масиву ОСОБА_7 в місті Києві, де приблизно о 03 год. 30 хв по вул. Н. Ужвій помітили припаркований автомобіль «Рено», вирішивши викрасти відеореєстратор саме з нього. Впевнившись, що ніхто зі сторонніх осіб за ними не дивиться, він спостерігав за оточуючою обстановкою, а ОСОБА_6 керамічним уламком розбив скло автомобіля «Рено», витягнувши звідти відеореєстратор. Проте з місця вчинення злочину він не зміг втекти, так як був затриманий працівниками міліції. В свою чергу ОСОБА_6 , тримаючи відеореєстратор в руках, з місця вчинення злочину втік.
Обвинувачений, окрім визнання своєї вини у скоєному злочині, повністю визнав кваліфікацію своїх дій органом досудового розслідування. В скоєному обвинувачений щиро розкаявся, зазначив, що на даний час знайшов роботу та просив призначити йому покарання без ізоляції його від суспільства.
У зв`язку із повним визнанням обвинуваченим своєї вини в скоєному злочині і кваліфікації його дій, дослідження доказів щодо обставин обвинувачення за згодою учасників судового провадження суд визнав недоцільним, обмежившись допитом обвинуваченого, показання якого відповідають фактичним обставинам, викладеним в обвинувальному акті і ніким не оспорюються, та дослідженням матеріалів, що його характеризують.
Органом досудового розслідування та прокурором дії обвинуваченого ОСОБА_5 кваліфіковані за ч.2 ст.15, ч.2 ст.185 КК України як закінчений замах на таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинене за попередньою змовою групою осіб.
Суд, з урахуванням вимог ст.337 КПК України, вважає таку кваліфікацію дій обвинуваченого правильною.
Обираючи міру покарання, суд враховує, що обвинувачений скоїв злочин, який віднесено до категорії середньої тяжкості.
Обставинами, які пом`якшують покарання обвинуваченого, суд визнає його щире каяття в скоєнні злочину та добровільне відшкодування завданого збитку.
Обставин, які обтяжують покарання обвинуваченого, суд не знаходить.
За місцем проживання обвинувачений характеризується задовільно, не перебуває на обліку у лікаря-нарколога та лікаря-психіатра, не судимий, раніше притягувався до кримінальної відповідальності, не одружений, працює.
За даних умов, враховуючи характер і ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу обвинуваченого та обставини, що пом`якшують і обтяжують покарання, думку учасників судового провадження, суд вважає, що виправлення обвинуваченого можливе без ізоляції його від суспільства, і тому можливо, призначивши покарання у виді позбавлення волі, звільнити його від відбування покарання з випробуванням.
Суд вважає, що відповідно до вимог ч.2 ст.65 КК України дана міра покарання є достатньою для виправлення обвинуваченого та попередження нових злочинів.
Речовими доказами суд вважає за необхідне розпорядитись у відповідності до вимог ст.100 КПК України. Процесуальні витрати на залучення експертів суд відшкодовує за рахунок обвинуваченого. Цивільний позов не заявлений. Запобіжний захід не обирався.
Керуючись статтями 373, 374 КПК України, суд, -
У Х В А Л И В :
ОСОБА_5 визнати винним у скоєнні злочину, передбаченого ч.2 ст.15, ч.2 ст.185 КК України та призначити йому покарання по цій статті у виді 3 років позбавлення волі.
На підставі ст.75 КК України звільнити ОСОБА_5 від відбування призначеного покарання з випробуванням та встановити йому іспитовий строк тривалістю 2 (два) роки.
На підставі ст.76 КК України зобов`язати ОСОБА_5 не виїжджати за межі України на постійне проживання без дозволу органу виконання покарання, повідомляти органи виконання покарання про зміну свого місця проживання, роботи, періодично з`являтися для реєстрації до органу виконання покарання.
Стягнути з ОСОБА_5 в дохід держави процесуальні витрати на залучення експертів в розмірі 393, 12 грн.
Речові докази: 2 сліди папілярних узорів, 1 слід структури залишити в матеріалах кримінального провадження.
На вирок до Апеляційного суду міста Києва через Подільський районний суд міста Києва може бути подано апеляційну скаргу протягом 30 діб із моменту проголошення вироку.
Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку. Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору.

СуддяОСОБА_1