Єдиний унікальний номер 341/375/15-к
Номер провадження 1-кп/341/42/15
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
10 березня 2015 року м. Галич

Галицький районний суд Івано - Франківської області в складі :

Головуючого судді - ОСОБА_1 секретар"я - ОСОБА_2

з участю прокурора - ОСОБА_3

потерпілого - ОСОБА_4

обвинуваченої - ОСОБА_5

розглянувши у підготовчому судовому засіданні в залі суду в місті Галичі кримінальне провадження про обвинувачення:

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки с. Саджава Богородчанського району, жительки АДРЕСА_1 , українки, з професійно-технічною освітою, непрацюючої, несудимої, громадянки України, за ч. 1 ст. 185 КК України,

в с т а н о в и в:
ОСОБА_5 вчинила таємне викрадення чужого майна (крадіжку) при слідуючих обставинах:

05 лютого 2015 року близько 18 год. 30 хв. ОСОБА_5 , перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння, прийшла в приміщення кафе-барe " ІНФОРМАЦІЯ_2 ", що знаходиться по АДРЕСА_2 та належить приватному підприємцю ОСОБА_6 . Побачивши свого знайомого ОСОБА_4 , вона присіла за його столик. Під час розмови останній поклав на столик свій мобільний телефон марки "Самсунг GT-E1080", який побачила обвинувачена. В подальшому, відмовляючись продовжувати розмову з обвинуваченою, ОСОБА_4 забрав із столика мобільний телефон, поклав його у праву зовнішню кишеню своєї куртки та вийшов з приміщення кафе-бару на вулицю. ОСОБА_5 теж вийшла за ним на вулицю, впритул підійшла до нього та непомітно викрала із зовнішньої кишені куртки належний йому мобільний телефон вартістю 300 грн., який сховала в кишеню своєї куртки. В подальшому, потерпілий повернувся в приміщення кафе-бару та почав шукати свій мобільний телефон, однак не зміг його знайти.

06 лютого 2015 року ОСОБА_5 була затримана працівниками міліції і у неї в присутності понятих було виявлено та вилучено мобільний телефон марки "Самсунг GT-E1080", який був нею напередодні викрадений у потерпілого.

На стадії досудового розслідування 16 лютого 2015 року потерпілим ОСОБА_4 з одної сторони та підозрюваною ОСОБА_5 - з другої укладено угоду про примирення в даному кримінальному провадженні.

Відповідно до умов вищезазначеної угоди ОСОБА_4 та ОСОБА_5 за спільною ініціативою та обопільною згодою, у відповідності до ст.ст. 468, 469, 471 КПК України уклали дану угоду про примирення, в якій виклали формулювання обвинувачення та його правову кваліфікацію за ч. 1 ст. 185 КК України, яка ніким не оспорюється, зазначили істотні обставини для даного кримінального провадження, відсутність завданої шкоди та вимог про відшкодування шкоди, а також узгодили призначення покарання обвинуваченій у виді штрафу у розмірі п`ятдесять неоподатковуваних мінімумів доходів громадян (850 грн.). Також, у даній угоді зазначені роз`яснення потерпілому та обвинуваченій наслідки укладення та затвердження угоди, а також наслідки її невиконання.

Перевіривши угоду про примирення на її відповідність вимогам чинного КПК України, суд приходить до висновку, що зазначена угода у повному обсязі відповідає вимогам чинного законодавства, оскільки вона містить всі необхідні реквізити, визначені ст. 471 КПК України, зокрема, найменування сторін, формулювання обвинувачення та його правову кваліфікацію із зазначенням частини статті закону України про кримінальну відповідальність, істотні для відповідного кримінального провадження обставини, відсутність шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, узгоджене покарання та згода сторін на призначення покарання, наслідки укладення та затвердження угоди, наслідки її невиконання, дату укладення та підписи сторін.

В судовому засіданні обвинувачена та потерпілий підтвердили суду, що угода про примирення між ними укладена добровільно, не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дії будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді.

Прокурор не заперечив щодо затвердження угоди про примирення.

Заслухавши сторін та дослідивши угоду про примирення суд вважає, що укладена між потерпілим та обвинуваченою угода відповідає вимогам КПК України, дії обвинуваченої ОСОБА_5 за ч. 1 ст. 185 КК України кваліфіковано правильно, умови угоди не суперечать інтересам суспільства і не порушуються права, свободи чи інтереси сторін або інших осіб, сторони примирились добровільно, обвинувачена може виконати взяті на себе за угодою зобов`язання, фактичні підстави для визнання винуватості наявні, узгоджена міра покарання відповідає загальним засадам призначення покарання, визначених ст. 65 КК України.

З огляду на викладене суд приходить до висновку, що укладена між потерпілим ОСОБА_4 та підозрюваною ОСОБА_5 угода про примирення підлягає затвердженню.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 374-376, 475 КПК України, суд,-

засудив:
Затвердити угоду про примирення від 16 лютого 2015 року, що укладена у кримінальному провадженні, внесеному в Єдиний реєстр досудових розслідувань за № 0000047 між потерпілим ОСОБА_4 з одної сторони та підозрюваною ОСОБА_5 з другої сторони про примирення.

ОСОБА_5 визнати винною у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 185 КК України, та призначити їй покарання у виді штрафу у розмірі п`ятдесять неоподатковуваних мінімумів доходів громадян (850 грн.).

Речові докази по справі, а саме, мобільний телефон марки "Самсунг GT-E1080", який переданий на зберігання потерпілому ОСОБА_4 , йому ж повернути.

Міру запобіжного заходу ОСОБА_5 до вступу вироку в законну силу залишити без змін особисте зобов`язання.

Вирок може бути оскаржений до Апеляційного суду Івано-Франківської області через Галицький районний суд Івано-Франківської області протягом 30 діб з моменту проголошення з підстав, передбачених ст. 394 КПК України.

Головуючий суддя:ОСОБА_1