Справа №11-481
Категорія ч.2 ст. 367 КК України Головуючий
в першій інстанції Герасименко В. М.
УХВАЛА

Іменем
України

2007 року травня місяця 16 дня Колегія
суддів судової палати у кримінальних справах Апеляційного суду Полтавської
області в складі:

Головуючого-судці Куліша В.М.

суддів: Довгаль
С.А.,
Тараненка Ю.П.

з участю прокурора Кашиціної О.Є

захисника ОСОБА_2

засудженого ОСОБА_1

представника потерпілого ОСОБА_3

розглянула у відкритому судовому засіданні в м. Полтаві кримінальну справу
за апеляційним поданням із внесеними змінами
помічника прокурора Полтавського району Полтавської області та апеляцією
потерпілогоОСОБА_4 на вирок Полтавського
районного суду Полтавської області від 26 лютого 2007 року.

Цим вироком ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1 року
народження, уродженець м. Полтави, гр. України, освіта вища, працює в локомотивному депо ст.
Полтава , одружений, має на утриманні неповнолітню дитину 1996 року народження,
мешкає вАДРЕСА_1, раніше судимий:

- 14.06.2006 р. Полтавським районним судом Полтавської області за ч.2
ст.367 КК України на два роки позбавлення волі з позбавленням права обіймати
посади, пов'язані з виконанням організаційно-розпорядчих функцій в органах державної влади та місцевого
самоврядування на один рік з іспитовим строком один рік на підставі ст. 75 КК
України, засуджений за ч.2 ст.367 КК України на 2 (два) роки позбавлення волі з позбавленням права обіймати посади,
пов'язані з виконанням організаційно-розпорядчих функцій в органах державної
влади та місцевого самоврядування на один рік без сплати штрафу.

На підставі ч.4 ст.70 КК України до призначеного покарання за останнім
вироком частково приєднано покарання за попереднім вироком від 14 червня 2006
року Полтавського районного суду Полтавської області, остаточно визначено
покарання два роки шість місяців позбавлення волі з позбавленням права обіймати
посади, пов'язані з виконанням організаційно-розпорядчих функцій в органах
державної влади та місцевого самоврядування на один рік без сплати штрафу.

На підставі ст.75 КК України звільнено ОСОБА_1 від відбування призначеного
покарання з іспитовим строком один рік та з виконанням обов'язків, передбачених
п. п.2,3 КК України згідно ст.76 КК України.

2

Цивільний позов потерпілогоОСОБА_4 залишено без розгляду. Вироком суду
ОСОБА_1 визнано винуватим у несумлінному ставленні . до своїх службових
обов'язків старшого державного виконавця ВДВС Полтавського районного управління
юстиції при винесенні постанови про відкриття виконавчого провадження 17 липня
2002 року на підставі виконавчого напису, вчиненого нотаріусом про стягнення
боргу з потерпілогоОСОБА_4 в сумі 126 529,57 грн. на користь ПРК КБ «Приватбанк», який при укладенні кредиту заставив своє майно. Засуджений не перевірив
точний перелік майна та наклав арешт на майно боржникаОСОБА_4, включивши майно,
що не перебувало під заставою, холодильну камеру, вартістю 6 000 грн.

Окрім того, ОСОБА_1. неналежним чином виконуючи свої службові обов'язки
через несумлінне ставлення до них., не звернув уваги на те, що у домоволодінні
поАДРЕСА_2, яке також було під заставою, комбінована огорожа з каменю та
металевих конструкцій вартістю 3 761 грн. не була предметом застави і включив
огорожу в акт опису майна і яка була відчужена з іншим майном.

Таким чином через несумлінне ставлення ОСОБА_1 до своїх службових
обов'язків, які на нього були покладені, що виразилося у спричиненні істотної
шкоди потерпілому ОСОБА_4на загальну суму 9 761 грн., засуджений вчинив злочин
у сфері службової діяльності - службову недбалість.

У апеляційному поданні із внесеними змінами помічник
прокурора Полтавського району Москаленко Д.В. просить вирок суду змінити, в
частині вирішення цивільного позову справу провадженням закрити, пославшись на
те, що заявлений по справі цивільний позов має розглядатися господарським
судом.

У апеляційній скарзі потерпілийОСОБА_4 просить вирок суду
скасувати та направити справу на додаткове розслідування. Свої доводи він
обґрунтував тим, що не всі свідки були допитані та не всі особи притягнуті до
кримінальної відповідальності.

Заслухавши доповідь судді апеляційного суду, думку прокурора, засудженого
ОСОБА_1 , захисника засудженого адвоката ОСОБА_2 про необхідність залишення
апеляційного подання помічника прокурора та апеляційної скарги потерпілого без
задоволення, а вироку суду - без зміни, представника потерпілогоОСОБА_4
ОСОБА_3., який наполягав на задоволенні апеляції потерпілого, перевіривши
матеріали справи та обговоривши викладені у апеляціях доводи, колегія суддів
дійшла висновку,.що апеляції не підлягають задоволенню з таких .підстав.

Як під час досудового слідства, так і в судовому засіданні засуджений
ОСОБА_1. визнав себе винним у службовому недбальстві. Причиною такого
службового недбальства стало несумлінне ставлення до службових обов'язків, які
були покладені на нього.

У зв'язку з тим, що учасники судового процесу не
заперечували проти дослідження доказів щодо фактичних обставин справи, суд
відповідно до вимог ст.299 КПК України визнав недоцільним дослідження цих
обставин. При цьому суд , з ясувавши можливість розгляду справи за скороченим
порядком, роз'яснив наслідки такого розгляду. Викладені у апеляційній скарзі
потерпілогоОСОБА_4 доводи про те, що вимоги прокурора на
скорочений розгляд справи були незаконними спростовуються протоколом судового
засідання ( а.с. 76 т.2 )- учасники судового розгляду не заперечували проти
скороченого судового слідства. При цьому суд з'ясував, чи

правильно розуміють підсудний та
потерпілий зміст цих обставин, чи немає сумнівів у добровільності та істинності
їх позиції.

3

Посилання потерпілогоОСОБА_4 на те, що районний суд розглянув справу не
допитавши начальника відділу заставних операцій ПР « Приватбанк» ОСОБА_5.,
експерта ОСОБА_6, діями яких йому завдано істотну шкоду, хоча на судовому
слідстві він заявив клопотання про їх допит, безпідставні. У матеріалах справи
відсутнє відповідне клопотання, а тому порушень вимог
кримінально-процесуального закону
районним судом не допущено.

ДіїОСОБА_1 кваліфіковані правильно.

Із матеріалів справи вбачається, що під час досудового слідства
потерпілийОСОБА_4 пред'явив позовні вимоги ОСОБА_1. і відділу державної
виконавчої служби Полтавського районного управління юстиції на суму 6 000 грн.
(а.с. 191 т.1).

Під час судового слідства потерпілий доповнив позовні вимоги, де просив
притягнути як цивільного відповідача експерта ОСОБА_6, стягнувши з останнього
та підсудного 91 457,95 грн.( а.с. 57 т.2).

Відповідно до ст. 1172 ЦК України за шкоду завдану працівником під час
виконання своїх трудових (службових )обов'язків відповідальність несе юридична
особа. В даному випадку належним цивільним відповідачем повинна бути Державна
виконавча служба Полтавського районного управління юстиції.

Таким чином, суд залишив цивільний позов без розгляду, не порушив чинного
законодавства.

З урахуванням зазначеного колегія суддів судової палати у кримінальних
справах апеляційного суду Полтавської області прийшла до висновку, що
апеляційне подання із внесеними змінами помічника прокурора Полтавського району
Полтавської області та апеляцію потерпілогоОСОБА_4 слід залишити без
задоволення , а вирок Полтавського районного суду Полтавської області від 26
лютого 2007 року щодо ОСОБА_1- без змін.

На підставі наведеного та керуючись
ст.ст.365, 366 КПК
України, колегія суддів, -

УХВАЛИЛА:

Апеляційне подання із внесеними змінами помічника прокурора Полтавського
району Полтавської області та
апеляцію потерпілого ОСОБА_4 слід
залишити без задоволення, а вирок
Полтавського районного суду Полтавської області від 26 лютого 2007 року щодо
ОСОБА_1без змін.