Номінальний № 1007/778 /2012
Справа №1/1007/112/2012
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07 лютого 2012 року м.Бровари

Броварський міськрайонний суд Київської області в складі:

головуючого - судді Рабець М.Д.

при секретарі - Гривко А.В.

з участю прокурора - Костенко Р.А.

розглянув у відкритому судовому засіданні в м.Бровари в приміщенні суду кримінальну справу по обвинуваченню:

ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженки ІНФОРМАЦІЯ_2. Російської Федерації, громадянки України, ІНФОРМАЦІЯ_3, заміжньої, пенсіонерки, інвалідності, нагород не маючої, зареєстрованої та проживаючої в ІНФОРМАЦІЯ_4, раніше не судимої,-

у скоєні злочину, передбаченого ст.15ч.2; ст.185ч.1 КК У країни,-

ВСТАНОВИВ:

Підсудна ОСОБА_1 вчинила закінчений замах на таємне викрадення чужого майна (крадіжку) за таких обставин.

Судом визнано доведеним, що підсудна ОСОБА_1 28 грудня 2011 року, прийшовши до ТЦ „Перехрестя", розташованого у приміщенні ТБ «Ліза» за адресою: м. Бровари, вул. Гагаріна, 16, Київської області і приблизно о 15 год.45хв., знаходячись в продуктовому відділі названого торгового центру, з метою таємного викрадення продуктів харчування взяла з прилавку ковбасу «Московська» вагою 0,192 кг., вартістю 32,34 грн., ковбасу «Папароні» вагою 0,264 кг. вартістю 37,98 грн., крабові палички «Вічі» одну упаковку вартістю 29,55 грн., ікру оселедця «Острів» вагою 100 гр. вартістю 15,63 грн., ікру камбали «Острів» вагою 100 гр. вартістю 16,60 грн., та в подальшому реалізуючи свій злочинний намір, впевнившись в тому, що її ніхто не бачить, заховала вказаний товар в зовнішні кишені своєї куртки. Після цього, підсудна ОСОБА_1, з метою доведення до кінця свого злочинного умислу, спрямованого на таємне викрадення чужого майна, близько 16-ї години, не розрахувавшись за товар, загальною вартістю 132грн. 11коп., прослідувала за межі каси, вчинивши таким чином усі дії, які вважала за необхідне вчинити, але не змогла розпорядитись викраденим майном на власний розсуд через її затримання охоронцем магазину.

Своїми умисними діями, які виразились у закінченому замаху на таємне викрадення чужого майна, підсудна ОСОБА_1 виконала усі дії, які вважала необхідними для доведення злочину до кінця, але злочин не було закінчено з причин, які не залежали від її волі.

Прокурором вказані дії ОСОБА_1 кваліфіковано за ст.ст.15ч.2, 185ч.1 КК України.

В судовому засіданні підсудна ОСОБА_1 вину у вчиненні замаху на крадіжку за обставин викладених в обвинувальному висновку і описовій частині вироку визнала повністю, в скоєному розкаявся. Пояснила, що на даний час проживає з внуком, який є студентом 2-го курсу вищого навчального закладу. Пенсію отримує в розмірі 1040 грн. Перед Новим роком 28 грудня 2011 року зайшла в магазин, в продовольчий відділ ТЦ «Перехрестя» де в кишені своєї одежі заховала ковбасу, крабові палички, ікру оселедця та інше, а також взяла апельсини та мандарини за які на касі розплатилась. Коли пройшла касу то охоронці магазину виявила в неї в кишенях товар за який на касі вона не оплатила. Вину визнає і щиро кається. Вказує, що має 41 рік трудовою стажу, ніколи не порушувала закон, злочинів не вчиняла.

Покази підсудної ОСОБА_1 є послідовними, логічними, відповідають фактичним обставинам справи, учасниками процесу не оспорюються і тому не викликають у суду сумніву щодо правильності розуміння підсудною змісту обставин злочину, добровільності та істинності її позиції.

Визнавши недоцільним дослідження інших доказів стосовно фактичних обставин справи, які ніким не оспорюються в порядку, передбаченому ст.299 КПК України, проти чого не заперечують учасники судового розгляду, з'ясувавши правильне розуміння підсудною та іншими учасниками судового розгляду зміє і у них обставин, за відсутності сумнівів у добровільності та істинності їх позицій, роз'яснивши їм, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оспорювати ці фактичні обставини справи в апеляційному порядку, суд обмежився лише допитом підсудної та дослідженням таких матеріалів справи, які характеризують її особу.

Винність ОСОБА_1, крім її визнавальних показань, підтверджується також сукупністю зібраних по справі доказами, на досліджені яких підсудна не наполягала, оскільки не оспорювала фактичні обставини справи.

Таким чином, на підставі наведеного, суд робить висновок про доведеність винності ОСОБА_1 в пред'явленому їй обвинуваченні.

Аналізуючи зібрані матеріали справи, суд приходить висновку, що підсудна ОСОБА_1 вчинила закінчений замах на таємне викрадення чужого майна, тобто (крадіжку), але не доведену до кінця з причин, що не залежали від її волі і такі її дії правильно кваліфіковано за ст.15ч,2; ст.185ч.1 КК України і тому вона повинна нести відповідальність за вказаною статтею.

Цивільний позов по кримінальній справі в судовому засіданні не заявлявся.

Обираючи покарання ОСОБА_1 суд враховує вимоги ст.65 КК України щодо загальних засад призначення покарання, межі санкції ст.185 ч.І КК України, що вказаний злочин відноситься до категорії середньої тяжкості, особу винної, яка є пенсіонеркою.

Обставиною, що пом'якшує покарання підсудної, суд визнає її щире каяття га сприяння встановленню істини по справі, що передбачено п.1 ч.І ст. 66 КК України.

Обтяжуючих покарання обставин передбачених ст. 67 КК України в діях ОСОБА_1 не встановлено.

Враховуючи вказані обставини, ступінь тяжкості вчиненого злочину, суд приходить до висновку про необхідність засудження ОСОБА_1 до покарання відповідно до санкції ч. 1 ст. 185 КК України.

Призначаючи вид і міру покарання підсудній ОСОБА_1 суд враховує наведені обставини, матеріали справи, характер і ступінь небезпечності вчиненого нею злочину, дані про її особу, що вона є пенсіонеркою, позитивно характеризується за місцем проживання, кається у вчиненому, її поведінка в суді свідчить що вона не є особою, яка твердо стала на шлях вчинення злочинів, як особа вона не є небезпечною для суспільства, значних наслідків від скоєного не наступило, тому суд вважає, що її виправлення і перевиховання можливе при призначенні покарання відповідно до ч.І ст.185 КК України у вигляді штрафу.

Суд вважає, що таке покарання буде справедливим, необхідним і достатнім для виправлення і перевиховання ОСОБА_1 та запобігання вчинення нею нових злочинів.

Цивільний позов по справі не заявлявся, судових витрат немає.

Речові докази по справі - ковбаса, крабові палички, ікру оселедця та камбали, які зберігаються в ЗАО «Ікс 5 ОСОБА_2 Україна», необхідно залишити там, дозволити їх використовувати за призначенням.(а.с. 19).

Виходячи з викладеного та керуючись ст..ст.323, 324 КПК України, суд,-

ЗАСУДИВ:

ОСОБА_1 визнати винною у вчиненні злочину, передбаченого ст. 15ч.2; ст.185 ч.І КК України та призначити їй за цією статтею покарання у виді штрафу в розмірі п'ятдесяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, тобто 850 (вісімсот п'ятдесят) гривень.

До вступу вироку в законну силу засудженій ОСОБА_1 залишити без зміни міру запобіжного заходу підписку про невиїзд з постійного місця проживання.

Речові докази по справі - ковбасу, крабові палички, ікру оселедця та камбали, які зберігаються в ЗАО «Ікс 5 ОСОБА_2 Україна» після вступу вироку в законну силу залишити там, дозволивши їх використовувати за призначенням.

Вирок суду в частині встановлення фактичних обставин справи, дослідження яких було визнане недоцільним, у зв'язку із тим, що вони ніким не оспорювалися не може бути оскаржений учасниками судового розгляду.

В іншій частині вирок суду першої інстанції може бути оскаржений шляхом подачі апеляції до апеляційного суду Київської області через Броварський міськрайонний суд Київської області протягом 15-ти діб з моменту його проголошення.

Суддя Рабець М.Д.