У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Колегія суддів Судової палати у кримінальних справах

Верховного Суду
України у складі:

головуючого

Кармазіна Ю.М.,

суддів

Коротких О.А. і
Таран Т.С.

розглянула в судовому засіданні в м. Києві 18 листопада 2008 року
кримінальну справу за касаційним поданням прокурора, який брав участь у
розгляді справи судом апеляційної інстанції, та касаційною скаргою захисника
ОСОБА_1 в інтересах засудженого ОСОБА_2. на вирок Центрального районного суду
м. Сімферополя Автономної Республіки Крим від 24 жовтня 2007 року та ухвалу
колегії суддів судової палати у кримінальних справах апеляційного суду
Автономної Республіки Крим від 15 січня 2008 року щодо ОСОБА_2.

Цим вироком

ОСОБА_2,

ІНФОРМАЦІЯ_1,

громадянин України, такий, що судимості не мав,

засуджений за ч. 2 ст. 121 КК України з застосуванням ст. 69 КК України на
п'ять років позбавлення волі.

Постановлено стягнути з
ОСОБА_2. на користь ОСОБА_3 і ОСОБА_4 по 150000 грн. кожному на відшкодування
заподіяної шкоди та на користь Кримської республіканської клінічної лікарні ім.
Семашко 1469 грн. 23 коп.

Ухвалою колегії суддів судової
палати у кримінальних справах апеляційного суду Автономної Республіки Крим від
15 січня 2008 року вирок щодо ОСОБА_2. змінено, виключено з вступної частини
вироку вказівку суду про участь у розгляді справи прокурора Пилинського С.О., з
його мотивувальної частини - про нанесення засудженим ударів потерпілому в
обличчя до падіння ОСОБА_5 на землю і завдання йому ударів у голову після
падіння. У решті вирок залишено без зміни.

З урахуванням змін, внесених у
вирок судом апеляційної інстанції, ОСОБА_2 визнано винним і засуджено за те, що
він 8 березня 2007 року о 2-ій год. 30 хв. поблизу магазину “Євромережа” по
вул. Кірова, 28 у м.
Сімферополі Автономної Республіки Крим на грунті особистих неприязних відносин
умисно завдав ОСОБА_5 удари кулаком у голову, від чого той впав на тротуар.
Продовжуючи свої умисні дії, спрямовані на заподіяння потерпілому шкоди
здоров'ю, ОСОБА_2 завдав ОСОБА_5 ще декілька ударів долонею в обличчя,
заподіявши йому тяжкі тілесні ушкодження, що спричинили смерть потерпілого.

У касаційному поданні прокурор
просить судові рішення щодо ОСОБА_2 скасувати, а справу направити на новий
судовий розгляд, посилаючись на невідповідність призначеного покарання тяжкості
злочину та даним про особу засудженого внаслідок його м'якості.

У касаційній скарзі захисник ОСОБА_1
просить судові рішення щодо ОСОБА_2 змінити, перекваліфікувати його дії з ст.
121 ч. 2 КК України на ст. 119 ч. 1 КК України. Вказує на відсутність у діях
ОСОБА_2 умислу на заподіяння потерпілому тяжких тілесних ушкоджень. Посилається
на однобічність і неповноту досудового та судового слідства.

Заслухавши доповідача, перевіривши
матеріали справи та обговоривши доводи касаційних подання та скарги, колегія
суддів вважає, що вони задоволенню не підлягають.

Висновок суду про доведеність вини
ОСОБА_2 в умисному заподіянні ОСОБА_5 тяжких тілесних ушкоджень, що спричинили
смерть потерпілого, підтверджується доказами, які зібрано з дотриманням вимог
кримінально-процесуального закону і всебічно та повно досліджено судом.

На досудовому слідстві та в суді
ОСОБА_2 показував, що
8 березня 2007 року поблизу нічного клубу по проспекту Кірова в ході
виниклого з ОСОБА_5. конфлікту вдарив потерпілого кулаком лівої руки в праву
частину щелепи, бо гадав, що той буде з ним битись. Від удару ОСОБА_5 впав, ударившись
головою об асфальт тротуару, де залишився лежати. Після цього декілька раз
вдарив потерпілого долоню правої руки по щокам і підтягнув його до стіни
будівлі. Потім повернувся до нічного клубу і через деякий час, йдучи додому,
знову підходив до ОСОБА_5, який був при свідомості на тому ж місці.

Зазначені показання ОСОБА_2 про
заподіяння ОСОБА_5 тілесних ушкоджень з необережності суд належно перевірив і
обгрунтовано відхилив, визнавши їх
такими, що зібраними в справі доказами не підтверджуються.

Зокрема, свідокОСОБА_6 показав, що
бачив, як ОСОБА_2 тримав за голову потерпілого, який лежав на тротуарі і не
чинив опір, та завдавав долонею правої руки декілька ударів в обличчя та
голову. Потім ОСОБА_2 пішов, повернувшись згодом до потерпілого, який сидів на
тротуарі, та завдав йому ще декілька ляпасів.

За даними висновку комісійної
судово-медичної експертизи смерть ОСОБА_5 настала внаслідок травми голови з
переломами кісток склепіння, основи, лицьового черепу, крововиливами під
оболонки головного мозку, забоєм речовини головного мозку, що ускладнилось його
набряком, набуханням, двосторонньою гнійною бронхопневпонією. Як встановлено
експертами, виявлені в ОСОБА_5 тілесні ушкодження утворились від неодноразових
травматичних впливів тупого предмету з обмеженою травмуючою поверхнею в область
голови, кожне з яких могло бути смертельним, а тому диференціювати їх неможливо
(т. 1, а.с. 177-178). Наведені у висновку судово-медичні дані сумніву в їх
достовірності в колегії суддів не викликають, а тому доводи захисника ОСОБА_1
про те, що смерть ОСОБА_5 наступила внаслідок падіння з послідуючим ударом об
тротуар, матеріалами справи не підтверджується.

Висновок суду про доведеність вини
ОСОБА_2 у вчиненні даного злочину узгоджується також з показаннями потерпілих
ОСОБА_3, ОСОБА_4, свідків ОСОБА_7, ОСОБА_8., даними, що містяться у висновку
судово-медичної експертизи, іншими доказами.

Дослідивши зібрані в справі докази,
суд обгрунтовано зазначив, що ОСОБА_2, завдаючи ОСОБА_5 не менш двох ударів
руками в голову та усвідомлюючи, що той знаходився в стані сильного
алкогольного сп'яніння і не міг чинити опір, на грунті раптово виниклих
неприязних відносин умисно заподіяв йому тяжкі тілесні ушкодження, що
спричинили смерть потерпілого.

Дії ОСОБА_2 за ч. 2 ст. 121 КК
України кваліфіковані правильно.

Призначаючи ОСОБА_2 покарання, суд
дотримався вимог ст. 65 КК України та врахував ступінь тяжкості вчиненого
злочину, дані про особу винного, а також обставини, що пом'якшують покарання. З
огляду на викладене, прийняте судом рішення про призначення йому більш м'якого
покарання, ніж передбачено законом, є обгрунтованим.

Підстав для визнання покарання
несправедливим внаслідок м'якості, про що йдеться в касаційному поданні
прокурора, не вбачається.

Істотних порушень вимог
кримінально-процесуального закону при провадженні досудового слідства та
судового розгляду, в тому числі й тих, на які посилається захисник, які були б
безумовною підставою для скасування судових рішень, у справі не встановлено.

Підстав для призначення
кримінальної справи до касаційного розгляду з обов'язковим повідомленням
учасників процесу немає.

Керуючись ст. 394 КПК України,
колегія суддів

у х в а л и л а:

у задоволенні касаційного
подання прокурора, який брав участь у розгляді справи судом апеляційної
інстанції, та касаційної скарги захисника ОСОБА_1 в інтересах засудженого
ОСОБА_2. відмовити.

судді:

Ю.М. Кармазін О.А.
Коротких Т.С. Таран