Провадження № 1-кс/161/4583/13
У Х В А Л А

м. Луцьк
12 грудня 2013 року

Слідчий суддя Луцького міськрайонного
суду Волинської області Ковтуненко
В.В.,

при секретарі Ленічеві К.Ю.,

з участю слідчого Ковальчука О.Л.,

розглянувши у відкритому судовому
засідання в залі суду м. Луцька
клопотання слідчого СВ Луцького МВ
УМВС України у Волинській області
Ковальчука О.Л. про тимчасовий доступ
до речей і документів,

ВСТАНОВИВ:

Слідчий СВ Луцького МВ УМВС України у
Волинській області Ковальчук О.Л.
звернувся до суду з клопотанням,
погодженим з старшим прокурором
прокуратури м. Луцька Фощенко І.В., про
тимчасовий доступ до речей і
документів, які знаходяться у
володінні ПАТ КБ «Приватбанк».

В обґрунтування клопотання
посилається на те, що 17.10.2013 року
близько 23 години 00 хвилин
невстановлена особа, діючи умисно, з
корисливих мотивів, шляхом обману гр.
ОСОБА_3, під приводом придбання у
останнього дисків для автомобіля, за
допомогою переказу грошових коштів з
банківської картки потерпілого,
заволоділа його грошовими коштами в
сумі 10 500 гривень, чим спричинила
потерпілому матеріальну шкоду на вище
зазначену суму.

24.10.2013 року СВ Луцького МВ.уМВС України
у Волинській області відомості про
дане кримінальне правопорушення.
внесено у ЄРДР за № 0004557, за
попередньою правовою кваліфікацією за
ч. 1 ст. 190 КК України.

В даному кримінальному провадженні
виникла необхідність в надані доступу
до документів, які містять інформацію
про рахунок НОМЕР_1, який відкритий в
ПАТ « Приватбанк», а саме: про адресу
філії або відділення ПАТ «ПриватБанк»
в якому його було відкрито, а також
повні анкетні дані його особи власника
(клієнта банку) та рух коштів
зазначеного рахунку за період 15.10.2013
року по 15.11.2013 року із зазначенням місця
зняття готівки та будь-яких переказів
грошей на номера мобільних операторів
стільникового зв'язку, які
зберігаються в ПАТ «ПриватБанк», за
адресою: м. Дніпропетровськ, вулиця
Набережна Перемоги, 50.

В ході досудового розслідування
встановлено, а саме згідно з показами
потерпілого ОСОБА_3 те, що останній
перерахував гроші в сумі 10 500 грн. на
картковий рахунок "ПриватБанку" за
НОМЕР_1.

Беручи до уваги вищенаведене та
враховуючи те, що у матеріалах
кримінального провадження вбачається
наявність достатніх підстав вважати,
що інформація про вищевказаний рахунок
має суттєве значення для встановлення
важливих обставин, які сприятимуть
розкриттю злочину у кримінальному
провадженні, необхідно отримати доступ
до речей і документів.

Окрім того, отриманні у зв'язку з
наданням тимчасового доступу до
документів дані можуть бути
використані як доказ доведення
обставин правопорушення, які є
неможливим довести іншим шляхом.

Просить зобов'язати ПАТ КБ
«Приватбанк» (м. Дніпропетровськ,
вулиця Набережна Перемоги, 50) - надати
тимчасовий доступ документів з
можливістю їх вилучення, які містять
інформацію: 1) про рахунок НОМЕР_1, який
відкритий в ПАТ « Приватбанк», а саме:
про адресу філії або відділення ПАТ
«ПриватБанк» в якому його було
відкрито, а також повні анкетні дані
його особи власника (клієнта банку) із
наданням

відповідних документів, що стали
підставою для відкриття та
обслуговування банківського рахунку
та рух коштів по зазначеного рахунку за
період 15.10.2013 року по 15.11.2013 року із
зазначенням місця, точної адреси
зняття готівки та будь-яких переказів
грошей на номера мобільних операторів
стільникового зв'язку.

Розглянути це клопотання без виклику
представників ПАТ КБ «Приватбанк» у
володінні якого знаходяться
вищевказані документи.

Фіксування судового засідання за
допомогою технічних засобів не
здійснювалось у відповідності до вимог
ч. 1 ст. 107 КПК України.

В судовому засіданні слідчий підтримав
клопотання з підстав у ньому
викладених. Просив клопотання
задовольнити.

Заслухавши пояснення слідчого,
дослідивши письмові матеріали
клопотання, приходжу до висновку про
відмову в задоволенні клопотання з
наступних підстав.

Відповідно до ст. 19 Конституції України
органи державної влади та органи
місцевого самоврядування, їх посадові
особи зобов'язані діяти лише на
підставі, в межах повноважень та у
спосіб, що передбачені Конституцією та
законами України.

Відповідно до ст. 2 КПК України
завданнями кримінального провадження
є захист особи, суспільства та держави
від кримінальних правопорушень,
охорона прав, свобод та законних
інтересів учасників кримінального
провадження, а також забезпечення
швидкого, повного та неупередженого
розслідування і судового розгляду з
тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне
правопорушення, був притягнутий до
відповідальності в міру своєї вини,
жоден невинуватий не був обвинувачений
або засуджений, жодна особа не була
піддана необґрунтованому
процесуальному примусу і щоб до
кожного учасника кримінального
провадження була застосована належна
правова процедура.

Відповідно до ст. 84 КПК України
доказами в кримінальному провадженні є
фактичні дані, отримані у
передбаченому цим Кодексом порядку, на
підставі яких слідчий, прокурор,
слідчий суддя і суд встановлюють
наявність чи відсутність фактів та
обставин, що мають значення для
кримінального провадження та
підлягають доказуванню.

Відповідно до ст. 85 КПК України
належними є докази, які прямо чи
непрямо підтверджують існування чи
відсутність обставин, що підлягають
доказуванню у кримінальному
провадженні, та інших обставин, які
мають значення для кримінального
провадження, а також достовірність чи
недостовірність, можливість чи
неможливість використання інших
доказів.

Відповідно до ч. 2 ст. 91 КПК України
доказування полягає у збиранні,
перевірці та оцінці доказів з метою
встановлення обставин, що мають
значення для кримінального
провадження.

Відповідно до ст. 160 КПК України у
клопотанні зазначаються:

1) короткий виклад обставин
кримінального правопорушення, у
зв'язку з яким подається клопотання;

2) правова кваліфікація кримінального
правопорушення із зазначенням статті
(частини статті) закону України про
кримінальну відповідальність;

3) речі і документи, тимчасовий доступ
до яких планується отримати;

4) підстави вважати, що речі і документи
перебувають або можуть перебувати у
володінні відповідної фізичної або
юридичної особи;

5) значення речей і документів для
встановлення обставин у кримінальному
провадженні;

6) можливість використання як доказів
відомостей, що містяться в речах і
документах, та неможливість іншими
способами довести обставини, які
передбачається довести за допомогою
цих речей і документів, у випадку
подання клопотання про тимчасовий
доступ до речей і документів, які
містять охоронювану законом таємницю;

7) обґрунтування необхідності
вилучення речей і документів, якщо
відповідне питання порушується
стороною кримінального провадження.

Відповідно до ч. 5 ст. 163 КПК України
слідчий суддя, суд постановляє ухвалу
про надання тимчасового доступу до
речей і документів, якщо сторона
кримінального провадження у своєму
клопотанні доведе наявність достатніх
підстав вважати, що ці речі або
документи:

1) перебувають або можуть
перебувати у володінні відповідної
фізичної або юридичної особи;

2) самі по собі або в сукупності з
іншими речами і документами
кримінального провадження, у зв'язку з
яким подається клопотання, мають
суттєве значення для встановлення
важливих обставин у кримінальному
провадженні;

3) не становлять собою або включають
речей і документів, які містять
охоронювану законом таємницю.

Відповідно до ст. 162 КПК України до
охоронюваної законом таємниці, яка
міститься в речах і документах
належать :

1)інформація, що знаходиться у
володінні засобу масової інформації
або журналіста і надана їм за умови
нерозголошення авторства або джерела
інформації;

2) відомості, які можуть становити
лікарську таємницю;

3) відомості, які можуть становити
таємницю вчинення нотаріальних лій;

4) конфіденційна інформація, в тому
числі така, що містить комерційну
таємницю;

5) відомості, які можуть становити
банківську таємницю;

6) особисте листування особи та
інші записи особистого характеру;

7) інформація, яка знаходиться в
операторів та провайдерів
телекомунікацій, про зв'язок, абонента,
надання телекомунікаційних послуг, у
тому числі отримання послуг, їх
тривалості, змісту, маршрутів
передавання тощо;

8) персональні дані особи, що
знаходяться у її особистому володінні
або в базі персональних даних, яка
знаходиться у володільця персональних
даних;

9) державна таємниця.

При розгляді клопотання встановлено і
це вбачається із змісту самого
клопотання та доданих до нього
матеріалів, що стороною кримінального
провадження не доведено та не надано
доказів у відповідності до вимог ст. 84,
85 КПК України, що речі і документи
перебувають або можуть перебувати у
володінні ПАТ КБ «Приватбанк».

Також встановлено, що до клопотання не
додано жодного документа, який
підтверджує дійсне місце реєстрації та
знаходження ПАТ КБ «Приватбанк» за
адресою м. Дніпропетровськ, вул.
Набережна Перемоги, 50.

Також при розгляді клопотання
встановлено, що стороною кримінального
провадження при зверненні до суду з
вказаним клопотанням, не доведено
наявність достатніх підстав значення
речей і документів для встановлення
обставин у кримінальному провадженні.
А також те, що самі по собі або в
сукупності з іншими речами і
документами кримінального
провадження, у зв'язку з яким подається
клопотання, мають суттєве значення для
встановлення важливих обставин у
кримінальному провадженні.

Також стороною кримінального
провадження не обґрунтовано та не
доведено в ході судового розгляду
клопотання можливість використання як
доказів відомостей, що містяться в
речах і документах, та неможливість
іншими способами довести обставини,
які передбачається довести за
допомогою цих речей і документів.

Також встановлено, що стороною
кримінального провадження взагалі не
мотивовано та не доведено належними,
достатніми, допустимими, достовірними
доказами, що речі і документи, до яких
потрібен тимчасовий доступ не містять
охоронювану законом таємницю,
передбачену ст. 162 КПК України.

Так як у відповідності до ч. 6 ст. 163 КПК
України, слідчий суддя, суд постановляє

ухвалу про надання тимчасового доступу
до речей і документів, які містять
охоронювану законом таємницю, якщо
сторона кримінального провадження,
крім обставин, передбачених частиною
п'ятою цієї статті, доведе можливість
використання як доказів відомостей, що
містяться в цих речах і документах, та
неможливість іншими способами довести
обставини, які передбачається довести
за допомогою цих речей і документів.

Приймаючи до уваги викладене та
враховуючи, що стороною кримінального
провадження при зверненні до суду з
клопотанням про надання дозволу на
тимчасовий доступ до документів, які
знаходяться у володінні ПАТ КБ
«Приватбанк», не виконано вимоги ст. 160
та ч. 5 ст. 163 КПК України. А також не
доведено ці обставини в ході судового
розгляду клопотання по суті. А тому за
таких обставин, приходжу до висновку
про відмову в задоволенні клопотання.

Керуючись ст. ст. 163, 164 КПК України,

УХВАЛИВ:

Відмовити слідчому СВ Луцького МВ УМВС
України у Волинській області
Ковальчуку О.Л. в задоволенні
клопотання про тимчасовий доступ до
речей і документів.

Ухвала оскарженню не підлягає,
заперечення проти неї можуть бути
подані під час підготовчого
провадження в суді.

Слідчий суддя
В.В. Ковтуненко