Єдиний унікальний номер 722/143/15-к
Номер провадження 1-в/722/27/15
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
04 березня 2015 року Сокирянський районний суд Чернівецької області в складі:

головуючого судді: ОСОБА_1

при секретарі: ОСОБА_2

з участю: прокурора: ОСОБА_3

представника СВК №67 ОСОБА_4

та засудженого ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі судових засідань Сокирянської виправної колонії №67 ВДПтСУ в Чернівецькій області справу за клопотанням засудженого ОСОБА_5 про заміну йому невідбутої частини покарання у виді позбавлення волі більш м`яким покаранням у виді виправних робіт,-

ВСТАНОВИВ:

Засуджений ОСОБА_5 звернувся до суду з клопотанням про заміну йому невідбутої частини покарання у виді позбавлення волі, призначеного вироком Ковельського міськрайонного суду Волинської області від 02.12.2013 року за ст.307 ч.2 КК України, більш м`яким покаранням у виді виправних робіт на підставі ст.82 КК України.

Засуджений ОСОБА_5 в судовому засіданні підтримав своє клопотання та просив його задовольнити.

Прокурор та представник Сокирянської виправної колонії №67 (надалі СВК-67) ОСОБА_4 в судовому засіданні проти задоволення клопотання засудженого заперечували з тих підстав, що в даний час ОСОБА_5 не досяг необхідного ступеню виправлення для застосування вимог ст.82 КК України, тому клопотання засудженого вважали передчасним і просили в його задоволенні відмовити.

Заслухавши думку учасників процесу, дослідивши письмові докази, долучені до клопотання, а також матеріали особової справи засудженого, суд вважає, що клопотання є обгрунтованим та підлягає задоволенню, виходячи з наступних підстав.

Так, з досліджених судом матеріалів, долучених до клопотання засудженого, а також матеріалів особової справи ОСОБА_5 судом встановлено наступні обставини:

Вироком Ковельського міськрайонного суду Волинської області від 02.12.2013 року за ст.307 ч.2 КК України ОСОБА_5 засуджений на 6 років позбавлення волі.

Ухвалою Сокирянського районного суду від 26.06.2014 року на підставі ст.6 Закону України «Про амністію у 2014 році» засудженому ОСОБА_5 наполовину скорочено невідбуту ним частину покарання у виді позбавлення волі, призначену за вироком Ковельського міськрайонного суду Волинської області від 02.12.2013 року.

В місцях позбавлення волі засуджений перебуває з 11.04.2014 року. За час перебування в СІЗО м.Луцьк ОСОБА_5 зарекомендував себе посередньо, до дисциплінарної відповідальності не притягувався, заохочень не мав.

До СВК №67 засуджений прибув 08.05.2014 року.

Згідно ч.2 ст.50 КК України покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових злочинів як засудженими, так і іншими особами.

Ст. 6 КВК України передбачено, що виправлення засудженого процес позитивних змін, які відбуваються в його особистості та створюють у нього готовність до самокерованої правослухняної поведінки. Ресоціалізація свідоме відновлення засудженого в соціальному статусі повноправного члена суспільства; повернення його до самостійного загальноприйнятого соціально-нормативного життя в суспільстві. Необхідною умовою ресоціалізації є виправлення засудженого. Основними засобами виправлення і ресоціалізації засуджених є встановлений порядок виконання та відбування покарання (режим), суспільно корисна праця, соціально-виховна робота, загальноосвітнє і професійно-технічне навчання, громадський вплив.

Відповідно до ч.1 ст.118 КПК України засуджені до позбавлення волі мають право працювати в місцях позбавлення волі і на роботах, які визначаються адміністрацією колонії. Засуджені залучаються до суспільно корисної праці з урахуванням наявних виробничих потужностей, зважаючи при цьому на стать, вік, працездатність, стан здоров`я і спеціальність. Засуджені залучаються до оплачуваної праці, як правило, на підприємствах, у майстернях колоній, а також на державних або інших форм власності підприємствах, за умови забезпечення їх належної охорони та ізоляції. Адміністрація зобов`язана створювати умови, що дають змогу засудженим займатися суспільно корисною оплачуваною працею.

Отже, виходячи із вказаної норми закону, обов`язок щодо створення відповідних умов для праці та працевлаштування засудженого покладено виключно на адміністрацію установи виконання покарань.

Судом встановлено, що в матеріалах особової справи засудженого та поданих до суду адміністрацією СВК №67 документах відсутні будь-які докази ухилення чи відмови засудженого ОСОБА_5 від запропонованих адміністрацією колонії робіт.

З наведених підстав, суд вважає необгрунтованими викладені у характеристиці обставини щодо відсутності звернень засудженого до адміністрації з приводу його працевлаштування з самого моменту його прибуття в СВК №67.

Як вбачається із атестаційних листів засудженого ОСОБА_5 , зокрема за період:

з 20.01.2014 року по 23.07.2014 року не став на шлях виправлення;

з 23.07.2014 року по 12.01.2015 року стає на шлях виправлення, однак в слові «стає» містяться виправлення, що суттєво впливають на зміст рішення комісії.

З довідки про заохочення та стягнення встановлено, що за час перебування в установі ОСОБА_5 жодного разу не був притягнутий до дисциплінарної відповідальності за порушення вимог режиму відбування покарання, що свідчить про дотримання засудженим вимог утримання засуджених у виправних колоніях.

Разом з тим, 16.01.2015 року ОСОБА_5 винесено заохочення у виді подяки за сумлінне ставлення до праці та зразкову поведінку по підсумках 4 кварталу 2014 року.

Як встановлено із змісту характеристики від 06.02.2015 року з липня 2014 року та по даний час засуджений працевлаштований різноробочим в деревообробному цеху СВК №67. При виконанні виробничих завдань потребує контролю. Роботи по благоустрою установи та самообслуговуванню виконує.

Дотримується правомірних та ввічливих взаємовідносин з персоналом. Виконує передбачені законом вимоги персоналу установи.

Відповідно до ст.123 КВК України засуджений приймає участь у програмі диференційованого виховного впливу «Фізкультура та спорт», являється гравцем збірної команди відділення з футболу.

Заходи виховного впливу, які проводяться у відділенні відвідує, реагує позитивно.

Має завдані вчиненим злочином матеріальні збитки в сумі 2492,60 грн., які на даний час не відшкодовані, однак виконавчий лист до СВК №67 надійшов тільки 27.11.2014 року.

З довідки медичної частини СВК №67 від 05.02.2015 року встановлено, що засуджений ОСОБА_5 хворіє з діагнозом «Лівобічна вправима кила» та є працездатним з раціональним працевлаштуванням. В теперішній час стан засудженого є задовільним.

З виданої відділом організації та нормування праці СВК №67 довідки №110 від 04.02.2015 року встановлено, що за період з серпня 2014 року по січень 2015 року засуджений щомісячно виконував норми виробітку на 100%.

Відповідно до вимог ч.1 ст.82 КК України особам, що відбувають покарання у виді обмеження або позбавлення волі, невідбута частина покарання може бути замінена судом більш м`яким покаранням.

Згідно п.2 ч.4 ст.82 КК України заміна невідбутої частини покарання більш м`яким можлива після фактичного відбуття засудженим не менше половини строку покарання, призначеного судом за умисний тяжкий злочин чи необережний особливо тяжкий злочин, а також у разі, коли особа раніше відбувала покарання у виді позбавлення волі за умисний злочин і до погашення або зняття судимості знову вчинила умисний злочин, за який вона була засуджена до позбавлення волі.

Відповідно до ч.3 ст.82 КК України заміна невідбутої частини покарання більш м`яким може бути застосована, якщо засуджений став на шлях виправлення.

На день звернення до суду та на день розгляду даної справи ОСОБА_5 фактично відбув більше 1/2 строку призначеного покарання.

Враховуючи наведені вище вимоги законів та встановлені обставини в їх сукупності, із врахуванням особи засудженого ОСОБА_5 , суд приходить до висновку, що останній за час відбування покарання у виді позбавлення волі довів що став на шлях виправлення.

При цьому суд враховує, що задоволення судом клопотання засудженого про застосування щодо нього вимог ст.82 КК України має на меті не остаточно звільнити засудженого від відбування покарання, а передбачає продовження відбування ним більш м`якого виду покарання, продовження процесу виправлення та подальшу можливість доведення свого виправлення.

За таких обставин, ОСОБА_5 заслуговує заміни йому невідбутої частини покарання у виді позбавлення волі більш м`яким покаранням.

Належними та допустимими доказами підтверджується, що в разі звільнення ОСОБА_5 має намір працевлаштуватися в якості різноробочого в Колективному Будівельно-Монтажному Підприємстві «Орбіта-Рожище», що в м.Рожище, вул. Коте Шиколадзе, 133 Волинської області та буде проживати за адресою: АДРЕСА_1 .

З наведених вище підстав суд не погоджується із доводами прокурора та представника виправної колонії з приводу того, що засуджений ОСОБА_5 не став на шлях виправлення.

За таких обставин, клопотання засудженого підлягає до задоволення.

Керуючись ст.82 КК України, ст.ст.537, 539 КПК України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання засудженого ОСОБА_5 - задовольнити.

Замінити ОСОБА_5 невідбуту частину покарання у виді позбавлення волі більш м`яким покаранням у виді 01 (одного) року 07 (семи) місяців 26 (двадцяти шести) днів виправних робіт по місцю роботи з відрахуванням в дохід держави 20% його заробітку.

Ухвала може бути оскаржена до апеляційного суду Чернівецької області протягом 7 днів з дня її оголошення, а засудженим ОСОБА_5 в той же строк з дня вручення йому копії даної ухвали, шляхом подачі апеляції через Сокирянський районний суд Чернівецької області.

Суддя Сокирянського районного

суду Чернівецької області ОСОБА_1 .