АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД М. КИЄВА
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26.11.2013 року колегія суддів
судової палати з розгляду кримінальних
справ Апеляційного суду міста Києва у
складі:

Головуючого-судді - Бовтрук В.М.

суддів - Глиняного В.П., Одинця
В.М.

з участю прокурора - Мінакової Г.О.

захисників - ОСОБА_2, ОСОБА_3

засудженого - ОСОБА_4

провівши у відкритому судовому
засіданні в приміщенні суду розгляд
кримінальної справи за апеляцією
прокурора, який брав участь у розгляді
справи судом першої інстанції, та
захисника засудженого ОСОБА_4 адвоката
ОСОБА_2 на вирок Печерського районного
суду м. Києва від 14.03.2013 року,

в с т а н о в и л а:

Цим вироком :

ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1,
уродженця

м.Вишгород Київської
області, українця, громадянина України,

зареєстрованого та
проживаючого за адресою: АДРЕСА_1,
раніше не судимого,

засуджено за ч.1 ст. 366 КК України
на 2 роки обмеження волі з позбавленням
права займати посади пов'язані з
виконанням організаційно-розпорядчих
та адміністративно-господарських
функцій строком на 2 роки та звільнено
від призначеного покарання на підставі
ч.5 ст. 74 КК України;

за ч.4 ст. 191 КК України на 5 років
позбавлення волі з позбавленням права
займати посади пов'язані з виконанням
організаційно-розпорядчих та
адміністративно-господарських функцій
строком на 2 роки;

за ч.1 ст. 365 КК України на 5 років
позбавлення волі з позбавленням права
займати посади пов'язані з виконанням
організаційно-розпорядчих та
адміністративно-господарських функцій
строком на 2 роки;

за ч.2 ст. 366 КК України на 3 роки
позбавлення волі з позбавленням права
займати посади пов'язані з виконанням
організаційно-розпорядчих та
адміністративно-господарських функцій
строком на 2 роки.

Відповідно до ст. 70 КК України шляхом
часткового складання покарань,
призначених за ст.ст. 191 ч.4, 365 ч.1, 366 ч.2 КК
України, остаточно призначено ОСОБА_4 - 8
років позбавлення волі з позбавленням
права займати посади пов'язані з
виконанням організаційно-розпорядчих
та адміністративно-господарських
функцій строком на 3 роки.

За вироком суду першої інстанції,
ОСОБА_4 визнаний винним і засуджений за
вчинення злочинів за наступних
обставин.

Як зазначено у вироку, ОСОБА_4
відповідно до наказу Міністра культури
і туризму України №809/0/17-06 від 29.12.2006
року, будучи призначеним на посаду
директора державного підприємства
«Українська студія
хронікально-документальних фільмів»
(далі по тексту - ДП «Укркінохроніка») й
відповідно до контракту № 329 від 29.12.2006
року, керуючи ДП «Укркінохроніка»,
будучи службовою особою, здійснюючи
поточне керівництво роботою ДП
«Укркінохроніка» на засадах
єдиноначальності, організуючи
виробничо-господарську,
соціально-побутову та іншу діяльність,
будучи зобов»язаним забезпечувати
виконання показників ефективності
використання державного майна і
прибутку, й відповідно до Статуту ДП
«Укркінохроніка» від 11.08.2004 року,
здійснюючи оперативне керівництво
роботою ДП «Укркінохроніка», маючи
право розпоряджатися державним майном,
яке знаходиться на балансі ДП
«Укркінохроніка», розпоряджатися
прибутком ДП «Укркінохроніка», тобто,
будучи службовою особою, наділеною
організаційно-розпорядчими та
адміністративно-господарськими
повноваженнями, діючи умисно, вчинив
наступні злочини.

Так, 26.11.2007 року між ДП
«Укркінохроніка», Державною службою
кінематографії України та ТОВ
"Продюсерський центр РОДОВІД" укладено
договір № 376-1 на виробництво та
розповсюдження художнього фільму
«Пісня Галагана» на умовах державного
замовлення, у відповідності до п.п. 3.1.12
якого «Виконавець повинен
забезпечувати збереження і цільове
використання спеціально-постановочних
засобів, реквізити та іншого
обладнання, далі по тексту -
матеріальні цінності, необхідного для
виробництва фільму, створеного чи
придбаного відповідно до генерального
кошторису», й 26.06.2008 року та 24.09.2008 року
на виконання умов вказаного договору
Державною службою кінематографії
України (замовником) на рахунок ДП
«Укркінохроніка» (виконавцю)
перераховані грошові кошти на загальну
суму 1 014 066 грн. 20 коп.

ОСОБА_4, займаючи посаду директора ДП
«Укркінохроніка», будучи службовою
особою, яка наділена
організаційно-розпорядчими та
адміністративно-господарськими
повноваженнями, здійснюючи оперативне
керівництво роботою ДП
«Укркінохроніка», маючи право
розпоряджатися державним майном і
грошовими коштами, яке знаходилось на
балансі ДП «Укркінохроніка»,
перебуваючи в приміщенні ДП
«Укркінохроніка», що розташоване за
адресою: м. Київ, вул. Щорса, 18, у
невстановлений органами досудового
слідства час, маючи злочинний умисел
щодо незаконного та безоплатного
витрачання- розтрати чужого майна, яке
було ввірено йому та перебувало в його
віданні, протиправно витратив грошові
кошти, які були отриманні ДП
«Укркінохроніка» відповідно до
договору № 376-1 від 26.11.2007 року на
виробництво та розповсюдження
художнього фільму «Пісня Галагана» на
умовах державного замовлення, які
перебували в його віданні, здійснивши
протиправне витрачання шляхом
перерахування платіжним дорученням №
215 від 30.09.2008 року за нібито виконані
роботи по виготовленню декорацій до
художнього фільму «Пісня Галагана» по
договору № 3-06/08 від 03.03.2008 року та акту
№ 3 від 27.06.2008 року грошових коштів на
суму 300 000 грн. на розрахунковий рахунок
ТОВ «АРМ-ПРИМ», чим вчинив розтрату
чужого майна, заподіявши Державному
бюджету матеріальної шкоди, шляхом
зловживанням своїм службовим
становищем, що більше ніж у 250 разів
перевищує неоподатковуваний мінімум
доходів громадян, тобто у великих
розмірах.

Крім того, директор ДП
«Укркінохроніка» ОСОБА_4, будучи
службовою особою, у невстановлений
органами досудового слідства час, в
приміщенні ДП «Укркінохроніка», що
розташоване по вул. Щорса, 18, в м. Києві,
будучи обізнаним, що ТОВ «АРМ-ПРИМ»
немає ніякого відношення до надання
послуг для ДП «Укркінохроніка», а
первинна документація з
вищезазначеним товариством
оформлялась з метою приховання
злочину, склав завідомо неправдиві
офіційні документи, підписавши та
поставивши відбиток печатки ДП
«Укркінохроніка», а саме: договір №
03-06/08 від 03.06.2008 року та акт № 3 від 27.06.2008
року приймання-передачі виконаних
робіт (наданих послуг) до договору №
03-06/08 від 03.06.2008 року, відповідно яких
ТОВ «АРМ-ПРИМ» начебто виготовило
декорації до художнього фільму «Пісня
Галагана» на загальну суму 1 020 000 грн.,
договір № 2706 від 27.06.2008 року та акт № 1
від 27.06.2008 року приймання-передачі
декорацій на зберігання до договору №
2706 від 27.06.2008 року, відповідно до яких
ТОВ «АРМ-ПРИМ» начебто надало послуги
по зберіганню декорацій до художнього
фільму «Пісня Галагана», чим вчинив
службове підроблення, яке спричинило
тяжкі наслідки у вигляді збитків у
розмірі 300 000 грн., що у двісті п'ятдесят
і більше разів перевищує
неоподаткований мінімум доходів
громадян.

Крім того, директор ДП
«Укркінохроніка» ОСОБА_4 26.12 2008 року у
невстановлений органами досудового
слідства час, будучи службовою особою,
знаходячись у своєму службовому
кабінеті по АДРЕСА_2, перевищуючи свої
службові повноваження, діючи умисно в
інтересах ОСОБА_5, з мотивів особистої
приязні до ОСОБА_5, в порушення ст. 8
Закону України «Про приватизацію
державного житлового фонду»,
відповідно до якого приватизація
державного житлового фонду
здійснюється уповноваженими на це
органами, створеними державними
підприємствами у повному
господарському віданні або
оперативному управлінні яких
знаходиться державний житловий фонд,
на підставі рішень відповідних органів
приватизації, що приймаються не
пізніше місяця з дня одержання заяви
громадянина, без письмової заяви від
останнього про передачу останньому у
власність АДРЕСА_2, та в порушення п. п.
20,21,22 «Правил обліку громадян, які
потребують поліпшення житлових умов, і
надання їм жилих приміщень в
Українській РСР», затвердженою
постановою Ради Міністрів Української
РСР і Української
РеспубліканськоїРади професійних
спілок від 11.12.1984 року № 470, відповідно
до якого громадяни беруться на
квартирний облік за місцем роботи -
спільним рішенням адміністрації
підприємства і відповідного
профспілкового комітету, без
проведення спільних засідань профкому
та адміністрації ДП «Укркінохроніка»,
одноособово прийняв рішення, яке
приймається колегіально, про надання
приміщення АДРЕСА_2, яке є нежитловим, у
користування ОСОБА_5, внаслідок чого
завдав істотну шкоду охоронюваним
законом правам та інтересам юридичної
особи - державного підприємства
«Українська студія
хронікально-документальних фільмів»,
створив обстановку й умови, що
утруднюють виконання державним
підприємством «Українська студія
хронікально-документальних фільмів»
своїх функцій - неможливості
користування державним підприємством
«Українська студія
хронікально-документальних фільмів»
нерухомим майном- приміщенням АДРЕСА_2.

Крім того, директор ДП
«Укркінохроніка» ОСОБА_4, будучи
службовою особою, 26.12.2008 року, у
невстановлений органами досудового
слідства час, знаходячись у своєму
службовому кабінеті по АДРЕСА_2, діючи
умисно, в інтересах ОСОБА_5, будучи
обізнаним, що спільне засідання
адміністрації та профспілкового
комітету ДП «Укркінохроніка» про
надання начальнику відділу
відеотехнологій ДП «Укркінохроніка»
ОСОБА_5 АДРЕСА_2 не відбувалось, видав
завідомо неправдивий документ-
підписав протокол № 19/12 від 26.12.2008 року
спільного засідання адміністрації та
профспілкового комітету ДП
«Укркінохроніка», який містив завідомо
неправдиві відомості, а саме, що на
спільному засіданні адміністрації та
профспілкового комітету ДП
«Укркінохроніка» прийнято рішення про
надання начальнику відділу
відеотехнологїй ДП «Укркінохроніка»
ОСОБА_5 АДРЕСА_2, і який містив підпис
від імені ОСОБА_7, виконаний іншою
особою.

В подальшому, 29.12.2008 року, у
невстановлений органами досудового
слідства час директор ДП
«Укркінохроніка» ОСОБА_4, будучи
службовою особою, знаходячись в своєму
службовому кабінеті по АДРЕСА_2, діючи
умисно в інтересах ОСОБА_5, будучи
обізнаним, що спільного засідання
адміністрації та профкому ДП
«Укркінохроніка» про надання
приміщення АДРЕСА_2, у користування
ОСОБА_5 не проводилось, видав завідомо
неправдивий документ- підписав лист №
367 від 29.12.2009 року на адресу Печерської
районної у місті Києві державної
адміністрації, у якому клопотав перед
Печерською районною у місті Києві
державною адміністрацію затвердити
спільне рішення адміністрації та
профспілкового комітету ДП
«Укркінохроніка» про надання житлової
площі начальнику відділу
відеотехнологій ОСОБА_5, і в який
внесені завідомо неправдиві відомості,
а саме, що рішенням спільного засідання
адміністрації та профкому ДП
«Укркінохроніка» ОСОБА_5 надано у
користування приміщення АДРЕСА_2.

В подальшому, розпорядженням
Печерської районної в м. Києві
державної адміністрації № 69 від 04.02.2009
року «Про надання житлової площі
працівникам підприємств, установ та
організацій Печерського району» на
підставі підроблених документів, а
саме: протоколу № 19/12 від 26.12.2008 року
спільного засідання адміністрації і
профспілкового комітету ДП
«Укркінохроніка» та листа директора ДП
«Укркінохроніка» № 367 від 29.12.2008 року
щодо затвердження спільного рішення №
19/12 від 26.12.2008 року адміністрації та
профспілкового комітету ДП
«Укркінохроніка» та надано житлову
площу ОСОБА_5, і виданий відповідно
ордер № 011285 серії Б від 05.02.2009 року.

В апеляції прокурор, який брав участь у
розгляді справи судом першої
інстанції, посилаючись на неправильне
застосування кримінального закону,
просить вирок суду скасувати,
постановити новий вирок, яким ОСОБА_4
визнати винним та призначити йому
покарання за ч. 2 ст. 366 КК України - 2 роки
позбавлення волі з позбавленням права
обіймати посади, пов'язані з
фінансово-господарською діяльністю та
адміністративно-розпорядчими
функціями строком на 2 роки; за ч. 3 ст. 365
КК України - 8 років позбавлення волі з
позбавленням права обіймати посади,
пов'язані з фінансово-господарською
діяльністю та
адміністративно-розпорядчими
функціями строком на 3 роки; за ч. 4 ст. 191
КК України - 5 років позбавлення волі з
позбавленням права обіймати посади,
пов'язані з фінансово-господарською
діяльністю та
адміністративно-розпорядчими
функціями строком на 3 роки; за ч. 2 ст. 366
КК України - 2 роки позбавлення волі з
позбавленням права обіймати посади,
пов'язані з фінансово-господарською
діяльністю та
адміністративно-розпорядчими
функціями строком на 2 роки. На підставі
ст. 70 КК України шляхом поглинення менш
суворого покарання більш суворим
остаточно призначити ОСОБА_4 - 8 років
позбавлення волі з позбавленням права
обіймати посади, пов'язані з
фінансово-господарською діяльністю та
адміністративно-розпорядчими
функціями строком на 3 роки.

В обґрунтування апеляції прокурор
посилається на те, що суд невірно
кваліфікував дії ОСОБА_4 за ч.1 ст. 366 та
ч.1 ст. 365 КК України, оскільки ОСОБА_4
було спричинено тяжкі наслідки у
вигляді спричинення збитків ДП
«Укркінохроніка» на суму 384374 грн., що у
250 і більше разів перевищує
неоподатковуваний мінімум доходів
громадян.

Крім того, зазначає, що ОСОБА_4 підписав
лист № 367 на адресу Печерської районної
у м. Києві державної адміністрації, у
який вніс завідомо неправдиві
відомості, внаслідок чого ДП
«Укркінохроніка» зазнало збитків на
суму 384374 грн., що у 250 і більше разів
перевищує неоподатковуваний мінімум
доходів громадян.

В апеляції зі змінами до неї захисник
ОСОБА_2, не оспорюючи висновки суду про
перекваліфікацію дій ОСОБА_4 з ч.3 на ч.1
ст.365 КК України, посилаючись на
невідповідність призначеного судом
покарання ступеню тяжкості вчиненого
злочину і особі засудженого, внаслідок
його суворості, просить вирок суду
першої інстанції змінити, пом'якшивши
призначене ОСОБА_4 покарання, з
застосуванням ст.69 КК України.

В обґрунтування апеляції посилається
на те, що суд призначив його
підзахисному за ч.1 ст.365 КК України
покарання у максимальному розмірі, не
взявши до уваги те, що ОСОБА_4 раніше не
судимий, позитивно характеризується як
за місцем проживання, так і за місцем
роботи, що він активно сприяв
розкриттю злочину, не відмовляючись
давати показання.

Апелянт звертає увагу колегії суддів
на те, що ОСОБА_4 не визнавав своєї вини
щодо інкримінованого йому злочину за
обвинуваченням у редакції досудового
слідства, а не після перекваліфікації
його дій на ч.1 ст.365 КК України, та
просить врахувати, що ОСОБА_4 раніше не
судимий, злочин вчинив вперше, визнає
свою вину та щиро кається у вчиненому,
активно сприяв розкриттю злочину, має
позитивні характеристики, постійне
місце проживання, на час вчинення
злочину працював, має великий стаж
роботи, на утриманні має стареньку
матір, ІНФОРМАЦІЯ_2, яка постійно
проживала з ним до взяття його під
варту, ОСОБА_4 проживав на території
зони посиленого радіоекологічного
контролю, з грудня 2010 року постійно
перебуває під вартою в Київському СІЗО.

Заслухавши доповідь судді, захисників
ОСОБА_2, ОСОБА_3 та засудженого ОСОБА_4,
які підтримали апеляцію захисника
ОСОБА_2 та заперечували проти
задоволення апеляції прокурора,
прокурора Мінакову Г.О., яка не
підтримала апеляцію прокурора, який
брав участь у розгляді справи судом
першої інстанції, та заперечувала
проти задоволення апеляції захисника
ОСОБА_2, провівши судові дебати,
заслухавши останнє слово засудженого,
перевіривши матеріали справи та
обговоривши доводи апеляційних скарг,
колегія суддів приходить до висновку,
що апеляція захисника підлягає
задоволенню, а апеляція прокурора
задоволенню не підлягає з наступних
підстав.

Висновки суду про винуватість ОСОБА_4 у
вчиненні злочинів, за які його
засуджено, відповідають фактичним
обставинам справи і підтверджуються
наявними в матеріалах справи та
дослідженими в судовому засіданні
доказами в їх сукупності.

Кваліфікація дій засудженого ОСОБА_4 за
ч.1 ст.366, ч.4 ст.191, ч.1 ст.365, ч.2 ст.366 КК
України є правильною.

Доводи апеляції прокурора про невірну
кваліфікацію дій засудженого ОСОБА_4 за
ч.1 ст.365, ч.1 ст.366 КК України колегія
суддів вважає необґрунтованими і
такими, що суперечать наявним в
матеріалах справи доказам і
спростовуються ними.

Що стосується призначеного
засудженому ОСОБА_4 покарання, то суд
першої інстанції, на думку колегії
суддів, призначив його без належного
врахування конкретних обставин справи,
даних про особу винного, а також
обставин, що пом'якшують покарання.

Відповідно до ст.65 КК України, при
призначенні покарання суд враховує
ступінь тяжкості вчиненого злочину,
особу винного, обставини, що
пом'якшують та обтяжують покарання.
Особі, яка вчинила злочин, має бути
призначене покарання, необхідне й
достатнє для її виправлення та
попередження нових злочинів.

Разом з тим, призначаючи ОСОБА_4
покарання, суд першої інстанції не
врахував положень ч.2 ст.50 КК України,
відповідно до якої покарання має на
меті не тільки кару, а й виправлення
засуджених, а також запобігання
вчиненню нових злочинів як
засудженими, так і іншими особами.

Призначаючи ОСОБА_4 покарання, суд
лише формально вказав, що враховує
ступінь тяжкості вчинених ним
злочинів, особу винного, який раніше не
судимий, тимчасово не працює, на обліку
у лікаря нарколога та психіатра не
перебуває, відсутність пом'якшуючих та
обтяжуючих покарання обставин, а також
те, що ОСОБА_4 притягувався до
кримінальної відповідальності за ст.175
ч.2 КК України, хоча і був звільнений від
кримінальної відповідальності на
підставі ст.ст. 44, 48, 175 ч.3 КК України.

Проте, на думку колегії суддів, при
призначенні покарання засудженому суд
не в повній мірі врахував саме дані про
особу винного, наявність обставин,
пом'якшуючих та відсутність
обтяжуючих покарання обставин,
конкретні обставини справи.

Так, з матеріалів справи вбачається,
що ОСОБА_4 раніше судимим не був, на
обліку у лікарів нарколога та
психіатра не перебуває, має постійне
місце проживання, проживає на
території зони посиленого
радіоекологічного контролю(
посвідчення серія НОМЕР_1 (категорія 4),
позитивно характеризується за місцем
проживання, до затримання постійно
проживав з матір'ю, ІНФОРМАЦІЯ_2, яка
знаходилась на його утриманні, і яка
являється пенсіонером, страждає рядом
хронічних захворювань, в т.ч. ІХС,
стенокардією II ф.кл., кардіосклерозом
атеросклеротичним, ХАТ II ст., IIIст.,
ризик 4 криз 14.06.2013р., серцевою астмою, СН
II А ст., атеросклерозом судин
головного мозку, дисциркуляторною
енцефалопатією II ст., вузловим зобом II
ст. та іншими захворюваннями.

В судовому засіданні апеляційної
інстанції засуджений ОСОБА_4 пояснив,
що він не визнавав своєї вини щодо
інкримінованого йому органами
досудового слідства злочину за ч.3 ст.365
КК України, після перекваліфікації
судом його дій він повністю визнає свою
вину, щиро кається і більше ніколи
будь-якого злочину не вчинить.

Колегія суддів визнає обставинами,
що пом'якшують покарання ОСОБА_4 -
визнання ним своєї вини і щире каяття, а
також у відповідності до ч.2 ст.66 КК
України вищезазначені обставини,
зокрема, те, що він є особою, яка
постійно проживає на території зони
посиленого радіоекологічного
контролю, наявність у нього матері
пенсійного віку, яка до його затримання
проживала разом з ним та знаходилась на
його утриманні, а також стан здоров'я
його матері.

Таким чином, з врахуванням
вищевикладених обставин, які
пом'якшують покарання і суттєво
знижують ступінь тяжкості вчинених
злочинів, даних про особу винного,
відсутності цивільного позову у
справі, що з моменту вчинення ОСОБА_4
злочинів пройшло майже п'ять років, з
яких він вже три роки перебуває під
вартою, за відсутності обставин, що
обтяжують покарання, колегія суддів
вважає за можливе застосувати до
засудженого ст.69 КК України і
призначити йому покарання нижче від
найнижчої межі, встановленої санкцією
ч.4 ст.191 КК України, та пом'якшити
призначене засудженому покарання за ч.1
ст.365 КК України.

Керуючись ст.ст. 365, 366 КПК України 1960
року, розділом XI «Перехідні положення»
КПК України 2012 року, колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А :

Апеляцію прокурора, який брав участь
у розгляді справи судом першої
інстанції, залишити без задоволення.

Апеляцію захисника ОСОБА_2
задовольнити.

Вирок Печерського районного суду м.
Києва від 14.03.2013 року щодо ОСОБА_4
змінити, пом'якшити призначене
засудженому ОСОБА_4 покарання за ч.1
ст.365 КК України до 3 років 6 місяців
позбавлення волі з позбавленням права
займати посади, пов'язані з виконанням
організаційно-розпорядчих та
адміністративно-господарських функцій
строком на 1 рік 6 місяців; за ч.4 ст.191 КК
України, з застосуванням ст.69 КК
України до 4 років позбавлення волі з
позбавленням права займати посади,
пов'язані з виконанням
організаційно-розпорядчих та
адміністративно-господарських функцій
строком на 2 роки.

На підставі ст.70 КК України, за
сукупністю злочинів, передбачених
ст.ст.365 ч.1, 366 ч.2, 191 ч.4 КК України, шляхом
поглинення менш суворого покарання
більш суворим, остаточно призначити
ОСОБА_4 4 роки позбавлення волі з
позбавленням права займати посади,
пов'язані з виконанням
організаційно-розпорядчих та
адміністративно-господарських функцій
строком на 2 роки.

В решті вирок суду залишити без змін.

Судді: