Справа № 500/6498/14-к
Провадження № 1-кп/500/72/15
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
05 лютого 2015 року

Ізмаїльський міськрайонний суд Одеської області у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

при секретарі ОСОБА_2 ,

за участю прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченого ОСОБА_4 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Ізмаїлі кримінальне провадження, яке внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0002529 від 29 серпня 2014 року за обвинуваченням

ОСОБА_5 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_1 в місті Ізмаїл Одеської області, громадянина України, українця, з середньою освітою, неодруженого, не працюючого, який зареєстрований за адресою АДРЕСА_1 , проживає АДРЕСА_2 , запобіжний захід не обирався

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст.ст. 185 ч. 1, 185 ч. 2 КК України,

В С Т А Н О В И В:
05 серпня 2014 року в період час з 14-00 по 15-00 ОСОБА_4 , знаходячись біля будинку АДРЕСА_3 , умисно, з корисливих мотивів, з метою таємного викрадення чужого майна, шляхом вільного доступу, таємно викрав кришку каналізаційного люку вартістю 220 грн., яка належить ОСОБА_6 , чим спричинив останньому матеріальну шкоду на вищевказану суму, після чого з місця скоєння злочину зник.

Крім того, в період з 06 серпня по 09 серпня 2014 року біля 18 години ОСОБА_4 , знаходячись біля будинку № 83 по вул. Краснофлотській в м. Ізмаїл, умисно, повторно, з корисливих мотивів, з метою таємного заволодіння чужим майном, шляхом вільного доступу, таємно викрав кришку каналізаційного люку вартістю 290 грн., яка належить ОСОБА_7 , чим спричинив останньому матеріальну шкоду на вищевказану суму, після чого з місця скоєння злочину зник, розпорядившись викраденим на свій розсуд.

12 серпня 2014 року біля 12 години ОСОБА_4 , знаходячись, біля будинку № 29 по вул. Леніна в м. Ізмаїл, умисно, повторно, з корисливих мотивів, з метою таємного заволодіння чужим майном, шляхом вільного доступу, таємно викрав кришку каналізаційного люку вартістю 290 грн., яка належить ОСОБА_8 , чим спричинив останній матеріальну шкоду на вищевказану суму, після чого з місця скоєння злочину зник, розпорядишсь викраденим на свій розсуд.

В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 повністю визнав себе винним в обсязі пред`явлених йому обвинувачення. В ході судового розгляду він детально розповів про обставини злочину та щиро розкаявся в його вчиненні, не піддавши сумніву обставини справи, викладені в обвинувальному акті.

Так, обвинувачений ОСОБА_4 в судовому засіданні пояснив, що злочин він вчинив за вище описаних обставинах. Викрадені каналізаційні люки він продав, а гроші потратив на особисті потреби. Він повністю згоден з об`ємом та вартістю майна, яке він викрав. Матеріальний збиток він частково відшкодував (потерпілим ОСОБА_7 та ОСОБА_8 ). В скоєному він щиро кається. Обставинами, що стали причиною скоєння ним злочину стало те, що він посварився з братом, який вигнав його з дому у в`язку з чим він не мав де жити, не мав грошей на придбання продуктів питання.

Приймаючи до уваги повне визнання обвинуваченим своєї вини в обсязі пред`явленого йому обвинувачення, а також те, що він не піддавал сумніву обставини справи, які викладені в обвинувальному акті, правильно розуміє зміст цих обставин, у суду не виникає сумнівів в добровільності позиції обвинуваченого.

У зв`язку з цим, згідно ч. 3 ст. 349 КПК України суд, за згодою учасників судового провадження, визнав недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин справи, які ніким не оспорюються, та визнав можливим обмежити обсяг досліджуваних доказів допитом обвинуваченого ОСОБА_4 , а також дослідженням доказів, що стосуються особи обвинуваченого.

При цьому судом роз`яснено учасникам судового провадження, що вони будуть позбавлені права оспорювати ці обставини справи в апеляційному порядку.

Потерпілий ОСОБА_6 у судове засідання не з`явився, про дату, час та місце проведення судового розгляду був повідомлен належним чином, що підтверджується повідомленням про вручення судової повістки про виклик через SMS-повідомлення.

Потерпіли ОСОБА_7 та ОСОБА_8 надали суду заяви, в яких просять розглянути справу за їх відсутністю. Матеріальних претензій до обвинуваченого вони не мають. Матеріальна шкода їм повністю відшкодована.

Суд, заслухавши думки учасників судового провадження про можливість за відсутності потерпілих з`ясувати всі обставини судового розгляду, відповідно до ст.325 КПК України прийшов до висновку про проведення судового розгляду без їх участі.

Таким чином, суд вважає, що перевірені судом докази є належними, допустимими та достовірними, а в сукупності вони є достатніми та взаємопов`язаними для постановлення обвинувального вироку.

Дії обвинуваченого правильно кваліфіковані за ст.ст. 185 ч. 1, 185 ч. 2 КК України, оскільки ОСОБА_4 вчинив:

·таємне викрадення чужого майна, тобто крадіжку - злочин, передбачений ст. 185 ч. 1 КК України;

·таємне викрадення чужого майна, вчиненого повторно, тобто крадіжку - злочин, передбачений ст. 185 ч. 2 КК України.

При призначенні покарання суд, відповідно до ст.ст. 65 - 67 КК України враховує характер і міру громадської небезпеки вчиненого злочину, дані, які характеризують особу обвинуваченого, обставини, які обтяжують і пом`якшують покарання.

Обставин, які б згідно ст. 67 КК України обтяжують покарання обвинуваченого ОСОБА_4 , судом встановлено не було.

До обставин, які згідно ст. 66 КК України пом`якшують покарання обвинуваченого ОСОБА_4 , суд відносить повне визнання своєї провини обвинуваченим, щире розкаяння в скоєнні злочину, сприяння в його розкритті, часткове відшкодування матеріального збитку.

З урахуванням усіх обставин справи, особи обвинуваченого, відсутність тяжких наслідків вчиненого ним правопорушення, керуючись вимогами карного закону і передбачених цим законом санкцій, суд вважає, що виправлення і перевиховання обвинуваченого ОСОБА_4 , можливо без ізоляції від суспільства, із застосуванням ст.ст. 75, 76 КК України - звільнення від відбуття покарання з випробувальним терміном.

Керуючись ст. ст. 369 371, 373 375 КПК України, суд

У Х В А Л И В:
ОСОБА_9 визнати винним за ст.ст. 185 ч. 1, 185 ч. 2 КК України і призначити йому покарання:

·за ст. 185 ч. 1 КК України у вигляді позбавлення волі строком на один рік,

·за ст. 185 ч. 2 КК України у вигляді позбавлення волі строком на два роки.

Згідно ст. 70 КК України остаточне покарання ОСОБА_4 визначити шляхом часткового складання призначених покарань і остаточно визначити покарання у вигляді позбавлення волі строком на два роки три місяця.

Запобіжний захід до набирання законної сили вироку відносно ОСОБА_4 не обирати.

На підставі ст. 75 КК України ОСОБА_4 від відбуття призначеного покарання звільнити з випробуванням, встановивши випробувальний термін два роки.

На підставі ст. 76 КК України зобов`язати ОСОБА_4 періодично являтися на реєстрацію в органи кримінально-виконавчої інспекції, повідомляти їх про зміну місця проживання, роботи або навчання.

На вирок може бути подана апеляція до апеляційного суду Одеської області через Ізмаїльський міськрайонний суд впродовж 30 діб з моменту його проголошення, а обвинуваченим ОСОБА_4 в той же термін з дня вручення йому копії вироку.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не буде скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення Апеляційним судом Одеської області.

Учасники судового провадження мають право отримати копію вироку в суді, а обвинуваченому та прокурору вручити копію вироку негайно після його проголошення.

Суддя