Справа № 11-385 2007 р. Головуючий
у 1 інстанції Луньова Т.М.
ч. 2 КК України Доповідач
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 червня 2007
р.

Колегія
суддів судової палати в кримінальних справах апеляційного суду Волинської
області в складі:

головуючого-судді
Лозовського А.О.

суддів Олексюка
Я.М., Оксентюка В.Н.

з участю
прокурора Смолюка Б.С.

засудженої
ОСОБА_1

захисника
ОСОБА_2 розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Луцьку кримінальну
справу за апеляцією засудженої ОСОБА_1 на вирок Ковельського міськрайонного
суду від 27 квітня 2007 року, яким ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1 року народження,
уродженка та жителька м. АДРЕСА_1, українки,з середньою-спеціальною освітою не
працююча, раніше не судима, засуджена за ст. 121 ч. 2 КК України на сім років
позбавлення волі.

Міру
запобіжного заходу засудженій ОСОБА_1 змінено з підписки про невиїзд з
постійного місця проживання на тримання під вартою .

Стягнуто
з ОСОБА_1 в користь НДЕКЦ при УМВС України у Волинській області 47 грн. 09 коп
за проведення доктолоскопічної експертизи і 117 грн.07 коп. за проведення
трасологічної експертизи.

Розглядаючи
справу в апеляційному порядку, колегія судової палати

ВСТАНОВИЛА:

За
вироком суду ОСОБА_1 визнана винною в тому, що 19 грудня 2006 року біля 21.00
години, перебуваючи в стані алкогольного сп'яніння, на ґрунті особистих
неприязних відносин, під час суперечки, яка виникла в процесі розлиття спиртних
напоїв між нею та її співмешканцем ОСОБА_3 в приміщенні квартири АДРЕСА_2,
умисно нанесла ОСОБА_3 удар скляною пляшкою з-під горілки по голові. При цьому
останньому спричинено тілесні ушкодження у вигляді комбінованої забійно-різаної
рани правої лобно-скроневої ділянки волосистої частини голови з пошкодженням
судин даної ділянки і розвитком масивної зовнішньої крововтрати, які
відносяться до тяжких тілесних ушкоджень за ознакою небезпеки для життя, що
призвело до смерті потерпілого ОСОБА_3

У
поданій апеляції засуджена ОСОБА_1 вказує, що суд не дослідив у повному обсязі
матеріали справи, не взяв до уваги, що вона захищалась від неправомірних дій
ОСОБА_3 Зі змісту апеляції вбачається, що засуджена просить змінити вирок і
перекваліфікувати її дії на статтю Кримінального кодексу, яка передбачає
відповідальність за неумисне спричинення тілесних ушкоджень.

Адвокат ОСОБА_2 в апеляції та доповненнях до неї
зазначає, що дії ОСОБА_1 суд кваліфікував невірно і просить їх
перекваліфікувати або на ст.119 КК України, або на на ст. 124 КК України.

Заслухавши
доповідача, який виклав суть вироку, доводи апеляцій засудженої та її
захисника, пояснення засудженої ОСОБА_1, її захисника, які підтримали апеляції
з викладених у них підстав, думку прокурора, який пропонував залишити вирок без
змін, перевіривши за матеріалами справи доводи апеляцій, колегія судової палати
прийшла до висновку, що апеляції засудженої та її захисника підлягають до
задоволення.

Так,
засуджена ОСОБА_1 як на досудовому слідстві, так і в судовому засіданні визнала
факт нанесення ОСОБА_3 удару пляшкою по голові, чим заподіяла потерпілому тяжке
тілесне ушкодження, що спричинило його смерть. Разом з тим, підсудна вказує на
відсутність у неї умислу на заподіяння ОСОБА_3 тяжких тілесних ушкоджень.
Зокрема, підсудна зазначає, що діяла з метою захистити себе від протиправних
дій з боку потерпілого, оскільки причиною нанесення ОСОБА_3 удару було те, що
він схопив її за волосся, вдарив головою об стіл і продовжував утримувати.

Дані
показання засудженої ОСОБА_1 будь-якими іншими доказами не спростовані.

В разі,
коли зв'язок між заподіянням потерпілому тяжких тілесних ушкоджень і смертю є
випадковим, а також якщо смерть потерпілого була наслідком тяжкого тілесного
ушкодження у разі перевищення меж необхідної оборони відповідальність за ч.2
ст.121 КК України за цією ознакою наставати не може. Так, умисне тяжке тілесне
ушкодження, що спричинило смерть потерпілого, вчинене у разі перевищення меж
необхідної оборони, слід кваліфікувати за ст.124 КК України.

За таких
обставин суд дав неправильну оцінку зібраним по справі доказам і невірно
кваліфікував дії засудженої ОСОБА_1 за ст. 121 ч. 2 КК України.

А тому,
враховуючи, що засуджена ОСОБА_1 перебувала в стані необхідної оборони, що
підтверджується її показаннями як на досудовому слідстві так і в суді, стосовно
того, що нанесла вона удар ОСОБА_3 пляшкою по голові лише в цілях захисту і ці
її покази нічим не спростовані, а тому її дії підлягають перекваліфікації.

Проаналізувавши
всі обставини справи, колегія суддів приходить до висновку, що перед нанесенням
ОСОБА_3 удару пляшкою по голові ОСОБА_1 вимушена була захищатись від його
насильницьких дій, тобто знаходилась у стані необхідної оброни, яку перевищила,
а тому її дії підлягають перекваліфікації зі ст.121 ч.2 КК України на ст.124 КК
України, яка передбачає відповідальність за умисне заподіяння тяжких тілесних
ушкоджень, вчинене у разі перевищення меж необхідної оборони.

Враховуючи,
що за злочин, передбачений даною статтею встановлено максимальне покарання до
двох років обмеження волі і що ОСОБА_1 має батьків понад 70 років у відсутності
інших працездатних дітей, вона на підставі ст.1 п. ґ Закону України «Про
амністію» від 19 квітня 2007 року підлягає звільненню від призначеного
покарання.

Керуючись
ст.ст.365,366 КК України колегія суддів,-

УХВАЛИЛА:

Апеляції
засудженої ОСОБА_1 та в її інтересах адвоката ОСОБА_2 задовільнити

Вирок
Ковельського міськрайонного суду від 27 квітня 2007 року змінити.

Перекваліфікувати
дії засудженої ОСОБА_1 зі ст.121 ч.2 КК України на ст.124 КК і призначити їй
покарання у виді обмеження волі строком на 2 роки.

На підставі ст.1
п. ґ Закону України від 19 квітня 2007 року «Про амністію» звільнити ОСОБА_1
від відбування покарання.

Звільнити
ОСОБА_1 з-під варти негайно.

У решті
вирок залишити без змін.