Ухвала

іменем україни

04 вересня 2014 р.м. КиївКолегія суддів
судової палати у кримінальних справах

Вищого спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних
і кримінальних справ у складі:

головуючого
Квасневської Н.Д.,

суддів:
Кульбаби В.М., Мороза М.А.,

при секретарі Гладкіх
Л.М.,

за участю прокурора
Вергізової Л.А.,

засудженого ОСОБА_1,

захисника ОСОБА_2,

розглянувши в судовому засіданні
кримінальне провадження, внесене до
Єдиного реєстру досудових
розслідувань за № 0000238, за
обвинуваченням

ОСОБА_1,

ІНФОРМАЦІЯ_1, громадянина України,

уродженця м. Тбілісі, Грузія,

мешканця АДРЕСА_1, не судимого,

- у вчиненні кримінального
правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 286
КК України,

в с т а н о в и л а:

Вироком Ульяновського районного суду
Кіровоградської області від 27
листопада 2013 року ОСОБА_1 засуджено за
ч. 3 ст. 286 КК України на 5 років
позбавлення волі з позбавленням права
керувати транспортними засобами
строком 2 роки.

Постановлено стягнути:

- з ПАТ «Страхової компанії «Скайд» м.
Києва:

- на користь Уляновської Центральної
районної лікарні 882 грн. 55 коп.,

- на користь Кіровоградської обласної
лікарні 13 074 грн. 30 коп.,

- на користь Кіровоградської обласної
дитячої лікарні 984 грн. 21 коп.;

- з засудженого ОСОБА_1:

- на користь ОСОБА_4 на відшкодування
моральної шкоди 250000 грн.,

в тому числі на відшкодування витрат
на правову допомогу 1000 грн.;

- на користь ОСОБА_5 на відшкодування
моральної шкоди 20000 грн.,

- на користь ОСОБА_6 на відшкодування
моральної шкоди 250000 грн.,

- на користь ОСОБА_7 на відшкодування
моральної шкоди 20000 грн.,

- на користь держави 2948 грн. 72 коп.
судових витрат.

Вирішено долю речових доказів по
справі.

Ухвалою Апеляційного суду
Кіровоградської області від 20 березня
2014 року вирок залишено без зміни.

У касаційних скаргах, які є
аналогічними за своїм змістом,
засуджений ОСОБА_1, його захисник
ОСОБА_2 та потерпілі ОСОБА_7, ОСОБА_4 і
ОСОБА_5 порушують питання про зміну
судових рішень щодо ОСОБА_1 в частині
призначеного покарання. Вважають, що
суди першої та апеляційної інстанцій
залишили поза увагою пом'якшуючі
покарання обставини, які, на їх думку, є
підставами для звільнення ОСОБА_1 від
відбування покарання з випробуванням.
Просять застосувати до ОСОБА_1 ст. 75 КК
України.

За вироком суду ОСОБА_1 засуджений за
те, що він 11 травня 2013 року приблизно о 14
год. 10 хв., керуючи технічно справним
автомобілем «Dodge Charger», державний
номерний знак НОМЕР_1, рухаючись у
напрямку м. Одеса на 271-му кілометрі
автодороги «Київ-Одеса», порушив п. п.
1.5, 2.3 (б, д), 12.1, 12.3, 12.6 (г), 13.1 Правил
дорожнього руху, перевищив допустиму
швидкість руху, рухаючись зі швидкістю
приблизно 176-184 км/год., не дотримав
безпечної дистанції, внаслідок чого
допустив зіткнення з автомобілем
«ВАЗ-2103», державний номерний знак
НОМЕР_2, яким керував ОСОБА_4 та рухався
попереду в попутному напрямку по
крайній правій смузі руху з меншою
швидкістю, від чого відбулося
загорання автомобіля «ВАЗ-2103».

У результаті дорожньо-транспортної
пригоди пасажири автомобіля «ВАЗ-2103»
ОСОБА_8 та її малолітня дитина ОСОБА_12
отримали тілесні ушкодження, від яких
померли; водій ОСОБА_4 та його малолітня
дитина ОСОБА_6 отримали тілесні
ушкодження середнього ступеню
тяжкості, тобто такі, що не є
небезпечними для життя, але потягли
тривалий розлад здоров'я.

Заслухавши доповідь суді, пояснення
захисника та засудженого на
підтримання касаційних скарг, думку
прокурора, яка вважала, що судові
рішення слід залишити без зміни,
перевіривши матеріали кримінального
провадження та обговоривши доводи
касаційних скарг, колегія суддів
дійшла висновку, що касаційні скарги
підлягають задоволенню з таких
підстав.

Висновок суду про доведеність винності
ОСОБА_1 у вчиненні кримінального
правопорушення, за яке його засуджено,
та правильність кваліфікації його дій
не оспорюються в касаційній скарзі.

Вирішуючи питання про можливість
звільнення ОСОБА_1 від відбування
покарання на підставі ст. 75 КК України,
про що йдеться у касаційних скаргах
засудженого, його захисника та
потерпілих, колегія суддів враховує
характер та ступінь тяжкості вчиненого
злочину, особу засудженого, який вперше
притягується до кримінальної
відповідальності, повністю визнав свою
вину та щиро розкаявся, активно сприяв
у розкритті кримінального
правопорушення, позитивно
характеризується за місцем роботи,
працює, повністю відшкодував шкоду,
вчинив необережний злочин. Суд бере до
уваги, що обставини, які обтяжують
покарання, відсутні, потерпілі
наполягають на призначенні ОСОБА_1
покарання, не повʼ?язаного з
позбавленням волі.

Колегія суддів приходить до висновку
про наявність у справі таких обставин,
які свідчать про можливість
виправлення засудженого без його
ізоляції від суспільства і вважає за
необхідне застосувати щодо ОСОБА_1 ст. 75
КК України, звільнивши його від
відбування покарання з випробуванням,
а також покласти на нього певні
обовʼ?язки.

Керуючись ст. ст. 433, 434, 436, 376 КПК України,
колегія суддів,

у х в а л и л а
:

Касаційні скарги засудженого ОСОБА_1,
захисника ОСОБА_2 та потерпілих ОСОБА_7,
ОСОБА_4, ОСОБА_5 задовольнити.

Вирок Ульяновського районного суду
Кіровоградської області від 27
листопада 2013 року та ухвалу
Апеляційного суду Кіровоградської
області від 20 березня 2014 року щодо
ОСОБА_1 в частині призначеного
покарання змінити.

На підставі ст. 75 КК України звільнити
ОСОБА_1 від відбування основного
покарання у виді позбавлення волі з
випробуванням із іспитовим строком 3
роки.

На підставі ст. 76 КК України покласти на
ОСОБА_1 обов'язки: не виїжджати за межі
України на постійне проживання без
дозволу кримінально-виконавчої
інспекції; повідомляти
кримінально-виконавчу інспекцію про
зміну місця проживання.

В решті судові рішення щодо ОСОБА_1
залишити без зміни.

Ухвала набирає законної сили з моменту
її проголошення та оскарженню не
підлягає.

С у д д і :

Квасневська Н.Д. Кульбаба
В.М. Мороз М.А.