Ухвала

іменем україни

20 січня 2015 року м. Київ

Вищий спеціалізований суд України

з розгляду цивільних і кримінальних справ у складі колегії:

головуючого ОСОБА_1.,
суддів:ОСОБА_2., ОСОБА_3.,
за участю секретарясудового засідання ОСОБА_4.,
прокурора ОСОБА_5.,

розглянувши в судовому засіданні кримінальне провадження № 0000005 за касаційною скаргою ОСОБА_6 та ОСОБА_7 на ухвалу Голованівського районного суду Кіровоградської області від 02 червня 2014 року та ухвалу Апеляційного суду Кіровоградського області від 05 серпня 2014 року щодо:

ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_1, громадянина України, уродженця с. Бузникуватого Вільшанського району Кіровоградської області, жителя АДРЕСА_1,

обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 356 КК України;

ОСОБА_7, ІНФОРМАЦІЯ_4, громадянина України, уродженця та мешканця АДРЕСА_1,

обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 356 КК України;

у с т а н о в и в:

У касаційній скарзі ОСОБА_6 та ОСОБА_7, посилаючись на порушення норм Конституції України, матеріального та процесуального закону, ставлять питання про скасування судових рішень щодо них та закриття кримінального провадження на підставі п. 1 ч. 1 ст. 284 КПК України у зв'язку з відсутністю події кримінального правопорушення.

Ухвалою Голованівського районного суду Кіровоградської області від 02 червня 2014 року кримінальне провадження щодо ОСОБА_6 та ОСОБА_7 за ст. 356 КК України закрито на підставі п. 7 ч. 1 ст. 284 КПК України у зв'язку з відмовою потерпілого від обвинувачення у кримінальному провадженні у формі приватного обвинувачення.

Апеляційний суд Кіровоградської області ухвалою від 05 серпня 2014 року залишив без змін зазначене судове рішення.

Заслухавши доповідь судді, пояснення прокурора про залишення касаційної скарги без задоволення, а судових рішень - без зміни, перевіривши матеріали кримінального провадження, обговоривши доводи, викладені у скарзі, суд касаційної інстанції дійшов такого висновку.

Про день та час розгляду справи у порядку касаційної процедури учасників кримінального провадження, зокрема з боку сторони захисту, було поінформовано, при цьому вони не повідомили Вищий спеціалізований суд України з розгляду цивільних і кримінальних справ про своє бажання взяти участь у розгляді справи. Крім того, відповідно до вимог ч. 4 ст. 434 КПК України участь засудженого в розгляді справи судом касаційної інстанції при перевірці судових рішень, зазначених у ст. 424 цього Кодексу, не є обов'язковою. Наведене положення відповідає практиці Європейського суду з прав людини, аналіз якої свідчить про те, що відсутність засудженого, його захисника під час розгляду справи судом касаційної інстанції не може автоматично вважатися порушенням п. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Згідно з вимогами ст. 477 КПК України кримінальним провадженням у формі приватного обвинувачення є провадження, яке може бути розпочато слідчим, прокурором лише на підставі заяви потерпілого щодо кримінальних правопорушень, передбачених кримінальним законом, серед яких - і ст. 356 КК України.

Відповідно до ч. 4 ст. 26 КПК України кримінальне провадження у формі приватного обвинувачення розпочинається лише на підставі заяви потерпілого, а його відмова від обвинувачення у випадках, передбачених цим Кодексом, є безумовною підставою для закриття кримінального провадження у формі приватного обвинувачення.

Згідно з вимогами п. 7 ч. 1 ст. 284 КПК України кримінальне провадження закривається в разі, якщо потерпілий, а у випадках, передбачених цим Кодексом, його представник відмовився від обвинувачення у кримінальному провадженні у формі приватного обвинувачення.

Пункт 2 ч. 6 ст. 284 КПК України, крім іншого, встановлює: якщо обставини, передбачені п. 7 ч. 1 цієї статті, виявляються під час судового провадження, суд постановляє ухвалу про закриття кримінального провадження.

При цьому закон не вимагає згоди обвинувачених на закриття кримінального провадження на зазначеній підставі, оскільки відмова потерпілого від обвинувачення тягне за собою обов'язкове закриття кримінального провадження, що не суперечить вимогам статей 26, 284, 477 КПК України.

З матеріалів кримінального провадження вбачається, що потерпілий ОСОБА_8 02 квітня 2013 року подав заяву про вчинення ОСОБА_6 та ОСОБА_7 кримінального правопорушення (т. 6, а.п. 29-31).

ОСОБА_6 та ОСОБА_7 обвинувачувались у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 186 КК України. Кримінальне провадження надійшло до суду з обвинувальним актом (т. 7, а.п. 285-290).

Під час судового розгляду прокурор на підставі ст. 338 КПК України змінив обвинувачення ОСОБА_7 з ч. 3 ст. 186 на ст. 356 КК України, подавши до суду обвинувальний акт зі зміненим обвинуваченням (т. 10, а.п. 77-85).

З цим обвинуваченням потерпілий ОСОБА_8 погодився, підтримувати обвинувачення у раніше пред'явленому обсязі не бажав. Разом із тим потерпілий подав до суду заяву про відмову від обвинувачення у кримінальному провадженні у формі приватного обвинувачення щодо ОСОБА_7 за ст. 356 КК України (т. 10, а.п. 122-123).

За таких обставин суд обґрунтовано закрив кримінальне провадження щодо зазначених осіб на підставі п. 7 ч. 1 ст. 284 КПК України у зв'язку з відмовою потерпілого від обвинувачення у кримінальному провадженні у формі приватного обвинувачення.

Приймаючи таке рішення, суд фактично визнав відсутність самого обвинувачення щодо ОСОБА_6 та ОСОБА_7 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 356 КК України, і закриваючи кримінальне провадження з цієї підстави не встановлював ні факту вчинення кримінального правопорушення, ні винуватості чи невинуватості вказаних осіб. У зв'язку з цим відсутня необхідність встановлювати вчинення певних дій ОСОБА_6 та ОСОБА_7 і констатувати відсутність в цих діях складу кримінального правопорушення, як про це йдеться у касаційній скарзі.

Розглядаючи матеріали кримінального провадження за апеляційними скаргами ОСОБА_6 та ОСОБА_7, які за змістом є аналогічними їх касаційній скарзі, суд апеляційної інстанції ретельно перевірив наведені у скаргах доводи і зазначив підстави, на яких апеляційні скарги визнав необґрунтованими. Ухвала апеляційного суду відповідає вимогам ст. 419 КПК України.

Істотних порушень кримінального процесуального закону, які би тягнули за собою безумовне скасування чи зміну судових рішень, у кримінальному провадженні не допущено.

У контексті наведених обставин не можна визнати переконливими й достатніми доводи, викладені у скарзі, про скасування судових рішень щодо ОСОБА_6 та ОСОБА_7 на зазначених у ній підставах.

Керуючись статтями 433, 436-438 КПК України, суд

п о с т а н о в и в:

Ухвалу Голованівського районного суду Кіровоградської області від 02 червня 2014 року та ухвалу Апеляційного суду Кіровоградського області від 05 серпня 2014 року щодо ОСОБА_6 та ОСОБА_7 залишити без зміни, а їх касаційну скаргу - без задоволення.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення й оскарженню не підлягає.

Судді:

ОСОБА_1ОСОБА_2ОСОБА_3