Справа № 344/5288/15-к
Провадження № 1-в/344/71/15
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09 липня 2015 року м. Івано-Франківськ

Івано-Франківський міський суд в складі головуючого-судді ОСОБА_1 , з участю: секретаря судового засідання ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , захисника ОСОБА_4 , представника Івано-Франківської обласної психоневрологічної клінічної лікарні №1 ОСОБА_5 , особи, щодо якої вирішується питання зміни примусових заходів медичного характеру ОСОБА_6 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі Івано-Франківського міського суду заяву лікаря-психіатра Івано-Франківської обласної психоневрологічної клінічної лікарні №1 про зміну примусових заходів медичного характеру із звичайним наглядом на надання амбулаторної психіатричної допомоги в примусовому порядку відносно ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця та жителя АДРЕСА_1 , -

в с т а н о в и в :
Лікар-психіатр Івано-Франківської ОПНКЛ № 1 ОСОБА_5 звернувся до суду з заявою про зміну примусових заходів медичного характеру ОСОБА_6 з надання примусової психіатричної допомоги у психіатричному закладі із звичайним наглядом на надання амбулаторної психіатричної допомоги в примусовому порядку.

У судовому засіданні представник Івано-Франківська ОПНКЛ № 1 заяву підтримав, зокрема зазначив, що ОСОБА_6 проходить лікування в даному психіатричному закладі із звичайним наглядом з 21.08.2012 року. Вважає, що на даний час лікування ОСОБА_6 ефективне, психічний стан його - стабілізувався. Зазначив, що можливе погіршення психічного стану в разі нерегулярного вживання ОСОБА_6 призначених йому медичних препаратів. Просив суд задовольнити дану заяву та змінити вид примусових заходів медичного характеру щодо ОСОБА_6 з примусового лікування в психіатричному закладі із звичайним наглядом на надання амбулаторної психіатричної допомоги в примусовому порядку.

Захисник також просив суд задовольнити дану заяву.

Прокурор у судовому засіданні заперечив щодо задоволення даної заяви, вважає, що підстав для зміни примусових заходів медичного характеру щодо ОСОБА_6 - немає.

Суд вислухавши думку учасників судового провадження, дослідивши матеріали заяви, вважає, що у задоволенні заяви слід відмовити з наступних підстав.

Так, відповідно до постанови Івано-Франківського міського суду від 06.09.2010 року у зв`язку із вчиненням суспільно-небезпечного діяння, передбаченого ч.1 ст.115 КК України, відносно ОСОБА_6 були застосовані примусові заходи медичного характеру у виді госпіталізації до психіатричного закладу із посиленим наглядом.

Згідно ухвали Ківерцівського районного суду Волинської області від 24.07.2012 року примусові заходи медичного характеру у виді госпіталізації до психіатричного закладу із посиленим наглядом відносно ОСОБА_6 були змінені на госпіталізацію до психіатричного закладу із звичайним наглядом.

Ухвалою Івано-Франківського міського суду від 08.05.2013 року ОСОБА_6 було продовжено примусове лікування в психіатричному закладі із звичайним наглядом. Постановами та ухвалами Івано-Франківського міського суду від 31.10.2012 року, 05.12.2013 року, 14.05.2014 року, 07.10.2014 року у задоволенні аналогічних заяв лікарні про зміну примусових заходів медичного характеру із звичайним наглядом на надання амбулаторної психіатричної допомоги щодо ОСОБА_6 було відмовлено.

Відповідно до ст. 92 КК України, примусовими заходами медичного характеру є надання амбулаторної психіатричної допомоги, поміщення особи, яка вчинила суспільно небезпечне діяння, що підпадає під ознаки діяння, передбаченого Особливою частиною цього Кодексу, в спеціальний лікувальний заклад з метою її обов`язкового лікування, а також запобігання вчиненню нею суспільно небезпечних діянь.

Згідно ст. 514 КПК України та ст. 95 КК України, розгляд питання про зміну застосування примусових заходів медичного характеру здійснюється за поданням представника медичного закладу (лікаря-психіатра), де тримається дана особа, до якого додається висновок комісії лікарів-психіатрів, який обґрунтовує необхідність продовження, зміни або припинення застосування таких примусових заходів. Зміна або припинення застосування примусових заходів медичного характеру здійснюється, якщо особа, яка вчинила суспільно небезпечне діяння у стані неосудності, видужала або якщо внаслідок змін у стані її здоров`я відпала потреба в раніше застосовуваних заходах медичного характеру.

Судом встановлено, що ОСОБА_6 хворіє хронічним психічним захворюванням- біополярним афективним розладом, поточний епізод змішаного типу, стан інтермісії, у зв`язку з чим останній вчинив особливо тяжке суспільно-небезпечне діяння, передбачене ч.1 ст.115 КК України - вбивство, і щодо нього судом було застосовано примусові заходи медичного характеру у виді госпіталізації до психіатричного закладу із посиленим наглядом.

У доданому до вказаної заяви висновку комісії лікарів-психіатрів від 17.03.2015 року зазначено, що психічний стан ОСОБА_6 - спокійний, стан хворого стабільний, з оточуючими не конфліктує. Проте, належних обґрунтувань та наведення відповідних мотивацій щодо необхідності зміни таких примусових заходів та призначення ОСОБА_6 саме надання амбулаторної психіатричної допомоги в примусовому порядку, як того вимагає ст. 95 КК України та ст. 514 КПК України, у даному висновку лікарів - немає.

Крім того, даний висновок повністю суперечить і є протилежним за змістом висновку комісії лікарів-психіатрів тієї ж Івано-Франківської ОПНКЛ № 1 від 2013 року, який був предметом попередніх судових розглядів і в якому було зроблено висновок, що ОСОБА_6 потребує продовження примусових заходів медичного характеру в психіатричній лікарні із загальним наглядом, враховуючи те, що стан хворого нестабільний, емоційно нестійкий, інструкції виконує вибірково, дратівливий, періодично нецензурно висловлюється до медперсоналу та оточуючих, погрожує їм, застосовував насильство до медперсоналу, бив медсестру по голові, вибивав ногами двері у лікарні, здійснював втечі з лікарні і про це лікарнею повідомлялися органи внутрішніх справ, що підтверджується постановою Івано-Франківського міського суду від 31.10.2012 року та ухвалами Івано-Франківського міського суду від 08.05.2013 року, 05.12.2013 року, 14.05.2014 року та 07.10.2014 року.

За таких обставин, враховуючи порівняно невеликий проміжок часу який минув з моменту попереднього висновку, при тому, що зважаючи на психічні захворювання ОСОБА_6 , підвищену суспільну небезпечність вчиненого ним діяння, пов`язаного з заподіянням смерті іншій людині, необхідно тривалий час для лікування та стабілізації психічного стану хворого, суд вважає, що комісійний акт лікарів-психіатрів від 17.03.2015 року є непереконливим, а зроблені в ньому висновки щодо стабілізації психічного стану ОСОБА_6 з врахуванням аналізу та оцінки всіх зібраних у провадженні доказів є суперечливими в тому числі по відношенню до раніше зроблених висновків.

Крім того, даний висновок комісії лікарів-психіатрів в частині того, що психічний стан ОСОБА_6 - спокійний, повністю спростований агресивною поведінкою ОСОБА_6 безпосредньо під час судового розгляду даної заяви у судовому засіданні під головуванням судді ОСОБА_7 , що навіть стало причиною самовідводу судді.

Беручи до уваги вищенаведені обставини, висновки комісії лікарів-психіатрів, дані про особу ОСОБА_6 , який вчиняв конфлікти з медичним персоналом лікарні, погрожував їм і застосовував насильство до них, порушував режим лікування, самовільно залишав психіатричний заклад, що на даний час психічний стан ОСОБА_6 не стабілізувався, він є агресивним, у якого, згідно показань у судовому засіданні лікуючого лікаря-психіатра, можливі рецидиви вчиненого суспільно-небезпечного діяння та погіршення психічного стану в разі нерегулярного вживання ОСОБА_6 призначених йому медичних препаратів під час амбулаторного лікування, а також враховуючи всі конкретні обставини провадження, зокрема підвищену суспільну небезпечність вчиненого ОСОБА_6 діяння, пов`язаного з заподіяннм смерті іншій людині, для лікування та стабілізації психічного стану якого необхідно тривалий час, те, що останній на даний час продовжує хворіти на психічне захворювання, потребує постійного лікування під наглядом, і у разі зміни виду примусового заходу медичного характеру - можливий рецидив вчинених діянь, суд вважає, що з метою запобігання вчинення ним суспільно небезпечних діянь слід відмовити у задоволенні даної заяви, оскільки визначених законом підстав для зміни ОСОБА_6 примусових заходів медичного характеру - на даний час немає.

За таких обставин, у задоволенні заяви Івано-Франківської ОПНКЛ № 1 про зміну примусових заходів медичного характеру ОСОБА_6 з надання примусової психіатричної допомоги у психіатричному закладі із звичайним наглядом на надання амбулаторної психіатричної допомоги - слід відмовити.
На підставі викладеного, відповідно до ст.ст. 92-95 КК України, керуючись ст.ст.512, 514 КПК України, -

у х в а л и в :
У задоволенні заяви Івано-Франківської обласної психоневрологічної клінічної лікарні №1 про зміну примусових заходів медичного характеру із звичайним наглядом на надання амбулаторної психіатричної допомоги в примусовому порядку відносно ОСОБА_6 - відмовити.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію ухвали суду.

Ухвала набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. Ухвалу може бути оскаржено шляхом подачі апеляційної скарги до апеляційного суду Івано-Франківської області через Івано-Франківський міський суд протягом семи днів з дня її оголошення.

Суддя ОСОБА_1