29.11.2012 Справа № 1017/6043/12
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 1017/6043/12

Провадження № 1/1017/141/12

29 листопада 2012 року м. Миронівка

Суддя Миронівського районного суду Київської області Капшук Л.О., за участю прокурора Вишнівського І.А., при секретарі Хоменко Р.В.,

розглянувши при попередньому розгляді кримінальну справу про обвинувачення

ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1,

уродженця ІНФОРМАЦІЯ_2, українця, громадянина України,

з повною загальною середньою освітою, студента академії Бахтілата,

не одруженого, не працюючого, зареєстрованого в ІНФОРМАЦІЯ_3

району Київської області, по вулиці Лотічки,12, проживаючого в місті

АДРЕСА_1, не

судимого

за ст. 263 ч. 2 КК України,

У С Т А Н О В И В :

органом досудового слідства ОСОБА_1 обвинувачується у виготовленні та носінні холодної зброї без передбаченого законом дозволу.

Дії ОСОБА_1 кваліфіковані за за ст. 263 ч. 2 КК України.

Справа, що надійшла на розгляд, підсудна Миронівському районному суду. Підстав для закриття та зупинення справи немає.

Відповідно до ст. 244 КПК України 1960 року за результатами попереднього розгляду справи суддя своєю постановою може прийняти рішення про повернення справи на додаткове розслідування.

За правилами ч. 1 ст. 246 КПК України 1960 року при попередньому розгляді справи суддя з власної ініціативи чи за клопотанням учасників процесу своєю постановою повертає справу на додаткове розслідування у випадках, коли під час порушення справи, провадження дізнання або досудового слідства були допущені такі порушення вимог цього Кодексу, без усунення яких справа не може бути призначена до судового розгляду.

Відповідно до п. 3 постанови Пленуму Верховного Суду України № 2 від 11.02.2005 року Про практику застосування судами України законодавства, що регулює повернення кримінальних справ на додаткове розслідуванняпитання про те, чи перешкоджає порушення закону, допущене під час порушення справи, провадження дізнання або досудового слідства, її призначенню до судового розгляду, вирішується залежно від того, наскільки істотним воно було, до ущемлення яких прав та інтересів учасників процесу воно призвело і чи є можливість поновити ці права й інтереси. Кримінальна справа у будь-якому разі не може бути призначена до судового розгляду, якщо при провадженні дізнання чи досудового слідства було порушено право обвинуваченого на захист або право користуватися рідною мовою чи мовою, якою він володіє, і допомогою перекладача.

Згідно п. 9 постанови Пленуму Верховного Суду України № 8 від 24 жовтня 2003 року Про застосування законодавства, яке забезпечує право на захист у кримінальному судочинствіпри попередньому розгляді справи суддя зобов'язаний перевірити, чи забезпечили органи дізнання, досудового слідства реалізацію права обвинуваченого на захист. Встановивши, що право на захист було порушено і що це унеможливлює подальше провадження у справі, суддя має повернути її на додаткове розслідування.

При зясуванні анкетних даних обвинуваченого ОСОБА_1 при попередньому розгляді справи зясувалося, що він не розуміє української мови, тобто мови, якою провадиться судочинство. Обвинувачений пояснив, що в ході досудового слідства повідомляв вказану обставину слідчому, проте останній не відреагував та умовив підписувати процесуальні документи, змісту яких він не розумів. Українську мову не розуміє, оскільки з часу закінчення третього класу загальноосвітньої школи міста Києва навчався та проживав у Індії, навчався на англійській мові, спілкувався на англійській та російській мові. Суті предявленого обвинувачення не розуміє. Матеріали справи не містять даних, які спростовують вказані посилання обвинуваченого.

В звязку з вказаними обставинами суддею поставлено на обговорення учасників попереднього розгляду питання про направлення кримінальної справи для проведення додаткового розслідування.

Заслухавши обвинуваченого, думку прокурора та захисників обвинуваченого, перевіривши матеріали справи, вважаю, що справа підлягає направленню для провадження додаткового розслідування з підстав наявності порушень вимог кримінально-процесуального закону, без усунення яких справа не може бути призначена до судового розгляду.

Відповідно до ст. 19 КПК України 1960 року особам, які беруть участь у справі і не володіють мовою, якою провадиться судочинство, забезпечується право робити заяви, давати показання, заявляти клопотання, знайомитися з усіма матеріалами справи, виступати в суді рідною мовою і користуватися послугами перекладача в порядку, встановленому цим Кодексом. При цьому, слідчі і судові документи вручаються обвинуваченому в перекладі на його рідну мову або іншу мову, якою він володіє.

Ст. 21 КПК України 1960 року передбачає, що особа, яка проводить дізнання, слідчий, прокурор, суддя і суд зобов'язані надати підозрюваному, обвинуваченому і підсудному можливість захищатися встановленими законом засобами від пред'явленого обвинувачення та забезпечити охорону їх особистих та майнових прав.

Гарантією дотримання вказаних прав є обовязкова участь захисника з моменту затримання особи чи предявлення їй обвинувачення, якщо вона не володіє мовою, якою ведеться судочинство.

З матеріалів кримінальної справи вбачається, що зазначені вимоги закону дотримані не були, при проведенні досудового слідства були допущені істотні порушення кримінально-процесуального законодавства, не застосовані норми кримінально-процесуального закону і без усунення цих порушень справа не може бути розглянута.

Такими порушеннями є незабезпечення підозрюваному та обвинувачуваному ОСОБА_1, що не володіє мовою судочинства, можливості користуватися в ході досудового розслідування мовою, якою він володіє, та послугами перекладача, а також недодержання вимог ст. 45 КПК України щодо забезпечення права на захист. При розслідуванні справи участь захисника мала бути забезпечена з моменту затримання ОСОБА_1 чи предявлення йому обвинувачення. Захисник обовязково мав бути присутній при предявленні обвинувачення, при оголошенні постанови про притягнення як обвинуваченого, розясненні суті предявленого обвинувачення, врученні копії даної постанови.

Відповідно до ч. 4 ст. 44 КПК України 1960 року близькі родичі обвинуваченого, його опікуни або піклувальники в якості захисників допускаються до участі в справі з моменту пред'явлення обвинуваченому для ознайомлення матеріалів досудового слідства. У випадках, коли відповідно до вимог статті 45 цього Кодексу участь захисника є обов'язковою, близькі родичі обвинуваченого, його опікуни або піклувальники в якості захисників можуть брати участь у справі лише одночасно з захисником - адвокатом чи іншим фахівцем у галузі права, який за законом має право на надання правової допомоги особисто чи за дорученням юридичної особи.

З матеріалів кримінальної справи вбачається, що постановами старшого слідчого на станції Фастів від 4 жовтня 2012 року (а.с., а.с, 168,169) прийнято відмову ОСОБА_1 від участі у справі захисника адвоката ОСОБА_2 та в якості його захисника до участі у справі допущено його матір ОСОБА_3, яка не є адвокатом чи іншим фахівцем у галузі права, який за законом має право на надання правової допомоги особисто чи за дорученням юридичної особи.

ОСОБА_1 повідомляв слідчого про те, що не володіє українською мовою та не розуміє всього, що відбувається з ним, та суті процесуальних документів, які складаються, що підтверджується його клопотанням, адресованим слідчому та начальнику ЛВ на станції Фастів (а.с., а.с. 165,166).

Допущені порушення кримінально-процесуального закону призвели до ущемлення прав та інтересів обвинуваченого ОСОБА_1, відсутня можливість усунути та відновити ці права, а тому справа не може бути призначена до судового розгляду та підлягає направленню для провадження досудового слідства.

Захисником обвинуваченого ОСОБА_1 27 листопада 2012 року подано скаргу на дії слідчого, в якій вказано на ряд допущених порушень прав ОСОБА_1 як підозрюваного та обвинуваченого у кримінальній справі. Скарга містить посилання на незаконні дії, вчинені як при проведенні слідчих дій та складанні процесуальних документів, так і при розвязанні клопотань ОСОБА_1 Захисник просив поновити права ОСОБА_1 шляхом визнання незаконними доказів по справі, що одержані з порушенням норм кримінально- процесуального права, та їх вилучення з числа доказів.

Встановлено, що викладені у скарзі порушення права ОСОБА_1 на захист та права користуватися рідною мовою чи мовою, якою він володіє, і допомогою перекладача, дійсно мали місце, а тому посилання в скарзі на порушення вказаних прав являються обґрунтованими.

Поряд з цим вимоги про визнання зібраних у справі доказів незаконними та вилучення їх з числа доказів не являються обґрунтованими, виходячи з наступного.

Відповідно до діючого на час розслідування справи КПК перевіряти, чи були докази, якими органи попереднього слідства обґрунтовують висновки про винність особи у вчиненні злочину, одержані відповідно до норм КПК, суд повинен під час розгляду кримінальної справи. Якщо буде встановлено, що ті чи інші докази були одержані незаконним шляхом, суд має визнавати їх недопустимими і не враховувати під час обґрунтування обвинувачення у вироку. Вдаватись до оцінки доказів на стадії попереднього розгляду справи суддя не вправі.

Під час додаткового розслідування необхідно усунути допущені порушення вимог кримінально-процесуального закону, ретельно дослідити всі обставини справи, забезпечити ОСОБА_1 право користуватись мовою, якою він володіє, і допомогою перекладача, забезпечити участь у справі захисника, виконати необхідні слідчі дії, і в залежності від встановленого прийняти законне і обгрунтоване рішення по справі.

Враховуючи наведене, керуючись ст.ст. 244, 246 КПК України 1960 року, п. 9 постанови Пленуму Верховного Суду України № 8 від 24 жовтня 2003 року Про застосування законодавства, яке забезпечує право на захист у кримінальному судочинстві, п. 3 постанови Пленуму Верховного Суду України № 2 від 11.02.2005 року Про практику застосування судами України законодавства, що регулює повернення кримінальних справ на додаткове розслідування, суддя

П О С Т А Н О В И В :

Кримінальну справу про обвинувачення ОСОБА_1 за ст. 263 ч. 2 КК України направити прокурору з питань нагляду за додержанням і застосуванням законів на транспорті Київської області для проведення додаткового розслідування.

Постанова може бути оскаржена до Апеляційного суду Київської області через Миронівський районний суд протягом семиденного терміну з моменту проголошення.

Суддя підпис ОСОБА_4

Згідно з оригіналом

Суддя Л.О.Капшук