Справа
№1 la 898 2007 p.
в І інстанції Лисенко
Ухвала

Іменем України

5 вересня 2007
року колегія суддів судової палати з кримінальних справ апеляційного суду
Київського суду

у складі:

головуючого -
судді Ігнатюка О.В.

суддів -
Колокольнікової Н.М., Гайдай
P.M.

з участю
прокурора Єлфімова І.П.

та адвоката ОСОБА_1

розглянула у відкритому судовому засіданні у м. Києві
кримінальну справу за апеляцією адвоката ОСОБА_1 та державного обвинувача на
вирок Києво- Святошинського районного суду від 26 червня 2007 року яким

ОСОБА_2,ІНФОРМАЦІЯ_1,
мешканця АДРЕСА_1, раніше
не судимого,

ОСОБА_3,
ІНФОРМАЦІЯ_2, мешканку АДРЕСА_2, раніше
не судиму,

ОСОБА_4,
ІНФОРМАЦІЯ_3, мешканку АДРЕСА_3, раніше
не судиму,

ОСОБА_5,
ІНФОРМАЦІЯ_4, мешканку АДРЕСА_4, раніше
не судиму,

ОСОБА_6,
ІНФОРМАЦІЯ_5, мешканця АДРЕСА_5, раніше
не судимого,

ОСОБА_7,
ІНФОРМАЦІЯ_6, мешканку АДРЕСА_6, раніше не судиму,

ОСОБА_8,
ІНФОРМАЦІЯ_7, мешканця АДРЕСА_7, раніше не судимого,

ОСОБА_9, ІНФОРМАЦІЯ_8, мешканку АДРЕСА_8, раніше не
судиму, засуджено за ч. 2 ст. 190 КК України до штрафу в розмірі 850 грн.
кожного.

ОСОБА_3,
ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_7, звільнено від призначеного покарання на підставі
Закону України « Про амністію» від 19.04.2007 року.

ОСОБА_8,
ОСОБА_3,ОСОБА_5, ОСОБА_6,
ОСОБА_9, ОСОБА_7, ОСОБА_4, ОСОБА_2 визнанны
винними та засуджены
за те, що приблизно в квітні 2004 року з метою збагачення в с. Гореничі Києво -
Святошинського району звернулися до ОСОБА_10, який займався посередницькими
послугами під час купівлі та продажу землі, з проханням продати їх земельні
ділянки при цьому приховуючи свої дійсні наміри, а саме: отримати гроші, не
втративши при цьому право на землю, оскільки їх земля в натурі не виділена,
державних

2

актів на право
приватної власності на земельні ділянки вони не мають, а крім того земельні
ділянки перебували в оренді КСП імені Шевченка.

Сприймаючи
злочині шахрайські намірі засуджених за дійсні , тобто, будучи введеним в
оману, ОСОБА_10 познайомив ОСОБА_3 з ОСОБА_11, якого вона також ввела в оману
щодо своїх дійсних намірів, викликала впененість про вигідність купілі її та
інших засуджених земельних ділянок.

ОСОБА_11 договорами -
дорученнями від 22 та 23 червня 2004 року уповноважив ОСОБА_10 та ОСОБА_12 укласти
угоди про завдаток з ОСОБА_8 ОСОБА_3, ОСОБА_5, ОСОБА_7, ОСОБА_6, ОСОБА_9,
ОСОБА_2, та ОСОБА_4, що було і зроблено, при цьому кожен отримав певну суму
завдатку.

На
пртязі вересня - листопада 2004 року засуджені надали довіреності, якими
уповноважили ОСОБА_11 та ОСОБА_13 бути їх представниками у всіх установах та
організаціях з питань приватизації земельної ділянки та виділення її в натурі,
після чого продати або обміняти її за ціну та на умовах на їх власний розсуд за
що отримали від ОСОБА_11 гроші в сумі разом із завдатком: ОСОБА_3, ОСОБА_8
,ОСОБА_5 по 7 000 доларів США, ОСОБА_6, ОСОБА_2, ОСОБА_9 ОСОБА_7 та ОСОБА_4 по
5000 доларів США.

Заволодівши
шляхом обману та зловживання довірою грошима ОСОБА_11 засуджені умисно
скасували свої нотаріально посвідчені довіреності, чим позбавили ОСОБА_11 права
розпоряджатися землею на свій власний розсуд, спричинивши йому матеріальну
шкоду на суму 244143 грн.

В
апеляції адвокат ОСОБА_1 просить вирок скасувати, а справу закрити, оскільки
він вважає, що ні на досудовому слідстві, ні в судовому засіданні не здобуто
доказів, що підсудні з часу укладання угоди про завдаток, мали намір
привласнити грошові кошти ОСОБА_11 та зберегти своє право на земельні паї.

Передані
ОСОБА_11 документи, довіреність, розписки були достатньою мірою по забезпеченню
виконання ОСОБА_11 умов угоди про відчудження земельних ділянок підсудних, але
він не виконав умов договору, тому підсудні не можуть нести відповідальність за
бездіяльність потерпілого.

Відношення
між потерпілими та підсудними є цивільно правовими і підлягають розгляду в
площині загального цивільного та процесуального законодавства.

Державний
обвинувач в своїй апеляції просить вирок скасувати, а справу направити на новий
судовий розгляд в зв»язку з невідповідністю покарання призначеного судом
ступеню тяжкості злочину, особам засуджених та неправильним застосуванням
кримінального закону, а саме; суд незаконно перекваліфікував дії засуджених зі
ст. 190 ч.4 на ч.2 ст.190 КК України.

Судом не
враховано, що засуджнені вину не визнали, своїми показами вводили слідство і
суд в оману, а також відсутність пом»якшуючих покарань обставин, крім того
жоден із засуджених не відшкодував потерпілому матеріальну шкоду.

Покарання
засудженим призначено надто м»яке.

3

Заслухавши
доповідь судді, думку прокурора, який підтримав апеляцію, а крім того звернув
увагу, що амністія до засуджених застосована неправильно, оскільки їх згоди на
це немає, адвоката ОСОБА_1 та засуджених, які апеляцію адвоката підтримали, а
апеляцію державного обвинувача не підтримали, перевіривши матеріали справи та
обговоривши доводи апеляцій колегія суддів приходить до переконання, що
апеляції підлягають до часткового задоволення.

Відповідно
до ст. 323 КК України, вирок суду повинен бути законним і обгрунтованим. Суд
оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що грунтується на всебічному,
повному і обєктивному розгляді всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись
законом.

Проте ці
вимоги закону судом не виконані. Як вбачається із вироку, суд в обгрунтування
винності засуджених перерахував письмові докази, але жодному із них оцінки не
дав. Зокрема, суд, як на доказ вчинення шахрайських дій засудженими щодо
потерпілого ОСОБА_11 посилається на угоду про завдаток, яка була укладена з
кожним із засуджених з одного боку та ОСОБА_12 або ОСОБА_10 з другого боку, які
діями від імені ОСОБА_11 Із змісту цієї угоди слідує, що завдаткодавець
передає, а завдаткоотримувач приймає передоплату в сумі 2650 грн.( аванс) для
забезпечення точного та належного виконання зобов»язань щодо відчуження ( укладання
договору міни або довіреності на право розпорядження) земельного паю загальною
площею 1,85 в умовних кадастрових га., що знаходяться за адресою Києво -
Святошинький район: територія КСП ім. Шевченка та належить завдаткоодержувачу
на підставі сертифікату на право на земельну частку (пай).

Завдаткодавець
(покупець) зобов»язується укласти договори міни зазначеного об»єкту нерухомості
та належним чином оплатити загальну суму при підписанні договору міни ділянки
до 12.07.2004 року. У випадку безпідставної відмови завдаткоодержувача від
виконання своїх зобов»язань щодо продажу ділянки, він повинен повернути
завдаткодавцю подвійну суму авансу.

Як видно
із матеріалів справи засуджені, як завдаткоодержувачі всі зобов»язання угоди
виконали, потерпілий ОСОБА_11, як завдаткодавець свої зобов»язання не виконав,
проте суд оцінки цьому доказу не дав. Крім того суд не дав оцінки законності
вчинення таких дій з боку як засуджених так і потерпілого, хоча в мотивувальній
частині вироку суд вказав, що згідно діючого законодавства України на продаж
землі сільськогосподарського призначення накладена заборона.

Відповідно
до ст.9 Закону України « Про амністію» від 19.04.2007 року, застосування
амністії не допускається, якщо обвинуваченний, підсудний або засуджений
заперечують проти цього.

Як видно
з протоколу судового засідання думку засуджених ОСОБА_3, ОСОБА_4 ОСОБА_5 та
ОСОБА_7 про застосування щодо них амністії суд не вияснив.

За таких
обставин вирок залишатися в силі не може і підлягає скасуванню з направленням
справи на новий судовий розгляд в ході якого необхідно більш

4

ретельно
дослідити зібрані по справі докази, дати їм правильну оцінку і в залежності від
встановленого, прийняти законне рішення.

На підставі
викладеного, керуючись ст. ст. 365, 366 КПК
України, колегія суддів, -

ухвалила:

Апеляції
адвоката ОСОБА_1 та державного обвинувача задоволити частково.

Вирок
Києво - Святошинського районного суду від 26.червня 2007 року щодо ОСОБА_2,
ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_6,
ОСОБА_7, ОСОБА_8 та ОСОБА_9 скасувати , а справу повернути на
новий судовий розгляд в той же суд в іншому складі суддів.