№5-116 км15
ПОСТАНОВА

10 червня 2015 рокум. Київ

Суддя судової палати у кримінальних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ ОСОБА_3, розглянувши касаційну скаргу засудженого ОСОБА_2 на судові рішення щодо нього,

встановив:

Вироком Суворовського районного суду м. Херсона від 14 лютого 2014 року ОСОБА_2 засуджено за ч. 1 ст. 121 КК України на 6 років позбавлення волі.

Ухвалою Апеляційного суду Херсонської області від 25 лютого 2015 року зазначений вирок залишено без зміни.

Засуджений звернувся з касаційною скаргою в якій просить скасувати вирок суду першої інстанції.

Частиною 1 ст. 387 КПК України (1960р.) передбачено, що до скарги на судові рішення, зазначені у п. 2 ст. 383 цього Кодексу, додаються копії оскаржуваних судових рішень.

Зазначену вимогу закону засудженим не виконано. До касаційної скарги не додані копії вироку і ухвали оформлених належним чином, як передбачено п. 13.7. Інструкції з діловодства в місцевих загальних судах, апеляційних судах областей, апеляційних судах міст Києва та Севастополя, Апеляційному суді Автономної Республіки Крим та Вищому спеціалізованому суді України з розгляду цивільних і кримінальних справ, затвердженої наказом Державної судової адміністрації України від 17 грудня 2013 року № 173.

Відповідно до ч. 2 ст. 387 КПК України (1960р.) зміст касаційної скарги повинен відповідати вимогам, зазначеним у ст. 350 цього Кодексу.

Згідно з положеннями п. 4 ч. 1 ст. 350 КПК України (1960р.) касаційна скарга повинна містити вказівку на те, в чому полягає незаконність судових рішень та доводи на її обґрунтування.

Підстави для скасування або зміни оскаржуваних рішень касаційним судом, визначено у ч. 1 ст. 398 КПК України (1960р.). Відповідно до ч. 2 ст. 398 КПК України при вирішенні питання про наявність зазначених у частині першій цієї статті підстав суд касаційної інстанції керується статтями 370-372 цього Кодексу.

У касаційній скарзі засудженим не наведено доводів, які обґрунтовують підстави, передбачені ст. 398 КПК України (1960р.) для скасування або зміни оскаржуваних судових рішень, а саме не зазначено які істотні порушення кримінально-процесуального закону чи неправильне застосування кримінального закону допущені судами при розгляді даної справи, які можуть бути предметом розгляду суду касаційної інстанції.

Крім того, засуджений ставить питання щодо скасування вироку суду першої інстанції, однак не ставить питання щодо ухвали апеляційного суду, якою оскаржуваний вирок залишено без зміни.

Також, прохання скаржника щодо результатів розгляду касаційної скарги не конкретизоване, як того вимагає ст. 396 КПК України (1960р.).

Згідно ч. 2 ст. 388 КПК України справа не витребовується, якщо скарга відповідно до вимог ст. 350, ч. 2 ст. 383, ст. 384, ч. 2 ст. 386, ч. 1 ст. 398 цього Кодексу не може бути предметом розгляду суду касаційної інстанції.

Відмова у витребовуванні справи не перешкоджає витребовуванню справи при повторному надходженні скарги за умови усунення зазначених у постанові суду недоліків і якщо вона надійшла в межах строку, визначеного статтею 386 цього Кодексу, або не пізніше одного місяця з дня одержання постанови про відмову у витребовуванні справи.

Керуючись ст. 388 КПК України від 28 грудня 1960 року, п. 15 розділу ХІ «Перехідні положення» Кримінального процесуального кодексу України від 13 квітня 2012 року,

постановив:

Відмовити засудженому ОСОБА_2 у витребовуванні справи для перевірки у касаційному порядку.

Постанова оскарженню не підлягає.

Суддя підпис) ОСОБА_3

З оригіналом згідно

Суддя ОСОБА_3