05.03.2015
642/8740/14-к
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
05 березня 2015 року м. Харків
Ленінський районний суд м. Харкова у складі :головуючого судді ОСОБА_1 , за участю: секретаря судового засідання ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , захисників ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , обвинувачених ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 ,
розглянувши у судовому засіданні питання про відкладення судового засідання в ході розгляду кримінального провадження у відношенні ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 186 КК України, ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , обвинуваченої у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 186 КК України, ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , обвинуваченої у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 186 КК України, -
ВСТАНОВИВ:
На розгляді Ленінського районного суду м. Харкова знаходиться зазначене кримінальне провадження.
У судове засідання не зявився за станом здоров`я захисник обвинуваченого ОСОБА_6 ОСОБА_9 .
Суд, вислухавши думку учасників кримінального провадження, вважає, що слухання справи за відсутністю захисника обвинуваченого неможливо, оскільки буде порушено право обвинуваченого на захист.
На підставі зазначеного суд вважає за необхідне відкласти судовий розгляд на іншу дату.
Також у судове засідання не зявився потерпілий ОСОБА_10 , про слухання справи був повідомлений, та в телефонному режимі повідомив що обовязково зявиться у дане судове засідання, однак не зявився та причину неявки не повідомив.
Суд, вислухавши думку учасників кримінального провадження, вважає, що слухання справи за відсутністю потерпілого також неможливо, оскільки за відсутністю потерпілого неможливо встановити обставини вчиненого кримінального правопорушення.
Крім того, слід зазначити, що спливає продовжений строк запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою обвинуваченим.
Щодо обвинувачених обрано запобіжний захід у виді тримання під вартою, термін дії якого було продовжено до 10 березня 2015 року.
Відповідно до ст. 331 КПК України, до спливу продовженого строку суд зобов`язаний повторно розглянути питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою, якщо судове провадження не було завершене до його спливу.
Прокурор у судовому засіданні просила продовжити обраний запобіжний захід.
Захисники та обвинувачені проти продовження терміну дії запобіжного заходу у виді тримання під вартою заперечували.
Суд вислухавши учасників кримінального провадження, дійшов наступного висновку.
Вирішуючи питання про застосування, продовження, зміну або скасування запобіжного заходу при розгляді відповідних клопотань, слідчий суддя, суд щоразу зобов`язаний:
- здійснювати повноваження із судового контролю за дотриманням прав, свобод та інтересів осіб у кримінальному провадженні під час досудового розслідування і судового розгляду, діяти відповідно до вимог кримінального процесуального закону;
- пам`ятати, що критерії для обрання того чи іншого запобіжного заходу передбачені у ч. 1 ст. 194 КПК, а тому слідчий суддя, суд вирішує питання про застосування запобіжного заходу, якщо за результатами розгляду клопотання встановить:
1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення;
2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених ст. 177 КПК, і на які вказує слідчий, прокурор;
3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні;
- перевіряти наявність підстав і мети застосування запобіжного заходу у кримінальному провадженні, встановлювати обґрунтованість таких підстав з огляду на фактичні дані, установлені конкретні обставини кримінального провадження;
- враховувати, що запобіжні заходи у кримінальному провадженні обмежують права особи на свободу та особисту недоторканність, гарантовані ст. 5 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод 1950 року (Конвенція), а тому можуть бути застосовані тільки за наявності законної мети та підстав, визначених КПК, з урахуванням відповідної практики Європейського суду з прав людини (ЄСПЛ);
- зважати, що тримання під вартою є винятковим видом запобіжного заходу та застосовується лише у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе відвернути ризики, зазначені у ст. 177 КПК. При розгляді клопотання про обрання або ж продовження застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою обов`язково має бути розглянуто можливість застосування інших (альтернативних) запобіжних заходів (правова позиція, викладена у п. 80 рішення ЄСПЛ від 10 лютого 2011 року у справі "Харченко проти України"-1);
Загальне положення щодо розумних строків у таких випадках викладено у правовій позиції ЄСПЛ в рішенні у справі "Харченко проти України", згідно з якою "розумність строку тримання під вартою не може оцінюватися абстрактно. Вона має оцінюватися в кожному окремому випадку залежно від особливостей конкретної справи, причин, про які йдеться у рішеннях національних судів, переконливості аргументів заявника, викладених у його клопотанні про звільнення. Продовження тримання під вартою може бути виправдано тільки за наявності конкретного суспільного інтересу, який, незважаючи на презумпцію невинуватості, превалює над принципом поваги до свободи особистості" (п. 79 рішення ЄСПЛ у справі "Харченко проти України" від 10 лютого 2011 року).
Відповідно до вимог ч. 3 ст. 5 Конвенції (правова позиція ЄСПЛ, викладена у п. 60 рішення від 6 листопада 2008 року у справі "Єлоєв проти України") після спливу певного проміжку часу (досудового розслідування, судового розгляду) навіть обґрунтована підозра у вчиненні злочину не може бути єдиним виправданням тримання під вартою підозрюваного, обвинуваченого, а тому слідчому судді, суду у разі задоволення клопотання про обрання або продовження терміну застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою необхідно чітко зазначити у судовому рішенні про наявність іншої підстави (підстав) або ризику, що передбачені ч. 1 ст. 177 КПК.
Разом з тим, суду прокурором зазначені ризики, які були враховані при обранні обвинуваченим запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, але доказів стосовно того, що застосування більш м`якого запобіжного заходу, буде недостатнім для запобігання врахованим раніше ризикам, не надано, а тому суд вважає доводи прокурора жодним чином необґрунтованими та недоведеними.
При цьому суд також враховує, що обвинувачені з 13.08.2014 року знаходяться під вартою, судові засідання вже протягом кількох місяців неможливо провести у звязку з неявкою потерпілого, розгляд даної справи затягується на невизначений час, а подальше тримання під вартою обвинувачених може потягти суттєве порушення їх конституційних прав, та із врахуванням практики Європейського суду з прав людини, вважає за необхідне змінити обраний запобіжний захід обвинуваченим.
Суд вважає наявними усі підстави для застосування відповідно до ч.4 ст.194 КПК України до обвинувачених більш м`якого запобіжного заходу, ніж тримання під вартою, а саме ОСОБА_6 та ОСОБА_8 - особисте зобовязання, а щодо обвинуваченої ОСОБА_7 - домашній арешт, з забороною залишати житло цілодобово, а також покласти на обвинувачених обов`язки, передбачені частиною п`ятою цієї статті.
На підставі викладеного, керуючись ст. 331, 179, 181, 194 КПК України, суд, -
У Х В А Л И В :
Відкласти судовий розгляд у зв`язку з неявкою захисника обвинуваченого - адвоката ОСОБА_9 , та потерпілого ОСОБА_10 , на 25.03.2015 року на 14-00 год.
Міру запобіжного заходу відносно обвинуваченого ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , змінити з тримання під вартою на особисте зобовязання.
Покласти на нього обов`язки передбачені ч. 5 ст. 194 КПК України, а саме:
- Прибувати за кожною вимогою суду;
- Не відлучатися за межі Харківської області без дозволу суду;
- Повідомляти суд про зміну місця свого проживання.
Роз`яснити обвинуваченому ОСОБА_6 що в разі не виконання покладених на нього обов`язків, до нього може бути застосовано більш жорсткий запобіжний захід і накладено грошове стягнення.
Обвинуваченого ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , негайно звільнити з-під варти у залі суду.
Міру запобіжного заходу відносно обвинуваченої ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , змінити з тримання під вартою на особисте зобовязання.
Покласти на неї обов`язки передбачені ч. 5 ст. 194 КПК України, а саме:
- Прибувати за кожною вимогою суду;
- Не відлучатися за межі Харківської області без дозволу суду;
- Повідомляти суд про зміну місця свого проживання.
Роз`яснити обвинуваченій ОСОБА_8 , що в разі не виконання покладених на неї обов`язків, до неї може бути застосовано більш жорсткий запобіжний захід і накладено грошове стягнення.
Обвинувачену ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , негайно звільнити з-під варти у залі суду.
Міру запобіжного заходу відносно обвинуваченої ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , змінити з тримання під вартою на домашній арешт на період судового розгляду справи але не більше ніж на шістдесят днів - до 30 квітня 2015 року.
Заборонити ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 залишати житло, яке знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 .

Покласти на ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 обов`язки , передбачені ч. 5 ст. 194 КПК України: а саме прибувати за кожною вимогою суду.
Обвинувачену ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , негайно звільнити з-під варти у залі суду.
Роз`яснити обвинуваченій ОСОБА_7 , що відповідно до ч.5 ст.181 КПК України працівники органу внутрішніх справ з метою контролю за її поведінкою мають право з`являтися в житло, під арештом в якому вона перебуває, вимагати надання усних чи письмових пояснень з питань, пов`язаних із виконанням покладених на неї зобов`язань, використовувати електронні засоби контролю.
Ухвалу для виконання згідно до вимог ст. 181 КПК України направити до Красноградського РВ ГУМВС України в Харківській області.
Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя ОСОБА_1