Справа № 1-16
В И Р О К

ІМЕНЕМ
УКРАЇНИ

Заліщицький районний суд
Тернопільської області
29 травня 2008 року

в складі: головуючого суду
Дудяка С.В.

при
секретарі Костенко Л.І.

з участю
прокурора Лазенги О.М.

підсудної ОСОБА_1

потерпілих ОСОБА_2, ОСОБА_3

розглянувши у
відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Заліщики справу про
обвинувачення ОСОБА_1,
ІНФОРМАЦІЯ_1 народження, уродженки та жительки с.Касперівці Заліщицького
району, із освітою, українки,
громадянки України, непрацюючої, одруженої, на утриманні двоє неповнолітніх
дітей, раніше не судженої, в скоєнні злочину передбаченого ст.172 ч.1 КК України

встановив:

ОСОБА_1, працюючи директором ТзОВ
“Росинка”, протягом
2006-2007 років, не нарахувала та не вжила заходів до нарахування бухгалтерськими працівниками заробітної плати
2 працівникам на загальну суму 1980 гривень, не нарахувала та не вжила заходів
до нарахування індексації грошових доходів 11 працівникам на загальну суму 857
гривень 55 копійок, протягом 2005-2006 років не нарахувала та не вжила заходів
до нарахування компенсації за невикористані відпустки 4 працівникам, чим грубо
порушила законодавство про працю.

Винність підсудної ОСОБА_1 знайшла
своє повне ствердження в судовому засіданні, як показами самого підсудної, яка
повністю визнала свою вину і пояснила, що заробітна плата працівникам не
виплачувалася своєчасно так, як не вистачало коштів, показами свідка ОСОБА_4,
яка пояснила, що заборгованість по заробітній платі утворилася тому, що в першу
чергу кошти використовувалися на погашення платежів у бюджет і на виплату
повної заробітної плати їх не вистачало, так і матеріалами кримінальної справи,
а саме: актом перевірки стану дотримання законодавства про оплату праці а.с.10-14.

А, тому, виходячи із
встановленого в судовому засіданні, суд вважає, що дії підсудної ОСОБА_1
правильно кваліфіковано за ст.172 ч.1 КК України так, як вона

Призначаючи міру покарання підсудній ОСОБА_1, суд враховує ступінь
тяжкості скоєного злочину, а саме: те, що скоєний злочин є невеликої тяжкості,
особу підсудної, а саме: те, що вона вперше притягується до кримінальної
відповідальності, позитивно
характеризується по місцю проживання.

Обставини, які пом'якшують покарання підсудному, суд
враховує, його щире каяття, те, що на
даний час заборгованість по заробітній платі погашена повністю.

Обставин, які обтяжують покарання
підсудному, суд не вбачає. А, тому, приходить до переконання, що міру покарання
підсудному слід призначити за ст.175 ч.1 КК України із застосуванням ст.69 КК
України нижче від найнижчої межі, а саме: у вигляді 510 гривень штрафу в дохід держави.

Керуючись ст.ст.
323,324 КПК України суд

засудив:

ОСОБА_5 визнати винним у вчиненні
злочину передбаченого ст.175 ч.1 КК України та призначити йому за даною
статтею покарання із застосуванням ст.69
КК України у вигляді 510 (п”ятсот десять) гривень штрафу в дохід держави.

Міру запобіжного заходу ОСОБА_5 залишити попередню -
підписку про невиїзд із постійного місця проживання.

На вирок може бути подано апеляцію
протягом 15 діб в апеляційний суд Тернопільської області через Заліщицький
районний суд.

Головуючий: підпис

Копія
вірна:

Голова Заліщицького

районного
суду:
С.В.Дудяк