АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Провадження № 11-кп/774/403/15 Справа № 173/1551/14-к Головуючий у 1 й інстанції - ОСОБА_1 Доповідач - ОСОБА_2

У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

26 лютого 2015 року м. Дніпропетровськ
Колегія суддів Судової палати з розгляду кримінальних справ Апеляційного суду Дніпропетровської області у складі:

головуючого судді - ОСОБА_2

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4

при секретарі ОСОБА_5

розглянула у відкритому судовому засіданні в м.Дніпропетровськ кримінальне провадження №0000711 за апеляційними скаргами прокурора у кримінальному провадженні ОСОБА_6 та обвинуваченого ОСОБА_7 на вирок Верхньодніпровського районного суду Дніпропетровської області від 12 грудня 2014 року щодо

ОСОБА_7 ,

ІНФОРМАЦІЯ_1 ,

який народився у м.Москва Російській Федерації,

зареєстрований за адресою

АДРЕСА_1 ,

проживає за адресою

АДРЕСА_2 ,

обвинуваченого за ч.1 ст.121 КК України,

за участю прокурора ОСОБА_8

обвинуваченого ОСОБА_7

ВСТАНОВИЛА:

Прокурором принесена апеляційна скарга на вирок Верхньодніпровського районного суду Дніпропетровської області від 12 грудня 2014 року, в якій він просить вирок суду скасувати в частині призначеного покарання та ухвалити свій, яким ОСОБА_7 за ч.1 ст.121 КК України призначити покарання у виді 6 років 6 місяців позбавлення волі.

Обвинувачений ОСОБА_7 в апеляційній скарзі просить вирок Верхньодніпровського районного суду Дніпропетровської області від 12 грудня 2014 року скасувати та призначити новий судовий розгляд в суді першої інстанції.

Вищевказаним вироком суду обвинуваченого ОСОБА_7 засуджено за ч.1 ст.121 КК України на 5 років позбавлення волі.

В обґрунтування доводів своєї апеляційної скарги прокурор, не оспорюючи фактичні обставини кримінального провадження, вказує на невідповідність призначеного судом покарання тяжкості скоєного та особі обвинуваченого, який за місцем проживання характеризується посередньо, вчинив злочин у стані алкогольного сп`яніння, під час судового розгляду давав суперечливі показання, та що судом не надано оцінки наявності обтяжуючої покарання обставини. На підставі вищезазначеного прокурор вважає, що призначене покарання є надто м`яким і недостатнім для виправлення обвинуваченого, у зв`язку з чим останньому повинно бути призначено за ч.1 ст.121 КК України покарання у виді 6 років 6 місяців позбавлення волі.

Обґрунтовуючи доводи своєї апеляційної скарги ОСОБА_7 вказує, що вирок суду є незаконним та необґрунтованим, висновку суду не відповідають фактичним обставинам кримінального провадження, судом не надано оцінки суперечливим показанням потерпілого та свідків ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , судом не розглянуто версію обвинуваченого щодо нанесення удару потерплому ножем під час самозахисту при нападі потерпілого, тому його дії підпадають під ст.124 КК України. Зазначає про те, що призначене покарання не відповідає тяжкості скоєного злочину та особі обвинуваченого, якому внаслідок протиправних дій потерпілого нанесені теж тілесні ушкодження, у зв`язку чим він лікувався. Вказує на неповноту досудового розслідування та судового розгляду, коли не були розшукані та допитані свідки ОСОБА_11 та хлопець на ім`я ОСОБА_12 , за якого ОСОБА_7 перед потерпілим та свідками ОСОБА_9 , ОСОБА_10 заступився.

Вироком суду встановлено, що ОСОБА_7 06 травня 2014 року близько 22.00 години, перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння, знаходячись в приміщенні кафе бару «Смак», розташованого по вул.Залізничній 1 в смт.Новомиколаївка Верхньодніпровського району Дніпропетровської області, на ґрунті раптово виниклих неприязне них відносин між ним та ОСОБА_13 , маючи намір спрямований на спричинення останньому тілесних ушкоджень, усвідомлюючи свої протиправні дії, умисно, цілеспрямовано наніс ножем один удар ОСОБА_13 в область черевної порожнини, внаслідок чого потерпілому згідно висновку судово-медичного експерта №50-Е від 13.06.2014 року спричинено тяжке тілесне ушкодження, яке за своїм критерієм є небезпечним для життя та здоров`я. Після чого дії ОСОБА_7 який намагався покинути приміщення вказаного кафе бару були припинені невстановленою особою, яка за допомогою дерев`яної палиці нанесла обвинуваченому декілька ударів в область голови.

Заслухавши доповідача, обвинуваченого, який прохав скасувати вирок та направити справу на новий судовий розгляд з підстав істотного порушення вимог кримінального процесуального закону та неповноти судового розгляду, прокурора, який приймав участь у розгляді справи в суді апеляційної інстанції та підтримав апеляцію прокурора, що приймав участь у розгляді справи судом першої інстанції, вивчивши матеріали справи та доводи апеляцій, колегія суддів приходить до наступного.
Відповідно ч.2 ст.42 КПК України обвинуваченим (підсудним) є особа, обвинувальний акт щодо якої переданий до суду в порядку, передбаченому ст.291 цього Кодексу, який згідно частини третьої має право, серед інших, і на отримання правової допомоги захисника за рахунок жертви у випадках, передбачених цим Кодексом та/або законом що регулює надання безоплатної правової допомоги, в тому числі у зв`язку з відсутністю коштів на її оплату.
Відповідно п.4 ч.2 ст.52 КПК України захисник також повинен бути залучений з моменту встановлення факту, що особа не володіє мовою, якою ведеться кримінальне провадження, - з моменту встановлення цього факту. За загальним правилом особа вважається такою, що не володіє мовою, якою здійснюється провадження, якщо вона не може добре розуміти цю мову, вільно розмовляти нею.
Як встановлено з даних технічного носія інформації, в судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_7 пояснив, що захисник йому не потрібен. Та повідомив, що не розуміє мову, якою ведеться судове засідання, внаслідок чого головуючий спілкувався з обвинуваченим російською мовою, що підтверджує той факт, що обвинувачений добре не розуміє українську мову, і вільно не розмовляє нею. Обвинуваченому має бути обов`язково роз`яснено, з якого саме моменту він набуває прав мати захисника відповідно до підстав п.4 ч.2 ст.52 КПК України. А якщо обвинувачений з цих підстав сам не запросить захисника, участь якого є обов`язковою, суд призначає захисника в порядку передбаченому ст.49 КПК України. Крім того, у ОСОБА_7 , що обвинувачується в скоєнні тяжкого злочину, не було вияснено - чи його відмова не пов`язана з відсутністю у нього коштів на оплату юридичної допомоги, не роз`яснено право на безоплатну юридичну допомогу, та проведено судове слідство за обставин порушення права на захист, що є істотним порушенням вимог кримінального процесуального закону та підставою для скасування судового рішення відповідно вимогам п.3 ч.1 ст.409, ч.2 ст.412 КПК України.
Відповідно ч.1 ст.412 КПК України істотними порушеннями вимог кримінального процесуального закону є такі порушення вимог цього Кодексу, які перешкодили чи могли перешкодити суду ухвалити законне та обґрунтоване судове рішення.
Судове рішення у будь-якому разі підлягає скасуванню, якщо судове провадження здійснено за відсутності захисника, якщо його участь є обов`язковою (п.4 ч.2 ст.412 КПК України).

Слушними, на думку колегії суддів, є й твердження обвинуваченого стосовно неповноти проведеного судового розгляду.

Відповідно до ст.370 КПК України судове рішення повинно бути законним, вмотивованим і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене згідно з нормами матеріального права з дотриманням вимог щодо кримінального провадження, передбачених цим Кодексом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на поставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені доказами, дослідженими під час судового розгляду та оціненими судом відповідно до ст.94 КПК України. Вмотивованим є рішення, в якому наведені належні і достатні мотиви для підстави його ухвалення.

Так, обвинувачений ОСОБА_7 пояснив, що суд неповно з`ясував обставини та не перевірив його доводи щодо вимушеності з його сторони спричинити тілесні ушкодження потерпілому, оскільки після конфлікту, який виник між ним та потерпілим і трьома свідками, останні достали палиці та намагались його вдарити, після чого він дістав ніж та побіг до магазину «Смак», а хлопці погналися за ним, утримуючи в руках палиці.

Суд у вироку навів показання свідка ОСОБА_10 , що ОСОБА_7 втік від них в кафе «Смак» і вони пішли туди, оскільки сприйняли це як продовження конфлікту; свідка ОСОБА_9 , що вони майже відразу пішли вслід за обвинуваченим до бару; свідка ОСОБА_14 , що до бару потерпілий забіг разом з двома чоловіками.

Тим самим не перевірені доводи обвинуваченого та не усунуті суперечності в показаннях свідків ОСОБА_10 , ОСОБА_9 , ОСОБА_14 та потерпілого ОСОБА_13 щодо часу, який пройшов з моменту, коли обвинувачений пішов до бару та коли і з якою метою пішли туди потерпілий зі свідками.

За відсутності захисника не роз`яснено право обвинуваченому на забезпечення ним явки та допит свідків з його сторони, на яких, як на безпосередніх очевидців, події вказує обвинувачений - ОСОБА_15 та інших.

Оскільки зазначена неповнота може мати суттєве значення для ухвалення законного, обґрунтованого та справедливого судового рішення, з цих підстав вказаний вирок також підлягає скасуванню (п.1 ч.1 ст.409 КПК України) і при новому розгляді справи суду першої інстанції слід дослідити докази як сторони обвинувачення так і сторони захисту, ретельно перевірити доводи апеляційної скарги обвинуваченого, дати їм належну оцінку, та з урахуванням всіх встановлених обставин прийняти законне і обґрунтоване рішення.

Також, суд першої інстанції, в порушення вимог ст.242 КПК України, без проведення судово-психіатричної експертизи, самостійно зробив висновки про стан осудності обвинуваченого ОСОБА_7 .

Зважаючи на вимоги ч.2 ст.415 КПК України, відповідно яких, призначаючи новий розгляд у суді першої інстанції, суд апеляційної інстанції не має права, в тому числі, вирішувати питання про застосування судом першої інстанції того чи іншого закону України про кримінальну відповідальність та покарання, суд не входить в оцінку доводів сторони обвинувачення стосовно м`якості призначеного обвинуваченому покарання.

Що стосується запобіжного заходу, обраного обвинуваченому, то з урахуванням обсягу обвинувачення, та поведінки обвинуваченого під час кримінального провадження, підстав для зміни запобіжного заходу у виді особистого зобов`язання колегія суддів не вбачає.

Керуючись ст.ст. 405,407, 419 КПК України, колегія суддів, -

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу обвинуваченого ОСОБА_7 задовольнити.

Вирок Верхньодніпровського районного суду Дніпропетровської області від 12 грудня 2014 року щодо ОСОБА_7 скасувати.

Призначити новий судовий розгляд в суді першої інстанції.

Апеляційну скаргу прокурора у кримінальному провадженні ОСОБА_6 залишити без задоволення.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді