УКРАЇНА
Апеляційний суд Житомирської області

Справа №274/2961/13-к Головуючий у 1-й інст. ОСОБА_1
Категорія ч.3 ст.185 КК України Доповідач ОСОБА_2

УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
10 червня 2015 року Апеляційний суд Житомирської області в складі колегії суддів:
головуючого судді ОСОБА_2 ,
суддів: ОСОБА_3 , ОСОБА_4
за участю секретаря судового засідання ОСОБА_5
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Житомирі кримінальне провадження за апеляційними скарги обвинувачених ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , захисника ОСОБА_8 в інтересах обвинуваченого ОСОБА_9 на вирок Бердичівського міськрайонного суду Житомирської області від 25.02.2015 року щодо
ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця та мешканця АДРЕСА_1 , судимого 15.03.2011 р. Чуднівським райсудом за ч.3 ст.185, ст..ст.75. 104 КК України на 3 роки позбавлення волі з іспитовим строком на 1 рік; 02.04. 2012 р цим же судом за ч.3 ст.ст. 185, 75 КК України на 3 роки позбавлення волі з іспитовим строком на два роки; 25.10.2012 р. цим же судом за ч.3 ст.185, ст..71 КК України на 4 роки позбавлення волі; 06.06. 2013 р. Романівським районним судом за ч.3 ст.185, ст..71 КК України на 4 роки 1 місяць позбавлення волі,
обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України,
ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженця с. Дубище Чуднівського району Житомирської області, мешканця АДРЕСА_2 , судимого 25.10.2012 р. Чуднівським районним судом за ч.3 ст.185, ст. ст..304, 70, 75 КК України на 4 роки позбавлення волі з іспитовим строком 3 роки; 05.02. 2013 р. Романівським районним судом за ч.3 ст.185. ст..ст. 75. 76 КК України на 4 роки 6 місяців позбавлення волі з іспитовим строком на 3 роки; 20.01. 2014 року Чуднівським районним судом за ч.1 ст. 309, 71 КК України на 5 років позбавлення волі,
обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України,
ОСОБА_9 ІНФОРМАЦІЯ_3 , уродженця с. Шаровечка Хмельницького району Хмельницької області, мешканця АДРЕСА_3 , судимого 25.10.2012 року Чуднівським районними судом Житомирської області за ч.2 ст. 185, ст..ст. 75, 104 КК України на 3 роки позбавлення волі з іспитовим строком на 1 рік 6 місяців,
обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України,
ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця та жителя АДРЕСА_4 , не судимого,
обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України,
за участю прокурора ОСОБА_11
захисників ОСОБА_12 , ОСОБА_8 , ОСОБА_13
обвинуваченого ОСОБА_9
представника неповнолітнього ОСОБА_14
В С Т А Н О В И В:
за змістом апеляційної скарги обвинуваченого ОСОБА_6 , останній просить скасувати вирок Бердичівського міськрайонного суду Житомирської області від 25.02.2015 року, застосувати до нього амністію та притягнути до відповідальності ОСОБА_9 за ст.ст. 383, 384 КК України.
Обґрунтовуючи апеляційні вимоги обвинувачений зазначив, що вирок місцевого суду є невмотивованим, незаконним та постановлений з порушенням норм процесуального права. Суд під час розгляду справи взяв до уваги недопустимі докази, які добуті незаконно з порушенням ст.ст. 84, 85, 86 КПК України. Також в скарзі апелянт посилається на те, що суд, ухвалюючи вирок, не врахував його показання та показання його сестри ОСОБА_15 ..
Обвинувачений ОСОБА_7 , просить скасувати вирок місцевого суду, винести нове правомірне рішення, застосувати до нього амністію та притягнути до кримінальної відповідальності ОСОБА_9 згідно ст.ст. 383, 384 КК України.
ОСОБА_7 вказує, що вирок суду є невмотивованим, незаконним та постановлений з порушенням норм КПК України. У змісті вироку зазначено безліч порушень та помилок. На клопотання про застосування амністії суд першої інстанції не звернув уваги та не надав жодної оцінки. Апелянт, обґрунтовуючи свої доводи, посилається на застосування судом недопустимих доказів, неврахування його показань та показань ОСОБА_6 ..
Захисник ОСОБА_8 в інтересах обвинуваченого ОСОБА_9 в апеляційній скарзі просить скасувати вирок Бердичівського міськрайонного суду Житомирської області від 25.02.2015 року та ухвалити новий вирок, яким призначити покарання ОСОБА_9 з іспитовим строком.
В обґрунтування своїх вимог посилаються на невідповідність призначеного судом покарання ступеню тяжкості злочину та особі обвинуваченого.
Згідно вироку Бердичівського міськрайонного суду Житомирської області від 25.02.2015 року, суд визнав винуватим ОСОБА_9 у скоєні злочину, передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України та призначив йому покарання у виді 3 років позбавлення волі.
На підставі ч.1 ст.71 КК України за сукупністю вироків шляхом часткового приєднання до призначеного покарання за вироком Чуднівського районного суду Житомирської області від 25.10.2012 року остаточно призначено ОСОБА_9 до відбуття 3 роки 2 місяці позбавлення волі.
Визнано винуватим ОСОБА_6 у скоєні злочину, передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України та призначено йому покарання у виді 4 років позбавлення волі.
На підставі ч. 4 ст. 70 КК України за сукупністю злочинів шляхом часткового складання покарань, призначених за цим вироком та попереднім вироком Романівського районного суду Житомирської області від 06.06.2013 року, остаточно призначено ОСОБА_6 до відбуття 6 років позбавлення волі, зараховано в строк покарання відбуте за попереднім вироком.
Визнано винуватим ОСОБА_7 у скоєні злочину, передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України та призначено йому покарання у виді 3 років 6 місяців позбавлення волі.
На підставі ч. 4 ст. 70 КК України за сукупністю злочинів шляхом часткового складання покарань, призначених за цим вироком та попереднім вироком Чуднівського районного суду Житомирської області від 20.01.2014 року, остаточно призначено ОСОБА_7 до відбуття 5 років 8 місяців позбавлення волі, зараховано в строк відбутого покарання за попереднім вироком.
Визнано винуватим ОСОБА_10 у скоєні злочину, передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України, та призначено йому покарання у виді 3 років позбавлення волі.
На підставі ст. 75 КК України звільнено ОСОБА_10 від відбування покарання з випробуванням з іспитовим строком один рік шість місяців, та покладено обов`язки передбачені п.п. 3, 4 ч. 1 ст. 76 КК України.
Ухвалено стягнути з ОСОБА_9 та ОСОБА_6 солідарно на користь ТОВ „Фармія" 1883,04 грн. матеріальної шкоди, в іншій частині позову відмовлено за безпідставністю.
За змістом вироку ОСОБА_9 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , будучи раніше судимими за вчинення корисливих злочинів, маючи не погашені судимості, разом з ОСОБА_10 вчинили нові умисні злочини.
Так, 02.01.2013 року приблизно о 18 год. 00 хв. ОСОБА_9 , за попередньою змовою з ОСОБА_6 та ОСОБА_7 , з метою таємного викрадення чужого майна, зайшли на територію Центрального кооперативного ринку, який розташований по вул. Леніна, 13 у м. Бердичеві, де за допомогою цв`яходера зірвали металеві скоби запираючого ролету торгівельного місця № 120, відчинили його та проникли в середину, звідки повторно таємно викрали майно, яке належить ОСОБА_16 ..
Всього ОСОБА_9 , ОСОБА_6 та ОСОБА_7 заподіяли приватному підприємцю ОСОБА_16 матеріальної шкоди на загальну суму 2590 грн.
Після цього, продовжуючи реалізацію свого злочинного умислу, 02.01.2013 року приблизно о 18 год. 15 хв. ОСОБА_9 за попередньою змовою з ОСОБА_6 та ОСОБА_7 за допомогою цв`яходера зірвали металеві скоби запираючого ролету торгівельного місця № 73 на вказаному ринку, відчинили його та проникли в середину, звідки повторно таємно викрали одну пару чоловічих зимових черевиків вартістю 320 грн., які належать ОСОБА_17 .
Всього ОСОБА_9 , ОСОБА_6 та ОСОБА_7 заподіяли приватному підприємцю ОСОБА_17 матеріальної шкоди на загальну суму 320 грн.
Крім цього, 20.01.2013 року приблизно о 01 год. 00 хв. ОСОБА_9 , за попередньою змовою з ОСОБА_6 , за допомогою цв`яходера зламали навісні замки торгового кіоску № 1, який розташований на території Центрального кооперативного ринку, що по АДРЕСА_5 , відчинили його та проникли в середину приміщення, звідки повторно таємно викрали продукти харчування, які належать ОСОБА_18 ..
Всього ОСОБА_9 та ОСОБА_6 заподіяли приватному підприємцю ОСОБА_18 матеріальної шкоди на загальну суму 513 грн.
Продовжуючи реалізацію свого злочинного умислу, 20.01.2013 року приблизно о 01 год. 15 хв. ОСОБА_9 , за попередньою змовою з ОСОБА_6 , за допомогою цв`яходера зламали навісні замки торгових кіосків АДРЕСА_6 , відчинили їх та проникли в середину, звідки повторно таємно викрали продукти харчування та гроші, які належать ОСОБА_19 ..
Всього ОСОБА_9 та ОСОБА_6 заподіяли приватному підприємцю ОСОБА_19 матеріальної шкоди на загальну суму 288 грн.
Крім цього, 20.01.2013 року приблизно о 01 год. 40 хв. ОСОБА_9 , за попередньою змовою з ОСОБА_6 з метою таємного викрадення чужого майна, розбили скло у вікні та через утворений отвір проникли до приміщення аптеки «Ліки-8» ТОВ «Фармія», що розташована по вул. 30 -річчя Перемоги, 2/12 у м. Бердичеві, звідки повторно таємно викрали майно та гроші, які належать товариству з обмеженою відповідальністю «Фармія».
Всього ОСОБА_9 та ОСОБА_6 заподіяли ТОВ «Фармія» матеріальної шкоди на загальну суму 4268 грн. 14 коп.
Крім цього, 24.03.2013 року приблизно о 23 год. 00 хв., ОСОБА_9 , за попередньою змовою з ОСОБА_7 та ОСОБА_20 , з метою таємного викрадення чужого майна, за допомогою монтировки зірвали навісні замки вхідних дверей приміщення автостанції, яка розташована по АДРЕСА_7 , та через відчинені двері проникли в середину приміщення, де зламавши вхідні двері до кіоску з продажу мобільних телефонів та аксесуарів, належних ОСОБА_21 , проникли в середину приміщення, звідки повторно таємно викрали майно.
Після цього, реалізовуючи свій злочинний умисел, 24.03.2013 року приблизно о 23 год. 50 хв. ОСОБА_9 , за попередньою змовою з ОСОБА_7 та ОСОБА_10 , через раніше відчинені вхідні двері проникли в приміщення автостанції, яка розташована в АДРЕСА_7 та через незачинені двері проникли в кіоск, належний ОСОБА_22 , звідки повторно таємно викрали майно та гроші.
Всього ОСОБА_9 , ОСОБА_7 та ОСОБА_10 заподіяли матеріальної шкоди приватному підприємцю ОСОБА_22 на загальну суму 2437 грн. 05 коп.
Крім цього, 25.03.2013 року приблизно о 00 год. 30 хв. ОСОБА_9 за попередньою змовою з ОСОБА_7 та ОСОБА_23 , зламавши дерев`яне віконце торгового кіоску, який належить ОСОБА_24 та розташований в приміщенні автостанції, що по АДРЕСА_7 , проникли в середину приміщення, звідки повторно таємно викрали майно та гроші, які належать ОСОБА_25 ..
Всього ОСОБА_9 , ОСОБА_7 та ОСОБА_10 заподіяли матеріальної шкоди приватному підприємцю ОСОБА_24 на загальну суму 6828 грн.
Заслухавши доповідь судді-доповідача, обвинуваченого ОСОБА_9 , захисників Мусевича, ОСОБА_26 , ОСОБА_27 , представника неповнолітнього ОСОБА_14 , які підтримали апеляційні скарги, думку прокурора щодо законності та обґрунтованості вироку суду першої інстанції, перевіривши доводи апеляційних скарг, а також вирок суду першої інстанції в межах, передбачених ст. 404 КПК України, колегія суддів вважає, що апеляційні скарги обвинувачених та захисника не підлягають задоволенню, виходячи з наступних підстав.
Висновок суду першої інстанції про доведеність винуватості обвинувачених ОСОБА_9 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 у вчиненні інкримінованих їм злочинів є обґрунтованим, вмотивованим, відповідає фактичним обставинам справи, підтверджується наявними у матеріалах справи та наведеними у вироку суду першої інстанції доказами, які суд за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження, керуючись законом, оцінив з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів - з точки зору достатності та взаємозв`язку для прийняття відповідного процесуального рішення та на підставі яких дійшов обґрунтованого висновку про доведеність винуватості обвинувачених у вчиненні злочинів, передбачених ч. 3 ст. 185 КК України.
Доводи апеляційних скарг обвинувачених ОСОБА_6 та ОСОБА_7 щодо допущених судом першої інстанції істотних порушень кримінального процесуального закону при апеляційному розгляді кримінального провадження не знайшли свого підтвердження.
Як убачається з матеріалів кримінального провадження, судовий розгляд проведено з дотриманням норм КПК України в межах чинного законодавства. Суд дав оцінку усім зібраним у справі доказам щодо їх допустимості, достовірності та достатності, на що вказує наведений у вироку аналіз доказів, з яким погоджується і колегія суддів апеляційного суду, а тому посилання обвинувачених на недопустимість доказів є безпідставними.
Суд першої інстанції у вироку детально навів спростування версій обвинувачених ОСОБА_6 та ОСОБА_7 щодо обставин провадження, оскільки їх показання щодо епізодів обвинувачення мають розбіжності та протиріччя з наявними доказами в кримінальному провадженні, показаннями обвинувачених ОСОБА_9 , ОСОБА_10 .. Колегія суддів погоджується з такими висновками місцевого суду і вважає їх правильними.
Доводи апеляційних скарг обвинувачених ОСОБА_6 та ОСОБА_7 про застосування судом у вироку недопустимих доказів, неврахування показань останніх та показань ОСОБА_15 під час апеляційного перегляду вироку місцевого суду не знайшли свого підтвердження. Суд першої інстанції у вироку оцінив критично дані показання, оскільки вони спростовуються показаннями ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , які є послідовними, логічними та узгоджуються з іншими доказами дослідженими у судовому засіданні. Показанням ОСОБА_6 та ОСОБА_7 суд 1-ї інстанції дав належну оцінку у вироку суду.
Що стосується посилань ОСОБА_6 , ОСОБА_7 у апеляційних скаргах про застосування до них акту амністії, то вони є необґрунтованими, безпідставними, так як до них відповідно до ст. 8 Закону України «Про амністію у 2014 році» амністія не застосовується.
Апеляційні вимоги обвинувачених ОСОБА_6 та ОСОБА_7 щодо притягнення до кримінальної відповідальності обвинуваченого ОСОБА_9 та слідчого ОСОБА_28 є необґрунтованими, так як згідно положень ст. 407 КПК України не можуть бути розглянуті апеляційним судом за наслідками розгляду апеляційних скарг.
Доводи апеляційної скарги захисника ОСОБА_8 в інтересах обвинуваченого ОСОБА_9 про невідповідність призначеного судом покарання ступеню тяжкості злочину та особі обвинуваченому в наслідок суворості покарання, апеляційний суд вважає необґрунтованими та безпідставними.
При призначенні покарання суд першої інстанції дотримався вимог ст. 65 КК України, взяв до уваги всі встановлені в сукупності обставини кримінального провадження, ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення та особу обвинуваченого, дійшов правильного висновку про необхідність призначення ОСОБА_9 покарання у виді 3 (трьох) років 2 (двох) місяців позбавлення волі в межах санкції ч. 3 ст. 185 КК України із застосуванням ч. 1 ст. 71 КК України. ОСОБА_29 вчинив тяжкі злочини в період іспитового строку. Всі ті обставини, що пом?якшують покарання ОСОБА_30 , зазначені в апеляційній скарзі, були враховані судом 1-ї інстанції при призначенні мінімального покарання передбаченого ч.3 ст.185 КК України..
Таке покарання буде необхідним й достатнім для його виправлення та попередження нових злочинів і не є явно суворим.
Істотних порушень вимог кримінального процесуального закону, на що посилаються обвинувачені в апеляційних скаргах, при перегляді вироку апеляційним судом, що стали б підставою для скасування вироку суду з мотивів, указаних апелянтами, колегія суддів не знаходить.
Керуючись ст.ст. 404, 405, 407 КПК України, суд
П О С Т А Н О В И В:
апеляційні скарги обвинувачених ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , захисника ОСОБА_8 в інтересах обвинуваченого ОСОБА_9 залишити без задоволення, а вирок Бердичівського міськрайонного суду Житомирської області від 25 лютого 2015 року щодо ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_9 - без зміни.
Касаційна скарга на ухвалу апеляційного суду може бути подана безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом трьох місяців з дня проголошення, а засудженими, що тримаються під вартою, - в той самий строк строку з дня вручення копії судового рішення.