Справа
10-449/2007 г. Суддя
1-ї інстанції: Неминущий Г.Л.
Категорыя: ст. 186 ч.2 КК України Доповідач: Гудков Д.Ф.
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 липня
2007 рік м. Донецьк

Колегія
суддів судової палати з кримінальних справ Апеляційного суду Донецької області
у складі:

головуючого Горшкова М.
П.,

суддів Кулагіної
В.Г., Гудкова Д.Ф.,

розглянувши
у відкритому судовому засіданні у приміщенні Апеляційного суду Донецької
області апеляцію захисникаОСОБА_1. на постанову судді Слов"янського
міськрайонного суду Донецької області від 7 липня 2007 року про обрання щодо

ОСОБА_2, який народився ІНФОРМАЦІЯ_1 у м. Красний Лиман Донецької області, українець,
громадянин України, з середньою
спеціальною освітою, не працюючий, не одружений,
не судимий, який мешкає за
адресою: АДРЕСА_1, обвинувачується у
вчиненні злочину, передбаченого ст. 18б ч.2 КК України,

запобіжного
заходу у вигляді взяття під вартою,

ВСТАНОВИЛА:

У
провадженні слідчого СВ Сл'ов"янського MB УМВС
України у Донецькій області знаходиться кримінальна справа, порушена за фактом грабежу щодо ОСОБА_2. за
ознаками злочину, передбаченого ст. 18 6 ч.2 КК України.

04 липня
2007 року ОСОБА_2. затримано на підставі
ст. 115 КПК України за підозрою у вчиненні зазначеного злочину.

06 липня 2007 року ОСОБА_2.
пред'явлено обвинувачення у

вчиненні злочину, передбаченого ст. 18 6 ч.2 КК України.

07 липня 2007 року
слідчий, у провадженні якого перебуває

справа, звернувся до
Слов"янського міськрайонного суду Донецької

області з поданням, в якому прохав
обрати щодо ОСОБА_2.

запобіжний захід у вигляді взяття під варту.

Постановою
судді Слов"янського міськрайонного суду Донецької області від 07 липня
2007 року подання слідчого задоволено та щодо ОСОБА_2. обрано запобіжний захід
у вигляді взяття під варту.

На постанову захисником ОСОБА_1. подано апеляцію, в якій останній прохав зазначену постанову
скасувати та обрати щодо ОСОБА_2 запобіжний захід у вигляді підписки про
невиїзд. Мотивував тим, що суд першої
інстанції не врахував, що обвинувачений
в силу ст. 89 КК України не
судимий, має літню мати і постійне місце
проживання і, відповідно ухилятися від
слідства та суду намірів не має.

Заслухавши
доповідача, ознайомившись з
витребуваними матеріалами справи, на
підставі яких застосовано запобіжний захід,
та обговоривши доводи апеляції,
колегія суддів прийшла до висновку про те, що апеляція задоволенню не підлягає за таких
підстав.

З матеріалів справи вбачається, що
органом досудового слідства ОСОБА_2. обвинувачується у вчиненні тяжкого
злочину, за який передбачене кримінальне
покарання у виді позбавлення волі на строк від чотирьох до шести років.
Обвинувачення ОСОБА_2. ґрунтується на встановлених органом досудового слідства
у визначеному законом порядку достатніх даних,
які свідчать про наявність ознак інкримінованого обвинуваченому злочину
саме цією особою.

Запобіжний
захід щодо обвинуваченого ОСОБА_2. у вигляді взяття під варту судом першої
інстанції, на думку колегії суддів, обрано обґрунтовано, з урахуванням тяжкості злочину, у вчиненні якого він обвинувачується, особи обвинуваченого, з метою запобігти можливості перешкодити
встановленню істини по справі, спробам
ухилитися від слідства та суду, а також
для запобігання можливості займатися злочинною діяльністю, із дотриманням вимог, передбачених
ст. ст. 148, 150,
155 КПК України, і підстав для
зміни цього запобіжного заходу колегія суддів не вбачає.

Колегія
суддів не може погодитися з доводами захисника про неврахування судом особи
обвинуваченого, так як з постанови суду
вбачається, що при обранні запобіжного
заходу щодо ОСОБА_2. особу обвинуваченого судом враховано. Крім того, те, що
ОСОБА_2. не судимий, має постійне місце
проживання та літню мати, не може бути
підставою для скасування або зміни обраного судом щодо обвинуваченого запобіжного
заходу, оскільки зазначені обставини
повинні враховуватися у сукупності з іншими обставинами справи.

В
матеріалах кримінальної справи на теперішній час відсутні відомості про
існування обставин, які можуть свідчити
про те, що обвинувачений, перебуваючи на волі, не порушуватиме покладених на нього
процесуальних обов'язків. Тому, на думку
судової колегії, менш суворі запобіжні заходи, передбачені
ст. 149 КПК України, не можуть
забезпечити виконання обвинуваченим процесуальних обов'язків, що випливають із ч.2 ст. 148 КПК України, і його належної поведінки.

Колегія
суддів істотних порушень кримінально-процесуального закону, які обумовлюють скасування судової
постанови, не вбачає.

З огляду
на викладене судова колегія вважає, що
постанову суду слід залишити без змін, а
апеляцію захисника без задоволення.

Керуючись ст. ст. 365-366,
377 КПК України, колегія суддів

УХВАЛИЛА:

Постанову
судді Слов"янського міськрайонного суду Донецької області від 07 липня 2
007 року про обрання щодо ОСОБА_2, який
обвинувачується у вчиненні злочину,
передбаченого ст. 186 ч.2 КК
України, запобіжного заходу у вигляді
взяття під вартою залишити без зміни, а
апеляцію захисникаОСОБА_1. - без задоволення.

Ухвала оскарженню не підлягає і на неї не може бути внесено

подання
прокурором.