Баранівський районний суд Житомирської області
Справа № 0602/1027/2012
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 червня 2012 року Баранівський районний суд Житомирської області в складі: головуючого судді Ковалика Ю. А., секретаря судових засідань ОСОБА_1, за участю прокурора Воронюк А.Ю., захисників ОСОБА_2, адвоката ОСОБА_3,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Баранівка справу відносно

ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженця ІНФОРМАЦІЯ_2, поляка, громадянина України, ІНФОРМАЦІЯ_3, не працюючого, не одруженого, раніше не судимого, не військовозобовязаного, інваліда 3 групи, проживає ІНФОРМАЦІЯ_4,

до якого застосовувалися примусові заходи медичного характеру, а саме постановою Баранівського районного суду Житомирської області від 23.05.1994 р. у справі № 1-58/1994 за вчинення суспільно небезпечного діяння, передбаченого ст. 140 ч. 2 КК України у вигляді поміщення до психіатричної лікарні зі звичайним наглядом,

про застосування примусових заходів медичного характеру,

ВСТАНОВИВ:

11.03.2012 року близько 10-ї години ОСОБА_4 перебуваючи у стані алкогольного спяніння, з метою вчинення крадіжки, шляхом розбиття скла, через вікно проник в будинок ОСОБА_5 в с. Рудня, Баранівського району, Житомирської області, звідки таємно викрав куртку зимову шкіряну, вартістю 150 грн., куртку джинсову, вартістю 60 грн., куртку весняну, вартістю 60 грн., 3 шт. сорочки, вартістю 20 грн. за одну, на суму 60 грн., 4 пари брюк, вартістю 15 грн. за одну пару, на суму 60 грн., шапку норкову хутряну, вартістю 200 грн., шапку спортивну, вартістю 10 грн., 14 шт. плавок, вартістю 2 грн. за 1 шт., на суму 28 грн., 1 пару вязаних шкарпеток, вартістю 2 грн., мобільний телефон «LG», вартістю 100 грн., радіо, вартістю 15 грн., зарядний пристрій до мобільного телефону «LG», вартістю 10 грн., зубна паста «Саніно», вартістю 2 грн., 2 куски мила, вартістю 1 грн. за шт., на суму 2 грн., зубну щітку, вартістю 1 грн., годинник вартістю 5 грн., ізоленту 1 шт., вартістю 1 грн., 2 шт. плоскогубців, вартістю 10 грн., на суму 20 грн., 1 катушку ниток шовкових, вартістю 1 грн., 2 шт. індикатори, вартістю 1 грн. за 1 шт., на суму 2 грн., бритву лезову, вартісю 1 грн., бритву «Джелет», вартісю 5 грн., 2 шт. столові ножі, вартістю 3 грн. за один, на суму 6 грн., пательню, вартістю 5 грн., 2 малі ікони, вартістю 0,5 грн. за шт., на суму 1 грн., барсетку, вартістю 50 грн., після чого з викраденим з місця вчинення злочину втік, чим завдав потерпілому ОСОБА_5 матеріальну шкоду на загальну суму 856 грн.

Факт вчинення ОСОБА_4 суспільно небезпечного діяння, передбаченого ст. 185 ч. 3 КК України, при зазначених вище обставинах повністю підтверджується дослідженими та перевіреними в судовому засіданні доказами по справі, а саме:

з оголошених в судовому засіданні показів підозрюваного ОСОБА_4 (а.с. 32), згідно яких 11.03.2012 року після 8-ї години він поїхав на велосипеді в с. Рудню вчинити крадіжку з якогось будинку. З собою взяв три поліетиленові мішки, і 0,25 л. горілки, яку випив по дорозі. Коли заїхав у село, то почався сильний дощ і він підїхав до одного з будинків. Двері були зачинені на навісний замок. Тоді він підійшов до одного з вікон і розбивши його заліз всередину. В кімнаті на ліжку лежав одяг та різні речі, і він почав їх складати у мішки. Дані мішки викинув через вікно і після цього виліз сам. В будинку він брав різний одяг, а саме шапки, куртки, сорочки, брюки, плавки, мобільний телефон з зарядним пристроєм, радіо, зубну пасту, мило, зубну щітку, годинник, ізоленту, плоскогубці, нитки, індикатор, дві бритви, столовий ніж, пательну, малу ікону, але яку кількість сказати не може. Крім цього ще взяв барсетку, але що в ній було сказати не може, бо її не відкривав. Мішки з викраденим він привязав до велосипеда і пішов до ОСОБА_6 в с. Острожок і залишив викрадене в його будинку. Після цього знайшов ОСОБА_6 і забрав його додому до останнього. Вдома він показав ОСОБА_6 викрадені речі, але не казав, де їх взяв. Анатолій пішов порати, а він ліг спати. Близько 19-ї години приїхали працівники міліції і він зізнався, що скоїв крадіжку, а також вони вилучили все викрадене майно.

з досліджених в судовому засіданні показів потерпілого ОСОБА_5, згідно яких 07.03.2012 року він пішов до ОСОБА_7 і свій будинок зачинив на навісний та внутрішній замки. В ОСОБА_7 знаходився до 11.03.2012 року, а повернувся додому близько 12-ї години. Підійшовши до будинку він побачив, що на дверях є незначні пошкодження. Замки навісний та внутрішній знаходились на місці не пошкоджені. Після цього він відразу виявив, що у вікні на кухню розбите скло і зрозумів, що хтось був в будинку. Після цього виявив, що відсутні одяг, барсетка з документами та інші речі. Про даний факт він повідомив ОСОБА_8, а після цього викликав міліцію. В цей день до нього приїхали працівники міліції і повідомили, що крадіжку скоїв ОСОБА_4. Речі викрадені з його будинку були повернуті йому під розписку.

з досліджених в судовому засіданні показів свідка ОСОБА_8, згідно яких 11.03.2012 р. близько 12-ї години до нього додому прийшов товариш ОСОБА_5 В, який повідомив, що до нього в будинок хтось проник і викрав власне майно. У вікні на кухню було розбите скло. На дверях замок зірваний не був. ОСОБА_5 тоді оглянув будинок і сказав, що в нього викрали документи з барсеткою, мобільний телефон марки «LG», одяг. Він відразу викликав працівників міліції. З 07.03.2012 року до 11.03.2012 року ОСОБА_5 вдома не було, бо він знаходився в с. Рогачів, Баранівського району у співмешканки ОСОБА_7

протоколу допиту свідка ОСОБА_6 (а.с. 21), згідно яких 11.03.2012 року близько 12-ї години до нього в с. Острожок, Баранівського району прийшов ОСОБА_4 і привіз на велосипеді, якісь поліетиленові мішки з одягом та приладдям для бриття. Після чого ОСОБА_4 ліг спати, а цього ж дня близько 19-ї години приїхали працівники міліції та вилучили вказані речі, які привіз ОСОБА_4 і тоді останній зізнався, що викрав їх з будинку ОСОБА_5 в с. Рудня, Баранівського району.

показів свідка ОСОБА_7, згідно яких з 07.03.2012 по 11.03.2012 року ОСОБА_5 знаходився у неї в с. Рогачів, Баранівського району. Прийшовши до його будинку та зайшовши всередину ОСОБА_5 побачив, що на кухні розбите скло та викрадені документи та одяг.

Згідно акту амбулаторної судово психіатричної експертизи № 248-2012 від 15.05.2012 р. (а.с. 44-46), ОСОБА_4 з дитинства страждає на розумову відсталість в ступені вираженої дебільності з емоційно вольовою нестійкістю. Ступінь відміченого в нього слабоумства і емоційно вольової нестійкості настільки виражені, що позбавляє його здатності усвідомлювати значення своїх дій та керувати ними як на даний час, так і на період часу, до якого відносяться інкриміновані йому протиправні вчинки. ОСОБА_4 в даний час потребує в застосуванні щодо нього примусових заходів медичного характеру у вигляді примусового лікування в психіатричній лікарні (у відділенні) з посиленим наглядом (враховуючи повторність антисоціальних вчинків, ступінь слабоумства та емоційно вольової нестійкості, відсутність критики до стану та скоєного).

Оцінюючи зібрані у кримінальній справі докази у їх сукупності, суд вважає доказаним, що ОСОБА_4 вчинив суспільно небезпечне діяння, що підпадає під ознаки злочину, передбаченого частиною 3 статті 185 Кримінального кодексу України.

З урахуванням акту амбулаторної судово психіатричної експертизи № 248-2012 від 15.05.2012 року суд визнає ОСОБА_4 неосудним.

Приймаючи до уваги, що ОСОБА_4 вчинив злочин та через свій хворобливий стан являє небезпеку для суспільства, необхідно застосувати відносно нього примусові заходи медичного характеру.

При цьому визначаючи тип психіатричного закладу, до якого слід госпіталізувати неосудного ОСОБА_4, суд виходить як з його психічного стану, так і з характеру вчиненого ним злочину.

Відповідно до ч. 2 ст. 19 КК України, не підлягає кримінальній відповідальності особа, яка під час вчинення суспільно небезпечного діяння, передбаченого цим Кодексом, перебувала у стані неосудності, тобто не могла усвідомлювати свої дії (бездіяльність) або керувати ними внаслідок хронічного психічного захворювання.

У судовому засіданні прокурор та адвокат виказали думку про необхідність застосувати відносно ОСОБА_4 примусові заходи медичного характеру у вигляді госпіталізації до психіатричного закладу з посиленим наглядом.

Враховуючи вищевикладене, тяжкість вчиненого у стані неосудності діяння, характер і тяжкість захворювання ОСОБА_4, до нього необхідно застосувати примусові заходи медичного характеру у виді госпіталізації до психіатричного закладу з посиленим наглядом.

На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 19, 93, 94 КК України, ст. ст. 420, 421 КПК України, суд

П О С Т А Н О В И В :

Застосувати відносно неосудного ОСОБА_4 примусові заходи медичного характеру у вигляді госпіталізації до психіатричного закладу з посиленим наглядом.

Речові докази по справі, які передані під розписку потерпілому ОСОБА_5 залишити йому за належністю.

Знаряддя вчинення злочину, велосипед (без назви), який переданий на зберігання в кімнату для зберігання речових доказів конфіскувати.

На постанову може бути подано апеляцію протягом 15 діб з часу проголошення до апеляційного суду Житомирської області через Баранівський районний суд.

Суддя: Ю.А. Ковалик