№ 207/419/15-к
№ 1-кп/207/153/15
В И Р О К
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
19 лютого 2015 року м. Дніпродзержинськ .

Баглійський районний суд м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області у складі головуючого судді ОСОБА_1 , при секретареві ОСОБА_2 , за участю прокурора ОСОБА_3 , розглянувши у підготовчому судовому засіданні в залі суду у м. Дніпродзержинську кримінальне провадження № 0000054 за звинуваченням :

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Дніпродзержинська , українця , громадянина України , освіта середньо-спеціальна , не працюючого, не одруженого , не маючого на утриманні неповнолітніх дітей , зареєстрований по АДРЕСА_1 , постійного місця проживання не має , раніше судимого :

1. 1 грудня 2000 року Дніпровським районним судом м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області за ст. 229-6 ч. 1 КК України до 1 року позбавлення волі з іспитовим строком 1 рік ;

2. 2 вересня 2002 року Баглійським районним судом м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області за ч. 3 ст. 185 , ст. 71 КК України 2001 року до 1 року 7 місяців позбавлення волі ;

3. 29 грудня 2002 року Баглійським районним судом м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області за ч. 2 ст. 185 , ч. 4 ст. 70 КК України 2001 року до 2 років позбавлення волі ;

4. 23 березня 2007 року Баглійським районним судом м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області за ч. 2 ст. 263 КК України до 3 років обмеження волі з іспитовим строком 1 рік 6 місяців ;

5. 21 вересня 2009 року Баглійським районним судом м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області за ч. 2 ст. 309 КК України 2001 року до 2 років позбавлення волі з іспитовим строком 1 рік 6 місяців ;

6. 12 жовтня 2011 року Баглійським районним судом м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області за ч. 1 , 2 ст. 263 , ч. 1 ст. 313 , ч. 1 ст. 317 КК України 2001 року до 3 років позбавлення волі з іспитовим строком 2 роки . За постановою Баглійського районного суду м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області від 9 серпня 2012 року іспитовий строк відмінено ;

7. 10 вересня 2012 року Баглійським районним судом м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області за ч. 3 ст. 15 , ч. 2 ст. 185 , ч. 1 ст. 263 , ст. 71 КК України 2001 року до 3 років 1 місяця позбавлення волі ,

за ст. 395 КК України 2001 року ,

В С Т А Н О В И В

ОСОБА_4 , будучи засудженим 10 вересня 2012 року Баглійським районним судом м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області за ч. 3 ст. 15 , ч. 2 ст. 185, ч. 1 ст. 263 , ст. 71 КК України 2001 року до 3 років 1 місяця позбавлення волі , 31 липня 2014 року звільнений з місць позбавлення волі на підставі ст. 2 Закону України «Про амністію» від 8 квітня 2014 року за постановою Солонянського районного суду Дніпропетровської області від 23 липня 2014 року. При звільненні від відбування покарання ОСОБА_4 відповідно до постанови Солонянського районного суду Дніпропетровської області від 23 липня 2014 року було встановлено згідно подання адміністрації СВК-21 , адміністративний нагляд .

31 липня 2014 року ОСОБА_4 при звільненні з місць позбавлення волі було оголошено постанову Солонянського районного суду Дніпропетровської області від 29 липня 2014 року про встановлення відносно нього адміністративного нагляду строком на два роки , а також роз`яснено під розпис про обов`язок прибути та зареєструватися в Баглійському РВ за адресою : м. Дніпродзержинськ , вулиця Ухтомського , 30 - 78 . Також ОСОБА_4 був попереджений про кримінальну та адміністративну відповідальність за порушення правил адміністративного нагляду і несвоєчасне прибуття до обраного місця проживання та реєстрації в ОВС . Крім цього йому були встановлені наступні обмеження : з`являтися на реєстрацію у міліцію два рази на місяць ; не виходити з дому з 22.00 до 05.00 годин та не відвідувати місця продажу спиртних напоїв на розлив .

Про звільнення з місць позбавлення волі ОСОБА_4 у визначений законом термін з 31 липня 2014 року по 4 серпня 2014 року без поважних причин не прибув до обраного ним місця проживання , чим порушив правила адміністративного нагляду , встановлені йому 29 липня 2014 року постановою Солонянського районного суду Дніпропетровської області .

Таким чином , ОСОБА_4 вчинив кримінальне правопорушення , передбачене ст. 395 КК України 2001 року , тобто неприбуття без поважних причин у визначений строк до обраного місця проживання особи , щодо якої встановлено адміністративний нагляд у разі звільнення з місць позбавлення волі.

27 січня 2015 року відповідно до ст. 472 КПК України між прокурором прокуратури Баглійського району м. Дніпродзержинська та ОСОБА_4 було укладено угоду про визнання винуватості .

Згідно угоди про визнання винуватості прокурор та обвинувачений дійшли згоди щодо правової кваліфікації дій обвинуваченого за ст. 395 КК України 2001 року. Обвинувачений повністю визнав свою винуватість у вказаному діянні. Також угодою було узгоджене покарання та згода обвинуваченого на його призначення у вигляді 2 місяців арешту .

Суд , дослідивши матеріали кримінального провадження , вважає , що угода про визнання винуватості підлягає затвердженню .

Згідно п. 1 ч. 3 ст. 314 КПК України у підготовчому судовому засіданні суд має право затвердити угоду .

Згідно ст. 468 КПК України у кримінальному провадженні може бути укладена угода між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим про визнання винуватості .

Згідно ст. 469 КПК України угода про визнання винуватості між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена у провадженні щодо кримінальних проступків , злочинів невеликої чи середньої тяжкості , тяжких злочинів внаслідок яких шкода завдана лише державним чи суспільним інтересам .

У судовому засіданні було встановлено , що ОСОБА_4 обгрунтовано обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення , передбаченого ст. 395 КК України 2001 року , яке згідно ст. 12 КК України 2001 року , є злочином невеликої тяжкості .

Судом з`ясовано , що обвинувачений розуміє права , визначені п. 1 ч. 4 ст. 474 КПК України , наслідки укладення та затвердження угоди , передбачені ч. 2 ст. 473 КПК України , характер обвинувачення , вид покарання та інші заходи , які будуть застосовані до нього у разі затвердження угоди судом .

Суд переконався , що укладення сторонами угоди є добровільним , тобто не є наслідком застосування насильства , примусу , погроз чи наслідком обіцянок чи дії будь-яких інших обставин , ніж ті , що передбачені в угоді .

Судом встановлено , що умови угоди відповідають вимогам КК України 2001 року та КПК України , що відсутні умови, які суперечать інтересам суспільства чи порушують права , свободи та інтереси сторін або інших осіб .

Тому суд дійшов до висновку про можливість затвердження угоди про визнання винуватості між прокурором прокуратури Баглійського району м. Дніпродзержинська та ОСОБА_4 із призначенням ОСОБА_4 узгодженого сторонами покарання .

Керуючись ст. 314 , 369 371 , 373 376 , 475 КПК України , суд

З А С У Д И В

Затвердити укладену 27 січня 2015 року угоду про визнання винуватості між прокурором прокуратури Баглійського району м. Дніпродзержинська та ОСОБА_4 .

ОСОБА_4 визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення , передбаченого ст. 395 КК України 2001 року та призначити йому узгоджене сторонами покарання у вигляді 2 місяців арешту .

Запобіжний захід ОСОБА_4 до набрання вироком законної сили залишити у вигляді особистого зобов`язання .

Вирок може бути оскаржено з підстав , передбачених ч. 4 ст. 394 КПК України , до Апеляційного суду Дніпропетровської області шляхом подачі апеляційної скарги через Баглійський районний суд м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області на протязі тридцяти днів з дня проголошення вироку.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано . У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано , набирає законної сили після прийняття рішення судом апеляційної інстанції .

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку . Обвинуваченому та прокурору копія вироку вручається негайно після його проголошення .

Суддя ОСОБА_1