Справа
№ 1-84/2008р.
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05 травня 2008 року Рахівський районний суд Закарпатської області

в складі: головуючої - судді Бліщ О.Б.

при секретарі -
Павлюк А.В.

з участю: прокурора - Цинайко Н.І.

захисника - ОСОБА_2

потерпілої - ОСОБА_3

законного представника - ОСОБА_4

представника служби в справах
дітей Рахвської РДА - Дем'янчук Т.І.

представника СКМСД Рахівського РВ
УМВСУ - Маріонда С.П.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в залі суду міста Рахів справу про обвинувачення

ОСОБА_1,
ІНФОРМАЦІЯ_1народження, уродженки та мешканки АДРЕСА_1українки, учениці 10
класу Рахівської ЗОШ №1 I-III ступенів, не
одруженої, не судимої, громадянки України,

у вчиненні злочину, передбаченого
ст.122 ч.1 КК України, -

ВСТАНОВИВ:

Підсудна ОСОБА_1, 06 березня
2008 року, близько 20 години, в АДРЕСА_1, під час сварки, яка виникла з
побутових причин, умисно нанесла потерпілій ОСОБА_3 декілька ударів руками та
ногами по тулубу, спричинивши їй середньої тяжкості тілесні ушкодження у
вигляді перелому 3-го ребра зліва.

В судовому засіданні
підсудна ОСОБА_1 вину свою у скоєному визнала повністю та показала суду. 06
березня 2008 року , близько 20 години в будинок, у якому вона проживає прийшла
ОСОБА_3 зі своєю невісткою, щоб забрати свого сина. Вони стали скандалити в її
будинку, тому вона сказала ОСОБА_3, щоб та йшла до себе додому, при цьому
штовхнула її. Від поштовху потерпіла впала на землю, а в момент, коли та
піднімалася, копнула потерпілу ногою в область ребер, зліва. Потім в кімнату
зайшов син потерпілої та забрав її додому. Ніхто з присутніх в будинку бійки не
бачив, так як всі знаходилися у іншій кімнаті. У вчиненому щиро розкаюється,
просить її суворо не карати, цивільний позов визнає частково.

Потерпіла ОСОБА_3 показала
суду, що 06 березня 2008 року її побила підсудна ОСОБА_1 Конфлікт виник між
ними через її сина. В ході конфлікту
підсудна штовхнула її, від поштовху вона впала на коліна, а ОСОБА_1тим часом
копнула її ногою в область ребер зліва. З приводу отриманих ушкоджень на стаціонарному
лікуванні не перебувала, однак, зазнала сильного болю, не змогла нормально
працювати, тому вважає, що діями підсудної їй заподіяно моральної та
матеріальної шкоди, яку оцінює в 300 гривень. Просить стягнути вказану суму з
підсудної на її користь.

Законний представник
неповнолітньої підсудної - ОСОБА_4 показала суду, що підсудна являється її
внучкою. Також вона виховує ще двох молодших братів ОСОБА_1. Діти у ранньому
віці втратили матір, а батько їх покинув. Рішенням органу опіки та піклування
вона призначена опікуном дітей. ОСОБА_1погано відвідує школу, але по характеру
спокійна, виконує всю роботу по господарству, досить акуратна. Під час
інциденту, який стався між ОСОБА_1 та ОСОБА_3 вона присутньою не була, однак
стверджує, що потерпіла сама могла спровокувати ОСОБА_1 на такий поступок.
Просить суд не карати дівчину суворо та надати можливість виправитися без
ізоляції від суспільства. Цивільний
позов заявлений потерпілою визнає частково.

Представник служби в справах
дітей - Дем'янчук Т.І. ствердив, що неповнолітня ОСОБА_1 в школу не ходить,
нічого доброго не можуть за неї сказати вчителі. Опікун ОСОБА_4 за своїм віком
та станом здоров'я не може забезпечити
належне виховання підсудної. Однак, просить суд надати ОСОБА_1 можливість
виправитися, так як вона розкаюється у скоєному, не позбавляти її волі.

Представник кримінальної
міліції - Маріонда С.П. показав суду,
що ОСОБА_1 з 2003 року перебуває на обліку за вживання спиртного та заняття
жебракуванням. Останнім часом поведінка її значно покращилася, однак все одно
ОСОБА_1не відвідує школу. В побуті веде себе нормально. Тому, просить суд
надати можливість підсудній зробити висновки та виправитися без реального
відбування покарання.

Окрім повного визнання вини підсудною
ОСОБА_1, винність її у вчиненому доведена перевіреними в ході судового слідства
матеріалами справи:

- протоколом
усної заяви про злочин, із якої вбачається, що ОСОБА_3 17.03.2008 року
звернулася в Рахівський РВ УМВС України в З/о про скоєння щодо неї злочину (
а.с.6);

- висновком експерта №107 від 21
березня 2008 року, яким стверджено, що у
ОСОБА_3 виявлені тілесні пошкодження у вигляді перелому 3-го ребра
зліва. Дані тілесні пошкодження виникли внаслідок дії тупих твердих предметів
по ударному механізму спричинення, якими могли бути руки стиснуті в кулак та
обуті ноги сторонньої особи, вкладаються
в строк пригоди, що мала місце 06 березня 2008 року. Вказані тілесні пошкодження
потягли за собою розлад здоров'я більше 21 дня та кваліфіковані як тілесні
пошкодження середнього ступеня тяжкості (а.с.42).

Дослідивши матеріали
справи, суд вважає, що дії підсудної
ОСОБА_1 вірно кваліфіковано за ч.1 ст.122 КК України, як умисне середньої
тяжкості тілесне ушкодження, тобто умисне ушкодження, яке не є небезпечним для
життя і не потягло за собою наслідків, передбачених у ст.121 КК України, але
таке, що спричинило тривалий розлад здоров'я.

Цивільний позов заявлений
потерпілою ОСОБА_3 в сумі 300 гривень моральної та матеріальної шкоди, на думку
суду підлягає до часткового задоволення. В суді достовірно встановлено, що
внаслідок злочинних дій підсудної, потерпіла зазнала моральних страждань, які
виразилися в погіршенні її стану здоров'я, незручностях, пов'язаних із
отриманою травмою, однак суд вважає, що потерпіла, визначаючи суму матеріальної
шкоди, не конкретизувала її і не довела про понесені нею матеріальні витрати,
тому до задоволення підлягає сума 200 гривень, яку слід стягнути з підсудної на користь потерпілої, як
моральну шкоду. У випадку відсутності коштів
підсудної, стягнути їх з
законного представника підсудної - ОСОБА_4

Судові витрати відсутні.

Речових доказів у справі
немає.

Призначаючи покарання
підсудній ОСОБА_1, суд враховує як пом'якшуючі вину обставини те, що вона
раніше не судима, вину свою у вчиненні злочину повністю визнала, розкаялася у
скоєному, активно сприяла розкриттю злочину, даючи послідовні покази, у ранньому віці залишилася без матері,
являється неповнолітньою, проживає у важких матеріально-побутових умовах.

Обтяжуючих обставин у
відношенні підсудної в ході досудового слідства та в суді не встановлено.

Приймаючи до уваги конкретні
обставини справи, особу винної, її щире розкаяння, те, що злочин скоїла вперше,
суд вважає, що виправлення підсудної ОСОБА_1 можливе без відбування покарання,
тому, на підставі ст.104 КК України її слід звільнити від відбування покарання
з випробуванням.

Керуючись ст.ст.323, 324 КПК
України, суд -

ЗАСУДИВ:

ОСОБА_1визнати винною за
ст.122 ч.1 КК України та призначити покарання
- 1 (один) рік позбавлення волі.

На підставі ст.104 КК
України, звільнити засуджену ОСОБА_1 від відбування покарання, призначеного за
цим вироком, якщо вона протягом 1
(одного) року іспитового строку не вчинить нового злочину та виконає покладені
на неї обов'язки, передбачені ст.76 КК України: періодично з'являтися в орган
кримінально-виконавчої системи для реєстрації.

Запобіжний захід засудженій
ОСОБА_1 до вступу вироку в законну силу залишити попередній - підписку про
невиїзд.

Стягнути з засудженої
ОСОБА_1 на користь потерпілої ОСОБА_3 200 ( двісті) гривень цивільного позову.
У випадку відсутності кошті у неповнолітньої засудженої, стягнути суму
цивільного позову з її законного представника - ОСОБА_4

На вирок може бути внесена
апеляція в судову палату з кримінальних справ апеляційного суду Закарпатської
області через Рахівський районний суд, протягом 15 діб з моменту його
проголошення.

Суддя: О.Б. Бліщ