НІКОПОЛЬСЬКИЙ МІСЬКРАЙОННИЙ СУД ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 182/2016/15-к
Провадження № 1-кп/0182/386/2015
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
12.06.2015 року м. Нікополь
Нікопольський міськрайонний суд Дніпропетровської області у складі
головуючого - судді ОСОБА_1
при секретарі ОСОБА_2
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Нікополі обвинувальний акт у кримінальному провадженні за № 0000660 стосовно
ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки м. Марганець, Дніпропетровської області, українки, гр..України, освіта середня, не заміжньої, не працює,фактично мешкає за адресою АДРЕСА_1 ., раніш судимої:
· 14.04.2014 року Марганецьким міськсудом за ст..190 ч.2 КК України до 3 років о/в., із застосуванням ст..75 КК України з випробувальним терміном на 1 рік, під вартою з 24 березня 2015 року,
за правовою кваліфікацією за ч.2 ст. 185 КК України ,
за участю сторін кримінального провадження:
прокурора ОСОБА_4
захисника ОСОБА_5
потерпілого ОСОБА_6
обвинуваченої ОСОБА_3 ,-
ВСТАНОВИВ :
ОСОБА_3 26 лютого 2015 року близько о 01.00 годин, знаходячись у стані алкогольного сп`яніння у будинку ОСОБА_6 , розташованого за адресою АДРЕСА_2 , де у неї раптово виник умисел направлений на таємне викрадення чужого майна. Після чого остання діючи умисно, з корисливих мотивів, скориставшись тим, що ОСОБА_6 знаходився в іншій кімнаті і за її діями ніхто не спостерігає, повторно, таємно викрала мобільний телефон «Texet TM-4572/X-medium» вартістю 1600 грн., в якому знаходилась сім-карта мобільного оператора МТС вартістю 10 грн., на рахунку якої були грошові кошти у сумі 30 грн., чим спричинила потерпілому ОСОБА_6 матеріальний збиток на загальну суму 1640 грн.
З місця скоєння злочину зникла, викраденим майном розпорядилася на власний розсуд.
Будучи допитаною у судовому засіданні ОСОБА_3 вину свою визнала повністю і суду пояснив, що 26 лютого 2015 року у вночі вона зустрілась раніше з незнайомим їй ОСОБА_7 , який запросив її до себе додому. Там у нього вдома вони вжили спиртні напої, а коли ОСОБА_7 вийшов в іншу кімнату і розмовляв по телефону, вона вкрала у нього мобільний телефон і пішла Телефон здала в ломбард.. Писала ОСОБА_7 розписку що поверне телефон, але не повернула, так як була затримана працівниками міліції Вину визнає повністю у скоєному щиросердечно кається.
Вина ОСОБА_3 , крім її особистого визнання також підтверджується поясненнями потерпілого ОСОБА_6 , який суду пояснив, що 26 лютого 2015 року вночі, коли повертався з роботи додому, т в району ДК зустрів раніш йому незнайому ОСОБА_8 , які запропонував піти до нього додому. Дома він з нею розпили бутилу вина і він пішов в іншу кімнату розмовляти по телефону, а коли повернувся, то ОСОБА_8 вже не було, а також не було його мобільного телефону. В даний час він ніяких претензій до Полич не має.
Суд враховуючи те, що ОСОБА_3 вину свою в інкримінованому їй органом досудового розслідування кримінальному правопорушенні, кваліфікованого за ч.2 ст. 185 КК України визнає повністю, погоджуючись із кваліфікацією вчиненого нею діяння, а також прокурор не заперечує щодо встановлених обставин, суд, керуючись ч.3 ст. 349 КПК України, вважає недоцільним дослідження доказів на підтвердження винуватості обвинуваченої за інкримінованим їй кримінальним правопорушенням, які ніким не оспорюються.
Оцінюючи зібрані докази в їх сукупності, суд вважає, що вина ОСОБА_3 у вчинені зазначеного кримінального правопорушення доведена саме за правовою кваліфікацією за ч.2 ст. 185 КК України таємне викрадення чужим майном (крадіжка), вчинена повторно.
Відповідно до ст.. 66 КК України обставинами що пом`якшують покарання обвинуваченої ОСОБА_3 являється її щире каяття.
Відповідно до ст.. 67 КК України обставинами що обтяжують покарання обвинуваченій ОСОБА_3 являється вчинення злочину особою, що перебуває у стані алкогольного сп`яніння..
Призначаючи покарання обвинуваченій, суд враховую характер і ступінь суспільної небезпеки нею скоєного злочину, тяжкості скоєного ним злочину відповідно до вимог ст..12 КК України, особу обвинуваченої, яка раніше судима та вчинила новий корисливий злочин під час знаходження на іспитовому терміні встановленого вироком Марганецького міськсуду від 14.04.2014 року, а також визнання нею вини, каяття у скоєному, що вона за місцем мешкання характеризується позитивно, тому враховую всі обставини по справі суд приходить до висновку, що достатнім та необхідним для її виправлення, перевиховання та попередження нових злочинів з її сторони є покарання у вигляді позбавлення волі із частковим приєднанням покарання за вироком ОСОБА_9 місьсуда від 14.04.2014 року, з відбуттям нею міри покарання у виправно-трудовому закладі.
На підставі викладеного, керуючись ст..ст.368,370,374 КПК України суд, -
ЗАСУДИВ :
ОСОБА_3 визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбачених ч.2 ст. 185 КК України і призначити їй покарання у вигляді позбавлення волі строком на три роки.
На підставі ч.1 ст.71 КК України за сукупністю вироків шляхом часткового у вигляді одного місяця позбавлення волі приєднати покарання за вироком Марганецького міськсуду від 14.04..2014 року і остаточно призначити ОСОБА_3 покарання у вигляді трьох років одного місяця позбавлення волі з відбуттям нею міри покарання у виправно-трудовому закладі.
Запобіжний захід відносно засудженого ОСОБА_3 до набрання вироком законної сили, залишити тримання під вартою, обчислюючи строк відбуття нею міри покарання згідно протоколу її затримання, тобто з 24 березня 2015 року.
Вирок може бути оскаржений до апеляційного суду Дніпропетровської області протягом 30 днів з дня його проголошення шляхом подання апеляційної скарги через Нікопольський міськрайонний суд.

Головуючий :