Справа № 158/1254/15-к
Провадження № 1-кп/0158/100/15
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
23 липня 2015 року Ківерцівський районний суд Волинської області
в складі головуючого судді ОСОБА_1
при секретарі ОСОБА_2
з участю прокурора ОСОБА_3
представника потерпілого ОСОБА_4
захисника адвоката ОСОБА_5
законних представників ОСОБА_6 , ОСОБА_7
обвинувачених ОСОБА_8 , ОСОБА_9
ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Хром`яків Ківерцівського району Волинської області, жителя АДРЕСА_1 , українця, громадянина України, з середньою освітою, не одруженого, не працюючого, раніше не судимого,
у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 185 КК України;
ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженця та жителя АДРЕСА_2 , українця, громадянина України, з середньою освітою, не одруженого, не працюючого, раніше не судимого,
у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 185 КК України,-
в с т а н о в и в:
Згідно з обвинувальним актом, в перших числах березня 2015 року о 21 годині неповнолітні ОСОБА_8 та ОСОБА_9 за попередньою змовою між собою, з метою таємного викрадення чужого майна, проникли на не охоронювану територію зерносховища ТзОВ «Мир», що знаходиться в с. Дідичі Ківерцівського району Волинської області, звідки, шляхом вільного доступу, таємно викрали електродвигун, потужністю 4 кВт, вартістю 2000 грн., чим спричинили ТзОВ «Мир» майнову шкоду на вказану суму.
Вони ж, в середині березня 2015 року о 21 годині, з метою таємного викрадення чужого майна, проникли на не охоронювану територію зерносховища ТзОВ «Мир», що в с. Дідичі, Ківерцівського району, звідки, шляхом вільного доступу, повторно, таємно викрали електродвигун потужністю 4 кВт, вартістю 2000 гривень, чим спричинили ТзОВ «Мир» майнову шкоду на вказану вище суму.
В кінці березня 2015 року о 21 годині, ОСОБА_8 з метою таємного викрадення чужого майна, проник на не охоронювану територію зерносховища ТзОВ «Мир», що в с. Дідичі, Ківерцівського району, звідки, шляхом вільного доступу, повторно таємно викрав електродвигун, потужністю 1,5 кВт, вартістю 1500 гривень, чим спричинив ТзОВ «Мир» майнову шкоду на вказану вище суму.
На початку квітня 2015 року, о 21 годині, ОСОБА_8 за попередньою домовленістю з ОСОБА_9 , з метою таємного викрадення чужого майна, проникли на не охоронювану територію зерносховища ТзОВ «Мир», що в с. Дідичі, Ківерцівського району, звідки, шляхом вільного доступу, повторно, таємно викрали електродвигун потужністю 1,5 кВт, вартістю 1500 гривень, чим спричинили ТзОВ «Мир» майнову шкоду на вказану вище суму.
Вони ж, 07 квітня 2015 року о 21 годині, з метою таємного викрадення чужого майна, проникли на не охоронювану територію зерносховища ТзОВ «Мир», що в с. Дідичі, Ківерцівського району, звідки, шляхом вільного доступу, повторно, таємно викрали електродвигун, потужністю 2,2 кВт, вартістю 1700 гривень, чим спричинили ТзОВ «Мир» майнову шкоду на вказану вище суму.
12 квітня 2015 року о 01 годині ночі, ОСОБА_10 за попередньою домовленістю з ОСОБА_9 , з метою таємного викрадення чужого майна, проник на не охоронювану територію зерносховища ТзОВ «Мир», що в с. Дідичі, Ківерцівського району, звідки, шляхом вільного доступу, повторно, таємно викрали електродвигун, потужністю 2,2 кВт, вартістю 1700 гривень, чим спричинили ТзОВ «Мир» майнову шкоду на вказану вище суму.
Дії ОСОБА_8 та ОСОБА_9 органом досудового розслідування кваліфіковані за ч. 2 ст. 185 КК України як таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинене повторно за попередньою змовою групою осіб.
В судовому засіданні захисником обвинувачених ОСОБА_8 , ОСОБА_9 адвокатом ОСОБА_5 подано угоду про примирення, укладену 23.07.2015 року між обвинуваченими ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , та представником потерпілого ОСОБА_4 , зі згоди законних представників неповнолітніх обвинувачених ОСОБА_6 , ОСОБА_7 та з участю захисника-адвоката ОСОБА_5 , за умовами якої ОСОБА_8 , ОСОБА_9 та представник потерпілого ОСОБА_4 дійшли згоди щодо правової кваліфікації дій обвинувачених за ч. 2 ст. 185 КК України, істотних для даного кримінального провадження обставин, повного відшкодування шкоди, завданої кримінальним правопорушенням до 01.12.2015 року, в тому числі обвинуваченим ОСОБА_8 - 5100 грн., обвинуваченим ОСОБА_9 3600 грн., а також покарання, яке повинні понести обвинувачені.
В угоді про примирення, укладеній 23.07.2015 року між обвинуваченими ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , та представником потерпілого ОСОБА_4 , зі згоди законних представників неповнолітніх обвинувачених ОСОБА_6 , ОСОБА_7 та з участю захисника-адвоката ОСОБА_5 , погоджено покарання, яке повинен понести кожен з обвинувачених у виді 2 років позбавлення волі, та звільнення їх від відбування покарання на підставі ст. 75, 104 КК України з випробуванням при умові, якщо вони протягом одного року іспитового строку не вчинять нового злочину та виконають покладені на них обов`язки, передбачені ст. 76 КК України, а саме: не виїжджати на постійне проживання за межі України без дозволу кримінально-виконавчої інспекції, повідомляти кримінально-виконавчу інспекцію про зміну місця проживання, роботи та навчання.
В угоді передбачені наслідки укладення та затвердження угоди про примирення, встановлені статтею 473 КПК України, та наслідки її невиконання.
Вирішуючи питання про затвердження угоди про примирення, заслухавши думку учасників судового провадження, суд дійшов наступного висновку.
Відповідно п. 1 ч. 1 ст. 468 КПК України у кримінальному провадженні може бути укладена угода про примирення між потерпілим та підозрюваним чи обвинуваченим.
Згідно з ч. 3 ст. 469 КПК України угода про примирення між потерпілим та підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена у провадженні щодо кримінальних проступків, злочинів невеликої чи середньої тяжкості та у кримінальному провадженні у формі приватного обвинувачення.
Судом встановлено, що ОСОБА_8 та ОСОБА_9 обґрунтовано обвинувачуються у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 185 КК України, який згідно ст. 12 КК України, є злочином середньої тяжкості.
При цьому судом з`ясовано, що обвинувачені цілком розуміють права, визначені п. 1 ч. 5 ст. 474 КПК України, наслідки укладення та затвердження даної угоди, передбачені п.1 ч. 1 ст. 473 КПК України, характер обвинувачення, вид покарання, а також інші заходи, які будуть застосовані до них у разі затвердження угоди судом.
Представник потерпілого ОСОБА_4 також розуміє наслідки укладення та затвердження даної угоди, визначені п. 2 ч. 1 ст. 473 КПК України.
Суд переконався, що укладення угоди сторонами є добровільним, тобто не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дії будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді.
Також судом встановлено, що умови даної угоди відповідають вимогам Кримінального процесуального Кодексу України та Кримінального Кодексу України.
Виходячи з викладеного, суд дійшов висновку про можливість затвердження угоди про примирення між представником потерпілого ОСОБА_4 та обвинуваченими ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , укладеної зі згоди законних представників неповнолітніх обвинувачених ОСОБА_6 , ОСОБА_7 та з участю захисника-адвоката ОСОБА_5 і призначення обвинуваченим узгодженої сторонами міри покарання.
Долю речових доказів слід вирішити відповідно до вимог п. 1 ч. 9 ст. 100 КПК України. Судові витрати у справі відсутні.
Керуючись ст.ст. 373, 374, 475 КПК України, суд, -
з а с у д и в :
Затвердити угоду від 23 липня 2015 року про примирення обвинувачених ОСОБА_8 та ОСОБА_9 з представником потерпілого ОСОБА_4 , укладену зі згоди законних представників неповнолітніх обвинувачених - ОСОБА_6 , ОСОБА_7 та з участю захисника-адвоката ОСОБА_5 .
Визнати винним ОСОБА_8 у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 185 КК України призначивши покарання у виді двох років позбавлення волі.
На підставі ст. ст. 75, 104 КК України звільнити засудженого ОСОБА_8 від відбування призначеного покарання з випробуванням при умові, якщо він протягом одного року іспитового строку не вчинить нового злочину та виконає покладені на нього обов`язки, передбачені ст. 76 КК України, а саме: не виїжджати на постійне проживання за межі України без дозволу кримінально-виконавчої інспекції, повідомляти кримінально-виконавчу інспекцію про зміну місця проживання, роботи та навчання.
Визнати винним ОСОБА_9 у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 185 КК України призначивши покарання у виді двох років позбавлення волі.
На підставі ст. ст. 75, 104 КК України звільнити засудженого ОСОБА_9 від відбування призначеного покарання з випробуванням при умові, якщо він протягом одного року іспитового строку не вчинить нового злочину та виконає покладені на нього обов`язки, передбачені ст. 76 КК України, а саме: не виїжджати на постійне проживання за межі України без дозволу кримінально-виконавчої інспекції, повідомляти кримінально-виконавчу інспекцію про зміну місця проживання, роботи та навчання.
Речовий доказ: електродвигун потужністю 2,2 кВт, який переданий на зберігання комірнику ТзОВ «Мир» ОСОБА_11 залишити ТзОВ «Мир»
Вирок може бути оскаржений до апеляційного суду Волинської області через Ківерцівський районний суд Волинської області шляхом подачі апеляції протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Суддя

Ківерцівського районного суду ОСОБА_1