Ухвала ІМЕНЕМ УКРАЇНИ 30 червня 2015 року м. Київ
Колегія суддів судової палати у кримінальних справах

Вищого спеціалізованого суду України

з розгляду цивільних і кримінальних справ у складі:

головуючого ОСОБА_6

суддів: ОСОБА_7 ОСОБА_8

розглянувши касаційну скаргу захисника ОСОБА_1 на вирок Новозаводського районного суду м. Чернігова від 26 лютого 2015 року та ухвалу Апеляційного суду Чернігівської області від 21 травня 2015 року стосовно ОСОБА_2,

в с т а н о в и л а:

Вироком, залишеним без зміни ухвалою апеляційного суду,

ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженця м. Чернігова, громадянина України, який мешкає за адресою: АДРЕСА_1, раніше судимого,

засуджено за ч. 2 ст. 185 КК до покарання у виді позбавлення волі на строк 4 роки 6 місяців.

Цим вироком також засуджено ОСОБА_3, судові рішення стосовно якого не оскаржуються.

ОСОБА_2 визнано винуватим у тому, що він 05 жовтня 2014 року близько 20.00 год. за попередньою змовою з ОСОБА_3, перебуваючи у стані алкогольного сп'яніння, навпроти будинку АДРЕСА_2 таємно викрав чоловічі кросівки «Saucony» вартістю 448 грн, брюки «Levi Strauss» вартістю 659,40 грн, куртку вартістю 1500 грн, мобільний телефон «Huawei» вартістю 2955,98 грн із картками операторів мобільного зв'язку ПрАТ «МТС» вартістю 15 грн та ТОВ «Астеліт» вартістю 15 грн, портмоне вартістю 500 грн із грошима в сумі 25 євро, що згідно з курсом Національного банку України станом на 05 жовтня 2014 року становить 408,50 грн, банківською карткою «ПриватБанк», водійськими правами на ім'я ОСОБА_4 та картками на право знижки при покупці в магазині, які матеріальної цінності для потерпілої ОСОБА_5 не мають. Всього викрадено майна, що належить ОСОБА_4, на суму 6501,88 грн.

У касаційній скарзі захисник просить змінити оскаржувані судові рішення стосовно ОСОБА_2 у зв'язку з неправильним застосуванням закону України про кримінальну відповідальність та пом'якшити призначене йому покарання до позбавлення волі на строк 3 роки, оскільки воно не відповідає ступеню тяжкості злочину та особі засудженого через суворість. Обґрунтовуючи власні доводи, захисник зазначає, що судами не дотримано вимог ст. 65 КК, не враховано всіх обставин, які пом'якшують покарання, та ступеня тяжкості злочину.

Заслухавши доповідь судді, обговоривши наведені у скарзі доводи і перевіривши долучені до неї копії судових рішень, колегія суддів вважає, що підстав для задоволення касаційної скарги немає, зважаючи на таке.

Висновки суду стосовно доведеності винуватості ОСОБА_2 у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 185 КК, захисник у касаційній скарзі не оскаржує.

Доводи захисника про те, що засудженому призначено надто суворе покарання, є безпідставними.

Місцевий суд, призначаючи ОСОБА_2 покарання, відповідно до ст. 65 КК врахував, що злочин вчинено за відсутності пом'якшуючих обставин, наявності обтяжуючої покарання обставини, також врахував конкретні обставини справи, дані про його особу та дійшов вірного висновку про неможливість виправлення засудженого без ізоляції від суспільства.

Згідно з ч. 1 ст. 404 КПК суд апеляційної інстанції належно перевірив доводи захисника, аналогічні за своїм змістом доводам його касаційної скарги. Встановив, що призначене ОСОБА_2 покарання є необхідним і достатнім для виправлення засудженого й попередження вчинення нових злочинів, і не знайшовши підстав для його пом'якшення, відповідно до ст. 419 КПК навів мотиви, з яких виходив при постановленні свого рішення.

Той факт, що, обґрунтовуючи міру покарання ОСОБА_2, суди безпосередньо не послалися на положення ст. 12 КК, на думку колегії суддів, не впливає на суворість призначеного покарання, оскільки ця обставина була ними врахована, про що зазначено в мотивувальній частині ухвали апеляційного суду.

Таким чином, із наведених у скарзі мотивів та з наданих до неї копій судових рішень вбачається, що підстав для задоволення касаційної скарги немає.

Керуючись п. 2 ч. 2 ст. 428 КПК, колегія суддів

у х в а л и л а:

Відмовити у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою захисника ОСОБА_1 на вирок Новозаводського районного суду м. Чернігова від 26 лютого 2015 року та ухвалу Апеляційного суду Чернігівської області від 21 травня 2015 року стосовно ОСОБА_2.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді:

ОСОБА_6 ОСОБА_7. ОСОБА_8