Справа №621/1488/15-к
Провадження №1-кп/621/178/15
ВИРОК
ІМ`ЯМ УКРАЇНИ
24 липня 2015 року Зміївський районний суд Харківської області
у складі: головуючого судді ОСОБА_1
при секретарі ОСОБА_2
за участю: прокурора ОСОБА_3

за участю сторони кримінального провадження: обвинуваченого ОСОБА_4
розглянувши у відкритому судовому засіданні залі Зміївського районного суду
громадянина України, з середньо - спеціальною освітою, не одруженого, який не працює,
раніше засудженого 21.10.2014 року Фрунзенским районним судом м. Харка за
ст. 309 ч. 1 КК України до штрафу у розмірі 850 гр., який сплатив 21.10.2014 року, згідно квитанції № 17_12 від 21.10.2014 року, який зареєстрований за адресою:
АДРЕСА_1 , фактично проживає за адресою:
у вчиненні злочинів, передбачених ст. ст. 185 ч. 1, 357 ч.1 КК України,

ВСТАНОВИВ:
Обвинувачений ОСОБА_4 вчинив злочини, передбачені ст. ст. 185 ч.1,357 ч.1 КК України при наступних обставинах.

У період з липня 2014 року по листопад 2014 року обвинувачений ОСОБА_4
проживав в будинку своєї тітки по батькові за адресою:
АДРЕСА_2 , разом з тіткою та ОСОБА_5 , з яким до 2011 року навчався в Богодухівській школі.
У вересні 2014 року, у денний час, точні дата та час під час досудового розслідування
не встановлені, обвинувачений ОСОБА_4 , маючи потребу в грошових коштах та знаючи де знаходиться банківська платіжна кредитна картка ПАТ КБ « ПриватБанк» на ім`я
ОСОБА_5 , прийшов у приміщення домоволодіння, розташованого за адресою: АДРЕСА_2 , де в нього виник злочинний намір на викрадення вказаного офіційного документа.
Виконуючи свій злочинний намір, керуючись корисливими мотивами, обвинувачений ОСОБА_4 викрав банківську платіжну кредитну картку ПАТ КБ « ПриватБанк» на ім`я
ОСОБА_5 , яка є офіційним документом, відповідно до ст.1
Закону України « Про інформацію» від 02.10.1992 року № 2657-ХІІ, п.п.1.4,1.27,1.31 ст. 1,
п.15.2 ст. 15 Закону України « Про платіжні системи та переказ коштів в Україні» від 05.04.2001 року № 2346-ІІІ, ч.4 ст.51 Закону України « Про банки та банківську діяльність» від 07.12.2000
року № 2121-ІІІ, яку зберігав при собі з метою подальшого зняття з неї грошових коштів.
01 жовтня 2014 року о 10 годині 55 хвилин, обвинувачений ОСОБА_4 з метою
зняття грошових коштів з рахунку банківської платіжної кредитної картки ПАТ КБ
« ПриватБанк» на ім`я ОСОБА_5 , знаходячись на
вул. Центральна, 1 с. Першотравневе Зміївського району Харківської області в банкоматі
ПАТ КБ « ПриватБанк» шляхом вільного доступу, керуючись корисливими мотивами, таємно викрав шляхом зняття з вказаної платіжної банківської картки грошові кошти в сумі
Після чого, обвинувачений ОСОБА_4 з місця скоєння злочину зник,
звернувши викрадене на свою користь, заподіявши ОСОБА_5 матеріальний збиток на суму 527 гр. 30 коп..
Допитаний у судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 свою винність
у вчиненні злочинів, передбачених ст. ст. 185 ч.1,357 ч.1КК України, при вищевикладених
обставинах визнав повністю, щиро покаявся та пояснив, що у період з липня 2014 року
по листопад 2014 року він та ОСОБА_5 , з яким він навчався у Богодухівській школі,
проживали в будинку його тітки по батькові за адресою:
АДРЕСА_2 , разом з тіткою, однією сім`єю.
У вересні 2014 року, у денний час, він викрав банківську платіжну кредитну картку
ПАТ КБ « ПриватБанк» на ім`я ОСОБА_5 , яку останній отримував разом з ним,
а тому йому був відомий пін код картки.
01.10.2014 року о 10 годині 55 хвилин він зняв з платіжної банківської картки ПАТ КБ « ПриватБанк» на ім`я ОСОБА_5 грошові кошти в сумі 527 гр. 30 коп.. які витратив
на розваги у м. Мерефа.
20.07.2015 року він перерахував на рахунок ОСОБА_5 565 гр. у відшкодування матеріальної шкоди.
Потерпілий ОСОБА_5 в судове засідання не з`явився, 15.07.2015 року подав заяву про розгляд справи у судовому засіданні у його відсутність, цивільний позов не заявляє,
претензій до обвинуваченого ОСОБА_4 не має. ( а.с. 26)
Встановлені судом обставини підтверджуються:
- Витягами з ЄРДР від 27.05.2015 року та від 22.06.2015 року;
- Постановою про об`єднання матеріалів досудових розслідувань від 22.06.2015 року.
На підставі ч. 3 ст. 349 КПК України, за згодою учасників судового провадження, судом
визнано недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються.
Судом з`ясовано, що обвинувачений ОСОБА_4 правильно розуміє зміст цих
обставин, відсутні сумніви у добровільності його позиції та роз`яснив, що у такому випадку
він буде позбавлений права оскаржувати ці обставини в апеляційному порядку.
Розгляд судового провадження провадився відносно обвинуваченого ОСОБА_4
в межах пред`явленого йому обвинувачення.
При встановлених обставинах, оцінюючи зібрані докази, суд вважає, що винуватість
обвинуваченого ОСОБА_4 у вчиненні вищезазначених злочинів під час судового
провадження доведена повністю і зібраних доказів достатньо для визнання його винним.
Таким чином, враховуючи викладене, суд вважає, що обвинувачений ОСОБА_4
своїми умисними діями по 1 епізоду скоїв викрадення офіційного документа, вчинене
із корисливих мотивів.
По 2 епізоду суд вважає, що обвинувачений ОСОБА_4 своїми умисними діями
скоїв таємне викрадання чужого майна ( крадіжку), тобто вчинив кримінальне
правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 185 КК України.
Призначаючи покарання обвинуваченому ОСОБА_4 у відповідності зі ст. 65 КК
України, суд враховує ступінь тяжкості вчинених злочинів, особу винного та обставини,
що пом`якшують та обтяжують покарання.
Призначаючи покарання, суд враховує, що обвинувачений ОСОБА_4 скоїв
злочини, які відповідно до ст.12 КК України відносяться відповідно до категорії невеликої
та середньої тяжкості.
Як особистість обвинувачений ОСОБА_4 є особою, яка раніше засуджувалась,
( а.с. 41-44), позитивно характеризується за місцем навчання ( а.с. 34).
Пом`якшуючими обставинами щодо обвинуваченого ОСОБА_4 , суд визнає
його щире каяття, відшкодування потерпілому матеріальної шкоди.
Обтяжуючих обставин щодо обвинуваченого ОСОБА_4 суд не вбачає.
З урахуванням обставин, характеру, ступеню тяжкості скоєних злочинів, особи
обвинуваченого ОСОБА_4 , суд вважає, що його виправлення та перевиховання можливе
без ізоляції від суспільства.
Суд вважає можливим застосувати до обвинуваченого ОСОБА_4 правила
ст.ст.75,76 КК України, звільнивши його від відбуття покарання з випробуванням.
Цивільний позов у справі не заявлений.
На підставі викладеного,
керуючись ст.ст. 370,374,395 КПК України, суд
ОСОБА_4 , визнати винним у вчиненні злочинів, передбачених ст. ст. 185 ч. 1, 357 ч.1 КК України та призначити йому покарання:
- за ст. 185 ч. 1 КК Украины 1 рік позбавлення волі
- за ст. 357 ч. 1 КК Украины - 1 рік обмеження волі, а відповідно до ч. 1ст. 70,72 КК
України за сукупністю скоєних злочинів, шляхом часткового складання призначених
покарань, остаточно призначити 1 ( один) рік 3 ( три місяці) позбавлення волі.
Відповідно до ст.ст. 75,76 КК України, звільнити ОСОБА_4 від відбування покарання з випробуванням, строком на 1 рік, поклавши
на нього обов`язки:
- не виїжджати за межі України на постійне проживання без дозволу кримінально
виконавчої інспекції;
- повідомляти кримінально-виконавчу інспекцію про зміну місця проживання;
- періодично з`являтись для реєстрації в кримінально виконавчій інспекції.
Вирок може бути оскаржено до апеляційного суду Харківської області через
Зміївський районний суд протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору.
Суддя Зміївського районного суду ОСОБА_1