АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ

Справа № 212/7351/14-кСуддя 1 інстанції ОСОБА_1
Номер провадження 11-кп/774/75/К/15Суддя-доповідач ОСОБА_2
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
Колегія суддів судової палати з кримінальних справ апеляційного суду Дніпропетровської області у складі:
головуючого судді ОСОБА_2
суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4
при секретарі ОСОБА_5
за участю прокурора ОСОБА_6
розглянула 5 лютого 2015 року у відкритому судовому засіданні в м.Кривому Розі апеляційні скарги прокурора та обвинуваченого ОСОБА_8 на вирок Жовтневого районного суду м.Кривого Рогу від 03.12.2014р., яким
ОСОБА_8 ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженець м.Полтави Полтавської області, громадянин України, раніше не судимий
засуджений за ст.121 ч.1 КК України до 5 років позбавлення волі.
На підставі ст.75 КК України засудженого звільнено від відбування покарання з випробуванням строком 1 рік з покладенням на нього обов`язків, передбачених ст.76 КК України.
Вироком суду ОСОБА_8 визнаний винним в тому, що 19.05.2014р. близько 22-00год знаходився за місцем свого проживання в квартирі АДРЕСА_1 зі своєю співмешканкою ОСОБА_9 , яка перебувала в стані алкогольного сп`яніння. Між ОСОБА_8 та ОСОБА_9 виникла чергова сварка на грунті ревнощів, в процесі якої він намагався вмовити ОСОБА_9 залишитися та проживати разом з ним, але ОСОБА_9 не бажала вести з ОСОБА_8 розмову про подальше сумісне сімейне проживання, стояла на своєму і бажала розірвання стосунків. ОСОБА_9 залишила приміщення вищевказаної квартири та пішки попрямувала до себе додому.

ОСОБА_8 , намагаючись звернути на себе увагу та утримати ОСОБА_9 в сім`ї, взяв на кухні квартири кухонний ніж, та намагався налякати її, що поріже собі вени на руках, якщо вона його залишить, та прослідував за нею у двір б. АДРЕСА_2 .

У процесі сварки ОСОБА_8 , не отримавши згоди на сумісне проживання від своєї цивільної дружини ОСОБА_9 , в цей же день 19.05.2014р. близько 22-40год, реалізуючи свій намір на спричинення ОСОБА_9 тяжких тілесних ушкоджень з ревнощів, та не переслідуючи мети спричинення їй смерті, умисно із значною силою завдав їй клинком ножа один удар в ділянку правої лопатки, чим спричинив потерпілій ОСОБА_10 тяжкі тілесні ушкодження у вигляді проникаючого колото-різаного поранення грудної клітини з пошкодженням верхньої долі правої легені, гемоторакс за ознакою небезпеки для життя.

Прокурор в апеляційній скарзі просить вирок скасувати в частині призначеного покарання та ухвалити новий, яким призначити ОСОБА_11 покарання за ст.121 ч.1 КК України 5 років позбавлення волі. На підставі ст.75 КК України звільнити його від відбування покарання з випробуванням на 3 роки. В обґрунтування посилається на те, що суд не в достатній мірі врахував дані про особу, відношення ОСОБА_12 до скоєного, ступінь тяжкості вчиненого злочину та обставини і призначив недостатній строк випробування 1 рік, що свідчить про м`якість покарання.

Обвинувачений ОСОБА_8 в апеляційній скарзі просить вирок скасувати та призначити новий розгляд в суді першої інстанції. При цьому посилається на те, що суд неповно з`ясував та дослідив обставини, що підлягали з`ясуванню. Він вину визнав частково, бо не мав умислу наносити удари потерпілій, не бажав цього робити, та не передбачав настання тяжких тілесних ушкоджень, тому його дії слід кваліфікувати за ст.128 КК України.

Крім того, потерпіла ОСОБА_9 підтвердила, що тяжкі тілесні ушкодження обвинувачений спричинив їй з необережності, а тому його дії слід кваліфікувати за ст.128 КК України.

В справі немає жодного доказу того, що він мав прямий умисел на спричинення тяжких тілесних ушкоджень потерпілій, всі докази вказують лише на факт спричинення їй тілесних ушкоджень, але не умисних.

По справі проведено ряд слідчих експериментів, але не призначалась та не проводилась додаткова судово-медична експертиза, а тому обставини, спричинення тілесних ушкоджень, на які вказали обвинувачений та потерпіла експертним шляхом не перевірялись, тим самим механізм утворення тілесних ушкоджень не встановлений, а експерт ОСОБА_13 пояснила суду, що тілесні ушкодження потерпілій могли бути спричинені як умисно так і з необережності.

Суд не прийняв до уваги покази лікаря швидкої допомоги, який зазначив, що потерпіла ОСОБА_9 знаходилась в сильному стані алкогольного сп`яніння, вела себе не адекватно, її мова була не зрозуміла.

Заслухавши доповідь судді апеляційного суду, обвинуваченого ОСОБА_8 та його захисника ОСОБА_7 , які підтримали апеляційну скаргу, прокурора, який підтримав скаргу прокурора та заперечував проти задоволення апеляційної скарги обвинуваченого, вивчивши матеріали справи, перевіривши аргументи апеляційних скарг, зіставивши їх з наявними матеріалами, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга прокурора підлягає частковому задоволенню, скарга обвинуваченого підлягає задоволенню повністю з огляду на наступне.

Згідно зі ст.409 КПК України підставами для скасування вироку при розгляді справи в суді апеляційної інстанції є неповнота судового розгляду, невідповідність висновку суду фактичним обставинам кримінального провадження, істотне порушення вимог кримінального процесуального закону.

Вирок суду, в якому вирішено обвинувачення по суті, повинен відповідати вимогам ст.370 КПК України і бути законним, тобто бути ухваленим згідно з нормами матеріального права і дотриманням вимог щодо кримінального провадження, передбаченим цим Кодексом.

Ці вимоги закону судом першої інстанції в повному обсязі не виконані.

Крім того, як вбачається з матеріалів справи, як в процесі досудового розслідування, так і судом допущені істотні порушення положень ст.ст.91-94 КПК України, які стосуються доказування події кримінального правопорушення та винуватості обвинуваченого.

Слід погодитись з доводами апеляційної скарги обвинуваченого про те, що оскаржуване рішення щодо нього суд прийняв з істотними порушеннями вимог кримінального процесуального закону, які перешкодили суду ухвалити законне і обґрунтоване судове рішення, що є підставою для його скасування.

Як вбачається з матеріалів провадження, обвинувачений в судовому засіданні пояснював, що не мав наміру завдати тілесних ушкоджень потерпілій, навпаки, намагався завдати ушкоджень собі, маючи на меті зупинити її, коли ОСОБА_10 сказала, що розриває з ним стосунки. При спробі завдати собі удару потерпіла повернулась і удар прийшовся їй в праву лопатку. Тому вважає, що його дії слід розцінювати як спричинення тілесних ушкоджень з необережності. Це підтвердила і потерпіла ОСОБА_9 , пояснивши, що вона показувала на слідчому експерименті, як це трапилось.

При проведенні судово-медичної експертизи на вирішення експерту були поставлені питання наявності у ОСОБА_9 тілесних ушкоджень, ступінь їх тяжкості та давність виникнення, на які експерт дав відповіді у своєму висновку (а.п.77-78).

В судовому засіданні судово-медичний експерт підтвердив, що нанесення тілесних ушкоджень потерпілій можливе при обставинах, викладених в судовому засіданні обвинуваченим та потерпілою.

Але механізм утворення у ОСОБА_10 тілесних ушкоджень ні досудовим слідством, ні судом не досліджувався. Експерту таке питання не ставилось, і експерт це підтвердив у судовому засіданні, хоча слідчі експерименти з обвинуваченим та потерпілою проводились за участі судово-медичного експерта.

За таких обставин суд першої інстанції повинен був перевірити доводи обвинуваченого і потерпілої та дослідити механізм спричинення потерпілій тілесних ушкоджень за обставин, вказаних ними, для чого слід було провести додаткову судово-медичну експертизу та за необхідності інші експертизи.

В апеляційному суді учасники провадження не заявили клопотань про повторне дослідження обставин за умови, що вони в суді першої інстанції досліджені неповно або з порушенням та дослідження доказів, які не досліджувались судом.

Відповідно до вимог ст.404 КПК України у зв`язку з неповнотою досудового та судового слідства та відсутністю клопотань апеляційний суд позбавлений можливості прийняти законне та обгрунтоване рішення.

За таких обставин, у зв`язку з неповнотою досудового і судового слідства, істотним порушенням кримінального процесуального закону вирок суду першої інстанції підлягає скасуванню з направленням справи на новий розгляд в суді першої інстанції.

У зв`язку зі скасуванням вироку з вищенаведених причин, колегія суддів не обговорює доводи апеляції прокурора щодо м`якості призначеного обвинуваченому ОСОБА_8 покарання, які необхідно перевірити при повторному розгляді справи по суті обвинувачення.

Керуючись ст.405, 407 КПК України, колегія суддів

П О С Т А Н О В И Л А:

Апеляційну скаргу обвинуваченого ОСОБА_8 задовольнити повністю, апеляційну скаргу прокурора задовольнити частково.

Вирок Жовтневого районного суду м.Кривого Рогу від 3 грудня 2014 року відносно ОСОБА_8 скасувати.

Матеріали провадження призначити до нового судового розгляду в той же суд в іншому складі суду.

Ухвала може бути оскаржена до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом трьох місяців з дня проголошення.

Судді апеляційного суду ОСОБА_2

Дніпропетровської області

ОСОБА_3

ОСОБА_4

_______________________________________________________________________________провадження №11-кп/774/75/К/2015 Суддя 1 інстанції ОСОБА_1

категорія ст.121 ч.1 КК України Доповідач суддя ОСОБА_2