24.07.2015 Справа № 756/9253/15-к
№ 1-кп/756/665/15
№ 756/9253/15-к
У Х В А Л А
про повернення обвинувального акту
24 липня 2015 року м. Київ
Оболонський районний суд м. Києва у складі:
головуючого судді ОСОБА_1 ,
при секретарі ОСОБА_2 ,
за участю прокурора ОСОБА_3
захисника ОСОБА_4
провівши у відкритому судовому засіданні в м. Києві підготовче судове засідання за обвинувальним актом стосовно обвинуваченого:
ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Києва, українця, громадянина України, неодруженого, з середньою освітою, не працюючого, раніше не судимого відповідно до ст.89 КК України, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,

що обвинувачується у вчиненні злочинів, передбачених ч. 2 ст. 307, ч.2 ст. 309 КК України,
ВСТАНОВИВ:
Згідно обвинувального акту, який надійшов до Оболонського районного суду м.Києва 20 липня 2015 року, ОСОБА_5 обвинувачується у незаконному придбанні, зберіганні з метою збуту особливо небезпечного наркотичного засобу, тобто у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст.307 КК України, у повторному незаконному придбанні, зберіганні з метою збуту та повторному збуті особливо небезпечного наркотичного засобу, тобто у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст.307 КК України та у незаконному зберіганні наркотичного засобу без мети збуту, вчиненому особою, яка раніше вчинила злочин, передбачений ст.307 КК України, тобто у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст.309 КК України.
У судовому засіданні прокурор просив призначити судовий розгляд на підставі обвинувального акту. Крім того, прокурор просив продовжити строк запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.
Обвинувачений та його захисник не заперечували проти призначення кримінального провадження до розгляду, заперечували проти продовження строку тримання під вартою.
Суд, вивчивши матеріали кримінального провадження, вислухавши думку прокурора та обвинуваченого, встановив наступне.
Відповідно до ст. 291 КПК України обвинувальний акт, зокрема, повинен містити виклад фактичних обставин кримінального правопорушення, які прокурор вважає встановленими, правову кваліфікацію кримінального правопорушення з посиланням на положення закону і статті (частини статті) закону України про кримінальну відповідальність та формулювання обвинувачення.
При цьому, відповідно до вимог кримінального процесуального закону, зокрема ст.ст. 277, 291 КПК України, обвинувачення має бути логічним і конкретним, виходячи з об`єктивно встановлених обставин кримінального правопорушення.
Згідно ст. 91 КПК України підлягають доказуванню у кримінальному проваджені подія кримінального правопорушення(час, місце, спосіб та інші обставини вчинення кримінального правопорушення).
Відповідно до п. 15 постанови Пленуму Верховного Суду України № 5 від 26 червня 1990 року, зі змінами та доповненнями, обвинувачення повинно бути сформульовано з обов`язковим зазначенням місця, часу, способу вчинення та наслідків злочину, форми вини і його мотивів.
Разом з тим, викладене в обвинувальному акті обвинувачення, його формулювання та приведені фактичні обставини злочину, свідчать про те, що слідчим та прокурором проігноровані вказані вимоги закону.

У обвинувальному акті у частині формулювання обвинувачення по першому епізоду вказано, що ОСОБА_6 у невстановлений досудовим розслідуванням час, день та місці незаконно придбав небезпечний наркотичний засіб - канабіс з метою збуту, який незаконно зберігав за місцем свого проживання, а в подальшому 25.03.2015 р. він збув наркотичний засіб -канабіс ОСОБА_7 за 120 грн., але не вказано конкретно в якому розмірі , у кого саме, за яку суму ОСОБА_5 придбав наркотичний засіб, повністю або частину придбаного наркотичного засобу він збув ОСОБА_7 , чи було вилучено у ОСОБА_7 цей наркотичний засіб, чи було виявлено за місцем мешкання у ОСОБА_6 цей наркотичний засіб.
Аналогічно і по інших епізодах скоєння злочинів, передбачених ст.307 ч.2 КК України ОСОБА_6 , ці обставини в обвинувальному акті не вказані.
По останньому епізоду ОСОБА_6 обвинувачується в тому, що 27.05.2015 р. працівниками міліції за місцем його проживання під час обшуку виявлено грошові кошти, отримані за незаконний збут особливо небезпечного наркотичного засобу, паперовий згорток з порошкоподібною речовиною білого кольору, чотири пакети з подробленою речовиною рослинного походження зеленого кольору, дві коробочки із подробленою речовиною рослинного походження зеленого кольору, які ОСОБА_6 , будучі особою, яка раніше вчинив злочин передбачений ст.307 КК України, зберігав за місцем свого проживання без мети збуту.
Разом з цим в обвинувальному акті не вказано конкретно коли саме ОСОБА_6 розпочав зберігати наркотичні засоби, які саме, їх вид та обсяг.
У формулюванні обвинувачення вказані докази - висновки експертів, щодо дослідження наркотичних засобів, але такий порядок складання обвинувального акту не передбачено до ст. 291 КПК України.
У обвинувальному акті правова кваліфікація вказана одразу по всіх епізодах, тому не ясно які кваліфікуючи ознаки по якому з епізодів враховані.
Так, в обвинувальному акті вказується:
Своїми умисними діями, які виразились у незаконному зберіганні з метою збуту особливо небезпечного наркотичного засобу, вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ст.307 ч.2 КК України, але не вказано по якому саме зі скоєних злочинів таким чином кваліфікуються дії обвинуваченого.
Окрім цього, як видно з долученого реєстру досудового розслідування відомості до ЄРДР про скоєння кримінального правопорушення в якому обвинувачуються ОСОБА_6 вперше було внесено 26.03.2015 р., але по кримінальному провадженню виконувались процесуальні дії, в порушення вимог ст.214 КПК України, до вказаної вище дати, а саме: складено протоколи огляду грошових коштів, покупця для проведення оперативної закупки - 25.03.2013 р.

У зв`язку з цим, суд вважає, що призначення кримінального провадження до розгляду на підставі даного обвинувального акту суперечитиме загальним засадам кримінального провадження, у тому числі, й забезпеченню права на захист.
З огляду на викладене, суд приходить до висновку, що обвинувальний акт стосовно ОСОБА_5 слід повернути прокурору, як такий, що не відповідає вимогам кримінальному процесуальному закону.
Оскільки строк тримання під вартою, визначений ст. 197 КПК України, стосовно ОСОБА_5 спливає 25липня 2015 року, ураховуючи ступінь тяжкості інкримінованого ОСОБА_5 злочину, за яке передбачено покарання у виді позбавлення волі до 10 років, вік обвинуваченого та стан його здоров`я, сімейний стан, соціальні зв`язки суд не вбачає достатніх підстав для зміни раніше обраного запобіжного заходу.
Дані про те, що обвинувачений не може утримуватись в умовах слідчого ізолятора в матеріалах кримінального провадження відсутні. З огляду на наведене, суд приходить до висновку про доцільність та необхідність продовження строку тримання під вартою обвинуваченого ОСОБА_5 .

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 197, 314-317, 331 КПК України, суд,-
У Х В А Л И В:
Повернути прокурору обвинувальний акт стосовно ОСОБА_5 , що обвинувачується у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 307, ч.2 ст. 309 КК України.
Продовжити ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , раніше обраний запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, строком на 60 днів, тобто до 20 вересня 2015 року включно.
Ухвала може бути оскаржена до Апеляційного суду м. Києва, через Оболонський районний суд м. Києва протягом 7 днів з моменту її оголошення.
Суддя ОСОБА_1