Справа № 573/731/15-к
Номер провадження 1-кп/573/61/15
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
24 червня 2015 року м. Білопілля
Білопільський районний суд Сумської області у складі:
головуючої судді: ОСОБА_1 ,
за участю секретаря: ОСОБА_2 ,
прокурора: ОСОБА_3 ,
обвинуваченого: ОСОБА_4 ,
потерпілих: ОСОБА_5 ,
ОСОБА_6 ,
ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , туркмена, громадянина України, уродженця м. Ашхабад Республіки Туркменістан, зареєстрованого та фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , освіта професійно-технічна, не одруженого, не працюючого, не інваліда, на обліку у лікарів нарколога та психіатра не перебуваючого, згідно ст. 89 КК України раніше не судимого,
у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 289, ч. 2 ст. 185 КК України,
Крім того, продовжуючи свою злочинну діяльність, ОСОБА_4 , вночі 31 травня 2014 року близько 01.00 год. проїжджаючи на власному автомобілі АЗЛК ІЖ 412 д. н. НОМЕР_2 по вул. Спаській в м. Білопілля Сумської області, побачив у неогородженому дворі загального користування багатоквартирного будинку АДРЕСА_4 автомобіль «Москвич» ІЖ-412 д. н. НОМЕР_3 , з якого вирішив скоїти таємне викрадення чужого майна.
Реалізовуючи свій злочинний задум, ОСОБА_4 залишив власний автомобіль біля гуртожитку по вул. Макаренка, 7 в м. Білопілля, та попрямував на територію двору загального користування багатоквартирного будинку АДРЕСА_4 , де перебував без догляду господаря автомобіль «Москвич» ІЖ-412 д. н. НОМЕР_3 , що належить ОСОБА_7 , мешканцю АДРЕСА_5 .
Підійшовши до автомобіля, ОСОБА_4 , діючи з прямим умислом на незаконне заволодіння чужим майном з корисливою метою особистого збагачення, усвідомлюючи протиправний характер та суспільну небезпечність своїх дій та їх наслідків у вигляді завдання матеріальної шкоди власнику майна, та бажаючи їх настання, пересвідчившись, що його дії залишаються непомітними для власника автомобіля та інших осіб, тобто діючи таємно, шляхом підбору ключа відчинив водійські дверцята автомобіля «Москвич» ІЖ-412 д. н. з. НОМЕР_4 , що належить ОСОБА_7 і, таким чином, незаконно проник до салону автомобіля. Перебуваючи в салоні автомобіля, ОСОБА_4 зняв з фіксатора кришку капоту за допомогою ручки відкривання капоту, після чого проник до моторного відсіку автомобіля, звідки вилучив акумулятор «ISTA Classic», 6 СТ-60 АзЕ, що належав ОСОБА_7 , вартістю 239 грн. 80 коп. У подальшому викраденим акумулятором ОСОБА_4 розпорядився на власний розсуд.
Не зупинившись на скоєному, ОСОБА_4 вночі 31 травня 2014 року близько 02:00 год., проїжджаючи на власному автомобілі АЗЛК ІЖ 412 д. н. НОМЕР_2 по вул. 40 років Перемоги в м. Білопілля Сумської області, побачив у неогородженому дворі загального користування багатоквартирного будинку АДРЕСА_6 автомобіль «Москвич» ІЖ-412 д. н. НОМЕР_5 , що належить ОСОБА_8 , мешканцю АДРЕСА_7 , з якого вирішив скоїти таємне викрадення чужого майна.
Реалізовуючи свій злочинний задум, ОСОБА_4 залишив власний автомобіль на узбіччі вул. 40 років Перемоги та попрямував на територію двору загального користування будинку АДРЕСА_8 зазначеної вулиці, де знаходився без догляду власника автомобіль «Москвич» ІЖ-412 д. н. НОМЕР_5 , що належить ОСОБА_8 .
Підійшовши до автомобіля, ОСОБА_4 , діючи повторно, з прямим умислом на незаконне заволодіння чужим майном з корисливою метою особистого збагачення, усвідомлюючи протиправний характер та суспільну небезпечність своїх дій та їх наслідків у вигляді завдання матеріальної шкоди власнику майна, та бажаючи їх настання, пересвідчившись, що його дії залишаються непомітними для власника автомобіля та інших осіб, тобто діючи таємно, шляхом підбору ключа відчинив водійські дверцята автомобіля «Москвич» ІЖ-412 д.н. НОМЕР_5 , що належить ОСОБА_8 і, таким чином, незаконно проник до салону вищевказаного автомобіля, звідки вилучив належне потерпілому ОСОБА_8 майно, а саме: магнітолу «SHUTLESUD-350» вартістю 606 грн. та 2 колонки акустичні «MYSTERI MJ-710» 7х10 вартістю 945 грн. Після цього, знявши з фіксатора кришку капоту за допомогою ручки відкривання капоту, ОСОБА_4 проник до моторного відсіку зазначено автомобіля, звідки вилучив акумулятор «ISTAClassic, 6CT-60 АзЕ», що належавь потерпілому ОСОБА_8 , вартістю 141 грн. 32 коп. У подальшому викраденим майном ОСОБА_4 розпорядився на власний розсуд., спричинивши потерпілому ОСОБА_8 матеріальну шкоду на загальну суму 1 692 грн. 32 коп.
Продовжуючи свою злочинну діяльність, ОСОБА_4 25 червня 2014 року вночі близько 01:00 год. прибув на територію двору загального користування багатоквартирного будинку АДРЕСА_9 , де помітив автомобіль ВАЗ-2104 д.н. НОМЕР_6 , що належить ОСОБА_6 , мешканцю АДРЕСА_10 , та вирішив скоїти з нього викрадення чужого майна.
Реалізовуючи свій злочинний задум, діючи повторно, з прямим умислом на незаконне заволодіння чужим майном з метою особистого збагачення, усвідомлюючи протиправний характер та суспільну небезпечність своїх дій та їх наслідків у вигляді завдання матеріальної шкоди власнику майна, та бажаючи їх настання, пересвідчившись, що його дії залишаються непомітними для власника автомобіля та інших осіб, тобто діючи таємно, шляхом підбору ключа відчинив водійські дверцята автомобіля ВАЗ-2104 д.н. НОМЕР_6 , належного ОСОБА_6 , незаконно проник до салону вищевказаного автомобіля, де вилучив магнітолу «PIONEERDEH 1500 UB» вартістю 645 грн. та намет китайський саморозкладний, вартістю 476 грн. Після цього, знявши з фіксатора кришку капоту автомобіля за допомогою ручки відкривання капоту, вилучив з моторного відсіку акумулятор «WPR6 СТ-50-АЗ», вартістю 366 грн. 67 коп. У подальшому викраденим майном ОСОБА_4 розпорядився на власний розсуд, спричинивши потерпілому ОСОБА_6 матеріальну шкоду на загальну суму 1 487 грн. 67 коп.
Крім цього, досудовим розслідуванням встановлено, що у точно невстановлений день, в середині червня 2014 року, проходячи повз домоволодіння, розташоване за адресою: АДРЕСА_1 , ОСОБА_4 помітив цеглу, яка була складена на узбіччі дороги поблизу вищезазначеного домоволодіння, та в цей час у нього виник намір на викрадення близько 500-600 цеглин, які б він міг продати в своїх корисливих цілях.
Розуміючи, що кількість цегли велика, ОСОБА_4 попросив допомогти погрузити цеглу до свого автомобіля за грошову винагороду свого знайомого ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , мешканця АДРЕСА_11 , повідомивши останньому, що вказана цегла належить йому, так як він придбав її у власниці того домогосподарства, поблизу якого вона знаходилась.
Реалізовуючи свій злочинний задум, спрямований на незаконне заволодіння цеглою, яка перебувала поблизу домогосподарства за адресою: АДРЕСА_1 , ОСОБА_4 , розуміючи, що його дії залишаються непоміченими для сторонніх осіб, а також не повідомляючи ОСОБА_9 про свої злочинні наміри, прибув разом з останнім на своєму автомобілі АЗЛК ІЖ 412 д.н. з НОМЕР_7 26 червня 2014 року близько 02.00 год. на вулицю поблизу домогосподарства, що належить ОСОБА_10 , мешканці АДРЕСА_12 .
Після чого, діючи повторно, з прямим умислом і з корисливих спонукань, усвідомлюючи таємність та протиправність своїх дій, бажаючи настання суспільно-небезпечних наслідків у вигляді завдання матеріальної шкоди власнику майна, непомітно для оточуючих, ОСОБА_4 за допомогою ОСОБА_9 , який не здогадувався щодо дійсних намірів ОСОБА_4 , погрузив до багажника та салону свого автомобіля бувшу у використанні цеглу в кількості 200 шт., що належить потерпілій ОСОБА_10 , та відвіз її на територію домогосподарства за місцем свого мешкання за адресою: АДРЕСА_1 .
Керуючись єдиним злочинним умислом, спрямованим на незаконне заволодіння цеглою, продовжуючи скоєння злочину, ОСОБА_4 на вищезазначеному автомобілі повернувся на вулицю поблизу домогосподарства за адресою: АДРЕСА_1 , де продовжуючи діяти таємно, знову скориставшись допомогою ОСОБА_9 , загрузив до свого автомобіля ще близько 200 шт. цегли та знову відвіз їх на територію домогосподарства за місцем свого мешкання.
У подальшому, з метою доведення злочину до кінця, ще раз повернувся на вулицю поблизу домогосподарства, що належить ОСОБА_10 , мешканці АДРЕСА_12 . де за допомогою ОСОБА_9 погрузив до салону та багажника автомобіля останні 200 шт. цегли, належні ОСОБА_10 , які мав намір викрасти, довівши таким чином скоєння злочину до кінця, та о 03 год. 40 хв. 26 червня 2015 року на автомобілі АЗЛК ІЖ 412 д.н. НОМЕР_2 покинув місце скоєння кримінального правопорушення, отримавши реальну можливість розпорядитися викраденим в своїх корисних цілях на власний розсуд, спричинивши потерпілій ОСОБА_10 матеріальної шкоди на суму 600 грн.
Здійснюючи вищевказані дії, ОСОБА_4 розумів їх суспільну небезпечність, усвідомлював можливість настання суспільно - небезпечних наслідків від вказаних дій у вигляді спричинення матеріальної шкоди потерпілим та бажав їх настання, тобто скоїв кримінальні правопорушення з прямим умислом.
Крім того, вночі 31 травня 2014 року близько 01.00 год. проїжджаючи на власному автомобілі АЗЛК ІЖ 412 д.н. НОМЕР_2 по вул. Спаській в м. Білопілля Сумської області, він побачив у неогородженому дворі загального користування багатоквартирного будинку АДРЕСА_4 автомобіль «Москвич» ІЖ-412, з якого вирішив скоїти таємне викрадення чужого майна. Реалізовуючи свій злочинний задум, він залишив власний автомобіль біля гуртожитку по АДРЕСА_13 , та попрямував на територію двору загального користування багатоквартирного будинку АДРЕСА_4 , де перебував без догляду господаря автомобіль «Москвич» ІЖ-412. Підійшовши до автомобіля, він, пересвідчившись, що його дії залишаються непомітними для власника автомобіля та інших осіб, шляхом підбору ключа відчинив водійські дверцята автомобіля «Москвич» ІЖ НОМЕР_8 і незаконно проник до салону автомобіля. Перебуваючи в салоні автомобіля, він зняв з фіксатора кришку капоту за допомогою ручки відкривання капоту, після чого проник до моторного відсіку автомобіля, звідки вилучив акумулятор «ISTA Classic», яким розпорядився на власний розсуд.
В подальшому, 31 травня 2014 року близько 02:00 год., проїжджаючи на власному автомобілі АЗЛК ІЖ 412 д.н. НОМЕР_2 по вул. 40 років Перемоги в м. Білопілля Сумської області, побачив у неогородженому дворі загального користування багатоквартирного будинку АДРЕСА_6 автомобіль «Москвич» ІЖ-412, з якого вирішив скоїти таємне викрадення чужого майна. Він залишив власний автомобіль на узбіччі вул. 40 років Перемоги та попрямував на територію двору загального користування будинку АДРЕСА_8 зазначеної вулиці, де знаходився без догляду власника автомобіль «Москвич» ІЖ-412. Підійшовши до автомобіля та пересвідчившись, що його дії залишаються непомітними для власника автомобіля та інших осіб, він шляхом підбору ключа відчинив водійські дверцята автомобіля «Москвич» ІЖ-412, незаконно проник до салону вищевказаного автомобіля, звідки вилучив магнітолу та дві акустичні колонки. Після цього, знявши з фіксатора кришку капоту за допомогою ручки відкривання капоту, він проник до моторного відсіку зазначено автомобіля, звідки вилучив акумулятор. У подальшому викраденим майном він розпорядився на власний розсуд.
Також, 25 червня 2014 року вночі близько 01:00 год. він прибув на територію двору загального користування багатоквартирного будинку АДРЕСА_9 , де помітив автомобіль ВАЗ-2104 та вирішив скоїти з нього викрадення чужого майна. Реалізовуючи свій злочинний задум, пересвідчившись, що його дії залишаються непомітними для власника автомобіля та інших осіб, шляхом підбору ключа відчинив водійські дверцята автомобіля ВАЗ-2104, проник до салону вищевказаного автомобіля та вилучив з нього магнітолу та намет. Після цього, знявши з фіксатора кришку капоту автомобіля за допомогою ручки відкривання капоту, вилучив з моторного відсіку акумулятор. У подальшому викраденим майном він розпорядився на власний розсуд.
Окрім цього, в середині червня 2014 року, проходячи повз домоволодіння, розташоване за адресою: АДРЕСА_1 , він помітив цеглу, яка була складена на узбіччі дороги поблизу вищезазначеного домоволодіння, в цей час у нього виник намір на викрадення близько 500-600 цеглин, які б він міг продати в своїх корисливих цілях. Розуміючи, що кількість цегли велика, він попросив допомогти погрузити цеглу до свого автомобіля за грошову винагороду свого знайомого ОСОБА_9 , повідомивши останньому, що вказана цегла належить йому, так як він придбав її у власниці того домогосподарства, поблизу якого вона знаходилась. Він, розуміючи, що його дії залишаються непоміченими для сторонніх осіб, а також не повідомляючи ОСОБА_9 про свої наміри, прибув разом з останнім на своєму автомобілі АЗЛК ІЖ 412 д.н. з НОМЕР_7 26 червня 2014 року близько 02.00 год. на вулицю поблизу вказаного домогосподарства. Після чого, непомітно для оточуючих, він за допомогою ОСОБА_9 , який не здогадувався щодо його намірів, погрузив до багажника та салону свого автомобіля бувшу у використанні цеглу в кількості приблизно 200 шт. та відвіз її на територію домогосподарства за місцем свого мешкання за адресою: АДРЕСА_1 . Продовжуючи свої дії, він на вищезазначеному автомобілі повернувся та знову скориставшись допомогою ОСОБА_9 , загрузив до свого автомобіля ще близько 200 шт. цегли та знову відвіз їх на територію домогосподарства за місцем свого мешкання. Потім ще раз повернувся на вулицю поблизу домогосподарства, де за допомогою ОСОБА_9 погрузив до салону та багажника автомобіля останні 200 шт. цегли, та на автомобілі АЗЛК ІЖ 412 д.н. з НОМЕР_7 покинув місце скоєння злочину. У подальшому викрадене майно він використав в своїх корисливих цілях.
На підставі ч. 3 ст. 349 КПК України, за згодою учасників судового провадження, судом визнано недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються.
При цьому встановлено, що обвинувачений ОСОБА_4 та інші учасники судового провадження правильно розуміють зміст цих обставин, тому у суду немає сумнівів у добровільності та істинності їх позицій.
Також судом учасникам судового провадження роз`яснено, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оспорювати фактичні обставини справи в апеляційному порядку.
Враховуючи викладене, допитавши обвинуваченого та дослідивши матеріали кримінального провадження, що характеризують особу останнього, суд прийшов до висновку, що винуватість ОСОБА_4 у вчиненні інкримінованих йому кримінальних правопорушень при обставинах, викладених в обвинувальному акті та описовій частині вироку суду, доведена повністю.
Суд приходить до висновку, що зазначеними вище умисними діями ОСОБА_4 вчинив злочини, передбачені: ч. 1 ст. 289 КК України - незаконне заволодіння транспортним засобом та ч. 2 ст. 185 КК України - таємне викрадення чужого майна (крадіжка), кваліфікуючою ознакою якого є повторність.
Призначаючи покарання обвинуваченому ОСОБА_4 , у відповідності зі ст. 65 КК України суд враховує ступінь тяжкості вчинених ним злочинів, особу винного та обставини, що пом`якшують і обтяжують покарання.
Вчинені злочини, передбачені ч. 1 ст. 289 КК України та ч. 2 ст. 185 КК України у відповідності до ст. 12 КК України є злочинами середньої тяжкості.
За місцем проживання ОСОБА_4 характеризується задовільно, на обліку у лікарів нарколога та психіатра не перебуває, згідно ст. 89 КК України раніше не судимий, не інвалід, на утриманні дітей не має, не працюючий.
Обставинами, що згідно ст. 66 КК України пом`якшують покарання ОСОБА_4 суд визнає щире каяття, активне сприяння розкриттю злочину і встановленню істини у справі, відсутність тяжких наслідків, відшкодування матеріальних збитків потерпілим ОСОБА_7 , ОСОБА_8 та ОСОБА_10 , у зв`зку із чим останні подали до суду письмові заяви про відсутність претензій матеріального і морального характеру до обвинуваченого (а. с. 42-43, 61).
Обставин, що згідно ст. 67 КК України обтяжували б покарання ОСОБА_4 , у судовому засіданні не встановлено.
Потерпілий ОСОБА_5 подав до суду уточнений цивільний позов про стягнення із ОСОБА_4 матеріальної шкоди на суму 9 750 грн. та моральної шкоди на суму 5 000 грн., який обвинувачений визнав повністю .
Потерпілий ОСОБА_6 подав до суду цивільний позов про стягнення із ОСОБА_4 матеріальної шкоди в сумі 1 487 грн. 67 коп., який обвинувачений визнав повністю та частково відшкодував під час судового розгляду на суму 500 грн., у зв`зку із чим ОСОБА_6 в уточненні до цивільного позову просив суд стягнути із ОСОБА_4 не відшкодовану суму 987, 67 грн.
Таким чином, враховуючи особу обвинуваченого та обставини скоєння кримінальних правопорушень, реалізовуючи принципи справедливості та індивідуалізації покарання, а так само враховуючи, що призначене покарання повинно бути не тільки карою, але і переслідувати цілі загальної та спеціальної превенції, повинно бути відповідним скоєного, тобто необхідним і достатнім для виправлення особи, дає суду підстави для призначення покарання ОСОБА_4 за вчинення злочинів, передбачених ч. 1 ст. 289 КК України та ч. 2 ст. 185 КК України в межах санкції статті у виді обмеження волі. За правилами ч. 1 ст. 70 КК України призначити остаточне покарання за сукупністю злочинів у виді обмеження волі.
Але враховуючи обставини, що пом`якшують відповідальність ОСОБА_4 , особу обвинуваченого, його молодий вік, задовільну характеристику за місцем проживання, часткове відшкодування збитків потерпілим, наявність професії, суд вважає можливим застосувати ст. 75 КК України та звільнити підсудного від відбування основного покарання у виді обмеження волі з випробуванням з покладення на нього обов`язків, передбачених ч. 2, 3 ст. 76 КК України.
Під час проведення досудового розслідування проводились судово-товарознавчі, судово авто-товарознавчі та судово дактилоскопічні експертизи, витрати за проведення яких становлять у загальній сумі 2 358 грн. 72 коп. (а. с. 226-234). Вказана сума підлягає стягненню із ОСОБА_4 на користь держави.
Запобіжний захід у виді особистого зобов`язання відносно ОСОБА_4 необхідно залишити до вступу вироку суду в законну силу. Контроль за виконанням запобіжного заходу покласти на прокурора прокуратури Білопільського району Сумської області ОСОБА_3 .
На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 370, 374 КПК України, суд
ОСОБА_4 визнати винним у вчиненні злочинів, передбачених ч. 1 ст. 289 КК України, ч. 2 ст. 185 КК України та призначити йому покарання:
- за ч. 1 ст. 289 КК України у виді 3 ( трьох ) років обмеження волі ;
- за ч. 2 ст. 185 КК України у виді 4 (чотирьох) років обмеження волі .
На підставі ч. 1 ст. 70 КК України за сукупністю злочинів, шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим, остаточно призначити ОСОБА_4 покарання у виді 4 (чотирьох) років обмеження волі .
На підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_4 від відбування покарання з випробуванням, з встановленням іспитового строку 2 ( два ) роки.
На підставі положень п. 2, 3 ст. 76 КК України зобов`язати ОСОБА_4 повідомляти кримінально-виконавчу інспекцію про зміну місця проживання, а також не виїжджати за межі України на постійне проживання без дозволу інспекції.
Запобіжний захід у виді особистого зобов`язання відносно ОСОБА_4 залишити до вступу вироку суду в законну силу, контроль за виконанням якого покласти на прокурора прокуратури Білопільського району Сумської області ОСОБА_3 .
Стягнути з ОСОБА_4 на користь потерпілого ОСОБА_5 матеріальну шкоду в сумі 9 750 (дев`ять тисяч сімсот п`ятдесят) грн. та моральну шкоду у сумі 5 000 ( п`ять тисяч) грн.
Стягнути з ОСОБА_4 на користь потерпілого ОСОБА_6 матеріальну шкоду у сумі 987 ( дев`ятсот вісімдесят сім ) грн. 67 коп.
Стягнути з ОСОБА_4 на користь держави 2 358 (дві тисячі триста п`ятдесят вісім) гривень 72 коп. за проведення судових експертиз.
Вирок може бути оскаржений до Апеляційного суду Сумської області через Білопільський районний суд Сумської області протягом тридцяти днів з моменту його проголошення.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого КПК України, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги, судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Копія вироку негайно після проголошення вручається обвинуваченому та прокурору.

Копія вироку не пізніше наступного дня після ухвалення надсилається учаснику судового провадження, який не був присутнім в судовому засіданні.

Суддя