Справа №212/1008/15-к
В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

11 березня 2015 року м. Кривий Ріг

Жовтневий районний суд міста Кривого Рогу Дніпропетровської області у складі: головуючого-судді ОСОБА_1 , з участю секретаря ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Кривому Розі кримінальне провадження внесене в Єдиний реєстр досудових розслідувань за № 0000315 за обвинуваченням:

ОСОБА_3 , народився ІНФОРМАЦІЯ_1 у м. Кривому Розі Дніпропетровської області, українця, громадянина України, з середньою спеціальною освітою, не працюючого, не одруженого, дітей на утриманні не маючого, раніше судимий: 29.10.2012 року Саксаганським районним судом м. Кривого Рогу за ч.2 ст.185 КК України, ч.3 ст.185 КК України, ч.1 ст. 309 КК України, ст. 70 КК України до 3 років позбавлення волі, звільнився 07.11.2014 року за постановою Софіївського райсуду Дніпропетровської області на невідбутий строк 8 місяців 26 днів, проживаючого тимчасово без реєстрації за адресою: АДРЕСА_1 ,

у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ст.395 КК України .

Сторони кримінального провадження та інші та учасники судового провадження: прокурор прокуратури Жовтневого району м. Кривого Рогу ОСОБА_4 , обвинувачений ОСОБА_5

ВСТАНОВИВ:

30 жовтня 2014 року, постановою Софіївського районного суду Дніпропетровської області відповідно до п. Г ст.3 Закону України Про адміністративний нагляд за особами, звільненими з місць позбавлення волі над звільненим ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 був встановлений адміністративний нагляд строком на 12 місяців та були встановлені наступні обмеження: заборона виїзду по особистим справам за межі району та міста без дозволу органів міліції; реєстрація в міліції 4 рази в місяць.

07.11.2014 року ОСОБА_5 при звільнені з місць позбавлення волі був ознайомлений начальником установи виконання покарання № 45 Дніпропетровської області під підпис з постановою Софіївського районного суду Дніпропетровської області від 30.10.2014 року про встановлення адміністративного нагляду відносно нього. Одночасно, ОСОБА_5 письмово, був попереджений про кримінальну відповідальність за порушення правил адміністративного нагляду.

Після звільнення з місць позбавлення волі ОСОБА_5 10.11.2014 року прибув до Жовтневого РВ КМУ ГУМВС України в Дніпропетровській області та став на облік, після чого являвся в призначені дні на реєстрацію, останній раз 27.11.2014 року, зазначивши місцем свого мешкання наступну адресу: АДРЕСА_1 .

Однак незважаючи на це, з 04.12.2014 року по 20.01.2015 року ОСОБА_5 , умисно, з метою ухилення від адміністративного нагляду ігнорував вказану постанову суду і самовільно залишив місце обраного проживання за адресою: АДРЕСА_1 , після чого на реєстрацію до Жовтневого РВ КМУ з 04.12.2014 року по 20.01.2015 року не з`являвся, про своє місцезнаходження нікому не повідомив, проживав за межами міста Кривого Рогу, а саме за адресою: Дніпропетровська область, Криворізький район, смт. Радушне, чим навмисно ухилявся від виконання покладених на нього судом обмежень та обов`язків, та своїми діями порушив умови встановленого рішенням суду адміністративного нагляду.

Допитаний в судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_5 суду пояснив, що при зазначених обставинах скоїв злочин, провину визнав у повному обсязі, просив суворо не карати. В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_5 звернувся до суду з проханням допустити по справі застосування положень ч. 3 ст. 349 КПК України, оскільки він повністю визнає свою провину в скоєнні кримінального правопорушення передбаченого ст. 395 КК України, та вважає зібрані в справі докази його вини достовірними, допустимими та достатніми, в зв`язку з чим досліджувати інші докази його провини, немає ніякої потреби.

З`ясувавши думку прокурора, який не заперечував проти застосування у справі положень ч. 3 ст. 349 КПК України, роз`яснивши учасникам процесу правові наслідки застосування вказаної норми закону, з якими останні погодилися, суд визнав недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються, щодо часу, місця, способу, мотиву та мети, форми вини, та застосувати при розгляді даної справи положення ч. 3 ст. 349 КПК України, у зв`язку з відсутністю сумнівів в правильності розуміння їх змісту учасниками судового провадження, добровільності їх позицій.

Дослідивши та аналізуючи вивчені в справі докази суд приходить до висновку, що покази обвинуваченого мають характер логічних та послідовних, що дозволяє суду зробити обґрунтований висновок про те, що обвинувачений винен у вчиненні зазначених вище дій, а його дії кваліфіковані вірно за ст. 395 КК України, за ознаками : самовільного залишення особою місця проживання з метою ухилення від адміністративного нагляду, щодо якої встановлено адміністративний нагляд у разі звільнення з місць позбавлення волі.

При призначенні покарання, суд керується положенням ст. 65 КК України і враховує характер і ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особу обвинуваченого та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.

Обтяжуючою покарання обставиною, згідно ст. 67 КК України, є рецидив злочинів.

Пом`якшуючими покарання обставинами, згідно ст. 66 КК України, є щире розкаяння в скоєному та активне сприяння розкриттю злочину.

У відповідності зі ст. 12 КК України, кримінальне правопорушення вчинене обвинуваченим відноситься до категорії злочинів невеликої тяжкості, обвинувачений за місцем проживання характеризується задовільно, на обліку у лікаря психіатра та нарколога не перебуває, провину у скоєному визнав, не працює , громадською корисною працею не займається.

Приймаючи до уваги конкретні обставини справи, суд вважає можливим визначити покарання обвинуваченому в межах санкції ст. 395 КК України у вигляді арешту, проте на мінімальний строк, за сукупністю вироків, за правилами ст. ст. 71,72 КК України, оскільки обвинуваченим скоєно злочин у період умовно - дострокового звільнення за вироком Саксаганського районного суду м. Кривого Рогу від 29.10.2012 року за ч.2 ст.185 КК України, ч.3 ст.185 КК України, ч.1 ст. 309 КК України, ст. 70 КК України до 3 років позбавлення волі, звільнився 07.11.2014 року за постановою Софіївського райсуду Дніпропетровської області від 30 жовтня 2014 року на невідбутий строк 8 місяців 26 днів. У відповідності до ст. 50 КК України саме таке покарання буде достатнім для виправлення обвинуваченого, а також попередження скоєння ним нових злочинів.

Суд не вбачає підстав для застосування обвинуваченому ст. 69 КК України про призначення більш м`якого покарання, ніж передбачено законом та ст. 75 КК України зі звільненням від відбування покарання з випробовуванням.

Запобіжний захід, обраний обвинуваченому ОСОБА_5 у вигляді особистого зобов`язання, необхідно залишити без змін, до набрання вироком законної сили.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 368, 369,370,371 КПК України суд,
УХВАЛИВ:

ОСОБА_3 визнати винним у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ст.395 КК України і призначити йому покарання один місяць арешту.

На підставі ст. ст. 71, 72 КК України, за сукупністю вироків, до призначеного покарання у вигляді одного місяця арешту частково приєднати невідбуту частину покарання за вироком Саксаганського районного суду м. Кривого Рогу від 29.10.2012 року за ч. 2 ст. 185 КК України, ч. 3 ст. 185 КК України, ч. 1 ст. 309 КК України, ст. 70 КК України до 3 років позбавлення волі, звільнився 07.11.2014 року за постановою Софіївського районного суду Дніпропетровської області від 30 жовтня 2014 року умовно - достроково на невідбутий строк 8 місяців 26 днів, і остаточно призначити до відбуття ОСОБА_5 дев`ять місяців позбавлення волі.

Строк відбуття покарання відраховувати з моменту затримання .

Запобіжний захід обвинуваченому ОСОБА_5 - особисте зобов`язання, залишити без змін, до набрання вироком законної сили.

Вирок може бути оскаржений в апеляційний суд Дніпропетровської області всіма учасниками процесу протягом 30 днів з дня проголошення.

Копію вироку негайно після його проголошення вручити прокурору та обвинуваченому, учасники судового провадження мають право отримати у суді копію вироку.

Суддя ОСОБА_1