МАКАРІВСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД КИЇВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
"10" червня 2015 р. Справа № 370/2861/14-к

Макарівський районний суд Київської області у складі:

Головуючого судді ОСОБА_1 ,

при секретарі ОСОБА_2 ,

за участю прокурора ОСОБА_3

обвинуваченої ОСОБА_4

при розгляді у судовому засіданні в залі суду в смт. Макарів Київської області кримінального провадження № 0000597 від 18.05.2013 року, за яким обвинувачується

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженка с. Яблунівка Макарівського району Київської області, громадянка України, українка, тимчасово не працююча, з не повною вищою освітою, одружена, раніше не судима, яка проживає за адресою АДРЕСА_1 , зареєстрована в АДРЕСА_2 ,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 191 KK України,-

в с т а н о в и в:
ОСОБА_4 , (далі ОСОБА_4 ), будучи матеріально відповідальною особою згідно договору про повну матеріальну відповідальність від 25.01.2012 року, вчинила привласнення та розтрату чужого майна, яке було ввірене особі, чи перебувало в її віданні, а саме: на протязі травня - червня 2012 року, ОСОБА_4 , перебуваючи на посаді продавця магазину ПП ОСОБА_5 , який знаходиться в АДРЕСА_1 , з корисливих мотивів здійснила привласнення продуктів харчування та грошових коштів з вказаного магазину для власних потреб на суму 19 481 грн., та розтрату продуктів харчування шляхом безоплатної передачі мешканцям с. Яблунівка Макарівського району Київської області та с. Перевіз Васильківського району Київської області на суму 5 515 грн.

Своїми умисними злочинними діями ОСОБА_4 спричинила ОСОБА_5 , матеріальних збитків на загальну суму 24 996 гривень, які на даний час не відшкодовані.

Таким чином, своїми умисними злочинними діями, які виразились у привласненні та розтраті чужого майна, яке було ввірене особі, чи перебувало в її віданні ОСОБА_4 , вчинила злочин передбачений ч. 1 ст.191 КК України.

В зв`язку з повним визнанням вини ОСОБА_4 , її згодою з правовою кваліфікацією своїх дій, суд, за відсутності сумнівів у добровільності її позиції, заперечень з боку прокурора, виходячи з вимог ч. 3 ст. 349 КПК України, визнав недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин справи, які ніким не оспорюються та обмежився допитом обвинуваченого.

Таким чином, аналізуючи показання обвинуваченої ОСОБА_4 , суд знаходить її вину повністю доказаною, а скоєне нею підлягаючим кваліфікації за ч. 1 ст. 191 КК України, як привласнення та розтрата чужого майна, яке було ввірене особі, чи перебувало в її віданні.

При призначенні покарання обвинуваченій суд враховує суспільну небезпечність вчиненого злочину, який є злочином середньої тяжкості, особу обвинуваченого, пом`якшуючі та обтяжуючі його покарання обставини.

ОСОБА_4 , раніше не судима, тимчасово не працює, на обліку у лікаря нарколога чи психіатра не перебуває, за місцем проживання характеризується добре.

Обставинами, що пом`якшують покарання ОСОБА_4 , відповідно до ст.66 КК України, є щире каяття.

Обставин, що обтяжують покарання ОСОБА_4 , відповідно до ст.67 КК України, не виявлено.

На підставі викладеного суд вважає, що обвинуваченій ОСОБА_4 , слід призначити покарання в межах санкції ч. 1 ст. 191 КК України у виді позбавлення волі.

Водночас, приймаючи до уваги обставини вчинення злочину, її позитивну характеристику, враховуючи те, що обвинувачена ОСОБА_4 , притягується до кримінальної відповідальності вперше, щиро розкаялася у вчиненому, тяжких наслідків від її дій не настало, суд вважає, що в даному випадку реальне застосування до обвинуваченої покарання не буде відповідати визначеній у ст.ст. 50, 65 КК України його меті, а тому суд вважає за можливе на підставі ст. 75 КК України звільнити останню від відбування покарання з випробуванням, якщо вона протягом визначеного судом іспитового строку не вчинить нових злочинів і виконає покладені на неї відповідно до ст. 76 КК України обов`язки.

Цивільний позов в кримінальному провадженні не заявлено.

В ході досудового розслідування експертизи не проводилися. Витрати на залучення експерта відсутні.

Арешт на майно не накладався.

Речові докази відсутні.

Керуючись ст. ст. 369-371, 373-374 КПК України, суд,-

з а с у д и в :
Визнати винною ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 191 КК України, та призначити їй покарання у виді позбавлення волі строком 2 (два) роки.

На підставі ст. 75 КК України засуджену ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , звільнити від відбування призначеного судом основного покарання з випробуванням з іспитовим строком 2 (два) роки, та покласти на неї відповідно до ст. 76 КК України обов`язки: повідомляти кримінально-виконавчу інспекцію про зміну місця проживання, роботи або навчаннята періодично з`являтися для реєстрації в кримінально - виконавчій інспекції.

Вирок може бути оскаржено в порядку, передбаченому ст. 393 КПК України, з урахуванням особливостей, встановлених ст. 394 КПК України, у строки, встановлені ст. 395 КПК України.

Головуючий ОСОБА_1