В И Р О К
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
Справа №668/4361/15-к

07.05.2015 року м. Херсон

Суворовський районний суд м. Херсона в складі:

головуючого судді: ОСОБА_1

при секретарі: ОСОБА_2

за участю прокурора: ОСОБА_3

обвинуваченого: ОСОБА_4

потерпілого: ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Херсона кримінальне провадження, внесене до ЄРДР за № 0000586 від 12.02.2014 р., за обвинуваченням:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Вовківське, Бериславського району, Херсонської області, громадянина України, з професійно-технічною освітою, не одруженого, неповнолітніх утриманців не маючого, не працюючого, без постійного місця проживання,

раніше судимого:
- вироком військового суду Миколаївської гарнізону від 31.05.1995 р. за п. п. «а», «в» ст. 240, ст. 42 КК України до 2 років позбавлення волі з направленням до дисциплінарного батальйону на 2 роки;
- вироком військового суду Сімферопольського гарнізону від 27.12.1996 р. за ст. ст. 240 п. «в», 241 п. «а», ч. 2 ст. 140, ст. 42 КК України до 4 років позбавлення волі;
- вироком Апостолівського районного суду Дніпропетровської області від 06.02.2004 р. за ч. 1 ст. 115, ч. 1 ст. 187, ст. 70 КК України до 11 років позбавлення волі;
- вироком Новоронцовського районного суду Херсонської області від 16.09.2005 р. за ч. ч. 2, 3 ст. 185, ч. 4 ст. 70 КК України до 11 років позбавлення волі (25.09.2013 р. звільнений від відбування покарання умовно-достроково з невідбутою частиною строку покарання 11 місяців 10 днів обмеження волі).
- у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 185 КК України, -

в с т а н о в и в:
ОСОБА_4 , будучи працівником авто-мийки, розташованої за адресою: м. Херсон, вул. Будьонного, 1, 12.02.2014 р. близько 04:00 години, шляхом вільного доступу, переслідуючи прямий умисел, направлений на протиправне викрадення чужого майна, усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер своїх дій, передбачаючи суспільно-небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, із корисних мотивів, повторно, таємно, викрав з приміщення зазначеної авто-мийки, майно яке належить потерпілому ОСОБА_5 , а саме: миючий апарат марки «Кarcher» у кількості 2 шт., вартістю 11000 грн. кожний; пилосмок марки «Supra», вартістю 5000 грн.; пістолет для піни, вартістю 1500 грн.; пістолет для миючого апарату, вартістю 700 грн., чим спричинив потерпілому матеріальні збитки на загальну суму 29200 грн.

Суд кваліфікує дії обвинуваченого ОСОБА_4 за ч. 2 ст. 185 КК України як таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинена повторно.

В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 вину у повідомленій підозрі визнав у повному обсязі, не заперечуючи проти обставин, встановлених під час досудового розслідування.

Надав пояснення про те, що дійсно працював на авто мийці, розташованій по АДРЕСА_1 , яка належить ОСОБА_5 . У нього були ключі від мийки, оскільки він там же і проживав, а тому відмикав її вранці та замикав ввечері. Пропрацювавши приблизно один місяць, він 12.02.2014 р. відкрив приміщення, де перебувало обладнання і викрав звідти два миючих апарати марки «Кarcher», пилосмок марки «Supra», пістолет для піни та пістолет для миючого апарату, які вивіз на автомобілі таксі. Пилосмок віддав водію таксі в якості оплати за послуги, а решту продав на ринку в м. Цюрупинськ, після чого злякавшись наслідків поїхав до м. Києва.

Заявлені позовні вимоги потерпілого визнав в повному обсязі, вибачився перед останнім.

Показання обвинуваченого повністю підтвердив, допитаний під час судового розгляду потерпілий ОСОБА_5 . Заявлений цивільний позов підтримав повністю, просив його задовольнити. При призначенні покарання обвинуваченому просив суворо його не карати, вважаючи за можливе його виправлення. Зазначив, що жодних претензій до ОСОБА_4 , як до працівника не було, а причиною вчинення злочину скоріш за все стало вживання спиртного. Вважає, що обвинувачений має шанс та право на виправлення, а суворе покарання бажаних результатів не дасть. Додав, що претензій до нього не має.

Оскільки обвинуваченим та іншими учасниками судового провадження не оспорюються фактичні обставини справи і, як встановлено судом, вони правильно розуміють зміст цих обставин, відсутні будь-які сумніви у добровільності їх позиції, суд, відповідно до ч. 3 ст. 349 КПК України, визнав недоцільним дослідження інших доказів по справі. При цьому судом роз`яснено, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оскаржити ці фактичні обставини в апеляційному порядку.
Вирішуючи питання щодо заявлених потерпілим ОСОБА_5 позовних вимог суд приходить до наступних висновків.

Майнова шкода, завдана неправомірними діями особистим немайновим правам фізичної особи, а також шкода завдана майну фізичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала (ч. 1 ст. 1166 ЦК України).

Таким чином, суд приходить до висновку про обґрунтованість та доведеність заявлених вимог, у зв`язку із чим вони підлягають задоволенню у повному обсязі, із стягненням з ОСОБА_4 на користь ОСОБА_5 29200 грн.

При призначенні покарання ОСОБА_4 суд враховує характер та ступінь тяжкості скоєного кримінального правопорушення, позицію потерпілого щодо призначення покарання, особу винного, який характеризується посередньо, постійного місця проживання не має, не працевлаштований, на обліку у лікарів-психіатра та нарколога не знаходиться, вчинив злочин протягом невідбутої частини покарання за попереднім вироком, має непогашені судимості за вчинення інших корисливих злочинів.

Обставин, що обтяжують покарання судом встановлено не було. До обставин, що пом`якшують покарання суд відносить повне визнання свої вини та щире каяття.

Враховуючи викладене суд вважає, що обвинуваченому необхідно призначити покарання в межах санкції ч. 2 ст. 185 КК України, пов`язане з обмеженням волі із застосуванням ст. 71 КК України.

Керуючись ст. ст. 349, 373, 374 КПК України, суд, -

у х в а л и в:
ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнати винним у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 185 КК України та призначити покарання у вигляді 2 (двох) років 6 (шести) місяців обмеження волі.

На підставі ст. 71 КК України до покарання призначеного за даним вироком, частково приєднати невідбуту частину покарання за вироком Новоронцовського районного суду Херсонської області від 16.09.2005 року і за сукупністю вироків визначити остаточне покарання у вигляді обмеження волі на строк 3 (три) роки.

На підставі ст. 72 КК України зарахувати ОСОБА_4 в строк відбування покарання термін тримання під вартою в період з 25.03.2015 р. з розрахунку 1 (один) день попереднього ув`язнення відповідає 2 (двом) дням обмеження волі.

Запобіжний захід у вигляді тримання під вартою залишити без змін до набрання вироком законної сили.

Цивільний позов ОСОБА_5 задовольнити. Стягнути з ОСОБА_4 на користь ОСОБА_5 29200 грн. в рахунок відшкодування завданої матеріальної шкоди (а.п. 6).

На вирок може бути подана апеляційна скарга протягом 30 днів з дня проголошення до апеляційного суду Херсонської області через Суворовський районний суд м. Херсона з урахуванням обмежень, визначених ч. 3 ст. 349 КПК України.

Вирок суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Обвинувачений має право на ознайомлення з журналом судового засідання та подання на нього письмових зауважень.

Учасники судового провадження протягом строку апеляційного оскарження мають право заявити клопотання про ознайомлення з матеріалами кримінального провадження.

Копія вироку негайно після судового засідання вручається обвинуваченому та прокурору.

Суддя: ОСОБА_1