Провадження № 11-кп/792/83/15
Категорія: ч.3 ст.185 КК України Доповідач ОСОБА_2
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
19 січня 2015 року Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ апеляційного суду Хмельницького області в складі :

головуючого - судді ОСОБА_2 ,
суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4
з участю секретаря ОСОБА_5
прокурора ОСОБА_6
захисника ОСОБА_7
обвинуваченої ОСОБА_8
розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Хмельницькому кримінальне провадження за апеляційною скаргою прокурора на вирок Хмельницького міськрайонного суду від 17 листопада 2014 року, -
в с т а н о в и л а:
Вироком Хмельницького міськрайонного суду від 17 листопада 2014 року ОСОБА_8
ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженку м. Хмельницького, громадянку України, українку, з середньою спеціальною освітою, не заміжню, маючу на утриманні малолітню дитину 2009 року народження, не працюючу, зареєстровану та проживаючу в АДРЕСА_1 , раніше судиму:
- 10 лютого 2014 року Хмельницьким міськрайонним судом за ст. 185 ч.1 КК України до штрафу в розмірі 850 грн. (штраф не сплачено);
- 09 травня 2014 року Хмельницьким міськрайонним судом за ст. 185 ч.2, 71 КК України до 1 року позбавлення волі та штрафу в розмірі 850 грн. Звільнена від відбування призначеного покарання на підставі п. „в ст.1 Закону України „Про амністію у 2014 році,
засуджено за ч.3 ст. 185 КК України на 3 роки позбавлення волі.
На підставі ст. 75 КК України звільнено від відбування покарання з випробуванням, із встановленням іспитового строку на 2 роки.
Згідно із вимогами ст. 76 КК України на ОСОБА_8 покладено обов`язки:
· не виїжджати за межі України на постійне місце проживання без дозволу кримінально виконавчої інспекції;
· повідомляти кримінально виконавчої інспекції про зміну місця проживання, роботи або навчання;
· періодично з`являтися для реєстрації в кримінально виконавчу інспекцію.

За вироком суду, 30 серпня 2014 року, біля 6 год. 00 хв. ОСОБА_8 , перебуваючи у квартирі АДРЕСА_2 , за місцем свого постійного проживання, під час того, як її знайома ОСОБА_9 , яка гостювала у неї вдома, спала, з метою вчинення крадіжки таємно викрала із жіночої сумочки її ключі від квартири.
Цього ж дня біля 9 год. 00 хв. ОСОБА_8 за допомогою викрадених у потерпілої ключів, з корисливих мотивів проникла до квартири АДРЕСА_3 , звідки таємно викрала належній ОСОБА_9 планшет „Freelander вартістю 1450 грн. та ноутбук „Asus A53Z вартістю 2500 грн., заподіявши потерпілій матеріальної шкоди на суму 3950 грн.
В апеляційній скарзі прокурор, не оспорюючи факту доведеності вини та правильності кваліфікації дій ОСОБА_8 за ч.3 ст. 185 КК України, просить вирок суду в частині призначеного покарання скасувати, у з`вязку із неправильним застосуванням закону та м`якістю призначеного покарання і призначити їй покарання у виді 3 років позбавлення волі.
Зазначає, що при ухвалені вироку судом не в`зяті до уваги обставини, що негативно характеризують обвинувачену, у тому числі, що вона 2 рази за 2014 рік притягувалась до кримінальної відповідальності.
Заслухавши доповідача, прокурора, на підтримку поданої апеляційної скарги, обвинувачену ОСОБА_8 , надавши їй можливість виступу в судових дебатах та останньому слові, перевіривши матеріали кримінальної справи, обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що вона не підлягає до задоволення.
Висновки суду першої інстанції про доведеність вини ОСОБА_8 у крадіжці майна громадянки ОСОБА_9 при обставинах, зазначених у вироку, відповідають фактичним обставинам кримінального провадження, підтверджується матеріалами кримінального провадження, ніким не оспорюються та є обґрунтованими. Ці обставини дали місцевому суду обгрунтовані підстави для розгляду справи за процедурою передбаченою ч.3 ст.349 КПК України.
Кваліфікація дій обвинуваченої ОСОБА_8 за ч.3 ст.185 КК України, є вірною і сумніву не викликає.

При призначенні покарання обвинуваченій ОСОБА_8 суд врахував ступінь тяжкості вчиненого злочину, відсутність тяжких наслідків, що вона на обліку у ХОНД та ХОПНД не перебуває, визнала вину, щиро покаялась у скоєному, активно сприяла розкриттю злочину, має на утриманні малолітню дитину 2009 року народження, яку виховує сама у не повній сім`ї, не заміжня. Зі слів захисника, не офіційно працевлаштована, фактично живе на допомогу, яку виділяє держава на дитину.

Ці обставини дали обгрунтовані підстави для призначення покарання із застосуванням ст. 75 КК України. Навіть за наявності її негативної характеристики та двох притягнень до кримінальної відповідальності у 2014 році, вважати це покарання неправильним і таким, що є явно несправедливим у місцевого та апеляційного судів підстав не знайшлось.

Обране ОСОБА_8 покарання із застосуванням ст. 75 КК України слід вважати достатнім для її виправлення та попередження нових злочинів.

За таких обставин колегія суддів вважає, що апеляція прокурора не підлягає задоволенню.

Керуючись ст. 407 КПК України, колегія суддів, -

п о с т а н о в и л а :
Вирок Хмельницького міськрайонного суду від 17 листопада 2014 року стосовно ОСОБА_8 залишити без зміни, апеляцію прокурора без задоволення.
На ухвалу може бути подана касаційна скарга до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом трьох місяців з дня її проголошення.
Головуючий: /підпис/
Судді: /підписи/
Згідно з оригіналом: суддя апеляційного суду ОСОБА_2