Справа № 356/129/15-к Головуючий у І інстанції ОСОБА_1
Провадження № 11-кп/780/374/15 Доповідач у 2 інстанції ОСОБА_2
Категорія 18 07.05.2015

УХВАЛА
Іменем України
07 травня 2015 р. м. Київ

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Апеляційного суду Київської області у складі:

Головуючого судді : ОСОБА_2 ,
суддів : ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,
при секретарі : ОСОБА_5 ,
з участю прокурора : ОСОБА_6 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві кримінальне провадження за апеляційною скаргою засудженого ОСОБА_7 на ухвалу Березанського міського суду Київської області від 16 лютого 2015 року, якою відмовлено у задоволенні подання про звільнення засудженого ОСОБА_7 від подальшого відбування покарання на підставі Закону України «Про амністію у 2014 році» за вироком Ірпінського міського суду Київської області від 16.10.2014 року ,-

В с т а н о в и л а :
До суду з поданням звернулася адміністрація Березанської ВК № 95, яке узгоджене з спостережною комісією Березанського міськвиконкому про застосування ЗУ «Про амністію у 2014 році» щодо ОСОБА_7 .

Ухвалою Березанського міського Київської області відмовлено у задоволенні подання про звільнення засудженого ОСОБА_7 від подальшого відбування покарання на підставі Закону України «Про амністію у 2014 році» за вироком Ірпінського міського суду Київської області від 16.10.2014 року.

Своє рішення суд мотивує тим, що ОСОБА_7 має непогашені та не зняті судимості за тяжкі злочини.

В апеляційній скарзі засуджений ОСОБА_7 , не погоджуючись з рішенням суду першої інстанції, просить застосувати до нього ст. 6 Закон України «Про амністію у 2014 році», оскільки на думку апелянта він підпадає під дію вищевказаного Закону.

Заслухавши доповідача, думку прокурора, який просив ухвалу суду залишити без змін, перевіривши матеріали подання та доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга засудженого не підлягає до задоволення з наступних підстав.

Як вбачається з матеріалів провадження, ОСОБА_7 має непогашені та не зняті судимості за тяжкі злочини.

Вироком Мінського районного суду м. Києва від 17.10.1994 року ОСОБА_8 засуджено за ч. 3 ст. 140, ч. 2 ст. 141 ст. 42 КК України (в редакції 1960 року) до 4 років позбавлення волі з конфіскацією майна. Зазначена судимість непогашена, оскільки строк погашення цієї судимості перервався, у відповідності до ст. 55 КК України (в редакції 1960 року) та ОСОБА_7 скоєно новий злочин за вироком Мінського районного суду м. Києва від 10.07.1998 року.

Крім того ОСОБА_7 вироком Оболонського районного суду Київської області від 23.08.2002 року було засуджено за ч. 3 ст. 185, ч. 2 ст. 186, ст. 70 КК України до 4 років позбавлення волі. вказана судимість непогашена, так як строк погашення цієї судимості перервався відповідно до ст. 89 КК України (в редакції 2001 року), оскільки ОСОБА_7 скоїв новий злочин за вироком Голосіївського районного суду м. Києва від 25.11.2009 року.

Також зі змісту ухвали суду першої інстанції видно, що представник Березанської ВК № 95 в судовому засіданні пояснив, що адміністрація виправної колонії помилково звернулася до суду з поданням про застосування до ОСОБА_7 ЗУ «Про амністію у 2014 році».

Згідно з характеристикою (а.с. 2) ОСОБА_7 на виробництві установи Березанської ВК не працевлаштований, бажання працювати не висловлює. За час відбування покарання характеризується задовільно, заохочень та стягнень не має. Виконує законні вимоги персоналу установи виконання покарань. Умисно уникає виконання робіт із самообслуговування, не бачить необхідності у самостійному їх виконанні. Свідомо уникає виконання робіт по благоустрою установи виконання покарань або перекладає їх виконання на інших засуджених.
Враховуючи зазначені вище обставини, колегія суддів приходить до висновку, що суд першої інстанції під час розгляду подання повністю дотримався вимог кримінального закону та обґрунтовано дійшов висновку про те, щодо засудженого ОСОБА_7 не може бути застосовано ЗУ «Про амністію у 2014 році», з чим погоджується і колегія суддів.
За таких обставин колегія суддів вважає, що ухвала суду першої інстанції щодо ОСОБА_7 є законною, обгрунтованою та вмотивованою, а тому підстав для її скасування та задоволення поданої апеляційної скарги не вбачає.
Керуючись ст.ст. 404, 405, 407, 419, 539 КПК України, колегія суддів,-

УХВАЛИЛА:

Ухвалу Березанського міського суду Київської області від 16 лютого 2015 року щодо ОСОБА_7 залишити без змін.

Судді: