Провадження № 1-кп/752/645/13
ВИРОК

Іменем
України

21.10.2013 р. Голосіївський районний суд м.
Києва

в складі: головуючого судді
Білика О.В.

при секретарі
Симоненко І.В.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в приміщенні суду в м. Києві
кримінальне провадження № 0008150 по
обвинуваченню ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1,
уродженця с.Вища Дубечня
Вишгородського району Київської
області, українця, громадянина України,
освіта сердня-технічна, неодруженого,
не працюючого, раніше судимого:

-вироком Оболонського районного суду м.
Києва від 21.11.2006 року за ч.3 ст. 185 КК
України до 3 років позбавлення волі, на
підставі ст. 75 КК України був
звільнений з іспитовим строком
терміном на 1 рік;

-вироком Вишгородського районного
суду Київської області від 23.03.2007 року
за ч.3 ст. 185 КК України до 3 років
позбавлення волі;

-вироком Голосіївського районного суду
м. Києва від 23.072012 року за ч.2 ст. 185 КК
України до 3 років позбавлення волі, на
підставі ст. 75 КК України був
звільнений з іспитовим строком
терміном на 2 роки;

-вироком Голосіївського районного суду
м. Києва від 02.11.2012 року за ч.1 ст. 296, ч.4
ст. 70 КК України до 1 року обмеження
волі, на підставі ст. 75 звільнений з
іспитовим строком на 3 роки,

у вчиненні злочину, передбаченого ст 185
ч. 2 КК України, -

з участю прокурора Коржа Р.О.,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 маючи не зняту та
непогашену у встановленому законом
порядку судимість, перебуваючи на
іспитовому строку, на шлях виправлення
не став, належних висновків для себе не
зробив, та знову, повторно вчинив новий
злочин за наступних обставин: так,
18.06.2013 приблизно о 18 год. 00 в.,
перебуваючи в квартирі АДРЕСА_1,
вирішив повторно, таємно викрасти чуже
майно, яке належить ОСОБА_2

Реалізуючи свій злочинний умисел,
направлений на повторне, таємне
викрадення чужого майна, впевнившись,
що за його діями ніхто не спостерігає,
ОСОБА_1 зайшов в одну з кімнат
вищевказаної квартири та, помітивши на
телевізорі ноутбук марки «Леново»,
чорного кольору взяв його під руку та
умисно, з корисливих спонукань, з метою
наживи повторно, таємно викрав майно,
що належить ОСОБА_2

Повторно, таємно викравши чуже
майно, ОСОБА_1 з місця вчинення злочину
з викраденим зник, завдавши потерпілій
ОСОБА_2 матеріальної шкоди на загальну
суму 10004 грн. 86 коп. відповідно до
фіскального чеку магазину «ельдорадо».

Допитаний в ході судового
розгляду ОСОБА_1 свою вину в
інкримінованому йому злочині визнав
повністю та показав суду про те, що
дійсно він 18.06.2013 року зайшов до
квартири своїх знайомих яка
знаходиться за адресою: АДРЕСА_1, та
побачив що на телевізорі лежить
ноутбук а у кімнаті нікого немає він
взяв ноутбук марки «Леново» та вийшов
із квартири вказаний ноутбук здав до
ломбарду та отримав за нього 1500 гривен.

Щиро розкаявся у вчиненому,
просив суд не карати його суворою.

За згодою сторін згідно ст. 349 ч. 3
КПК України судом було визнано
недоцільним дослідження таких доказів
по справі як покази потерпілих, свідків
та інших доказів, що були зібрані в ході
досудового розслідування стосовно
фактичних обставин справи, оскільки
обвинувачений та інші учасники
судового розгляду правильно розуміють
зміст цих обставин, немає сумнівів у
добровільності та істинності їх
позиції, а також фактичні обставини
справи ніким не оспорюються.

Тому суд обмежив дослідження
фактичних обставин справи допитом
обвинуваченого та дослідженням таких
матеріалів кримінальної справи, що
характеризують його особу, та надійшов
до висновку про те, що дії підсудного
ОСОБА_1 за ч. 2, 185 КК України
кваліфіковано правильно, як таємне
викрадення чужого майна - крадіжка,
вчинена, повторно.

При обранні міри покарання ОСОБА_1
суд враховує наступні обставини
справи:

- ступінь тяжкості вчинених
обвинуваченим злочинів: злочини,
передбачені ст.. 185 ч. 2 КК України,
віднесені кримінальним законом до
категорії середньої тяжкості;

- особу обвинуваченого, який за місцем
проживання характеризується
позитивно, на обліку у лікарів
нарколога, психіатра не перебуває,
вчинив злочин під час іспитового
строку.

Обставинами, що пом'якшують
покарання обвинуваченого, у
відповідності зі ст. 66 КК України є щире
каяття у вчиненому та активне сприяння
розкриттю злочину.

Обставин, що обтяжують покарання
обвинуваченого, згідно ст. 67 КК України
судом не встановлено.

На підставі викладеного суд
надходить до висновку про те, що
перевиховання та виправлення ОСОБА_1
можливо тільки в умовах ізоляції від
суспільства, а тому необхідно
призначити йому покарання в межах
санкції ст. 185 ч. 2 КК України у виді
позбавлення волі.

Цивільний позов потерпілої
ОСОБА_2. пред'явлений нею до підсудного
ОСОБА_1 про відшкодування матеріальної
та моральної шкоди в розмірі 11004грн та
86 коп. підлягає задоволенню у зв'язку з
його повним визнанням обвинуваченим.

На підставі вищевикладеного,
керуючись ст.ст.368, 374 КПК України, -

ЗАСУДИВ:

ОСОБА_1 визнати винним у вчиненні
злочину, передбаченого ч.2 ст.185 КК
України, та призначити йому покарання у
виді 1 (одного) року позбавлення волі.

Відповідно до ст. 71 КК України
шляхом часткового приєднання
невідбутої частини покарання за
вироком Голосіївського районного суду
м.Києва від 02.11.2013 року до призначеного
даним вироком покарання, остаточно
призначити покарання за сукупністю
вироків - 1 (один) рік 1 (один) місяць
позбавлення волі.

Міру запобіжного заходу ОСОБА_1 до
вступу вироку в законну силу залишити
без змін - тримання під вартою.
Початок строку
відбування покарання засудженому
ОСОБА_1 обраховувати, починаючи з 05.09.2013
р. по 21.10.2013 р. включно.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь
ОСОБА_2, моральну шкоду в розмірі 1000
(одна тисяча) гривень 00 коп та
матеріальну шкоду 10004 (десять тисяч
чотири) гривень 86 коп

Вирок може бути оскаржений до
Апеляційного суду м. Києва через
Голосіївський районний суд м. Києва
протягом 30 діб з дня проголошення.

Суддя
О.В.Білик