Провадження № 1-в/537/287/2015
Справа № 537/2640/15-к
УХВАЛА
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
03.07.2015 року Крюківський районний суд м. Кременчука Полтавської області в складі головуючого судді ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 , за участю прокурора ОСОБА_3 , представника Крюківського РП КВІ ОСОБА_4 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Кременчуці клопотання Крюківського РП КМВ КВІ УДПтСУ в Полтавській області про розгляд питання щодо застосування положень ст..80 КК України відносно ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки м.Кременчука Полтавської області, останнє відоме місце проживання: АДРЕСА_1 ,
В С Т А Н О В И В:

Крюківський РП КВІ УДПтСУ в Полтавській області звернувся до суду з клопотанням про розгляд питання щодо застосування положень ст..80 КК України відносно ОСОБА_5 , засудженої за вироком Великописарівського районного суду Сумської області від 10.05.2007 року за ч.2 ст.190 КК України до покарання у виді 2 років позбавлення волі. Постановою Уманського міськрайсуду Черкаської області від 19.06.2008 року засудженій ОСОБА_5 невідбуту частину покарання 8 місяців замінено більш м`яким покаранням у вигляді штрафних робіт з відрахуванням в доход держави 20% заробітної плати.
Своє клопотання мотивували тим, що матеріали із Уманської виправної колонії № 129 надійшли до Крюківського РП КВ1 та були прийняті до виконання 25.07.2008 року. Засуджена викликалася до КВІ на 06.08. та на 15.08.2008 року, але за викликами не з`явилася. 15.08.2008 року до Кременчуцького РВ УМВС України в Полтавській області було направлене подання про привід засудженої, який виконано не було. У відношенні ОСОБА_5 були проведені початкові розшукові заходи в ході яких встановити місце знаходження засудженої не виявилося можливим. 08.10.2008 року матеріали ПРЗ направлені до Кременчуцького РВ УМВС України в Полтавській області для здійснення подальшого розшуку. А також до прокуратури м. Кременчука направлене подання для вирішення питання про притягнення ОСОБА_5 до кримінальної відповідальності відповідно до ч.2 ст.389 КК України за ухилення від відбування покарання у виді 8 місяців виправних робіт.
05.11.2008 року до Крюківського РП КВІ надійшло повідомлення від слідчого СВ Конотопського MB УМВС України в Сумській області про те, що 05.08.2008 року у відношенні ОСОБА_5 , СВ Конотопського МВ порушено кримінальну справу за злочин передбачений ч.2 ст. 190 КК України, а 15.10.2008 року винесено постанову про оголошення розшуку обвинуваченої, 16.10.2008 року провадження призупинене.
21.01.2009 року з Крюківського РВ КМУ ГУМВС України в Полтавській області надійшло повідомлення про те, що в порушенні кримінальної справи за ч.2 ст.389 КК України за фактом злісного ухилення від відбування покарання відносно громадянки ОСОБА_5 відмовлено на підставі ст.6 п.2 КПК України 1960р.
Таким чином, засудженій не були роз`яснені порядок та умови вибування покарання у виді виправних робіт, ухвала Уманського міськрайсуду Черкаської області від 19.06.2008 року якою засудженій ОСОБА_5 невідбуту частину покарання 8 місяців позбавлення волі замінено більш м`яким покаранням у вигляді 8 місяців виправних робіт з відрахуванням в доход держави 20% заробітної плати, не виконана. Враховуючи вищевикладене та на підставі ст.537 КПК України, Крюківський РП КВІ прохає роз`яснити можливість застосування до засудженої ОСОБА_5 положень ст.80 КК України «Звільнення віл відбування покарання у зв`язку із закінченням строків давності виконання обвинувального вироку».
Засуджена ОСОБА_5 повторно в судове засідання не з`явилася, про час та місце розгляду клопотання повідомлялась належним чином, однак. Почтові повідомлення повернулись з відміткою про не проживання адресата за вказаною адресою.
Представник КВІ вважав, що клопотання є законним просив його задовольнити.
Прокурор вважає, що в задоволенні клопотання необхідно відмовити, оскільки дане питання врегульовано законом, і не потребує його вирішення судом.

Вивчивши матеріали справи, вислухавши представника кримінально-виконавчої інспекції, прокурора, суд вважає, що подання задоволенню не підлягає з наступних підстав.

Згідно ч.1, ч.3 статті 80 КК України:
«1. Особа звільняється від відбування покарання, якщо з дня набрання чинності обвинувальним вироком його не було виконано в такі строки:
1) два роки - у разі засудження до покарання менш суворого, ніж обмеження волі;
2) три роки - у разі засудження до покарання у виді обмеження волі або позбавлення волі за злочин невеликої тяжкості;
3) п`ять років - у разі засудження до покарання у виді позбавлення волі за злочин середньої тяжкості, а також при засудженні до позбавлення волі на строк не більше п`яти років за тяжкий злочин;
4) десять років - у разі засудження до покарання у виді позбавлення волі на строк понад п`ять років за тяжкий злочин, а також при засудженні до позбавлення волі на строк не більше десяти років за особливо тяжкий злочин;
5) п`ятнадцять років - у разі засудження до покарання у виді позбавлення волі на строк більше десяти років за особливо тяжкий злочин.
3. Перебіг давності зупиняється, якщо засуджений ухиляється від відбування покарання. У цих випадках перебіг давності відновлюється з дня з`явлення засудженого для відбування покарання або з дня його затримання. У цьому разі строки давності, передбачені пунктами 1-3 частини першої цієї статті, подвоюються».
Судом встановлено, що ОСОБА_5 засуджена за вироком Великописарівського районного суду Сумської області від 10.05.2007 року за ч.2 ст.190 КК України до покарання у виді 2 років позбавлення волі. Постановою Уманського міськрайсуду Черкаської області від 19.06.2008 року засудженій ОСОБА_5 невідбуту частину покарання 8 місяців замінено більш м`яким покаранням у вигляді штрафних робіт з відрахуванням в доход держави 20% заробітної плати.
Згідно постанови Уманського міськрайсуду Черкаської області від 19.06.2008 року, встановлено, що ОСОБА_5 знала про ухвалення зазначеної постанови, оскільки приймала участь у розгляді справи. Крім того, в матеріалах особової справи є підписка ОСОБА_5 про необхідність явки до інспектора виправних робіт та повідомлення про працевлаштування.
За таких обставин, суд не знаходить підстав вважати, що засудженій не були роз`яснені порядок та умови вибування покарання у виді виправних робіт, як зазначено в клопотанні, і подальшу поведінку засудженої необхідно розцінювати як ухилення від відбування покарання у вигляді штрафних робіт з відрахуванням в доход держави 20% заробітної плати, тому в даному випадку діють положення ч.3 ст.80 КК України щодо зупинення перебігу строків давності.
На підставі викладеного, а також враховуючи, що засуджена ОСОБА_5 перебуває в розшуку за постановою слідчого СВ Конотопського MB УМВС України в Сумській області від 15.10.2008 року, у зв`язку з притягненням до кримінальної відповідальності за ч.2 ст.190 КК України, суд приходить до висновку, що в задоволенні клопотання Крюківського РП КМВ КВІ УДПтСУ в Полтавській області про розгляд питання щодо застосування положень ст..80 КК України відносно ОСОБА_5 , у зв`язку з закінченням строків давності виконання обвинувального вироку - відмовити та повернути особову справу засудженої до Крюківського РП КВІ УДПтС в Полтавській області, до закінчення проведення розшукових заходів.

Керуючись п.9 ст.537, ст.539 КПК України, ст.ст.75, 78 КК України, ст. 165 КВК України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

В задоволенні клопотання Крюківського РП КМВ КВІ УДПтСУ в Полтавській області про розгляд питання щодо застосування положень ст..80 КК України відносно ОСОБА_5 , у зв`язку з закінченням строків давності виконання обвинувального вироку - відмовити та повернути особову справу засудженої до Крюківського РП КВІ УДПтС в Полтавській області, до закінчення проведення розшукових заходів.

На ухвалу суду може бути подана апеляція до апеляційного суду Полтавської області на протязі 7 діб.

Суддя: ОСОБА_1 .

Повний текст ухвали виготовлено 08.07.2015 року.