У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Колегія суддів Судової палати у кримінальних справах

Верховного Суду України у складі:

головуючого

Короткевича М.Є.,

суддів

Кліменко М.Р. і Гриціва М.І.

розглянула в судовому засіданні 7 жовтня 2008 року
кримінальну справу за касаційним поданням заступника прокурора Херсонської
області на вирок Генічеського районного суду Херсонської області від 21
лютого 2007 року та ухвалу Апеляційного суду Херсонської області від 11
березня 2008 року щодо
ОСОБА_1.

Цим вироком засуджено

ОСОБА_1,

ІНФОРМАЦІЯ_1народження,

раніше не судимого,

- за ч.1 ст.286 КК України на 2 роки обмеження волі з позбавленням права
керувати транспортними засобами на строк 1 рік.

На підставі ст.75 КК
України ОСОБА_1
звільнено від призначеного покарання з випробуванням з іспитовим строком на 2
роки з покладенням на підставі ст. 76 КК України обов'язку періодично
з'являтися на реєстрацію до органів кримінально-виконавчої системи.

За вироком суду ОСОБА_1 засуджено за
те, що він 02.08.2004 року близько 11 год., керуючи автомобілем ВАЗ
2101, в районі бази відпочинку "Чайка-2" на автошляху
Генічеськ-Стрілкове порушив вимоги п.п.
10.1. та 10.4. Правил дорожнього руху
України та допустив зіткнення з автомобілем ВАЗ 2121 під керуванням ОСОБА_2
Унаслідок ДТП ОСОБА_2 і пасажиру ОСОБА_3 були заподіяні середньої тяжкості
тілесні ушкодження, а пасажирам ОСОБА_4 і ОСОБА_5 - легкі тілесні ушкодження,
що потягли короткочасний розлад здоров'я.

Ухвалою Апеляційного суду Херсонської області від 11
березня 2008 року вирок щодо ОСОБА_1 залишено без зміни.

У касаційному поданні заступник прокурора Херсонської області стверджує, що суд усупереч ст. 77
КК України звільнив ОСОБА_1
від відбування додаткового покарання у виді позбавлення права керувати
транспортними засобами, внаслідок чого йому було призначено м'яке покарання.
Просить судові рішення щодо ОСОБА_1 скасувати, а справу направити на новий судовий розгляд.

Заслухавши доповідь судді Верховного
Суду України, перевіривши матеріали кримінальної справи та обговоривши доводи
касаційного подання, колегія суддів вважає, що воно задоволенню не підлягає з
наступних підстав.

Висновок суду про доведеність винуватості ОСОБА_1 у вчиненні зазначеного у
вироку злочину підтверджується доказами, дослідженими судом, і не заперечується
у касаційному поданні.

Дії засудженого правильно кваліфіковано за ч.1 ст. 286 КК України.

Істотних порушень вимог кримінально-процесуального
закону, які тягнуть зміну чи скасування судових рішень, перевіркою матеріалів
справи не встановлено.

Покарання ОСОБА_1 за вчинений злочин призначено
відповідно до вимог ст.ст. 65, 75 КК України з урахуванням ступеня тяжкості
вчиненого злочину, даних про особу засудженого.

Зокрема, судом було ураховано те, що ОСОБА_1 учинено злочин невеликої тяжкості,
він позитивно характеризувався, мав на утриманні неповнолітню дитину.

За таких обставин суд дійшов правильного висновку, з яким погоджується і
колегія суддів, про можливість виправлення ОСОБА_1 без відбування основного покарання.

Твердження прокурора про те, що суд на підставі ст. 75 КК України звільнив
ОСОБА_1 не тільки від основного, а й від додаткового покарання у виді
позбавлення права керувати транспортними засобами строком на 1 рік, є
безпідставним, оскільки суд при постановленні вироку керувався вимогами ст.ст.
75, 77 КК України, згідно з якими допускається звільнення від відбування з
випробуванням тільки основного
покарання, у тому числі у виді обмеження волі, а додаткове покарання у виді позбавлення права керувати транспортними
засобами виконується реально.

Як видно з супровідного листа Генічеського районного суду Херсонської
області від 26.03.2008 року, вирок суду щодо ОСОБА_1 у частині позбавлення його
права керувати транспортними засобами строком на 1 рік був направлений судом
начальнику Каховського МРЕВ ДАІ у Херсонській області і прийнятий ним, тобто
звернутий до реального виконання.

З огляду на викладене, колегія суддів
вважає, що по справі не допущено неправильного застосування ст. 75 КК
України, а щодо м'якості такого покарання у касаційному поданні прокурора не
наведено інших мотивів.

Тому немає підстав вважати призначене покарання м'яким.

Інших обґрунтованих доводів щодо незаконності судових рішень щодо ОСОБА_1 у
касаційному поданні не наведено.

З огляду на викладене, підстав для призначення справи до
розгляду з обов'язковим повідомленням осіб, зазначених у ст. 384 КПК України,
немає.

Керуючись ст. 394 КПК України, колегія суддів

у х в а л и л а :

відмовити у задоволенні касаційного подання заступника
прокурора Херсонської області на вирок Генічеського районного суду Херсонської
області від 21 лютого 2007 року та хвалу апеляційного суду Херсонської області
від 11 березня 2008 року щодо ОСОБА_1.

Судді:

Короткевич М.Є. Кліменко М.Р. Гриців М.І.