Справа 11-
Головуючий у 1 інстанції Крапивний В. І.
Доповідач Антипець В.М.
колегія суддів судової палати в кримінальних справах апеляційного суду
Чернігівської області в складі :
головуючого - судді Салая Г. А.
суддів: Антипець В. М. Білоброва
з участю прокурора Лисуна С. І.
захисників: ОСОБА_1 та адвоката
засудженого ОСОБА_3
Розглянула у відкритому судовому засіданні в м.
Чернігові кримінальну справу за
апеляціями засудженого ОСОБА_3 та його захисника ОСОБА_1 на вирок Корюківського районного суду Чернігівської області від 26
ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_1 народження, уродженець м.
Прилуки Чернігівської області, громадянин України, неодружений, який має одну
неповнолітню дитину, з середньою
освітою, працював підсобним робітником
Щорського ТОВ „Астра”, зареєстрований в АДРЕСА_2, проживав в АДРЕСА_1,
раніше судимий:
1995 року Корюківським районним судом Чернігівської області за ст. ст. 206 ч.
2, 17 ч. 2, 215-3 ч. 1, 140 ч. 1, 42 КК України на 3 роки позбавлення волі;
1997 року Менським районним судом Чернігівської області за ст. ст. 101 ч. 3, 140 ч. 3, 42 КК України на 8
років позбавлення волі;
2004 року Корюківським районним судом Чернігівської області за ст. ст. 185 ч.
2, 185 ч. 3, 70, 71 КК України на 4 роки
року Щорським районним судом Чернігівської області за ст. ст. 185 ч. 2, 185 ч. 3, 70, 70 ч. 4 КК
України на п'ять років позбавлення волі. Постановою Уманського міськрайонного
суду Черкаської області від 05. 11. 2007 року невідбута частина покарання
замінена на більш м'яке покарання - на виправні роботи на 1 рік 4 місяці 25
днів з відрахуванням на користь держави 20 %.
Засуджений: за ст. 296 ч. 4 КК України на три роки позбавлення волі, за ст. 187 ч. 1
КК України на 3 роки позбавлення волі.
На підставі ст. 70 КК України шляхом часткового
складання покарань за сукупністю злочинів остаточно призначено три роки шість
місяців позбавлення волі.
Відповідно до ст. ст. 71 , 72 КК України частково приєднане
невідбуте покарання за вироком Щорського районного суду Чернігівської області і
за сукупністю вироків призначене покарання у виді трьох років дев'яти місяців
Як встановив суд, 23 грудня 2007 року, близько 22
години, в місті Корюківка, Чернігівської області,
ОСОБА_3, перебуваючи в стані алкогольного сп'яніння, прийшов до будинку ОСОБА_4, де із хуліганських
спонукань, грубо порушуючи громадський порядок та спокій громадян, увірвався до
веранди будинку і безпідставно причепився до ОСОБА_5, якого побив руками та
ногами, завдавав ударів кухонною каструлею по голові, та кухонним ножем порізав
ліве передпліччя, заподіявши ОСОБА_5 легкі тілесні ушкодження з короткочасним
Продовжуючи хуліганські дії, ОСОБА_3
відштовхнув від дверей господарку
будинку ОСОБА_4, вбіг у середину будинку, де кухонним ножем порізав спину
ОСОБА_6, заподіявши легке тілесне ушкодження з короткочасним розладом здоров'я,
після чого заволодів мобільним телефоном потерпілого моделі „Сіменс СХ-70
вартістю 250 гр., який намагався продати місцевим жителям.
В апеляції та доповненнях до апеляції
засуджений ОСОБА_3 просить вирок суду
скасувати по причині його не винуватості, порушити кримінальну справу по
відмовному матеріалу щодо працівників міліції. які його побили. Свої доводи він
обґрунтовує тим, що потерпілого ОСОБА_5 він не бив. Навпаки, ОСОБА_5 лаявся на його адресу та ударив його,
від чого він упав. Ножа він з собою не приносив, ножових порань нікому не
завдавав. Мобільний телефон знайшла свідок ОСОБА_7 на подвір'ї, забрала з
собою. Потерпілі ОСОБА_6 та ОСОБА_5 до
лікарні за медичної допомогою не зверталися, показання проти нього надали під примусом слідчого
В райвідділі міліції, працівники міліції побили
його, вимагаючи зізнання в крадіжці
мобільного телефону. З побоями
він потрапив до районної лікарні, де на дії працівників міліції написав скаргу в прокуратуру. Слідчий
прокуратури перевірку не проводив,
прийняв рішення про відмову в порушенні кримінальної справи, навмисно копію
постанови йому не вручив, щоб позбавити
права на оскарження.
- мати засудженого в своїй
апеляції, просить вирок щодо її сина скасувати як незаконний та порушити
кримінальну справу щодо працівників міліції. Свої доводи вона обґрунтовує
тим, що ОСОБА_3 інкримінованих йому
злочинів не вчиняв. Потерпілий ОСОБА_5,
був в стані алкогольного сп'яніння, а тому
відчинивши двері у веранду будинку ОСОБА_4, вилаявся нецензурно. Із-за
цього між її сином та ОСОБА_5 виникла сварка, останній вийшов з будинку на
подвір'я, а її син ОСОБА_1 розшукував
ОСОБА_7. Господарка будинку ОСОБА_9, перенесла інсульт, в неї болять ноги, пересувається за допомогою двох
палиць, в той день поминала чоловіка, а тому була напідпитку і упала сама, про що пояснила у судовому
засіданні. ОСОБА_6, не бачив як йому заподіяли поріз і хто, про події в їхньому будинку він дізнався зі
слів матері. Експертиза про наявність у нього порізу була проведена через
місяць після подій, що відбулися. Подряпина у ОСОБА_6 могла виникнути від чого
Свідок ОСОБА_7 суду підтвердила, що мобільний
телефон знайшла на подвір'ї і тільки
дорогою показала його ОСОБА_1.
На час затримання ОСОБА_3 у будинку ОСОБА_14,
телефону у нього не виявили. Працівники
міліції жорстоко побили її сина, вимагаючи зізнання у викраденні телефону. Вона
бачилася із сином в лікарні, побої : у
сина права сторона голови біля вуха була
синьою, око набрякло та опухло, великий
крововилив, ніс перебитий, синьо - червоного кольору. З лікарні сина виписали
хворим, під надуманим приводом, начебто перебував у лікарні в нетверезому стані. З дому, відразу після свят, ОСОБА_1 хворого, прямо з ліжка забрали в міліцію та помістили
Захисник вважає, що кримінальна справа сфабрикована
працівниками міліції з метою помсти її сину за написання заяви про побиття його
працівниками міліції.
Прокурор, який приймав участь в розгляді справи,
подану ним апеляцію до початку апеляційного розгляду справи відкликав.
Заслухавши доповідача, засудженого та його
захисників, які підтримали апеляції та просили скасувати вирок суду як
незаконний, закрити провадження по справі за відсутністю складу злочинів,
прокурора, який вважав вирок суду
законним та обґрунтованим, вивчивши матеріали кримінальної справи та перевіривши
доводи апеляцій, колегія суддів вважає, що апеляції засудженого та його
захисника не підлягають задоволенню.
Як вбачається з матеріалів кримінальної справи, 23
грудня 2007 року, близько 22 години, в м. Корюківка Чернігівської області,
ОСОБА_1, перебуваючи в стані алкогольного сп'яніння, разом із ОСОБА_7та ОСОБА_10, прийшли в господарство по
АДРЕСА_3, де проживає ОСОБА_4.
Засуджений ОСОБА_1почав стукати в двері веранди,
вимагаючи впустити їх у будинок. На прохання ОСОБА_4 двері відкрив потерпілий
ОСОБА_5, який повідомив присутнім, що поминки скінчилися і вона більше
не хоче нікого бачити.
ОСОБА_3, незважаючи на відмову господарки будинку його приймати у себе, продовжував стукати в двері
тим самим змусив ОСОБА_5 їх відкрити. Після чого ОСОБА_3 забіг у веранду ударив ОСОБА_5 рукою в обличчя, натягнув тому на голову
светр, схопив каструлю, ударив по голові
та кухонним ножем порізав руку.
Потерпілий ОСОБА_5 вибіг на подвір'я, чого не побачив ОСОБА_1 ,
намагаючись проникнути в середину будинку. При цьому він штовхнув господарку будинку ОСОБА_4, 1940 року
народження, яка перенесла інсульт і
пересувалася за допомогою двох
палиць. У будинку, не знайшовши
потерпілого ОСОБА_5, засуджений ОСОБА_1, напав на сплячого потерпілого ОСОБА_6,
якому порізав кухонним ножем спину та заволодів мобільним телефоном „ Сіменс
СХ-70” вартістю 250 грн.
Грюкання в чужі двері будинку серед ночі, нахабне
поводження по відношенню до господарки будинку ОСОБА_4, побиття потерпілого
ОСОБА_5 та заподіяння йому порізу кухонним ножем, розцінюється як грубе
порушення громадського порядку, яке відрізнялося особливою зухвалістю та було поєднаним із використанням предмету,
заздалегідь заготовленого для нанесення тілесних ушкоджень.
Завдання порізу кухонним ножем сплячому
потерпілому ОСОБА_6 та заволодіння його
мобільним телефоном, є розбійним нападом з метою заволодіння чужим майном, при
якому фізичне насильство небезпечне для життя та здоров'я потерпілого було
Посилання засудженого та його захисника на
необ'єктивне дослідження обставин події злочинів та умисне формування проти
нього доказової бази обвинувачення, безпідставні. Навпаки, всі докази мають
процесуальні джерела і досліджувалися судом відповідно до вимог закону.
ОСОБА_5 пояснював, що господарка будинку не бажала пускати до себе у
будинок нікого стороннього. ОСОБА_1 грюкав у двері, не зважаючи на відмову його впустити, через що він двері
відкрив і відразу отримав удар по голові.
Від господарки будинку ОСОБА_4 потерпілий дізнався, що засуджений бив його
каструлею по голові і від цього каструля
погнулася. Від ОСОБА_1 він утік на город, де з мобільного зателефонував у міліцію. До будинку повернувся після того, як компанія
ОСОБА_1 покинула будинок. Поріз на руці
помітив тільки у кімнаті, на світлі (протокол судового засідання а. с.
Під час судово - медичної експертизи на тілі
потерпілого ОСОБА_5, на середній третині лівого передпліччя був
виявлений рубець лінійної форми розміром
5х3 см., який утворився від різаної рани , нанесеної ріжучим предметом типу
ножа, за обставин, на які вказував
потерпілий слідчому, 23. 12. 2007 року.
Свідок ОСОБА_7 під час досудового слідства
пояснювала, що ОСОБА_1 увірвався у веранду будинку ОСОБА_4 і нічого не кажучи
почав бити ОСОБА_5 Володимира, спочатку
руками, потім каструлею по голові. У потерпілого пішла кров, а тому вона
намагалась його захистити від ОСОБА_1,
закрила ОСОБА_5 собою та сказала, щоб той тікав. ОСОБА_1 не помітив, куди подівся ОСОБА_5, намагався
проникнути у будинок. Поштовхом збив з
ніг господарку будинку, забіг до кімнат. Вона заспокоювала ОСОБА_4, яка не
могла без сторонньої допомоги підвестися з підлоги. Почувши крики, ОСОБА_7
зайшла у будинок і побачила ОСОБА_1 з ножем у руках . Він ударив по обличчю ОСОБА_12, замахнувся ножем на
ОСОБА_11, який спав. Вона утримала
ОСОБА_1 від завдання удару, після чого він пішов у кімнату, де спав ОСОБА_6, на якого також змахувався ножем.
Самого удару вона не бачила, оскільки в кімнаті було темно. На вулиці, в кишені
куртки ОСОБА_1 вона бачила ножа, яким ОСОБА_1 розмахував у будинку ОСОБА_12.
Цей ніж вона вихватила у ОСОБА_1 та викинула на вулиці Франка, біля болота.
У судовому засіданні свідок ОСОБА_7 змінила свої
покази, вказала, що під час досудового
слідства на неї чинився тиск працівниками міліції, а тому вона обмовила ОСОБА_1
у злочинах, які він не вчиняв. Суду свідок заявила, що ОСОБА_1 не бив потерпілого ОСОБА_5, тільки
посварилися. В руках у ОСОБА_1 вона бачила металевий гребінець, а не ніж ( а. с. 204-207).
показання свідка ОСОБА_7, надані
у судовому засіданні, суд об'єктивно послався на їх неправдивість.
поставлене запитання головуючого по справі ОСОБА_3 заявив, що ніякого металевого гребінця він при собі не мав ( а. с.
Згідно з висновком судово - медичної експертизи у
потерпілого ОСОБА_6 був виявлений рожевий рубець лінійної форми, розміром 8х0,3
см., який міг утворитися від різаної рани, завданої колюче - ріжучим предметом
типу ножа, за обставин, вказаних потерпілим.
Потерпілий ОСОБА_6 заперечував, що міг поранитися в
іншому місці та в інший час. До нього
сплячого в кімнату заходив з ножем ОСОБА_1, саме після цього у нього на спині
утворилася різана рана, яка за висновками судово - медичної експертизи
відноситься до категорії легких тілесних ушкоджень з короткочасним розладом
За характером і механізмом утворення у обох
потерпілих ОСОБА_6 та ОСОБА_5 були
виявлені сліди від ріжучих ран, завданих колюче - ріжучим предметом типу ножа.
Заперечення засудженого ОСОБА_3 щодо його непричетності
до завдання порізів потерпілим, детально перевірялися районним судом і
спростовані наведеними у вироку доказами.
Очевидець подій ОСОБА_10, який перебував в компанії
засудженого та свідка ОСОБА_7, як під
час досудового слідства так і в судовому засіданні стверджував, що ОСОБА_1
грюкав у двері будинку ОСОБА_12, незважаючи на повідомлення ОСОБА_5 що
господарка будинку не бажає їх бачити. Після того, як ОСОБА_5
відкрив двері, ОСОБА_13 накинувся
на нього з кулаками, через
декілька хвилин ОСОБА_5 вибіг з веранди, у крові та сховався. ОСОБА_1
відштовхнув господарку ОСОБА_4 та
побіг у будинок. Жінка впала на підлогу, плакала . Через деякий час
ОСОБА_1 вибіг з будинку, у нього в руках
був ніж і він розшукував
потерпілого ОСОБА_5. Після цих
подій він бачився з потерпілим ОСОБА_5 і той розповідав, що ОСОБА_1 його
Доводи захисника засудженого ОСОБА_1 щодо
необ'єктивності показань свідка ОСОБА_10 , по причині, що той пояснював про
завдання йому порізу ножем
ОСОБА_13, не заслуговують на увагу.
Свідок ОСОБА_10 органам досудового слідства та суду
надав правдиві свідчення про поведінку засудженого ОСОБА_3, особистих претензій
до засудженого він не висував. Його показання відповідають фактичним обставинам
справи.
Свідок ОСОБА_14 підтвердив, що 23 грудня 2007 року,
близько 22 години 30 хвилин, до нього
додому прийшли ОСОБА_1, ОСОБА_7 та ОСОБА_10. Саме ОСОБА_1 просив його продати
телефон марки „ Сіменс СХ-70” темного кольору гривень за 100, чого він того
вечора не зробив і повернув ОСОБА_1. Коли працівники міліції затримували
ОСОБА_3, той встиг викинути мобільний
телефон, який пропонував для продажу, тому він
24 грудня 2007 року запропонував купити
ОСОБА_15 за 150 гр., на що той погодився.
25 грудня 2007 року ОСОБА_15 добровільно видав телефон „ Сіменс СХ -70”, який йому продав ОСОБА_14, про що є протокол
добровільної видачі.
ОСОБА_6 впізнав свій телефон по моделі,
корпусу та емейл номеру. Сім-карта з
телефону була видалена. Саме цей телефон потерпілий залишив у своєму
будинку біля ліжка, коли лягав спати. На подвір'ї чи в іншому місті свій
мобільний телефон він не залишав.
Отже, суд належно оцінив усі розглянуті докази і
обґрунтовано визнав винним ОСОБА_1 у вчинені злочинів, передбачених ст.
ст. 296 ч. 4, 187 ч. 1 КК України.
Вирішуючи питання про призначення покарання засудженому ОСОБА_1 С. О., суд в повній мірі
врахував усі пом'якшуючі обставини, і не зважаючи на характер злочинів, особу винного, який
провину не визнав, не розкаявся, вчинив
нові злочини, під час невідбутого покарання, заміненого з позбавлення
волі на більш м'яке, і за сукупністю злочинів та сукупністю вироків,
призначив покарання в межах мінімально допустимого.
Порушити кримінальну справу щодо працівників
міліції, які за твердженням ОСОБА_3, під
час затримання, його незаконно, жорстоко
побили, завдали легких тілесних ушкоджень з короткочасним розладом
здоров'я, суд не має повноважень. В
даному випадку функції порушення кримінальної справи та проведення досудового
слідства покладаються на прокурора.
По справі є постанова слідчого прокуратури
Корюківського району від 18 січня 2008 року про відмову в порушенні
кримінальної справи по причині правомірності застосування фізичної сили
працівниками міліції щодо ОСОБА_3, який
після затримання чинив опір працівникам міліції. Намагався ударити в
обличчя працівника міліції Лисенка М. М,
. хапав того за формений одяг, накинувся на чергового міліції Зайця О. В.,
схопив того за формений одяг, зірвав годинник та намагався ногою вдарити в область
живота. З метою припинення фізичної протидії з боку ОСОБА_3 працівники міліції до нього
застосували гумову палку та наручники. Рішення слідчого прокуратури засудженим
ОСОБА_13 не оскаржене.
Враховуючи наведене та керуючись ст. ст. 365, 366,
379 КПК України, колегія суддів,
Апеляції засудженого ОСОБА_3 та його захисника
ОСОБА_1 залишити без задоволення, а
вирок Корюківського районного суду Чернігівської області від 26
травня 2008 року щодо ОСОБА_3 без змін.

СУДДІ :

САЛАЙ Г.
А. АНТИПЕЦЬ В.
М. БІЛОБРОВ В. Д.