АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Провадження № 11-кп/774/795/15 Справа № 183/1/15 Головуючий у 1 й інстанції - ОСОБА_1 Доповідач - ОСОБА_2

У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

19 травня 2015 року м. Дніпропетровськ

Колегія суддів судової палати з кримінальних справ апеляційного суду Дніпропетровської області в складі:

Головуючого-судді ОСОБА_2
суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4
за участю:
секретаря ОСОБА_5
прокурора ОСОБА_6
обвинувачених ОСОБА_7 , ОСОБА_8
розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Дніпропетровську кримінальне провадження за апеляційними скаргами першого заступника прокурора Дніпропетровської області та обвинуваченого ОСОБА_8 на вирок Новомосковського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 13 лютого 2015 року щодо:

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м.Лисичанська, Луганської області, громадянина України, який мешкає за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимого:
- 10 вересня 2012 року Першотравенським міським судом Дніпропетроської області за ч. 2 ст. 185 КК України до позбавлення волі строком на 4 роки, ухвалою апеляційного суду Дніпропетровської області від 25 грудня 2012 року засудженого до позбавлення волі строком на 3 роки; звільненого 31 березня 2014 року умовно-достроково на 1 місяць 25 днів з міст позбавлення волі;
засудженого за ст. 185 ч.2 КК України у вигляді позбавлення волі строком на 3 (три) роки; за ст. 185 ч.3 КК України у вигляді позбавлення волі строком на 4 (чотири) роки; за ст. 187 ч. 2 КК України із застосуванням ст. 69 КК України у вигляді позбавлення волі строком на 6 (шість) років, з конфіскацією майна.
На підставі ч. 1 ст. 70 КК України шляхом поглинання менш суворого покарання більш суворим призначено ОСОБА_7 покарання у вигляді позбавлення волі строком на 6 (шість) років, з конфіскацією майна.
ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженця с.Маївка, Дніпропетровського району, Дніпропетровської області, громадянина України, на утриманні має малолітню дитину, ІНФОРМАЦІЯ_3 , який мешкає за адресою: АДРЕСА_2 , раніше неодноразово судимого, останній раз:
- 14 березня 2007 року Дніпропетровським районним судом Дніпропетровської області за ч. 1 ст. 263 КК України до 2 років позбавлення волі. На підставі ст.. 70 ч.4 КК України до 9 років позбавлення волі з конфіскацією майна; звільненого 27 грудня 2013 року за відбуттям строку покаранняз місць позбавлення волі;
засудженого ч. 2 ст. 187 КК України на 7 (сім) років позбавлення волі, з конфіскацією майна.
В С Т А Н О В И Л А:

Згідно з вироком суду ОСОБА_7 та ОСОБА_8 визнані винними та засуджені за вчинення злочинів за таких обставин.

ОСОБА_7 , 05 вересня 2014 року, біля 13 години 30 хвилин проходив біля будівлі дитячого садка «Ромашка», розташованого по АДРЕСА_3 . В цей час у нього виник злочинний умисел, направлений на таємне викрадення чужого майна, що знаходилось в приміщенні дитячого садка.
Реалізуючи свій злочинний умисел, 05 вересня 2014 року, близько 13 години 45 хвилин, через незачинені двері, він зайшов до приміщення дитячого садка « ІНФОРМАЦІЯ_4 » та, проходячи по коридору вищевказаного приміщення, побачив привідкриті двері, через які він таємно проник до середини кладової кімнати, розташованої на першому поверсі дитячого садка «Ромашка» та, переконавшись, що його дії ніким не будуть помічені, таємно заволодів речами, що належать ОСОБА_9 , а саме: дерматиновою сумкою, яка для потерпілої не має матеріальної цінності, в середині якої знаходилося 400 Євро, 5500 гривень, паспорт громадянина України, свідоцтво про народження, реєстраційний номер облікової картки платника податків, а також мобільний телефон «SonyEricsson W700i», вартістю 441 гривні, який знаходився на поверхні столу та гаманцем шкіряним, що знаходився в шухляді столу та який для потерпілої не має матеріальної цінності, в середині якого знаходилося 400 гривень.
Після чого з викраденим майном ОСОБА_7 з місця скоєння злочину втік, розпорядившись в подальшому викраденим майном на власний розсуд та спричинивши потерпілій ОСОБА_9 матеріальну шкоду на суму 13932 гривень 20 копійок.
23 вересня 2014 року, близько 14 години 40 хвилин, ОСОБА_7 проходив біля терапевтичного відділення Новомосковської центральної міської лікарні, розташованого по вул. Українській, 12, в м.Новомосковську, Дніпропетровської області. В цей час у нього виник злочинний умисел, направлений на таємне викрадення чужого майна, що знаходилось в приміщенні вказаного відділення.
Реалізуючи свій злочинний умисел, 23 вересня 2014 року, близько 14 години 40 хвилин, ОСОБА_7 через незачинені двері зайшов до терапевтичного відділення НЦМЛ м. Новомосковська, Дніпропетровської області та перебуваючи на першому поверсі вказаного терапевтичного відділення, з розбігу штовхнув своїм тілом зачинені на ключ вхідні двері службового кабінету завідуючої терапевтичним відділенням ОСОБА_10 , в результаті чого двері відчинилися. Після цього він проник в середину кабінету, та переконавшись, що його дії ніким не будуть помічені, заволодів речами, що знаходилися в шафі та належать ОСОБА_10 , а саме: дерматиновою сумкою, яка для потерпілої не має матеріальної цінності, в середині якої знаходилось 4500 гривень, 100 доларів США, шкіряним гаманцем, який для потерпілої не має матеріальної цінності, в середині якого знаходилося 760 гривень та шкіряною візитницею «NeriKarra» вартістю 280 гривень 50 копійок.
Після цього з викраденим майном ОСОБА_7 з місця скоєння злочину втік, розпорядившись в подальшому викраденим майном на власний розсуд та спричинивши потерпілій ОСОБА_10 матеріальну шкоду на суму 6893 гривні 11 копійок.
08 жовтня 2014 року, близько 11 години 25 хвилин ОСОБА_7 знаходився на другому поверсі будинку АДРЕСА_4 біля кабінету № 202, який орендує фізична особа підприємець ОСОБА_11 для зайняття підприємницькою діяльністю, двері якого були зачинені на ключ. В цей час у ОСОБА_7 виник злочинний умисел, направлений на таємне викрадення чужого майна, що знаходилось в приміщенні кабінету № 202.
Реалізуючи свій злочинний умисел, він за допомогою металевого прута, шляхом взлому вхідних дверей кабінету № 202 проник до середини та, переконавшись, що його дії ніким не будуть помічені, заволодів речами, що належать ОСОБА_11 , а саме: ноутбуком «HР Pavilion g6-2286sr» вартістю 3777 гривні 60 копійок, золотою обручкою 585 проби, вагою 1,32 гр., вартістю 726 гривень, золотою обручкою 585 проби, вагою 1,88 гр., вартістю 1034 гривень, золотою обручкою 585 проби, вагою 2,81 гр., вартістю 1545 гривні 50 копійок та ключем від запалювання автомобіля «HyundaiGetz», який для потерпілої не має матеріальної цінності.
Після цього з викраденим майном ОСОБА_7 з місця скоєння злочину втік, розпорядившись в подальшому викраденим майном на власний розсуд та спричинивши потерпілій ОСОБА_11 матеріальну шкоду на суму 7083 гривні 6 копійок.
24 жовтня 2014 року, близько 12 години 20 хвилин, ОСОБА_7 проходив біля будівлі дитячої бібліотеки, розташованої по пл. Леніна, 6 в м.Новомосковську, Дніпропетровської області. В цей час у нього виник злочинний умисел, направлений на таємне викрадення чужого майна, що знаходилось в приміщенні дитячої бібліотеки.
Реалізуючи свій злочинний умисел, 24 жовтня 2014 року, близько 12 години 30 хвилин, ОСОБА_7 через незачинені двері зайшов до приміщення дитячої бібліотеки та, знаходячись у вестибюлі дитячої бібліотеки, переконавшись, що його дії ніким не будуть помічені, таємно заволодів речами, що належать ОСОБА_12 , а саме: дерматиновою сумкою, яка для потерпілої не має матеріальної цінності, в середині якої знаходився мобільний телефон «Мегафон» U8230 вартістю 425 гривень.
Після цього з викраденим майном ОСОБА_7 з місця скоєння злочину втік, розпорядившись в подальшому викраденим майном на власний розсуд та спричинивши потерпілій ОСОБА_12 матеріальну шкоду на суму 425 гривень.
31 жовтня 2014 року, близько 12 години 00 хвилин, ОСОБА_7 проходив біля будівлі Управління освіти Новомосковського виконавчого комітету, розташованого по вул.Комсомольській, 29, в м. Новомосковську, Дніпропетровської області. В цей час у нього виник злочинний умисел, направлений на таємне викрадення чужого майна, що знаходилось в приміщенні Управління освіти Новомосковського виконавчого комітету.
Реалізуючи свій злочинний умисел, 31 жовтня 2014 року, близько 12 години 10 хвилин, ОСОБА_7 через незачинені двері зайшов до приміщення Управління освіти Новомосковського виконавчого комітету та проходячи по другому поверху вищевказаного приміщення, побачив закриті на ключ вхідні двері службового приміщення, а в замку вказаних дверей знаходився ключ. Він ключем, який знаходився у замку вхідних дверей відкрив вказані двері службового приміщення, проник до кабінету архіву та, переконавшись, що його дії ніким не будуть помічені, таємно заволодів речами, що належать ОСОБА_13 а саме: дерматиновою сумкою вартістю 90 гривень, в середині якої знаходився дерматиновий гаманець вартістю 72 гривні, в середині якого знаходилась зарплатна картка «Приватбанк», кредитна картка «Приватбанк», свідоцтво про одруження, особова медична книжка, свідоцтво про народження та гроші у сумі 60 гривень.
Після цього з викраденим майном ОСОБА_7 з місця скоєння злочину втік, розпорядившись в подальшому викраденим майном на власний розсуд та спричинивши потерпілій ОСОБА_13 матеріальну шкоду на суму 222 гривень.
06 листопада 2014 року, близько 18 години 30 хвилин, ОСОБА_7 разом з ОСОБА_8 , знахододячись на вул. 195 Стрілецької дивізії, біля автовокзалу в м. Новомосковську, Дніпропетровської області, побачили поблизу автовокзалу раніше не знайомого їм ОСОБА_14 . В цей момент у ОСОБА_7 , та ОСОБА_8 виник злочинний умисел направлений на напад на ОСОБА_14 з метою заволодіння його майном. ОСОБА_7 і ОСОБА_8 домовилися про напад на ОСОБА_14 із застосуванням насильства.
06 листопада 2014 року, близько 18 години 40 хвилин, поблизу автовокзалу в м.Новомосковську, Дніпропетровської області, ОСОБА_7 за попередньою змовою з ОСОБА_8 , попередньо розподіливши між собою ролі, маючи умисел на напад з метою заволодіння чужим майном, яке належить ОСОБА_14 , підійшли до останнього та запропонували останньому пройти за будівлю автовокзалу та пред`явити документи, що посвідчують особу. В свою чергу ОСОБА_14 , довіряючи ОСОБА_7 та ОСОБА_8 , погодився пройти разом із ОСОБА_7 та ОСОБА_8 за будівлю автовокзалу.
Реалізуючи свій злочинний умисел, ОСОБА_7 , за попередньою змовою з ОСОБА_8 , в цей день, близько 19 години 00 хвилин, біля будівлі автовокзалу в м.Новомосковську, Дніпропетровської області, діючи умисно, із корисливих мотивів, ОСОБА_7 обома руками позаду обхватив руки ОСОБА_14 , а ОСОБА_8 в цей час наніс один удар кулаком в область правого ока ОСОБА_14 , від якого останній впав на землю та випустив з рук свій гаманець, після чого ОСОБА_7 та ОСОБА_8 відкрито викрали куртку ОСОБА_14 вартістю 220 гривень, в середині якої знаходився мобільний телефон «SonyXperiaAсroS» вартістю 2957 гривень 15 копійок, ключі від квартири, шкіряний гаманець вартістю 456 грн., в якому знаходилися гроші в сумі 300 гривень, 20 доларів США, 10 Євро, зарплатна картка «Приватбанк», зарплатна картка «Сбербанк Росії», посвідчення водія, медична довідка, рюкзак вартістю 68 гривень, в середині якого знаходився термос вартістю 12 гривень 80 копійок.
Після чого, ОСОБА_8 та ОСОБА_7 відкрито утримуючи викрадене майно з місця скоєння злочину втекли та в подальшому викраденим розпорядилися на власний розсуд, спричинивши потерпілому ОСОБА_14 матеріальну шкоду на загальну суму 4516 гривні 38 копійок та спричинивши йому тілесні ушкодження згідно висновку експерта №1098/Е у виді струсу головного мозку, синців навколо обох очей, крововиливу у склеру правого ока, забиття м`яких тканин голови, які у своїй сукупності, відносяться до легкого ступеню тяжкості з короткочасним розладом здоров`я, тривалістю більше 6-ть діб, але не більше, як 21-а доба.
В апеляціях:

· прокурор просить вирок суду скасувати, у зв`язку з неправильним застосуванням закону України про кримінальну відповідальність і невідповідність призначеного покарання тяжкості кримінального правопорушення та особи обвинуваченого, ухвалити новий вирок, яким призначити покарання ОСОБА_7 : за ч.2 ст.185 КК України 3 роки позбавлення волі; за ч.3 ст.185 КК України 4 роки позбавлення волі;за ч.2 ст.187 КК України - 8 років позбавлення волі, з конфіскацією всього належного йому майна. На підставі ч.1 ст. 70 КК України, шляхом часткового складання менш суворого покарання більш суворим остаточно призначити за сукупністю злочинів покарання у виді позбавлення волі строком на 9 років, з конфіскацією всього майна, яке є власністю засудженого. Призначити покарання ОСОБА_8 за ч.2 ст.187 КК України 8 років 6 місяців позбавлення волі, з конфіскацією всього майна, яке є власністю засудженого. В іншій частині вирок суду залишити без змін. Зазначає, що ОСОБА_7 ніде не працює, неодружений, немає неповнолітніх дітей, опосередковано характеризується. Вважає, що суд безпідставно дійшов висновку про наявність такої обставини, що пом`якшує покарання, як його щире каяття. ОСОБА_8 також ніде не працює, опосередковано характеризується, не має постійного законного джерела доходу, що є причиною вчинення ним злочинів проти власності, а також власного забезпечення власного існування за рахунок протиправного заволодіння чужим майном. Призначене судом покарання ОСОБА_7 та ОСОБА_8 не відповідає ступеню тяжкості злочину та особам обвинуваченим внаслідок м`якості.

· обвинувачений ОСОБА_8 просить скасувати вирок суду та провести новий судовий розгляд, так як при винесенні вироку судом було допущено ряд суттєвих порушень закону. Суд не прийняв до уваги, що потерпілий ОСОБА_14 його не впізнає і перший раз бачить в своєму житті, а також вказує особливі прикмети злочинця та в чому він був одягнутий. При його затриманні, в нього не було виявлено того одягу, який описував потерпілий, що зафіксовано в протоколі затримання. Суд задавав потерпілому навідні питання, прийнявши сторону обвинувачення. В задоволенні клопотання про допит свідків, які б могли підтвердити його непричетність до злочину, та експерта, який перший оглядав потерпілого, було відмовлено. Не були прийняті судом до уваги обставини, які спростовували його вину, а саме відео фіксація з камер супермаркету. Усі докази не були досліджені належним чином. Крім того, не були допитані у судовому засіданні ОСОБА_15 , у якої він орендував кімнату, його громадянська дружина ОСОБА_16 та слідчий.

Заслухавши доповідь судді, думку прокурора, який підтримав апеляційну скаргу першого заступника прокурора Дніпропетровської області та заперечував проти апеляційної скарги обвинуваченого ОСОБА_8 , обвинувачених, які заперечували проти апеляційної скарги прокурора, перевіривши матеріали кримінального провадження, в межах поданих апеляційних скарг, обговоривши їх доводи, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційні скарги не підлягають задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до ст.404 КПК України, суд апеляційної інстанції перевіряє законність та обґрунтованість судового рішення суду першої інстанції в межах апеляційних скарг.
Перевіривши матеріали кримінального провадження в межах апеляційних скарг, колегія суддів вважає доводи прокурора, викладені в апеляційній скарзі щодо неправильного застосуванням судом першої інстанції закону України про кримінальну відповідальність і невідповідність призначеного покарання тяжкості кримінального правопорушення та особи обвинуваченого необґрунтованими. Що стосується доводів обвинуваченого ОСОБА_8 в апеляційній скарзі про те, що судом першої інстанції при розгляді кримінального провадження було допущено ряд порушень вимог кримінально-процесуального закону то вони також не заслуговують на увагу.

Відповідно до вимог ст.65 КК України при призначенні покарання суд враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, дані про особу засудженого та обставини, що пом`якшують і обтяжують покарання. Особі, яка вчинила злочин, має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових злочинів.
Відповідно до ст.94 КПК України оцінка доказів є компетенцією суду, який ухвалив вирок.

Колегія суддів при перевірці матеріалів кримінального провадження встановила, що висновки суду про доведеність винності раніше судимих ОСОБА_7 та ОСОБА_8 у вчиненні кримінальних правопорушень, за які їх засуджено, підтверджені зібраними доказами, що містяться у вироку суду та отримали належну правову оцінку.

Як вбачається з матеріалів кримінального провадження, при вирішенні питання про призначення обвинуваченим покарання, суд у повній мірі дотримався вимог зазначеного закону.

При визначенні покарання ОСОБА_7 суд урахував ступінь тяжкості вчинених злочинів, відомості про його особу, обставини, що впливають на покарання, зокрема, судом враховано вчинення ним злочинів, більшість з яких відноситься до злочинів середньої тяжкості, а останній до тяжких злочинів. До пом`якшувальних покарання обставин суд відніс щире каяття та активне сприяння розкриттю злочинів, часткове відшкодування шкоди потерпілим, наявність хвороби - туберкульоз, обставини, що обтяжує його покарання те, що ОСОБА_7 раніше судимий. Крім того, на обліку у лікарів психіатра та нарколога не перебуває, опосередковано характеризується.
При визначенні покарання ОСОБА_8 суд урахував ступінь тяжкості вчиненого злочину, відомості про його особу, обставини, що впливають на покарання, зокрема, судом враховано ступінь тяжкості вчиненого злочину, який відноситься до тяжких. Пом`якшувальною покарання ОСОБА_8 обставиною суд визнав наявність на утриманні малолітньої дитини, обставиною, що обтяжує його покарання те, що ОСОБА_8 раніше судимий, на обліку у лікарів психіатра, нарколога та фтизіатра не перебуває, опосередковано характеризується.
Не можна погодитися з доводами прокурора в апеляційній скарзі про необхідність скасування вироку за м`якістю призначеного обвинуваченим покарання та ухвалення свого вироку, яким слід призначити їм більш суворе покарання.

Стаття 414 КПК України встановлює, що невідповідним ступеню тяжкості кримінального правопорушення та особі обвинуваченої визнається таке покарання, яке хоч не виходить за межі, встановлені відповідною статтею (частиною статті) закону України про кримінальну відповідальність, але за своїм видом чи розміром є явно несправедливим через м`якість або через суворість.
При призначенні обвинуваченим покарання, суд узяв до уваги ступінь суспільної небезпеки вчинених кримінальних правопорушень, відсутність тяжких наслідків, особи обвинувачених, які раніше притягувалися до кримінальної відповідальності.

Інших даних, які б давали підстави вважати, що суд призначив ОСОБА_7 та ОСОБА_8 м`яке покарання, перевіркою матеріалів провадження не встановлено і в апеляційній скарзі прокурора не наведено. З цих підстав доводи прокурора про невідповідність призначеного судом покарання ступеню тяжкості кримінального правопорушення та особі обвинувачених внаслідок м`якості є необгрунтованими.
З огляду на викладене суд, дотримуючись вимог статей 50, 65 КК України, призначив обвинуваченим покарання, яке є необхідним і достатнім для їх виправлення та попередження нових злочинів і немає підстав вважати таке покарання явно несправедливим унаслідок м`якості, про що йдеться в апеляційній скарзі прокурора.
Як вбачається з матеріалів справи, обвинувачений ОСОБА_8 своєї вини у скоєнні вищезазначеного кримінального правопорушення не визнав, але його вина повністю підтверджується матеріалами справи, а саме:
· показами потерпілого ОСОБА_14 , який пояснив, що 06 листопада 2014 року він після роботи біля 18-15 години приїхав на автовокзал м. Новомосковська, Дніпропетровської області, де в касі придбав квиток на автобус, після чого вийшов з приміщення автовокзалу до платформ, куди прибувають автобуси та присів на металеву балку та чекав автобус. До нього підійшли двоє чоловіків, які представилися працівниками міліції та запропонували йому надати його паспорт. Паспорта в нього не було він надав водійські права, чоловіки запропонували йому відійти. Відійшовши, один з чоловіків зайшов зі спини та схопив, утримуючи його руками, а інший вдарив в праве око; він упав та втратив свідомість. На обох чоловіках були одягнуті в`язані шапки чорного кольору, куртки темного кольору та джинси. Один з чоловіків був вищий за іншого. Обличчя нападників він не розгледів. Коли він опритомнів, то побачив, що на ньому немає куртки, а також сумки, в якій був термос, мобільний телефон та гаманець з грішми. В цей же вечір він звернувся до ЦРБ м.Новомосковська. Спочатку його поклали в ЦРБ м.Новомосковська де він пробув більше тижня, а потім його направили в лікарню ім.Мечнікова. Всього він був в стаціонарі 2 тижні;
· протоколом огляду речей від 09 грудня 2014 року, з якого вбачається, що оглядався добровільно, виданий гр. ОСОБА_17 , DVD-диск білого кольору;
· відеозаписом до цього DVD-диску, який був відтворений в судовому засіданні, з якого вбачається, що 06 листопада 2014 року, близько 18-50 годин, два чоловіки здійснили напад на потерпілого ОСОБА_14 ;
· протоколом огляду речей від 08 листопада 2014 року, проведеного за участю ОСОБА_8 , згідно якого вбачається, що ОСОБА_8 на АДРЕСА_4 в присутності двох понятих було добровільно видано гаманець чорного кольору, який було опечатано, вилучено до Новомосковського МВ, який пізніше впізнав потерпілий ОСОБА_14 (т.1 а.с.194-196);
· протоколом пред`явлення речей для впізнання від 26 грудня 2014 року, згідно якого вбачається, що ОСОБА_14 упізнав свій гаманець чорного кольору, яким 06 листопада 2014 року заволоділи невідомі йому особи біля приміщення автовокзалу, побивши його перед цим (т.1 а.с.197-199);
· протоколом пред`явлення речей для впізнання від 26 грудня 2014 року, згідно якого вбачається, що ОСОБА_14 упізнав металевий термос, яким 06 листопада 2014 року заволоділи невідомі йому особи біля приміщення автовокзалу (т. 1 а.с.205-207);
· протоколом пред`явлення речей для впізнання від 26 грудня 2014 року, згідно якого вбачається, що ОСОБА_14 упізнав куртку, якою 06 листопада 2014 року заволоділи невідомі йому особи біля приміщення автовокзалу (т. 1 а.с.208-210);
· висновком судово-товарознавчої експертизи № 4012-14 від 26 грудня 2014 року, з якої вбачається, що ринкова дійсна вартість, викраденого майна станом на 06 листопада 2014 року, складає: балонова куртка 220 грн., рюкзак тканинний 68 грн., шкіряний гаманець 456 грн., мобільний телефон «SonyXperiaAсroS» - 2957,15 грн., термос 12,8 грн. (т. 1 а.с. 241-245);
· висновком експерта за № 1098/Е від 11 грудня 2014 року, з якого вбачається, що у потерпілого гр.. ОСОБА_14 , виявлені тілесні ушкодження у виді струсу головного мозку, синців навколо обох очей, крововиливу у склеру правого ока, забиття м`яких тканин голови. Усі виявлені тілесні ушкодження у своїй сукупності, відносяться до легкого ступеню тяжкості з короткочасним розладом здоров`я, строком понад 6-ть діб, але не більш ніж 21-а доба, виникли від дії тупих твердих предметів, можливо в строк, вказаний у постанові та потерпілим (06 листопада 2014 року), що підтверджується даними медичних документів (т. 2 а.с. 3-5);
· поясненнями експерта ОСОБА_18 , яка підтвердила в судовому засіданні висновок за № 1098/Е від 11 грудня 2014 року, зазначила, що ступінь тілесних ушкоджень, спричинених потерпілому визначався на підставі медичної документації, і в даному випадку втрата або не втрата свідомості потерпілим не має значення. Також зазначила, що згідно наданих на дослідження документів будь-яких невідповідностей або суперечностей немає.
Як вбачається з матеріалів справи ОСОБА_7 та ОСОБА_8 постійно змінювали свої покази. Так з вироку вбачається, що при допиті ОСОБА_19 , останній зазначив, що 06 листопада 2014 року, йому зателефонував ОСОБА_20 та поросив в борг гроші. Коли він давав ОСОБА_20 гроші, останній побачив в нього гаманець потерпілого та сказав, що він не поганий і він ОСОБА_21 віддав цей гаманець ОСОБА_20 . Долари та євро, що знаходилися в гаманці він обміняв та поділив їх з ОСОБА_22 , а речі потерпілого забрав собі. Мобільний телефон продав, банківські картки, що були в гаманці викинув. Зазначив, що в ході досудового слідства він оговорив ОСОБА_20 , що той був разом з ним, через те, що працівники міліції так йому сказали. Однак він пограбував потерпілого з ОСОБА_22 . Але вже в останньому слові зазначив, що він дійсно скоїв цей злочин разом з ОСОБА_8 , на прохання останнього він говорив, що ОСОБА_20 там не було, однак зараз він говорить правду, щиро кається.
Згідно протоколу допиту підозрюваного ОСОБА_8 від 09.11.2014 року, у присутності адвоката ОСОБА_23 , ОСОБА_8 пояснив, що разом зі своїм товаришем ОСОБА_24 в районі автовокзалу, в м. Новомосковську, побачивши хлопця, років 20, вирішили забрати у нього гаманець. Підійшли до нього, попросили пред`явити документи, на що він надав посвідчення водія, після цього вони запропонували пройти йому разом з ними. Після того, як вони пройшли до кіоску, де було темно, ОСОБА_24 схопив хлопця за руки зі спини і в цей момент він наніс хлопцю удар рукою в область правового ока. Потім він забрав у нього мобільний телефон «Sony» та гаманець чорного кольору, а ОСОБА_24 забрав у хлопця сумку чорного кольору та куртку чорного кольору. Після цього вони пішли до ОСОБА_24 додому, де розділили викрадене майно, він собі забрав гаманець, в якому знаходилося 300 гривень, 20 доларів США та 10 Євро також в гаманці знаходилися банківські картки та посвідчення водія. Після чого він пішов до себе додому на АДРЕСА_2 та ліг спати. Наступного дня вони з ОСОБА_24 поїхали у м. Дніпропетровськ, де продали телефон невідомому чоловікові за 400 гривень, гроші поділили між собою.
З вказаним протоколом був ознайомлений ОСОБА_8 та його захисник ОСОБА_23 , підписаний обвинуваченим ОСОБА_8 . Будь-яких зауважень, доповнень в протокол внесено не було (а.с.232-233 т. 1). Скарг на дії працівників міліції з боку ОСОБА_8 чи його захисника не надходило.
Згідно протоколу огляду речей від 08.11.2014 року, ОСОБА_8 добровільно видав за місцем свого проживання по АДРЕСА_5 гаманець чорного кольору, який потім впізнав потерпілий, яким 06 листопада 2014 року заволоділи йому невідомі особи біля приміщення автовокзалу. Вказаний протокол був підписаний обвинуваченим ОСОБА_8 та понятими (а.с.194-195 т.1). Будь-яких зауважень, доповнень чи скарг на дії працівників міліції з боку ОСОБА_8 не надходило. Твердження останнього в своїй апеляційній скарзі про те, що ОСОБА_21 подарував йому цей гаманець, а факт видачі їм гаманця працівникам міліції не є доказом нападу саме ним на потерпілого є необґрунтованим та нічим не спростованим.
Так, згідно ч.1 ст.84 КПК України доказами в кримінальному провадженні є фактичні дані, отримані у передбаченому цим Кодексом порядку, на підставі яких слідчий прокурор, слідчий суддя і суд встановлюють наявність чи відсутність фактів та обставин, що мають значення для кримінального провадження та підлягають доказуванню.
Будь-які інші докази в матеріалах кримінального провадження щодо скоєння нападу ОСОБА_21 на потерпілого ОСОБА_25 разом із ОСОБА_22 відсутні.
Доводи ОСОБА_8 в апеляційній скарзі про те, що ОСОБА_7 на досудовому слідстві оговорив його на вимогу співробітників міліції є необґрунтованими та нічим не підтверджені.
Що стосується доводів ОСОБА_8 про неотримання ним копії обвинувального акту, то вони є незаконними. Так на а.с. 15 т.2 є розписка ОСОБА_8 про отримання ним копії обвинувального акту та реєстру матеріалів досудового розслідування, яка підписана ним та його захисником ОСОБА_26 .
Крім того, в доповненнях до апеляційної скарги обвинувачений ОСОБА_8 не погоджується із кваліфікацією кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.187 КК України , вказавши та те, що « у потерпілого ОСОБА_25 виявлені легкі тілесні ушкодження, які не погрожували його життю та здоров`ю. 07.11.2014 року, в Новомосковській ЦРБ потерпілого оглянув хірург і невропатолог, які констатували, що ОСОБА_14 знаходився в задовільному стані та не потребував госпіталізації (висновок хірургу: загальний стан хворого задовільний» Однак з вказаними доводами, колегія суддів, не може погодитися, так як на а.с. 3 т.2 у висновку експерта № 1098/Е з даних медичних документів зазначено наступне: « 07.11.14 р. первинний огляд хірурга. Загальний стан хворого задовільний. В правій біля ока області синець, набряк. В області потилиці хвороблива припухлість, 4х3,0 см. Косно-травматичних пошкоджень костей скріплення черепа видимих не виявляється. Невропатолог: Скарги на біль в області параорбитальної гематоми, запаморочення. АД 120/80, пульс 74. Свідомість ясна. Зіниці однакові з обох сторін, фотореакція жива. Асиметрія обличчя за рахунок правої половини обличчя. Параорбитальна гематома справа…Кординаторні проби не впевнені. Даних за ЧМТ, струс мозгу на момент огляду немає… Скарги на пульсуючий характер, біль в правій скроні…Хворий направлений на консультацію до нейрохірургу ОКБМ…. Госпіталізований до нейрохірургічного відділення ОКБМ 10.11.2014 року. Скарги на головний біль, слабкість, зниження зору правого ока, нудоту. Стан середньо тяжкий. Діагноз: ЗЧМТ. Струс головного мозку».

Тому обвинувачений ОСОБА_8 не може стверджувати про те, що «тілесні ушкодження ( синець в області правового ока, крововилив в правому оці, травма потиличної області) не погрожували життю та здоров`ю потерпілого, тобто особи, які на нього напали застосували до нього насилля, яке не було небезпечними для здоров`я потерпілого, що є кваліфікуючою ознакою саме ч.2 ст.186 КК України», так як вказане не відповідає матеріалам кримінального провадження.

Згідно Постанови Пленуму Верховного Суду України № 10 від 06.11.2009 «Про судову практику у справах про злочини проти власності», під нападом за ст. 187 КК України слід розуміти умисні дії, спрямовані на негайне вилучення чужого майна шляхом застосування фізичного або психічного насильства, зазначеного в частині першій цієї статті.Розбій вважається закінченим з моменту нападу, поєднаного із застосуванням насильства, небезпечного для життя чи здоров`я особи, або з погрозою застосування такого насильства, незалежно від того, заволоділа винна особа майном потерпілого чи ні.

Умисне заподіяння у процесі розбою чи вимагання легкого тілесного ушкодження, що спричинило короткочасний розлад здоров`я або незначну втрату працездатності, а також середньої тяжкості тілесного ушкодження, незаконне позбавлення волі, вчинене способом, небезпечним для життя або здоров`я потерпілого, завдання побоїв, що мало характер мордування, охоплюється ст..187 КК України.

Тому, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції вірно кваліфікував дії обвинуваченого ОСОБА_8 за ч.2 ст.187 КК України.

На підставі вищевикладеного, колегія суддів повністю погоджується з висновками суду першої інстанції про те, що невизнання вини ОСОБА_8 розцінюється, як обрана позиція захисту, з метою уникнути відповідальності за вчинене кримінальне правопорушення. Будь-яких зауважень з боку ОСОБА_8 щодо видачі гаманця потерпілого не було, скарги на дії органів досудового розслідування від нього не надходило.
При перевірці матеріалів кримінального провадження істотних порушень вимог кримінально- процесуального закону чи інших порушень, які є безумовною підставою для скасування або зміни вироку, колегія суддів не вбачає.
На підставі вищевикладеного та керуючись ст.404, 407 КПК України, колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А:
Апеляційну скаргу першого заступника прокурора Дніпропетровської області залишити без задоволення.

Апеляційну скаргу обвинуваченого ОСОБА_8 залишити без задоволення.

Вирок Новомосковського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 13 лютого 2015 року відносно ОСОБА_7 та ОСОБА_8 залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення.
Ухвала може бути оскаржена і на неї може бути подана касаційна скарга у Вищий спеціалізований суд України з розгляду цивільних та кримінальних справ протягом трьох місяців з моменту проголошення, а засудженим в той самий строк з моменту отримання ними копії ухвали апеляційного суду
Судді: