Справа №
17 червня 2008 року Шаргородський районний суд
судді Славінської Н.Л.
при секретарі Петрук Н.М.
з участю прокурора Каменяр О.В.
розглянувши у відкритому судовому
засіданні в місті Шаргороді в залі суду справу про обвинувачення ОСОБА_1,
ІНФОРМАЦІЯ_1 року народження, уродженця с. Потоки Криничанського району
Дніпропетровської області, жителя с. Хоменки Шаргородського району Вінницької
області, зареєстрованого в АДРЕСА_1,
українця, громадянина України, з базовою середньою освітою, не
одруженого, не працюючого,
військовозобов'язаного, раніше судимого
12.02.2008 року Шаргородським районним судом Вінницької області за ч.1 ст. 164
КК України до покарання у виді ста годин громадських робіт,
- у вчиненні злочину, передбаченого
ст.ст.389 ч.2,164 ч.2 КК України,
Суд визнав доведеним, що підсудний ОСОБА_1 вчинив ухилення від
відбування громадських робіт особою,
засудженою до цього покарання, та злісне ухилення від сплати встановлених
рішенням суду коштів на утримання дітей (аліментів), вчинене особою, раніше
судимою за злочин, передбачений статтею 164 КК України.

Злочин вчинено за наступних
обставин.

Підсудний ОСОБА_1, будучи засудженим
вироком Шаргородського районного суду від 12.02.2008 року за ч.1 ст.164
КК України до покарання у виді ста годин
громадських робіт, починаючи з 18.03.2008 року, тобто з часу, коли йому під
підписку інспектором КВІ Шаргородського району було роз'яснено порядок і умови
відбування покарання у виді громадських робіт та попереджено про кримінальну
відповідальність за ухилення від відбування покарання, і до часу пред'явлення
йому обвинувачення - 28.05.2008 року, від відбування покарання ухилився, не
приступивши до відбування покарання у виді громадських робіт на території
Шаргородської міської ради.

Крім цього підсудний ОСОБА_1, будучи
засудженим Шаргородським районним судом 12.02.2008 року до покарання у виді ста
годин громадських робіт за злісне ухилення від сплати аліментів, встановлених
рішеннями Шаргородського районного суду від 3.03.2006 року на користь ОСОБА_2
на утримання сина ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_2 року народження, допустивши заборгованість в сумі 2919 грн. на користь ОСОБА_2 станом на
1.08.2007 року, в період часу з серпня 2007 року по 1.05.2008 року продовжував
умисно злісно ухилятися від сплати аліментів, оскільки ніде не
працевлаштовувався, не ставав на облік у Шаргородський районний центр
зайнятості як безробітний, з приводу працевлаштування чи в пошуках роботи
нікуди не звертався, знову допустивши заборгованість по аліментах в сумі
1701,80 грн., яку добровільно не
сплачував, при цьому маючи загальну заборгованість по сплаті аліментів на
утримання дитини станом на 1.05.2008 року в сумі 4620,80 грн.

Допитаний в судовому засіданні підсудний ОСОБА_1
винуватим себе у вчиненні злочину визнав
повністю, не заперечував факту вчинення злочинів при вище наведених обставинах,
розкаявся у скоєному, просив його суворо не карати, оскільки усвідомив свою
провину.

За згодою учасників судового розгляду, відповідно до
вимог ст. 299 КПК України, суд прийшов до висновку про недоцільність
дослідження доказів стосовно тих фактичних обставин справи, які ніким не
оспорюються. При цьому суд з'ясував, чи правильно підсудний розуміє зміст цих
обставин. Сумнівів у добровільності та істинності його позиції у суду немає.
Суд також роз'яснив підсудному, що при таких обставинах він позбавляється права оспорювати фактичні обставини справи у
апеляційному порядку. Таким чином суд прийшов до висновку, що підсудний ОСОБА_1
вчинив ухилення від відбування
громадських робіт особою, засудженою до цього покарання, та злісне
ухилення від сплати встановлених рішенням суду коштів на утримання дітей
(аліментів), вчинене особою, раніше судимою за злочин, передбачений статтею 164
КК України, винуватість його доведена, дії
кваліфіковані вірно за ст.ст. 389 ч.2, 164 ч.2 КК України і він повинен
нести відповідальність за вчинені при вище
наведених обставинах злочини за ст.ст. 389 ч.2, 164 ч.2 КК України.

При призначенні покарання підсудному ОСОБА_1 суд враховує ступінь тяжкості вчиненого
злочину, особу винного та обставини, що пом'якшують та обтяжують покарання.

ОСОБА_1 щиро розкаявся у скоєному, оскільки усвідомив
свою протиправну поведінку і готовий понести покарання за вчинений злочин,
активно сприяв розкриттю злочину. Ці обставини суд враховує як пом'якшуючі
покарання підсудного ОСОБА_1

Обставин, обтяжуючих покарання підсудного ОСОБА_1 судом не
встановлено.

З урахуванням цих обставин суд вважає, що виправлення та перевиховання підсудного ОСОБА_1 можливе
без ізоляції від суспільства, в умовах
застосування покарання у виді обмеження волі, що полягає у триманні
особи в кримінально-виконавчих установах відкритого типу, без ізоляції від
суспільства в умовах здійснення за нею нагляду з обов'язковим залученням
засудженого до праці, враховуючи його
ставлення до вчинених діянь - а саме, що він щиро розкаявся у скоєному, сприяв
розкриттю злочину, позитивно характеризується і компрометуючих матеріалів щодо
його поведінки в побуті по місцю проживання та реєстрації немає (а.с.89-90).
При цьому покарання ОСОБА_1 за ст.ст. 389 ч.2, 164 ч.2 КК України слід
призначати на підставі ст. 70 КК України, тобто за сукупністю злочинів, а
також, на підставі ст. 71 КК України, до призначеного за новим вироком
покарання слід частково приєднати невідбуту частину покарання за
попереднім вироком Шаргородського
районного суду від 12.02.2008 року, з урахуванням правил п.4 ч.1 ст.72 КК
України, що одному дню обмеження волі відповідають вісім годин громадських
робіт.

Керуючись
ст.ст.321,323,324 КПК України, суд

З А
С У Д
И В:

ОСОБА_1 визнати винним у скоєнні злочину,
передбаченого ч.2 ст.389 КК України і засудити його за цією статтею до
покарання у виді обмеження волі строком на один рік.

Його ж визнати винним у скоєнні злочину, передбаченого ч.2 ст.164 КК
України і засудити його за цією статтею до покарання у виді обмеження волі
строком на два роки.

На підставі ст.70 КК України до
відбування ОСОБА_1 призначити покарання
шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим - у виді обмеження волі строком на два роки.

На підставі ст.71 КК України до
призначеного покарання частково приєднати невідбуту частину покарання за
попереднім вироком Шаргородського районного суду від 12.02.2008 року - десять
днів обмеження волі і остаточно до відбування ОСОБА_1 призначити два роки і
десять днів обмеження волі.

До вступу вироку в законну чинність залишити засудженому ОСОБА_1 попередній запобіжний
захід - підписку про невиїзд.

На вирок може бути подана
апеляція до апеляційного суду Вінницької області через Шаргородський районний
суд Вінницької області протягом 15-ти діб з моменту його проголошення.

СУДДЯ: