Справа
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

1 березня 2007 року. Машівський
районний суд Полтавської області

у складі головуючого РЯДНИНИ В.М.

при секретарі ДУЗЕНКО С.А.

з участю прокурора БУЛЬБАХ Н.М.

захисника ОСОБА_2

розглянувши
у відкритому судовому
засіданні в смт. Машівка кримінальну справу про обвинувачення:

ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженця ІНФОРМАЦІЯ_2, українця, громадянина України,
освіта неповна середня, не працюючого, військовозобов'язаного, не одруженого,
жителя АДРЕСА_1, раніше не судимого, -в скоєнні злочину, передбаченого
ст. 122 ч.1 КК України, -

ВСТАНОВИВ:

11.11.2006 року, близько 22-00 години ОСОБА_1., перебуваючи в стані алкогольного сп'яніння, знаходячись біля будинку культури
в АДРЕСА_1, на
грунті особистих неприязних відносин, внаслідок злочинної недбалості, наніс один удар правою рукою в праву частину
плеча громадянина ОСОБА_3. Після
цього потерпілий ОСОБА_3, втративши рівновагу впав правою частиною нижньої щелепи на перила сходів,
в результаті чого отримав тілесні ушкодження.
Умислом ОСОБА_1 не охоплювалось заподіяння потерпілому тілесного ушкодження , так як він не передбачав, але
повинен і міг передбачити, що ОСОБА_3 може впасти і одержати травму
внаслідок удару об перила сходів.

Згідно висновку
експерта №295 від 12.12.2006 року ОСОБА_3. було нанесено ушкодження у вигляді перелому нижньої щелепи справа, які
відносяться до ушкоджень середньої тяжкості, по ознаці тривалого розладу
здоров'я.

Допитаний в судовому засіданні підсудний ОСОБА_1. свою вину в скоєнні вказаного
злочину визнав повністю і пояснив суду, що дійсно незадовго до цього до нього
підійшла його хороша знайома ОСОБА_4 і повідомила про те, що останнім часом її ображає громадянин ОСОБА_3, принижуючи
її честь та гідність серед жителів
села. Після цього він знаходячись в стані алкогольного сп'яніння біля
сільського будинку культури с Михайлівка зустрів останнього. ОСОБА_3 стояв на ступеньках біля входу до будинку культури. Він спробував з ним
поговорити, але той відвернувся і продовжував говорити з громадянином
ОСОБА_5Його поведінка показалась йому зневажливою,
тому він правою рукою вдарив ОСОБА_3 в праву частину плеча. Після цього
ОСОБА_3 втратив рівновагу і впав правою частиною нижньої щелепи на

2

перила сходів, внаслідок чого отримав тілесні ушкодження.
Він не бажав, не хотів і не думав
,що потерпілий може отримати такі тілесні ушкодження.

12.11.2006 року
він по цьому факту давав пояснення працівникам міліції Машівського РВ. Потім в свого брата ОСОБА_6. 13.11.2006 року зняли з
кредитної картки в Машівському віділенні
Приватбанку гроші в сумі 4 000 гривень та позичили 3 000 гривень в
батьків співмешканки і вечером
14.11.2006 року віднесли матері потерпілого ОСОБА_3 (ОСОБА_7.). За нанесені
тілесні ушкодження він передав громадянці ОСОБА_7. гроші в сумі 5 000 гривень,
але при цьому ніхто не був присутній. Вона
пообіцяла дати розписку про отримані гроші за скоєний ним злочин, коли він відшкодує їй всі гроші (конкретно сума на той час не вказувалась).

Крім часткового визнання своєї вини підсудним, його вина в скоєнні злочину підтверджується
також:

-показами
потерпілого ОСОБА_3, який пояснив в судовому засіданні, що дійсно він мав
напередодні розмову з громадянкою ОСОБА_4, але ні в якій мірі не принижував її
честь та гідність. 11.11.2006 року, близько 22-00 години знаходився біля входу
до будинку культури і розмовляв з громадянином ОСОБА_5 В цей час до нього
підійшов підсудний ОСОБА_1. і запропонував про щось розібратись. Оскільки той
знаходився в нетверезому стані, то він вирішив не говорити з ним і повернувся до нього спиною. Після цього підсудний
один раз сильно вдарив його рукою в
праву частину плеча і він втративши рівновагу впав правою частиною нижньої
щелепи на перила сходів. Від різкої, сильної болі закрутилась голова.
ОСОБА_1. ще намагався його вдарити, але йому помішав громадянин ОСОБА_5 В
судовому засіданні потерпілий доповнив, що
підсудний дійсно не думав , що внаслідок удару його в плече-він отримає
тілесні ушкодження середньої тяжкості;

-показами свідка ОСОБА_4, яка пояснила в судовому засіданні, що напередодні
вона повідомила ОСОБА_1. про те , що ОСОБА_3 розпускає про неї нехороші
слухи. Це порочить її честь та гідність в селі Михайлівна. 11.11.2006 року, близько 22-00 години знаходилась біля входу в
будинок культури і бачила, як ОСОБА_1. мав намір поговорити з потерпілим
ОСОБА_3., але той категорично проігнорував його бажанням. Після цього підсудний
вдарив його один раз в праве плече і той втративши рівновагу впав обличчям на
залізні поручні;

-аналогічні покази надав суду свідок
ОСОБА_5;

-показами свідка
ОСОБА_7. , яка пояснила в судовому засіданні, що являється матір'ю потерпілого
і проживає неподалік від будинку культури. 11.11.2006 року, близько 22-00
години почула крики людей і вискочила з помешкання. Вона побачила свого побитого сина, якого тримав за шию підсудний
ОСОБА_1.. Між ними виникла сварка, в результаті якої останній ударив її
головою по лобі. Потім вона зателефонувала
працівникам Машівського РВ і вже на слідуючий день відправила сина (ОСОБА_3)
до Полтавської обласної лікарні. Вона стверджує що приїздила 14.11.2006 року до підсудного, а потім побували
разом з ним в лікарні м. Полтави. Син знаходився на лікуванні обласної
лікарні з переломом щелепи з 12.11.2006 року по 19.11.2006 року. Після цього знаходився на амбулаторному лікуванні
Машівської ЦРЛ та Жирківської
дільничної лікарні. За завдані потерпілому тілесні ушкодження підсудний ОСОБА_1.
матеріальні збитки не відшкодовував зовсім;

-показами свідка ОСОБА_6., який пояснив в судовому засіданні, що після того як
його брат наніс тілесні ушкодження громадянину ОСОБА_3., він 13.11.2006 року
зняв зі своєї кредитної картки гроші в сумі 4 000 гривень для подальшого відшкодування заподіяної шкоди
потерпілому. Вечером разом з підсудним та його
співмешканкою ОСОБА_8. понесли 5 000 гривень матері потерпілого -ОСОБА_7. Підсудний ОСОБА_1. поніс вказані гроші до
помешкання останньої, а вони
лишились чекати біля
будинку. Через деякий час
з будинку вийшов його брат
і

3

повідомив що гроші в сумі 5 000 гривень віддав ОСОБА_7., але вона розписки
не написала, а сказала що напише її після повного
відшкодування збитків;

-аналогічні покази надала суду
свідок ОСОБА_8.;

-показами свідка
ОСОБА_8. , який пояснив в судовому засіданні, що 13.11.2006 року до них з дружиною звернувся з проханням співмешканець
їхньої доньки, щодо позички грошей.
Вони позичили йому 3 000 гривень з метою відшкодування шкоди, завданої нанесенням тілесних ушкоджень громадянину
ОСОБА_3. 14.11.2006 року до їхнього помешкання прибула ОСОБА_7 і
повідомила, що ОСОБА_1. відшкодував їй 5 000 гривень, але це сума не остання;

-аналогічні покази надала суду свідок ОСОБА_9.;

-заявою про скоєний злочин (а.с.2);

-висновком судово-медичної експертизи № 295 від 12.12.2006 року згідно якої
видно, що ОСОБА_3. нанесено тілесні ушкодження
середньої тяжкості, (а.с.33);

-протоколом відтворення обстановки
та обставин події (а.с.37-40);

-висновком додаткової судово-медичної експертизи № 127 від 19.01.2007 року згідно якої видно, що покази потерпілого ОСОБА_3
співпадають з відтворенням обстановки та обставин події (а.с.48-49);

та іншими матеріалами справи в їх сукупності. Всі вони оголошені та
досліджені в ході судового слідства.

До показів підсудного ОСОБА_1, свідків ОСОБА_6., ОСОБА_8., ОСОБА_8.
та ОСОБА_9 в частині відшкодування збитків потерпілому ОСОБА_3. в сумі 5 000 гривень слід віднестись критично, оскільки їхні
покази грунтуються тільки на свідченнях, а всі вони знаходяться в родинних
стосунках і більше ніякими доказами вони не стверджуються.

Крім цього до матеріалів справи залучені копії довідок потерпілим ОСОБА_3., які
він просить зарахувати до частини
матеріальних збитків а саме:

1. Довідка на
купівлю продуктів в магазині "Корал", на суму 1 200 гривень;

2.
Накладна на купівлю в магазині
промислових товарів, на суму 103 гривні;

3. Копія чеку благодійного внеску до Полтавської обласної
лікарні, на суму 15 гривень;

4.
Довідка з "Салону здоров'я і
краси" на загальну суму 466 гривень;

Наведені довідки не можуть бути взяті судом до уваги, оскільки в матеріалах
кримінальної справи відсутні будь-які вказівки та
виписки лікуючих лікарів стосовно придбання таких товарів та направлення
потерпілого до вищевказаного салону, тобто це його особисте
бажання.

Крім цього в матеріалах справи маються копії чеків на бензин на загальну
суму 1550. 24 грн. З матеріалів справи вбачається, що
потерпілий ОСОБА_3 перебував на стаціонарному лікуванні в Полтавській обласній
лікарні на протязі 6 днів. Якщо враховувати, що мати кожного дня провідувала свого сина, а відстань від с.Михайлівка
Машівського району до м.Полтави в обох напрямках
не більше 100 км, то вона за 6 днів проїхала на автомобілі "Жигулі" близько 600 км і витратила бензину на дорогу
близько 60 літрів. Так як вартість 1 л бензину марки А-95 становить біля 4
грн., то загальна сума, витрачена на бензин складає 240 грн.

Виходячи з цього, заявлений позов підлягає частковому задоволенню на суму
240 гривень.

В ході судового слідства представником державного обвинувачення дії
підсудного ОСОБА_1 в скоєнні злочину, передбачено ст 122 ч.1 КК
України перекваліфіковані на ст. 128 КК України.

Оскільки
ОСОБА_1. заподіяв необережне середньої тяжкості тілесне ушкодження, - він скоїв злочин , передбачений ст. 128 КК України.

4

При обранні покарання підсудному суд у відповідності зі ст. 65 КК України
враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину,
особу підсудного, який по місцю проживання та роботи характеризується
позитивно.

Обставинами, що пом'якшують покарання підсудного суд вважає те, що вину свою він визнав повністю, сприяв розкриттю злочину і щиро
розкаявся в скоєному.

Скоєння злочину в стані алкогольного сп'яніння, суд вважає обставиною що обтяжує
покарання підсудному.

Обираючи
покарання підсудному ОСОБА_1., враховуючи що він має молодий вік, щиро кається в скоєному, сприяв розкриттю злочину, не
перешкоджав встановленню істини та не продовжував злочинну діяльність,
суд вважає що його виправлення та
перевиховання можливе із застосуванням ст. 75 КК України, тобто із звільненням
від відбування покарання з випробуванням.

Згідно висновку лікарів Машівської ЦРЛ підсудний ОСОБА_1. визнаний здоровим, працездатним, в примусовому протинаркоманійному
та протиалкогольному лікуванні потреби немає.

По справі потерпілим ОСОБА_3. заявлено позов про стягнення матеріальних збитків в сумі 3 448 грн. 29 коп. Та про стягнення
моральної шкоди на суму 10 000 гривень, який підлягає задоволенню частково.

Керуючись ст.ст. 321,323,324 КПК
України, суд-

ЗАСУДИВ:

ОСОБА_1 заст. 128 КК України до 1 (одного) року обмеження волі.

Відповідно до ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_1 від призначеного покарання
з випробувальним терміном на 1 рік.

Міру запобіжного заходу до вступу вироку в законну силу залишити попередню -
підписку про невиїзд.

Зобов"язати ОСОБА_1. в період випробувального терміну не міняти без згоди органу кримінально-виконавчої системи місця
проживання, періодично з'являтися в органи кримінально-виконавчої
системи для реєстрації.

Стягнути з ОСОБА_1 (проживаючого вАДРЕСА_1) на відшкодування матеріальних
збитків, завданих злочином, на користь потерпілого
ОСОБА_3 ( проживаючого вАДРЕСА_1) кошти в сумі 240 ( двісті сорок ) гривень, та в рахунок відшкодування моральної шкоди 5
000( п"ять тисяч) гривень.

Вирок може бути
оскаржено до апеляційного суду Полтавської області на протязі 15 діб з моменту
його проголошення.

Вирок надруковано власноручно головуючим по справі і є оригіналом.