Справа №328/2292/14-к
В И Р О К

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09 липня 2014 року

м.Токмак

Токмацький районний суд Запорізької
області в складі:

головуючого судді:
Гавілей М.М.

при секретарі:
Панченко В.М.

за участю прокурора:
Бебешко А.С.

потерпілої:
ОСОБА_1

обвинувачених:
ОСОБА_2, ОСОБА_3

розглянувши в підготовчому судовому
засіданні в залі суду м. Токмак
кримінальне провадження 1-кп/328/158/14 за
обвинуваченням ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1,
уродженця м. Токмак Запорізької
області, українця, громадянина України,
має середню спеціальну освіту, не
одруженого, не працюючого, який
проживає за адресою: АДРЕСА_1, раніше не
судимого,

обвинуваченого у скоєнні
кримінального правопорушення,
передбаченого ч.2 ст.185 КК України,

ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_4, уродженця м.
Токмак Запорізької області, українця,
громадянина України, має середню
спеціальну освіту, не одруженого, не
працюючого, який проживає за адресою:
АДРЕСА_2, раніше не судимого,

обвинуваченого у скоєнні
кримінального правопорушення,
передбаченого ч.2 ст.185 КК України,

ВСТАНОВИВ:

Відповідно до обвинувального акта
12.06.2014 року близько 00-25 годин ОСОБА_2,
знаходячись в стані алкогольного
сп'яніння, маючи умисел направлений на
таємне викрадання чужого майна та
реалізуючи свій злочинний умисел,
діючи за попередньою змовою в групі з
ОСОБА_3, біля домоволодіння АДРЕСА_2 в м.
Токмак, шляхом вільного доступу зняли з
навісів на стовпчиках огорожі
вказаного домоволодіння, та таємно із
корисних мотивів викрали металеві
в'їзні ворота з двох половин, розміром
1,25 м. х 1,50 м., кожна половина, зварені з
металевих труб діаметром 40 мм.,
металевого кутка шириною ребра 30 мм., та
металевої сітки в центрі у вигляді шини
шириною по 15 см. кожна, вартістю однієї
частини 100 грн., на загальну суму 200 грн.,
що належить ОСОБА_1, чим спричинили
останній матеріальний збиток на
вказану суму.

Дії обвинувачених ОСОБА_2, ОСОБА_3 суд
кваліфікує за ч.2 ст. 185 КК України, як
таємне викрадання чужого майна
(крадіжка), вчинене за попередньою
змовою групою осіб.

Обвинувальний акт надійшов до суду з
угодами про примирення, укладеними між
потерпілою ОСОБА_1 та обвинуваченими
ОСОБА_2, ОСОБА_3 від 26.06.2014 року, згідно
яких, сторони дійшли згоди щодо
примирення, правової кваліфікації дій
обвинувачених за ч. 2 ст. 185 КК України,
істотних для даного кримінального
провадження обставин, обвинувачені
беззастережно визнали свою
винуватість у зазначеному діянні.
Також вказаними угодами визначено
покарання, яке повинні понести ОСОБА_2,
ОСОБА_3 у виді 2 років позбавлення волі з
іспитовим строком 1 рік у зв'язку із
щиросердечним каяттям ОСОБА_2, ОСОБА_3

В угодах передбачені наслідки
укладення та затвердження угод про
примирення, встановлені ст.473 КПК
України, та наслідки їх невиконання.

В підготовчому судовому засіданні
обвинувачені ОСОБА_2, ОСОБА_3 та
потерпіла ОСОБА_1 просили затвердити
угоди про примирення.

Прокурор підтримав позицію
обвинуваченого та потерпілої щодо
затвердження угод про примирення.

Розглядаючи питання про затвердження
угод про примирення, суд виходить з
наступного.

Згідно п.1 ч.3 ст.314 КПК України при
прийнятті рішення у підготовчому
судовому засіданні суд має право,
зокрема, затвердити угоду.

Відповідно ст. 468 КПК України у
кримінальному провадженні може бути
укладена угода про примирення між
потерпілим та обвинуваченим.

Згідно ч. 3 ст. 469 КПК України угода про
примирення між потерпілим та
обвинуваченим може бути укладена у
провадженні щодо кримінальних
проступків, злочинів невеликої чи
середньої тяжкості та у кримінальному
провадженні у формі приватного
обвинувачення.

У судовому засіданні встановлено, що
обвинувачені ОСОБА_2, ОСОБА_3 цілком
розуміють права визначені п. 1 ч. 5 ст. 474
КПК України, наслідки укладення та
затвердження даних угод, передбачені п.
1 ч. 1 ст. 473 КПК України, характер
обвинувачення, вид покарання, яке буде
застосоване до них у разі затвердження
угод судом та наслідки невиконання
угод, передбачені ст. 476 КПК України.

Потерпіла ОСОБА_1 також розуміє
наслідки укладення та затвердження
даних угод, передбачені п. 2 ч. 1 ст. 473 КПК
України.

Судом встановлено, що укладення угод
про примирення сторонами є
добровільним, тобто не є наслідком
застосування насильства, примусу,
погроз або наслідком обіцянок чи дій
будь-яких інших обставин, ніж ті, що
передбачені в угодах; умови даних угод
відповідають вимогам Кримінального
процесуального кодексу України та
Кримінального кодексу України.

Суд вважає правильною правову
кваліфікацію дій ОСОБА_2, ОСОБА_3, які
вчинили таємне викрадання чужого майна
(крадіжку), вчинене за попередньою
змовою групою осіб, тобто злочин
передбачений ч.2 ст. 185 КК України.

При цьому судом встановлено, що ОСОБА_2,
ОСОБА_3 обґрунтовано обвинувачуються у
вчиненні кримінального
правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 185
КК України.

Згідно ст.12 КК України злочин,
передбачений ч. 2 ст. 185 КК України, є
середньої тяжкості.

При призначенні покарання, суд згідно
із вимогами ст.65 КК України враховує
ступінь тяжкості вчиненого злочину та
особу винних, обставини, що пом'якшують
та обтяжують покарання.

Обставинами, які пом'якшують покарання
обвинувачених ОСОБА_2, ОСОБА_3,
відповідно до ст.66 КК України, є щире
каяття, активне сприяння розкриттю
кримінального правопорушення,
відшкодування заподіяної шкоди.

Обставиною, що обтяжує покарання
обвинувачених ОСОБА_2, ОСОБА_3
відповідно до ст. 67 КК України, судом
встановлено те, що кримінальне
правопорушення вчинено у стані
алкогольного сп'яніння.

Ознайомившись із змістом угод,
перевіривши виконання вимог ст. 471 КПК
України, вислухавши думку учасників
кримінального провадження,
переконавшись у добровільності
волевиявлення сторін на укладення
угод, суд вбачає всі підстави для
затвердження угод, та не вбачає
процесуальних перешкод для їх
затвердження, оскільки їх умови не
суперечать вимогам кримінального та
кримінального процесуального закону,
не посягають на інтереси суспільства,
не порушують нічиї права, свободи та
інтереси, у суду немає підстав
припускати неможливість їх виконання
обвинуваченими, наявні фактичні
підстави для примирення, узгоджені
сторонами вид та міра покарання
відповідають загальним правилам
призначення кримінальних покарань,
встановленим кримінальним законом.

Враховуючи викладене, суд приходить до
висновку про необхідність
затвердження угод про примирення між
потерпілою ОСОБА_1 та обвинуваченими
ОСОБА_2, ОСОБА_3 і призначення
обвинуваченим узгодженого сторонами
покарання.

Речові докази по справі вирішити
відповідно до ст.100 КПК України.

Керуючись ст.ст. 314, 368-371, 373, 374, 474, 475 КПК
України, суд,-

З А С У Д И В:

Затвердити угоду про примирення,
укладену 26 червня 2014 року між
потерпілою ОСОБА_1 та обвинуваченим
ОСОБА_2.

ОСОБА_2 визнати винним у вчиненні
кримінального правопорушення,
передбаченого ч.2 ст.185 КК України, та
призначити йому узгоджене сторонами
угоди про примирення від 26 червня 2014
року покарання у виді 2 років
позбавлення волі.

Відповідно до ст. 75 КК України
звільнити засудженого ОСОБА_2 від
відбування призначеного судом
покарання з випробуванням, встановивши
1 рік іспитового строку.

Відповідно до ст. 76 КК України, впродовж
іспитового строку на засудженого
ОСОБА_2 покласти обов'язки:

- не виїжджати за межі України на
постійне проживання без дозволу
кримінально-виконавчої інспекції;

- періодично з'являтися для
реєстрації в кримінально-виконавчу
інспекцію;

- повідомляти кримінально-виконавчу
інспекцію про зміну місця проживання,
роботи.

Затвердити угоду про примирення,
укладену 26 червня 2014 року між
потерпілою ОСОБА_1 та обвинуваченим
ОСОБА_3.

ОСОБА_3 визнати винним у вчиненні
кримінального правопорушення
передбаченого ч.2 ст.185 КК України та
призначити йому узгоджене сторонами
угоди про примирення від 26 червня 2014
року покарання у виді 2 років
позбавлення волі.

Відповідно до ст. 75 КК України
звільнити засудженого ОСОБА_3 від
відбування призначеного судом
покарання з випробуванням, встановивши
1 рік іспитового строку.

Відповідно до ст. 76 КК України, впродовж
іспитового строку на засудженого
ОСОБА_3 покласти обов'язки:

- не виїжджати за межі України на
постійне проживання без дозволу
кримінально-виконавчої інспекції;

- періодично з'являтися для
реєстрації в кримінально-виконавчу
інспекцію;

- повідомляти кримінально-виконавчу
інспекцію про зміну місця проживання,
роботи.

Речові докази: металеві в'їзні ворота з
двох половин, розміром 1,25 м. х 1,50 м.,
кожна половина, які знаходяться на
зберіганні у потерпілої ОСОБА_1, -
залишити їй за належністю.

Вирок може бути оскаржений з підстав,
передбачених ст.394 КПК України, до
апеляційного суду Запорізької області
шляхом подачі апеляції протягом
тридцяти днів з дня його проголошення
через Токмацький районний суд
Запорізької області.

Вирок, якщо інше не передбачено цим
Кодексом, набирає законної сили після
закінчення строку подання апеляційної
скарги, якщо таку скаргу не було подано.
У разі подання апеляційної скарги
вирок, якщо його не скасовано, набирає
законної сили після прийняття рішення
судом апеляційної інстанції.

Копію вироку негайно після його
проголошення вручити обвинуваченим та
прокурору.

Суддя:/підпис/

з оригіналом згідно

Суддя Токмацького районного суду

Запорізької області

М.М. Гавілей

коп.виг.пом.суд. Дубінін В.С.