Вирок

іменем України

м. Носівка
16 жовтня 2008 р.

Носівський районний суд Чернігівської області в складі:

головуючого - судді Киреєва О.В.

при
секретарі Драбинозі С.М, Марушку І.М.,

з участю прокурора - помічника прокурора
Носівського району юриста третього класу Супруна Ю.В.,

захисника підсудного - адвоката ОСОБА_1

потерпілих ОСОБА_2., ОСОБА_3., ОСОБА_4., ОСОБА_5.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду
кримінальну справу про обвинувачення

ОСОБА_6 ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженця і мешканця АДРЕСА_1, українця,
громадянина України, освіта середня спеціальна, неодруженого, на утриманні має
сина Михайла 1999 року народження, працівника ПП «Агропрогрес», раніше не
судимого, якому обрано запобіжний захід у виді підписки про невиїзд,

в скоєнні злочину, передбаченого ч.
2 ст. 121 КК України,

встановив:

21 червня 2008 року близько 12
години в с. Рівчак-Степанівка Носівського району Чернігівської області ОСОБА_6.
у дворі свого господарства по АДРЕСА_1
умисно завдав не менше шести ударів
ногами по тулубу лежачого ОСОБА_7, який перебував у стані алкогольного
сп'яніння. В результаті нанесених ударів ОСОБА_7. були заподіяні
тяжкі тілесні ушкодження, від яких потерпілий помер.

В судовому
засіданні ОСОБА_6. повністю визнав вину в пред'явленому йому обвинуваченні по
ч. 2 ст. 121 КК України, щиро розкаявся, засудив свою поведінку, пояснив, що 21 червня 2008 р. близько 12 години він
прийшов додому з роботи, виявив, що його
співмешканка та двоюрідний брат розпивали спиртні напої. ОСОБА_7. п'яний лежав
серед двору, а співмешканка у будинку. Співмешканка пояснила, що горілку привіз
ОСОБА_7. Він (підсудний) неодноразово просив брата не приїжджати з горілкою до
його господарства, не споювати співмешканку. На протязі останніх десяти днів
перед побиттям його брат ОСОБА_7 маже кожного дня приходив з горілкою та
розпивав її в його господарстві. З метою вигнати брата з двору він став бити
його ногами по тулубу. Наніс близько десяти ударів. Брат не міг підвестися,
говорив, що він полежить, а потім піде з господарства. Він (підсудний) залишив
потерпілого у дворі та пішов на город.
Через годину він повернувся до потерпілого, який лежав там же,
матюкався, говорив, що полежить ще трохи. Ще через годину він (підсудний)
виявив, що брат не дише. Після цього двічі ходив до сусідки, телефонував у
лікарню з тим, щоб викликати лікаря.

Винність
підсудного ОСОБА_6. в скоєнні злочину повністю підтверджується зібраними в справі
і дослідженими в судовому засіданні доказами.

Показаннями потерпілої ОСОБА_2., яка
суду пояснила, що останні три роки син проживав у її будинку. В лютому 2008
року вона ушкодила руку, син доглядав за
нею, був єдиною її опорою, доглядав за
нею. Підсудний приходив до неї, просив вибачення, допоміг матеріально, залишив
їй гроші на поховання сина.

Показаннями потерпілої ОСОБА_3. та
ОСОБА_4., які суду пояснили, що близько 15 години 21 червня 2008 р. довідалися
про смерть брата ОСОБА_7. Про те, що брата ОСОБА_7 побив підсудний, останній
розповів після проведення розтину трупу.
Люди розповідали їм про те, що неодноразово бачили, як підсудний викидав
покійного з свого будинку.

Показаннями потерпілої ОСОБА_5., яка
суду пояснила, що близько 16 години 21 червня 2008 р. їй стало відомо про
смерть батька. Наступного дня після проведеного розтину трупу вона спілкувалася
з лікарем, довідалась, що у покійного батька були поломані ребра. Лікар
говорила, що плакати нема за чим, бо покійного печінка була у поганому стані.
24 червня 2008 року до неї (свідка) зателефонував підсудний, пояснив, що він
винний у смерті її батька, розповів, що побив його. На протязі останніх трьох
років вона з батьком не спілкувалась
тому, що він зловживав алкогольними
напоями, не працював з 2001 року, не надавав їй ніякої допомоги. Батько
відмовлявся лікуватись від алкоголізму, сім'ї у нього з матір'ю не було вже
років з 10.

Показаннями свідка ОСОБА_8., яка в судовому
засіданні пояснила, що близько 14 години 21 червня 2008 р. до неї в
господарство приходив телефонувати підсудний, пояснював, що у ОСОБА_7 відсутній
пульс, мабуть допився. Того дня до господарства підсудного приїжджав лікар, а
потім працівник міліції. Від останнього їй (свідку) стало відомо, що ОСОБА_7
помер. Співмешканка підсудного зловживала алкогольними напоями, на два-три
місяці залишала неповнолітнього сина, не проживала з підсудним, але потім
поверталась.

Показаннями свідка ОСОБА_9., яка в
судовому засіданні пояснила, що 21 червня 2008 року ОСОБА_7 приїхав до неї з
пляшкою горілки. Вони випили горілку, вийшли курити на подвір'я. Потерпілий
упав на землю біля велосипеда. Вона пішла спати в будинок. Раніше також були
випадки, коли потерпілий п'янів, засинав, а проспавшись, йшов додому. На
протязі останніх 10 днів перед побиттям
ОСОБА_7 щодня приходив до неї, приносив самогонку. ОСОБА_6 не дозволяв
їй пити, виганяв з двору ОСОБА_7.

Показаннями свідка ОСОБА_10., яка в
судовому засіданні пояснила, що вона працює вчителем у школі, навчає сина
підсудного. Вона добре знає умови життя підсудного, який є єдиним годувальником
у сім'ї. Підсудний доглядає за сином, готує йому їсти, пере одяг. Мати не
займається утриманням та вихованням сина, веде аморальний спосіб життя.

Свідки ОСОБА_11., ОСОБА_12.,
ОСОБА_13. в судовому засіданні,
охарактеризували підсудного, як добросовісного працівника, трудолюбивого
чоловіка.

Висновком судово-медичної експертизи
(а.с. 30-32), з якого видно, що на трупі ОСОБА_7. виявлено тілесні ушкодження у
виді численних двобічних переломів ребер: з правої сторони 6-8 по передній
поверхні, 10-12 по задній поверхні, з лівої сторони переломів 10-12 ребер по
задній поверхні, розривів печінки з рясною внутрішньою кровотечею (об'ємом до
900 мл). Травматичний шок, який розвинувся на тлі комплексу пошкоджень, виявився
безпосередньою причиною смерті.

З висновку
судово-медичної експертизи (а.с 30-32), видно, що у крові, взятої від трупу
ОСОБА_7 ., виявлений етиловий спирт в кількості 4,5 %, в сечі - 4,1 %. Така
концентрація етилового спирту в крові при житті може відповідати тяжкому
отруєнню алкоголем, при такій концентрації етилового спирту в крові не
виключена можливість настання смерті і при відсутності тілесних ушкоджень.

Оцінюючи
добуті у справі докази, суд визнає їх
належними і допустимими для
використання в процесі доказування,
оскільки ці докази викривають обставини
злочину, логічно пов'язані між собою, зібрані у відповідності з чинним кримінально-процесуальним
законодавством.

Аналізуючи
зібрані в справі і досліджені в судовому засіданні докази в їх сукупності, суд
дійшов висновку про те, що дії ОСОБА_6. органами досудового слідства правильно кваліфіковані
по ч. 2 ст. 121 КК України, як умисне тяжке тілесне ушкодження, тобто умисне
тілесне ушкодження, небезпечне для життя в момент заподіяння, що спричинило
смерть потерпілого.

Вина ОСОБА_6. в
межах даної кваліфікації доказана повністю.

ОСОБА_6.
підлягає покаранню за вчинений ним
злочин.

Обставин, що
обтяжують покарання підсудного ОСОБА_6., судом не встановлено.

Суд не визнає
пом'якшуючу обставину «Явка з повинною», оскільки такий документ був отриманий
працівниками міліції після порушення кримінальної справи та отримання доказів
вини підсудного.

Обставинами, що
пом'якшують покарання підсудного ОСОБА_6., суд визнає щире каяття, відсутність
судимості, часткове відшкодування матеріальної шкоди.

Призначаючи покарання підсудному ОСОБА_6., суд
враховує ступінь тяжкості вчиненого
ним злочину, особу винного, його вік,
стан здоров'я, сімейне положення, наявність на утриманні неповнолітнього сина,
поведінку та спосіб життя самого потерпілого, який зловживав алкогольними
напоями, обставини справи, що пом'якшують і обтяжують покарання.

Враховуючи особу
винного, щире каяття, відсутність судимості, суд визнає їх такими, що
пом'якшують покарання та істотно знижують ступінь тяжкості вчиненого злочину,
приходить до висновку про те, що можливо з застосуванням ст. 69 КК України
призначити покарання нижче від найнижчої межі, встановленої для даного виду
покарань в санкції статті за даний злочин.

Обираючи вид і
міру покарання підсудному ОСОБА_6., суд
приймає до уваги його характеризуючі дані й приходить до висновку про те, що
необхідним і достатнім для його
виправлення і попередження нових злочинів буде покарання у виді позбавлення
волі.

ОСОБА_6.
повинен відбувати призначене покарання в
умовах ізоляції від суспільства.

Запобіжний захід
щодо підсудного ОСОБА_6. до набрання вироком законної сили необхідно залишити
без зміни - підписку про невиїзд.

Керуючись ст.
ст. 323, 324 КПК України , суд

засудив:

ОСОБА_6 визнати
винним у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 121 КК України, призначивши з
застосуванням ст. 69 КК України покарання у виді позбавлення волі на строк п'ять років.

Запобіжний захід
щодо ОСОБА_6. до набрання вироком законної сили
залишити без зміни підписку про невиїзд.

Строк відбуття
покарання ОСОБА_6. рахувати з моменту
затримання.

На вирок може
бути подана апеляція протягом п'ятнадцяти діб з
моменту його проголошення.

Суддя
:
О.В Киреєв