Справа № 453/132/14-к
№ провадження 1-кп/453/16/14
ВИРОК

іменем України

06.02.2014 року
м. Сколе

Сколівський районний суд Львівської
області у складі:

головуючого - судді Брони А.Л.,

при секретарі Павкевич
Н.Я.,

з участю прокурора Масяка Ю.М.,

обвинуваченого ОСОБА_1.,

потерпілих ОСОБА_5.,
ОСОБА_2., ОСОБА_3.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні кримінальне провадження
№ 0000005 про обвинувачення

ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1 року народження,
уродженця с. Орява Сколівського району
Львівської області, жителя АДРЕСА_1,
українця, громадянина України, з повною
середньою освітою, одруженого,
непрацюючого, несудимого,

у вчиненні кримінальних правопорушень,
передбачених ч. 1 ст. 296, ч. 2 ст.
342 КК України (у редакції до 16.01.2014р.) ,

встановив:

ОСОБА_1 02.01.2014 року приблизно о 17 годині
на автобусній зупинці по вул.
Стрийській у м. Сколе Львівської
області, перебуваючи в стані
алкогольного сп`яніння, безпричинно, з
хуліганських спонукань, грубо
порушуючи громадський порядок, з
мотивів явної неповаги до суспільства,
у присутності інших громадян,
висловлюючись нецензурними словами,
вчинив конфлікт з ОСОБА_5., під час
якого, проявляючи особливу зухвалість
умисно наніс йому удар ногою в область
обличчя та декілька ударів руками по
різних ділянках тіла, спричинивши
ОСОБА_5. згідно висновку експерта №16
від 2 січня 2014 року легке тілесне
ушкодження, чим вчинив кримінальне
правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 296
КК України.

Окрім цього, ОСОБА_1 02.01.2014 року
приблизно о 17 годині 25 хвилин на
автобусній зупинці по вул. Стрийській у
м. Сколе Львівської області,
перебуваючи в стані алкогольного
сп`яніння, вчинив опір, працівникам
правоохоронного органу ОСОБА_2.,
ОСОБА_3., та ОСОБА_4. під час виконання
ними службових обов`язків щодо охорони
громадського порядку, чим вчинив
кримінальне правопорушення,
передбачене ч. 2 ст. 342 КК України (у
редакції до 16.01.2014р.).

У судовому засіданні обвинувачений
ОСОБА_1, після роз'яснення йому змісту ч.
3 ст. 349 КПК України та переконання суду
у відсутності сумнівів щодо
добровільності позиції
обвинуваченого, вину визнав повністю
та пояснив, що 02.01.2014 року на автобусній
зупинці по вул. Стрийській у м. Сколе
Львівської області, він, перебуваючи в
стані алкогольного сп`яніння, розпочав
суперечку з ОСОБА_5., під час якої наніс
останньому удар ногою в обличчя та
декілька ударів руками по тілу.
Присутні на зупинці громадяни
викликали працівників міліції, на
зауваження яких припинити протиправну
поведінку він не реагував, чинив опір,
шарпав їх за формений одяг,
висловлювався нецензурними словами у
їхню адресу. На даний час він кається у
скоєному, просить його суворо не
карати, обіцяє виправитись та у
подальшому такого більше не вчиняти.

Ураховуючи те, що ОСОБА_1 свою вину у
вчинених кримінальних правопорушеннях
визнав повністю, інші учасники процесу
не оспорюють фактичні обставини справи
і судом встановлено, що обвинувачений
правильно розуміє зміст цих обставин,
відсутні будь-які сумніви у
добровільності та істинності його
позиції, заслухавши думку учасників
судового розгляду, які не заперечували
проти розгляду кримінального
провадження в порядку, передбаченому ч.
3 ст. 349 КПК України, та роз'яснивши їм
положення ч. 3 ст. 349 КПК України про
наслідки застосування обмеженого
дослідження доказів, а саме про
позбавлення їх у такому випадку права
подальшого оспорювання цих обставин
провадження в апеляційному порядку,
суд визнає недоцільним дослідження
інших доказів відносно тих обставин
провадження, які ніким не оспорюються.

На підставі вищенаведеного, суд,
допитавши обвинуваченого та
дослідивши матеріали кримінального
провадження, прийшов до висновку, що
вина обвинуваченого ОСОБА_1. у вчинені
ним кримінальних правопорушень при
обставинах, викладених в
обвинувальному акті, доведена у
судовому засіданні повністю.

Суд вважає, що дії обвинуваченого
ОСОБА_1. вірно кваліфіковані за
ч. 1 ст. 296 КК України, як
хуліганство, тобто грубе порушення
громадського порядку з мотивів явної
неповаги до суспільства, що
супроводжувалося особливою
зухвалістю, та ч. 2 ст. 342 КК України (у
редакції до 16.01.2014р.), як опір
працівникам правоохоронного органу
під час виконання ними службових
обов`язків щодо охорони громадського
порядку.

При визначенні міри покарання
обвинуваченому ОСОБА_1. суд враховує
суспільну небезпеку вчинених
кримінальних правопорушень, особу
винного, обставини, що пом`якшують та
обтяжують його покарання.

ОСОБА_1 вчинив злочини невеликої
тяжкості.

За місцем проживання характеризується
позитивно.

Обставинами, що пом`якшують покарання
ОСОБА_1. є щире каяття, активне сприяння
розкриттю злочину та добровільне
відшкодування завданого збитку.

Обставиною, що обтяжує покарання
ОСОБА_1. є вчинення злочину у стані
алкогольного сп'яніння.

Ураховуючи наведене, ОСОБА_1. слід
призначити покарання у виді обмеження
волі, яке є необхідне і достатнє для
його виправлення та попередження нових
злочинів.

Оскільки ОСОБА_1. призначається
покарання у виді обмеження волі та
ураховуючи те, що ОСОБА_1 визнав свою
вину, висловив жаль з приводу
вчиненого, суд дійшов висновку про
можливість його виправлення без
відбування покарання і тому є підстави
звільнити його від відбування
покарання з випробуванням, що є
необхідним і достатнім для його
виправлення та попередження вчиненню
ним нових злочинів для реалізації
принципу законності, справедливості,
обґрунтованості та індивідуалізації
покарання, поклавши на нього обов`язки
повідомляти кримінально-виконавчу
інспекцію про зміну місця проживання
та періодично з`являтись туди для
реєстрації.

Речовий доказ: службовий автомобіль
УАЗ, реєстраційний номер НОМЕР_1, який
знаходиться на зберіганні у
Сколівському РВ ГУМВСУ у Львівській
області слід залишити у користуванні
Сколівського РВ ГУМВСУ у Львівській
області.

Цивільний позов не заявлений.

Заходи забезпечення кримінального
провадження не застосовувались.

Процесуальних витрат по справі немає.

Керуючись ст. ст. 368, 370, 374 КПК України,
суд

засудив:

ОСОБА_1 визнати винуватим у вчиненні
кримінальних правопорушень,
передбачених ч. 1 ст. 296, ч. 2 ст. 342 КК
України (у редакції до 16.01.2014р.) і
призначити покарання:

- за ч. 1 ст. 296 КК України - 1 рік
обмеження волі;

- за ч. 2 ст. 342 КК України (у редакції
до 16.01.2014р.) - 2 роки обмеження волі.

На підставі ст. 70 КК України шляхом
поглинання менш суворого покарання
більш суворим визначити ОСОБА_1
остаточне покарання 2 роки обмеження
волі.

Згідно ст. 75 КК України звільнити
ОСОБА_1 від відбування призначеного
покарання у виді 2 років обмеження волі
з випробуванням та встановити
іспитовий строк 1 рік, якщо він протягом
іспитового строку не вчинить нового
злочину і виконає покладені на нього
обов'язки.

На підставі ст. 76 КК України покласти на
ОСОБА_1 обов'язки: повідомляти органи
кримінально-виконавчої інспекції про
зміну місця проживання та періодично
з'являтися для реєстрації у зазначені
органи.

Речовий доказ: службовий автомобіль
УАЗ, реєстраційний номер НОМЕР_1, який
знаходиться на зберіганні у
Сколівському РВ ГУМВСУ у Львівській
області залишити у користуванні
Сколівського РВ ГУМВСУ у Львівській
області.

Копію вироку негайно, після його
проголошення, вручити засудженому та
прокурору.

Вирок може бути оскаржено до
апеляційного суду Львівської області
протягом тридцяти днів з моменту його
проголошення, або з моменту вручення
копії вироку засудженому, який
перебуває під вартою через Сколівський
районний суд Львівської області з
підстав, передбачених ст. 394 КПК
України.

Суддя