АІШЛЯЩЙНИЙ СУД ЧЕРНІВЕЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

м. Чернівці « 20 » грудня 2007 року колегія
судців судової палати у кримінальних справах Апеляційного суду Чернівецької
області у складі:

Головуючого Рулякова
В.І.

Суддів Кифлюка В.Ф., Струбіцької О.М.

за
участю прокурора Воловідника
Р.І.

розглянула
у відкритому судовому засіданні кримінальну справу за апеляцією адвоката
ОСОБА_1 в інтересах обвинуваченого ОСОБА_2 на постанову Шевченківського
районного суду м. Чернівці від 13 грудня
2007 року, якою задоволено подання
слідчого СВ Шевченківського РВ УМВС України в Чернівецькій області Шепіта І.І.
про обрання

ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1 народження, уродженцю та мешканцю АДРЕСА_1, громадянину України, з неповною середньою освітою, не одруженому, не працюючому, раніше не судимому запобіжного заходу у виді
взяття під варту.

Своє
рішення суд мотивував тим, що приймаючи
до уваги тяжкість злочину,
передбаченого ст. 186 ч. 2 КК України за якою обвинувачується
ОСОБА_2, а також того, що він знаходячись на волі може скритись від
органів досудового слідства та суду і переховуватися, продовжувати злочинну діяльність, вплинути на хід досудового слідства.

На
вказану постанову суду надійшла апеляція адвоката ОСОБА_1 в інтересах
обвинуваченого ОСОБА_2, у якій вона
просить постанову суду скасувати і обрати її підзахисному міру запобіжного
заходу не пов'язану з утриманням під вартою.

При
цьому адвокат посилається на те, що
ОСОБА_2 не має наміру ухилятися від слідства та суду, раніше не судимий, що на момент скоєння злочину в якому він
обвинувачується йому було лише 17 років і її підзахисний в силу віку не
повністю

Справа
№10-141/2007р. Головуючий
у І інстанції Богдан СІ.

Категорія: ст. 165-2 КПК України Доповідач Руляков В.І.

2

усвідомлював
характер інкримінованого діяння. Також апелянт вказує, що обвинувачений має постійне місце
проживання, а також реєстрацію
(прописку) у м. Чернівці, а також,
що він страждає на хронічний гастродуоденіт, і утримання під вартою може негативно
вплинути на стан його здоров»я.

Заслухавши
доповідача, прокурора, який вважає постанову суду законною та
обгрунтованою, перевіривши матеріали
справи, обговоривши доводи
апеляції, судова колегія вважає, що апеляція задоволенню не підлягає.

Стаття
155 КПК України передбачає, що взяття
під варту, як запобіжний захід
застосовується в справах про злочини, за
які законом передбачено покарання у вигляді позбавлення волі на строк понад три
роки.

ОСОБА_2
обвинувачується у скоєнні тяжкого злочину,
передбаченого ст. 186 ч. 2 КК України, яка передбачає відповідальність у вигляді від
4 до 6 років позбавлення волі.

Крім
того встановлено, що рішення суду про
необхідність утримання обвинуваченого під вартою, щоб унеможливити його ухилення від явки в
органи слідства та до суду та перешкоджання встановленню істини по справі, а також запобігти продовженню ним злочинної
діяльності є правильним, так само
обгрунтованим і законним.

Так, хоча ОСОБА_2 і є раніше не судимим, однак,
як вбачається з матеріалів справи він раніше вже знаходився під
слідством по обвинуваченню у скоєнні аналогічного злочину, передбаченого
ст. 186 ч. 2 КК України і
кримінальну справу щодо нього було закрито у зв'язку з недоведеністю внаслідок
того, що обвинувачені та потерпілий по
справі змінили свої покази.

Колегія
суддів вважає сумнівними запевнення ОСОБА_2 про те, що він не буде перешкоджати встановленню
істини по справі, оскільки у матеріалах
справи міститься рапорт на ім»я начальника Шевченківського РВ УМВС України в
Чернівецькій області про те, що за
оперативними даними ОСОБА_2 зустрічався з іншим обвинуваченим по справі ОСОБА_3 та свідком по
справі ОСОБА_4 і погрожуючи їм фізичною розправою, примушував їх давати неправдиві покази
працівникам міліції, з тією метою, щоб він уникнув відповідальності, при цьому слід враховати і те, що ОСОБА_2 не визнає своєї вини в скоєнні
інкримінованого йому злочину.

Крім
того, як вбачається з листа військового
комісара Чернівецького МВК, на даний час
ОСОБА_2 перебував у розшуку, як
призовник, який ухиляється від явки на
призовну комісію. З цього ж документу вбачається, що згідно особової справи ОСОБА_2 він
схильний до порушень.

3

При
обранні виду запобіжного заходу,
береться до уваги і те, що на
даний час ОСОБА_2 ніде не працює і не навчається, його негативна характеристика з останнього
місця навчання, зокрема те, що він за систематичні пропуски занять та
неатестації він був відрахований з навчального закладу.

Вказівка
апелянта про те, що ОСОБА_2
обвинувачується у скоєнні злочину, до
настання повноліття є неспроможною і не може бути підставою для задоволення
апеляції.

Посилання
в апеляції на те, що перебування ОСОБА_2
під вартою може негативно вплинути на стан його здоров»я не може слугувати
підставою для зміни міри запобіжного заходу. Знаходження ОСОБА_2 під вартою не
позбавляє його можливості отримувати медичну допомогу в медчастині закладу
попереднього ув»язнення.

На
підставі наведеного, керуючись ст.
ст. 148, 150, 155, 165-2, 365, 366, 382 КПК
України, судова колегія , -

УХВАЛИЛА:

Апеляцію
адвоката ОСОБА_1 в інтересах обвинуваченого ОСОБА_2 залишити без
задоволення, а постанову Шевченківського
районного суду м. Чернівців від 13
грудня 2007 року про обрання ОСОБА_2 запобіжного заходу у вигляді взяття під
варту залишити без змін.