Справа №1-20/2007
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 січня 2007року м. Радомишль

Радомишльський районний суд Житомирської області в складі:

судді Гриб
О. С.

секретаря Скітенко Ю. В., Литвиненко О.А.

з участю прокурора
Демчук P.M. розглянувши у
відкритому судовому засіданні в залі суду м. Радомишль кримінальну справу
№1-20/2007/по обвинуваченню :

ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_1, українця,
громадянина України, освіта середня, не працюючого, не одруженого, уродженця та
мешканця АДРЕСА_1, раніше
засудженого;

· 12.10.1995 року, по ст.81, ч.1, ст..75 КК
України ( в
редакції 1960 року) до
1-го року
виправних робіт, з утриманням 10%
заробітку в дохід держави;

· 31.10.2003 року, по ст.. 185 ч.3, ст..75 КК України, до 3 років
позбавлення волі, умовно з іспитовим строком 2 роки;

по ч.2 ст. 185 КК України, -

ВСТАНОВИВ:

29 червня 2006 року приблизно о
11 годині 30 хвилин, ОСОБА_1
за попередньою змовою з ОСОБА_2, перебуваючи в стані алкогольного сп'яніння, з
метою таємної крадіжки чужого майна, приїхали гужовою повозкою ОСОБА_3, до пасовища поблизу с.Краснобірка, Радомишльського району, Житомирської
області, де ОСОБА_2, залишився
з гужовою повозкою, поряд з
фруктовими садом навпроти лісового кордону, а ОСОБА_1 пішов на пасовище, та
забрав з місця випасання коня вагою 580
кілограм, що належить ОСОБА_4, привів до гужової повозки де спільно з
ОСОБА_2, підпрягли викраденого коня до підводи, і поїхали з місця скоєння
злочину, таємно викрали таким чином вказаного коня, чим заподіяли ОСОБА_4
матеріальну шкоду на загальну суму 4350 гривень.

В
судовому засіданні ОСОБА_1 свою вину у вчиненні вказаного злочину не визнав і
показав, 29 червня 2006 року приблизно о
1l годині 00 хвилин, він
після розпивання спиртних напоїв спільно з ОСОБА_2, взяли в свого
знайомого ОСОБА_3 гужову повозку,
та поїхали в с.Краснобірка, для того щоб домовитись про продаж сіна. Поблизу
с.Краснобірка, Радомишльського району, Житомирської області, вони побачили на
полі коня, який вільно ходив по полю. Вирішили, що кінь загубився, і його
необхідно повернути власнику, після чого він пішов на пасовище, та спіймав
коня. Підпрягши спійманого коня до підводи, вони поїхали в с.Лутівка, шукати його власника. Приїхавши в
с.Лутівка, заїхали до своєї знайомої, щоб запитати, чи це може бути
кінь, куди приїхав чоловік, який повідомив, що це його кінь, після чого вони
віддали йому коня.

Винність підсудного
у вчиненні вказаного
злочину, повністю підтверджується дослідженими в судовому
засіданні наступними доказами по справі:

•
Показами потерпілого по справі ОСОБА_4, який показав, що працює головою
сільської ради с.Краснобірка, та має в власності має коня гнідої масті.. 29 червня 2006 року ранку, він
вивів коня на місце випасання, яке розташоване приблизно в 500м. від яго
будинку в с.Краснобірка, та прив'язав цепом, до металевого кілка, якого забив в
землю. Того ж дня в обідню пору зустрів свою знайому ОСОБА_5, яка розповіла
йому, що бачила пару коней
які їхали на великій швидкості в напрямку с. Лутівка, в наслідок чого один кінь, впав в канаву. Також
вона розповіла, що один з коней був гнідої масті, та дуже схожий на його коня,
і тому він взяв велосипеда, та поїхав, на місце випасання. На місці випасання,
кінь був відсутній, не було також цепу та металевого кілка. Оглянувши, місце де
він прив'язаний, він зрозумів, що коня викрали, оскільки отвір, який залишився,
від металевого кілка, був рівний, що свідчило про те, що його хтось умисно
витягнув. Після чого він взяв машину та поїхав, на пошуки, в напрямку с. Лутівка,
відстань між селами Краснобірка -
Лутівка становить приблизно 9
кілометрів. По дорозі зустрів свого знайомого ОСОБА_6, який працює лісником
в Краснобірському лісництві. Останній розповів йому, що приблизно о 12 год. на дорозі між
селами Краснобірка - Лутівка,
бачив коня, гнідої масті, який лежав на
узбіччі, інший кінь, сірої масті, був запряжений в підводу. З ними були
два хлопці, які сказали, що проїхали машина, в наслідок чого кінь упав. Після
чого хлопці прив'язали коня, гнідої масті, з заду підводи, та поїхали в
напрямку с.Лутівка. Приїхавши в с.Лутівка,
він зупинився поблизу магазину, де жінки йому розповіли, що двоє хлопців
продавали коня за 2 тис.
гривень, та показали вилицю куди вони поїхали. Поїхавши вказаною вулицею він
побачив підводу, з заду якої був прив'язаний його кінь. Він запитав у підсудних,
які були поруч, що це за кінь, вони сказали, що не знають, та шукають його
господаря, після чого він забрав коня. Цепу та металевого кілка йому не
повернули, претензій до підсудних не має.

·
показами свідка ОСОБА_5, яка
показала, що проживає поблизу пасовища с.Краснобірка, радомишльського
району. 29 червня
2006р. вона поверталась до дому, та звернула увагу, що на пасовищі не має коня
ОСОБА_4, який зазвичай був там. Через декілька хвилин, коли вона проходила
поблизу саду, на великій швидкості, в напрямку с.Лутівка, виїхала гужова повозка запряжена двома
кіньми. В зв'язку з великою швидкістю руху, на повороті кінь гнідої масті впав
у канаву. На підводі було двоє чоловіків, які зараз знаходяться на лаві
підсудних. Оскільки кін, гнідої масті, який лежав на узбіччі, був дуже схожий
на коня ОСОБА_4, вона пішла та розповіла все останньому.

·
протоколом огляду та вилучення від 30 червня 2006 р . з якого видно,
що на пасовищі с.Краснобірка, є сліди
випасання коня, в ґрунті мається круглий отвір від металевого кілка діаметром
25 мм.;

(а.с.06);

• довідкою, про вартість одного кілограма живої ваги коня
від 17.07.2006 року,
згідно якої

вказана вартість становить 7,5
грн.;

(а.с. 16);

• протоколом
зважування викрадених коней від 01.08.2006
року

(а.с.
23);

• матеріалами огляду та прилучення до справи речових
доказів, а також самими речовими

доказами - конем
ОСОБА_4, кобилою та гужовою повозкою
ОСОБА_3.

(а.с.24-25,50-51);

Аналізуючи всі досліджені докази в їх сукупності суд прийшов до висновку
про доведеність вини підсудного ОСОБА_1, у вчинені повторного, таємного
викрадення чужого майна, і кваліфікує його дії по ч.2 ст. 185 КК України.

При призначенні покарання підсудному, суд враховує характер і ступінь
тяжкості вчиненого ним злочину, який є злочином середньої тяжкості, особу
підсудного, який характеризуються посередньо, раніше неодноразово судимий.

Обставини справи, що пом'якшують покарання підсудного - відсутні.

Обставини
справи, що обтяжують покарання підсудного -
вчинення злочину у стані алкогольного
сп'яніння.

Керуючись
ст.323, 324, 333, 335 КПК
України суд -

ЗАСУДИВ:

Визнати винним ОСОБА_1 у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст. 185 КК України і призначити йому покарання у вигляді позбавлення волі
строком на 1 (один) рік.

До набрання вироком законної сили,
залишити міру запобіжного заходу - взяття під варту.

Строк відбуття покарання рахувати з 02 січня 2007р.

Цивільний позов по справі не
заявлено, судові витрати відсутні.

Речові докази по справі: залишити ОСОБА_4 та ОСОБА_3 як законним власникам.

Вирок може бути оскаржений, шляхом подачі апеляції, до Житомирського
апеляційного суду, через Радомишльський районний
суд протягом 15 діб з моменту його оголошення.

Суддя О. С. Гриб