Справа № 579/612/15-к
В И Р О К
і м е н е м У к р а ї н и
12 травня 2015 року Кролевецький районний суд Сумської області

в складі судді ОСОБА_1

з участю секретаря ОСОБА_2

з участю прокурора ОСОБА_3

потерпілої ОСОБА_4

обвинувачених ОСОБА_5 , ОСОБА_6 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Кролевець справу по обвинуваченню ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Губарівщина Кролевецького району Сумської області, громадянина України, освіта професійно технічна, неодруженого, непрацюючого, проживаючого АДРЕСА_1 , не судимого в силу ст. 89 КК України, -

в скоєнні злочину передбаченого ст. 185 ч. 2 КК України,-

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженця м. Кролевець Сумської області, громадянина України, освіта професійно технічна, неодруженого, непрацюючого, проживаючого АДРЕСА_1 , не судимого,-

в скоєнні злочину передбаченого ст. 185 ч. 2 КК України,-

В С Т А Н О В И В:
19 березня 2015 року близько 23 години ОСОБА_5 , діючи за попередньою змовою зі своїм знайомим ОСОБА_6 , знаходячись у дворі загального користування по АДРЕСА_2 , діючи умисно, таємно з корисливих спонукань, скориставшись відсутністю на подвір`ї інших осіб та впевнившись, що їх ніхто не бачить, з - під сараю викрали майно ОСОБА_4 , а саме велосипед марки «Україна» вартість якого відповідно до висновку товарознавчої експертизи № 259 від 6 квітня 2015 року становить 650 грн., та спортивний велосипед марки «Ocean Tornado DX26» вартість якого відповідно до висновку товарознавчої експертизи № 259 від 6 квітня 2015 року становить 1500 грн. Крадіжкою ОСОБА_4 завдана матеріальна шкода на суму 2150 грн.

Таким чином, ОСОБА_5 своїми діями, вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ст. 185 ч.2 КК України , тобто таємне викрадення чужого майна (крадіжка) вчинена за попередньою змовою групою осіб.

ОСОБА_6 своїми діями, вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ст. 185 ч.2 КК України, тобто таємне викрадення чужого майна (крадіжка) вчинена за попередньою змовою групою осіб.

Разом з обвинувальним актом до суду подано угоду про примирення від 21 квітня 2015 року у кримінальному провадженні .

Відповідно до умов вищезазначеної угоди про примирення від 21 квітня 2015 року обвинувачені у відповідності до ст.ст. 469, 471 КПК України уклали дану угоду про примирення, згідно до якої ОСОБА_5 , та ОСОБА_6 під час досудового розслідування повністю визнали свою винуватість у зазначеному діянні, зобов`язуються беззастережно визнати обвинувачення в обсязі підозри у судовому провадженні, принести вибачення потерпілій в судовому засіданні, крім того сторони погоджуються на призначення покарання ОСОБА_5 та ОСОБА_6 кожному у виді двох років обмеження волі, що передбачено ст.185 ч. 2 КК України, та з застосуванням ст. 75 КК України звільнити їх від відбування покарання з іспитовим строком два роки з покладенням обов`язків, передбачених ст. 76 п. 2,3,4 КК України. Також, у даній угоді зазначені та роз`яснені обвинуваченим та потерпілій наслідки укладення угоди про примирення, а також наслідки її невиконання.

Перевіривши угоду про примирення на її відповідність вимогам чинного КПК України, суд прийшов до висновку, що зазначена угода у повному обсязі відповідає вимогам чинного законодавства, оскільки вона містить всі необхідні реквізити, визначені статтею 471 КПК України, зокрема, найменування сторін, формулювання обвинувачення та його правову кваліфікацію із зазначенням частини статті закону України про кримінальну відповідальність, істотні для відповідного кримінального провадження обставини, узгоджене покарання та згода сторін на призначення покарання, наслідки укладення та затвердження угоди, передбачені статтею 473 цього Кодексу, наслідки невиконання угоди, передбачені ст.ст. 389-1 КК України та ст. 476 КПК України

У підготовчому судовому засіданні обвинувачені та потерпіла підтвердили суду, що угода про примирення ними укладена добровільно, не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дії будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді.

Обвинувачені беззастережно визнали вину повністю в обсязі підозри, принесли вибачення потерпілій в підготовчому судовому засіданні.

Прокурор в підготовчому судовому засіданні не заперечував проти затвердження угоди про примирення.

Розглядаючи питання про затвердження угоди суд виходить з наступного.

Згідно п.1 ч.3 ст.314 КПК України, при прийняті рішення у підготовчому судовому засіданні суд має право, зокрема, затвердити угоду.

Відповідно до п.2 ст.468 КПК України у кримінальному провадженні може бути затверджена угода про примирення між потерпілим та обвинуваченим.

Згідно з ч.3 ст.469 КПК України угода про примирення між потерпілим та підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена у провадженні щодо кримінальних проступків, злочинів невеликої чи середньої тяжкості та у кримінальному провадженні у формі приватного обвинувачення.

Судом у судовому засіданні встановлено, що ОСОБА_5 та ОСОБА_6 обґрунтовано обвинувачуються у вчиненні злочину, передбаченого ст.185 ч.2 КК України , який згідно ст.12 КК України, є злочином середньої тяжкості.

При цьому судом з`ясовано, що обвинувачені цілком розуміють права, визначені ч.5 ст.474 КПК України, наслідки укладення та затвердження даної угоди, передбачені п.1 ч.1 ст.473 КПК України, характер обвинувачення, вид покарання, а також інші заходи, які будуть застосовані до них у разі затвердження угоди судом.

При цьому судом з`ясовано, що потерпіла цілком розуміє наслідки укладення та затвердження даної угоди, передбачені п.2 ч.1 ст.473 КПК України обмеження права оскарження вироку згідно з положеннями статей 394 і 424 цього Кодексу та позбавлення права вимагати в подальшому притягнення особи до кримінальної відповідальності за відповідне кримінальне правопорушення і змінювати розмір вимог про відшкодування шкоди.

Укладена між потерпілою та обвинуваченими угода відповідає вимогам КПК України, дії обвинуваченого ОСОБА_5 та ОСОБА_6 за ст. 185 ч. 2 КК України кваліфіковано правильно, умови угоди не суперечать інтересам суспільства і не порушуються права, свободи чи інтереси сторін або інших осіб, сторони примирились добровільно, обвинувачені можуть виконати взяті на себе за угодою зобов`язання, фактичні підстави для примирення наявні, узгоджена міра покарання відповідає загальним засадам призначення покарання, визначених ст. 65 КК України, суд враховує ступінь тяжкості вчиненого, особу винних, і обставини що пом`якшують покарання, а саме, позитивні характеристики за місцем проживання, щире каяття та активне сприяння розкриттю кримінального правопорушення, відшкодування заподіяної шкоди, суд вважає можливим призначити обвинуваченим покарання у виді обмеження волі, оскільки саме даний вид покарання на думку суду є справедливим , а також необхідним і достатнім для їх виправлення та попередження нових злочинів.

Суд вважає обґрунтованим призначення обвинуваченим ОСОБА_5 та ОСОБА_6 покарання у виді обмеження волі, але враховуючи тяжкість злочину, особу винних, наявність пом`якшуючих обставин, є підстави для звільнення їх від відбування призначеного покарання з випробуванням відповідно до ст. 75 КК України.

З огляду на викладене, суд прийшов до висновку, що укладена угода про примирення між потерпілою ОСОБА_4 та обвинуваченими ОСОБА_5 та ОСОБА_6 підлягає затвердженню.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 374-376, 472, 474,475 КПК України, суд, -

З А С У Д И В:
Угоду про примирення від 21 квітня 2015 року, що укладена у кримінальному провадженні, внесеному в Єдиний реєстр досудових розслідувань № 0000186, між потерпілою ОСОБА_4 та обвинуваченими ОСОБА_5 і ОСОБА_6 - затвердити.

ОСОБА_5 визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 185 ч. 2 КК України, та призначити йому за цим законом покарання у виді двох років обмеження волі.

Відповідно до ст. 75 КК України ОСОБА_5 звільнити від відбування покарання з випробуванням, якщо він протягом іспитового строку один рік не вчинить нового злочину і виконає покладені на нього обов`язки.

Відповідно до ст. 76 п. 2,3,4 КК України покласти на ОСОБА_5 такі обов`язки:

не виїзджати за межі України на постійне проживання без дозволу органу кримінально виконавчої системи;

повідомляти ці органи про зміну місця проживання, роботи або навчання;

періодично з`являтись для реєстрації в органи кримінально виконавчої системи;

ОСОБА_6 визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 185 ч. 2 КК України, та призначити йому за цим законом покарання у виді двох років обмеження волі.

Відповідно до ст. 75 КК України ОСОБА_6 звільнити від відбування покарання з випробуванням, якщо він протягом іспитового строку один рік не вчинить нового злочину і виконає покладені на нього обов`язки.

Відповідно до ст. 76 п. 2,3,4 КК України покласти на ОСОБА_6 такі обов`язки:

не виїзджати за межі України на постійне проживання без дозволу органу кримінально виконавчої системи;

повідомляти ці органи про зміну місця проживання, роботи або навчання;

періодично з`являтись для реєстрації в органи кримінально виконавчої системи;

Запобіжний захід відносно ОСОБА_5 та ОСОБА_6 до вступу вироку в законну сили не обирати.

Стягнути з ОСОБА_5 та ОСОБА_6 в дохід держави судові витрати на проведення експертизи в сумі по 92 грн. 07 коп. з кожного.

Речові докази, визнані постановою слідчого від 23 березня 2015 року велосипеди марки «Україна» та «Ocean Tornado DX26», дозволити використовувати ОСОБА_4 як власнику .

На вирок може бути подана апеляція до апеляційного суду Сумської області через Кролевецький районний суд протягом тридцяти днів з моменту його проголошення, з підстав, передбачених ст. 394 КПК України.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку, а копія вироку прокурору, обвинуваченому підлягає врученню негайно після проголошення.

Суддя: ОСОБА_1