Справа № 541/450/15-к
Провадження № 1-кп/541/48/2015
Миргородський міськрайонний суд Полтавської області
У Х В А Л А
24 березня 2015 рокум.Миргород

Миргородський міськрайонний суд Полтавської області в складі: головуючого судді ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 , з участю: прокурора ОСОБА_3 , представника потерпілого Відокремленого підрозділу «Полтавська дистанція сигналізації та зв`язку» Державного підприємства «Південна залізниця» ОСОБА_4 , обвинуваченого ОСОБА_5 ,
розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні, в м. Миргороді, матеріали кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань 07.02.2015 року за № 0000023 за обвинуваченням ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Чорноморське АР Крим, громадянина України, із середньою освітою, одруженого, маючого на утриманні 5 неповнолітніх дітей, ніде не працюючого, жителя АДРЕСА_1 , згідно ст.89 КК України не судимого,-
по ст. 185 ч. 1 КК України,-
в с т а н о в и в :
02.03.2015 року до суду надійшло кримінальне провадження відносно ОСОБА_5 , який обвинувачується у таємному вчиненні 06.02.2015 року крадіжки майна Відокремленого підрозділу «Полтавська дистанція сигналізації та зв`язку Державного підприємства «Південна залізниця» на суму 501 грн 65 коп, тобто у вчиненні злочину, передбаченого ч.1 ст.185 КК України.

Кримінальне провадження надійшло з обвинувальним актом і угодою про примирення, укладеної між підозрюваним ОСОБА_5 та представником потерпілого Відокремленого підрозділу «Полтавська дистанція сигналізації та зв`язку Державного підприємства «Південна залізниця», ОСОБА_4 , на стадії досудового розслідування.

Перевіривши зміст угоди про примирення, вислухавши прокурора, обвинуваченого, та представника потерпілого, суд дійшов висновку, що справа підлягає поверненню прокурору із наступних підстав.

Згідно з ч.7 ст. 474 КПК України суд відмовляє в затвердженні угоди, зокрема якщо:

1) умови угоди суперечать вимогам цього Кодексу та/або закону, в тому числі допущена неправильна правова кваліфікація кримінального правопорушення, яке є більш тяжким ніж те, щодо якого передбачена можливість укладення угоди;

2) існують обґрунтовані підстави вважати, що укладення угоди не було добровільним, або сторони не примирилися.

Статтею 471 КПК України імперативно зазначено, що в угоді про примирення має бути зазначено формулювання обвинувачення (чи підозри) та його правова кваліфікація, а також зазначено узгоджене покарання.

Із змісту долученої до кримінального провадження угоди вбачається, що сторони, в супереч вимогам ст. 471 КПК України, дійшовши до спільної згоди про кваліфікацію дій обвинуваченого по ст. 185 ч.1 КК України, узгодили покарання ОСОБА_5 по ст. 181 ч.1 КК України, тобто по статті, по якій він взагалі не підозрюється. Отже зміст угоди суперечить загальним засадам призначення покарання, встановленим ст. 65 КК України, оскільки сторонами узгоджено покарання по статті особливої частини Кримінального кодексу України, яка не передбачає відповідальності за злочин, у вчиненні якого підозрюється ОСОБА_5 .

Крім цього, як вбачається із долученого до обвинувального акту та угоди про примирення реєстру матеріалів досудового розслідування, потерпілим у вказаному кримінальному провадженні визнано ВП «Вагонне депо Кременчук» ДП Південна залізниця». В обвинувальному ж акті, в супереч даних реєстру матеріалів досудових розслідувань, зазначено, що потерпілим в даному кримінальному провадженні є відокремлений підрозділ «Полтавська дистанція сигналізації та зв`язку» Державного підприємства «Південна залізниця». Таким чином, у вказаному кримінальному провадженні органом досудового розслідування визнано двох потерпілих від одного кримінального правопорушення.

Згідно ст. 469 ч.8 КПК України, у разі якщо в кримінальному провадженні беруть участь кілька потерпілих від одного кримінального правопорушення, угода може бути укладена та затверджена лише з усіма потерпілими.

В супереч вимогам ч.8 ст. 469 КПК України угода підозрюваного ОСОБА_5 була укладена лише із одним потерпілим і то лише із тим, відомості про визнання потерпілим якого в реєстрі матеріалів досудового розслідування взагалі відсутні.

Отже угода про примирення, укладена між підозрюваним та представником потерпілого Відокремлений підрозділ «Полтавська дистанція сигналізації та зв`язку» Державного підприємства «Південна залізниця» не відповідає вимогам ст. 469 ч.8 КПК України, що є підставою для відмови в її затвердженні згідно ст. 474 ч.7 п.1 КПК України.

З огляду на те, що за змістом реєстру матеріалів досудового розслідування у вказаному кримінальному провадженні визнано потерпілим ВП «Вагонне депо Кременчук» ДП Південна залізниця» і вказаний потерпілий не укладав угоди із підозрюваним ОСОБА_5 про примирення, то вказана обставина згідно ст. 474 ч.7 п.4 КПК України також є підставою для відмови в затвердженні угоди, оскільки існують обґрунтовані підстави вважати, що сторони не примирилися.

Згідно пункту 1 ч. 7 ст. 474 КПК України суд перевіряє угоду на відповідність вимогам КПК України або закону. Суд відмовляє в затвердженні угоди, якщо умови угоди суперечать вимогам цього Кодексу або закону.

З урахуванням викладеного законних підстав для затвердження цієї угоди немає, оскільки порушено норми КПК України, які регламентують вимоги щодо змісту угоди про примирення.

Керуючись ст. ст. 314, 369, 372, ст. 471, 474 КПК України, суд, -
у х в а л и в :
1. У затвердженні угоди про примирення від 24 лютого 2015 року між підозрюваним ОСОБА_5 та представником потерпілого Відокремленого підрозділу «Полтавська дистанція сигналізації та зв`язку» Державного підприємства «Південна залізниця» по ст. 185 ч.1 КК України - відмовити.

2. Кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань 07.02.2015 року за № 0000023 за підозрою ОСОБА_5 по ст. 185 ч. 1 КК України повернути прокурору м. Кременчука для організації досудового розслідування в загальному порядку.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя ОСОБА_1