Справа №1-276/2007
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 вересня 2007 року Деснянський районний суд м. Чернігова в

складі:

головуючого - судді - Розинко В.М.

при секретарях - Примак Т.В., Самусь Л.В.

з участю прокурорів - Боброва М.П., Домашенка О.В.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в залі суду в м. Чернігові справу

по обвинуваченню

ОСОБА_1,
ІНФОРМАЦІЯ_1 народження, уродженця м. Чернігова, українця, громадянина України, із повною загальною середньою освітою, непрацюючого, неодруженого, раніше судимого 21.03.2000 Деснянським районним судом м. Чернігова за ст. 229-6 ч. 1 КК України 1960 року до 1 року 6 місяців
позбавлення волі з відстрочкою виконання вироку на 1 рік, 07.06.2001 Деснянським районним судом м. Чернігова за ст. 229-6 ч. 2 КК України 1960 року до 2 років 6 місяців позбавлення волі, 12.05.2006 Деснянським районним судом м. Чернігова за ст. 309 ч. 2 КК України до 2 років позбавлення волі, звільненого від відбуття покарання з іспитовим строком на 2 роки, мешканця АДРЕСА_1

у скоєнні злочину, передбаченого
ст. 309 ч. 2 КК України, -

встановив:

01.03.2007 р. близько 10.00 год. підсудний ОСОБА_1, знаходячись на зупинці громадського транспорту "Площа Героїв
Сталінграду", розташованій по вул. Рокосовського у м.
Чернігові, знайшов та, незаконно, без мети збуту привласнив медичний шприц із рідиною, вагою 1,8 г, що містить у собі ацетильований опій і є особливо небезпечним наркотичним
засобом, вага сухого залишку якого складає 0,105
г, а потім, зберігаючи той при собі, переніс

2 до
місця свого мешкання у АДРЕСА_1де
продовжував зберігати і котрий у той же день, близько 17 год. був вилучений у нього працівниками міліції.

Підсудний, який
був допитаний у судовому засіданні, вину у пред'явленому
обвинуваченні не визнав та пояснив, що 01.03.2007 був свідком того, як
працівник міліції ОСОБА_2, разом з іншими співробітниками
міліції побили його знайомого ОСОБА_3, у подальшому той у його присутності сварився з тими працівниками міліції, він також приймав
участь у такій розмові, вимагаючи від тих
пред'явлення документів, у зв'язку з чим, останні йому погрожували побиттям. Потім, ці ж працівники міліції провели обшук у його квартирі і знайшли шприц, але він не бачив, як це
відбулось, і хоч це був не його шприц, він, побоюючись
погроз ОСОБА_2, у присутності всіх присутніх,
визнав той за свій. У нього немає пояснень щодо причини появлення шприца у квартирі, не виключає, що його, можливо, занесла
його бабуся, при цьому не вважає, що той принесли
працівники міліції. У шприці була речовина обсягом лише 1 мг, про що він тоді дав тоді пояснення, але такі у справі
чомусь відсутні. У подальшому він
продовжував себе обмовляти, але, із приводу погроз працівників міліцію на свою адресу, нікому не скаржився, хоча мав можливість оскаржити дії працівників міліції. Вважає, що
дану справу стосовно нього сфальсифіковано.

Між тим, не зважаючи на заперечення підсудним вини у пред'явленому
обвинуваченні, з аналізу його свідчень, отриманих, як у ході досудового, так і судового слідств, слідує, що, обставини скоєння ним
злочину достовірно встановлено судом, стверджується поясненнями свідків,
іншими, нижче зазначеними, перевіреними судом
доказами, у тому числі й матеріалами досудового слідства.

З перевірених свідчень підсудного, які дані ним у письмовому поясненні від 01.03.2007 слідує, що він не оспорював обставини
виявлення у нього шприца з наркотиками, зазначав обсяг
того близько 1 мг, вказав, що придбав ті близько двох
днів до того на вул. Рокосовського для особистих потреб (а.с.11).

При допиті його ж 11.03.2007 у якості підозрюваного, що також перевірено судом, він повторив свої попередні пояснення, знову ж
таки не заперечував виявлення за місцем проживання
шприца з рідиною, не зазначаючи об'єму тієї, при цьому пояснював, що знайшов
той на вул. Рокосовського на зупинці громадського
транспорту "Площа Героїв Сталінграду", але вже 01.03.2007. Після перенесення додому поклав під подушку і зберігав
для власного вживання. Жодних скарг чи заяв щодо
незгоди з результатами обшуку він не виказав (а.с.23).

Аналогічним є за змістом і протокол його допиту в якості обвинуваченого від
11.03.2007, що також було перевірено судом (а.с.28).

Усі ж ті обставини були повторені підсудним і при допиті його в якості обвинуваченого
13.04.2007, що також було перевірено в ході судового засідання (а.с.79).

3

При пред'явленні підсудному
матеріалів справи 17.04.2007, тим не було зроблено жодних заяв щодо незгоди з результатами досудового слідства, як і
не було зроблено жодних заяв про порушення його прав у ході такого (а.с.92).

Судом були перевірені всі інші докази по справі. Так, у зв'язку з неявкою в
судові засідання, у зв'язку з перебуванням за
межами м. Чернігова, що стверджується матеріалами про
примусові приводи, судом перевірені свідчення ОСОБА_4, отримані від нього в стадії досудового слідства, із яких слідує,
що той був запрошеним у якості понятого при проведенні обшуку 01.03.2007 у квартирі підсудного, де під подушкою був виявлений та
вилучений шприц із рідиною. Підсудний визнавав той за
належний йому, пояснював, що знайшов 01.03.2007 на
зупинці громадського транспорту "Площа Героїв Сталінграду", а зберігав
для власного вживання у подальшому (а.с. 16).

З цими ж свідченнями узгоджуються, та не суперечать їм, і покази співробітників міліції, які провадили обшук на квартирі
підсудного. Так, ОСОБА_5, допитаний у судовому засіданні,
пояснив, що як працівник міліції був присутнім при
проведенні обшуку у підсудного, під подушкою якого знайшли шприц із наркотиком, заперечує здійснення будь-якого
тиску на підсудного. Таким ж є перевірені судом його
свідчення, які він дав у ході досудового слідства (а.с.29).

Свідок ОСОБА_2, при допиті в судовому засіданні
пояснив, що й він, як співробітник міліції приймав
участь у проведенні обшуку у квартирі підсудного,
де був виявлений шприц із речовиною, які той визнав за свої, пояснював, що ті йому потрібні для особистого вживання.
Він сам не експерт, тому місткість шприца не визначав. Заперечує побиття ним
ОСОБА_3 та тиск на підсудного.

Аналогічні свідчення дав суду й свідок ОСОБА_6, також працівник міліції, який пояснив, що знайдену під час обшуку
речовину підсудний визнав, як належну йому, заперечує
застосування до того жодних протиправних дій.

Обставини скоєного стверджуються рапортами співробітників міліції про вилучення у підсудного шприца з рідиною (а.с.3),
протоколом обшуку квартири підсудного, де у того був виявлений
та вилучений шприц з рідиною вагою 1,5 г

(а.с.10).

За висновком спеціаліста № 495(х) від 06.03.2007 вилучена у підсудного речовина
містить особливо небезпечний наркотичний засіб - опій (ацетилоьований опій), об'ємом 1,75 мл та вагою 1,8 г, вага сухого
залишку якого складає 0,105 г
(а.с.13-15), аналогічним є і висновок судово-хімічної експертизи № 309(х) від 20.03.2007 щодо
дослідженої речовини (а.с.34-36).

Оцінюючи зібрані та перевірені докази, суд знаходить, що дії підсудного правильно кваліфіковані за ст. 309 ч. 2 КК України, як
незаконні придбання та зберігання без мети збуту
наркотичних засобів, що вчинені повторно, а вина його у скоєному
доведена у повному обсязі.

Судом також перевірені всі свідчення підсудного щодо застосування до нього заходів незаконного впливу з боку співробітників
міліції, але на підтвердження цього підсудним не
наведено жодного беззаперечного доказу, навпаки його покази саме в цій
частині переконливо спростовуються всім

4 обсягом
вивчених судом матеріалів. Сам же підсудний пояснив суду, що до нього ніким, ні в якій формі не застосовувались
методи фізичного примусу. Крім того,
із його пояснень суду, також не слідує, що він піддавався психологічному тиску. Судом були вжиті заходи
щодо перевірки таких заяв підсудного, для цього були вивчені в судовому
засіданні матеріали прокурорської
перевірки, але і таким чином ці заяви не знайшли свого підтвердження. У зв'язку з наведеним, такі
свідчення підсудного розглядаються критично, розцінюються судом лише як версія
захисту, яка не знайшла свого підтвердження в судовому засіданні.
Спростовується і твердження підсудного про відсутність у справі такого доказу,
як його пояснення, щодо обсягу рідини, оскільки
такий документ у дійсності приєднаний до справи (а.с.11). Разом із тим, дійсно працівниками міліції довільно без
будь-яких вимірювань визначаються в
різних документах різні обсяги та вага наркотичних засобів, що змушує суд
витрачати багато часу на усунення таких суперечностей.

Вирішуючи питання про міру покарання, суд враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, що є злочином середньої тяжкості,
особу винного - його вік, сімейний стан - проживання
разом із ним у сім'ї непрацездатної бабусі 1924 р. народження, учасниці війни,
яка звернулась із заявою про те, що потребує
догляду за нею з боку підсудного, крім того, зважає і на стан здоров'я самого
підсудного, бере до уваги наявність у нього постійного місця проживання та позитивну характеристику за таким,
за відсутністю будь-яких інших негативних характеристик, за відсутністю
обставин, які як пом'якшують, так і
обтяжують покарання, разом із тим, приймаючи до уваги попередню судимість за скоєння аналогічного правопорушення,
яка свідчать, що той не став на шлях
виправлення, доходить висновку, що відсутні підстави для обрання покарань, не пов'язаних із позбавленням
волі, але, обираючи таке, вважає за
можливе призначити його в межах мінімальної санкції статті закону.

В матеріалах справи відсутні достатні докази про систематичне вживання підсудним за останній час наркотиків, а також не слідує,
що він учинив злочин та має хворобу, які складають
небезпеку для здоров'я інших осіб, у зв'язку з чим відсутні причини для застосування до нього примусового лікування.

Керуючись ст. ст. 323, 324 КПК
України, суд -

засудив:

ОСОБА_1 визнати винним за ст. 309 ч. 2 КК України і призначити покарання у вигляді 2 років позбавлення волі.

На підставі ст. 71 КК України до призначеного покарання частково приєднати невідбуту частину покарання за вироком
Деснянського районного суду м. Чернігова від 12.05.2006 у
вигляді 1 місяця позбавлення волі, остаточно призначивши покарання у вигляді 2 років 1 місяця позбавлення волі.

5

Строк відбуття покарання обчислювати з
01.06.2007 p., тобто з часу його фактичного затримання, залишивши запобіжним заходом до набрання
вироком законної сили взяття під варту.

Стягнути з ОСОБА_1 183 грн. 07 коп. судових витрат на
користь держави.

Речові докази : одноразовий шприц об'ємом 5 мл із рідиною, вагою 1,8 г, що містять у собі наркотичний засіб - ацетильований опій
- знищити.

На вирок можуть бути подані апеляції до апеляційного суду Чернігівської області протягом 15 діб із моменту його проголошення, а
засудженим у той же строк із моменту вручення йому копії вироку.