Апеляційний суд міста Києва

У Х В А Л А
Іменем України

18 червня 2015 року м. Київ

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Апеляційного суду м. Києва у складі:

головуючого: судді ОСОБА_1 ,
суддів: ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,
секретаря судового засідання ОСОБА_4 ,
за участю сторін кримінального провадження:
прокурора ОСОБА_5
та засудженої ОСОБА_6 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду кримінальне провадження за апеляційною скаргою прокурора ОСОБА_5 на ухвалу Печерського районного суду м. Києва від 15 квітня 2015 року,

в с т а н о в и л а:

15 квітня 2015 року Печерський районний суд м. Києва, розглянувши заяви засуджених ОСОБА_6 , ОСОБА_7 та ОСОБА_8 , в порядку вирішення судом питань, пов`язаних із виконанням вироку цього ж суду від 02.04.2014 року, постановив ухвалу, якою частково задовольнив подані засудженими заяви та прийняв рішення про направлення до Генеральної прокуратури України: копії вироку суду від 02.04.2014 року; копії ухвали Апеляційного суду м. Києва від 03.12.2014 року та копії цієї ухвали для виконання, в частині повернення грошових коштів, вилучених у вказаних вище засуджених під час обшуків та переданих для зберігання на депозитний рахунок Генеральної прокуратури України.

Приймаючи вказане рішення, суд першої інстанції послався на те, що відповідно до ч. 2 ст. 535 КПК України суд, разом із своїм розпорядженням про виконання судового рішення надсилає його копію відповідному органу чи установі, на які покладено обов`язок виконати судове рішення.

Разом з цим, згідно п. 29 Інструкції з діловодства в місцевих загальних судах, апеляційних судах областей, апеляційних судах міст Києва та Севастополя, Апеляційному суді Автономної Республіки Крим та Вищому спеціалізованому суді України з розгляду цивільних і кримінальних справ, затвердженої Державною судовою адміністрацією України розпорядження направляється у разі виконання покарання, а тому заяви засуджених в частині надання судом розпорядження Генеральній прокуратурі України задоволенню не підлягають.

Не погоджуючись з таким рішенням суду першої інстанції, прокурор у кримінальному провадженні та процесуальний керівник ОСОБА_5 подала апеляційну скаргу, в якій, з урахуванням внесених під час її розгляду уточнень, просить ухвалу Печерського районного суду м. Києва від 15 квітня 2015 року скасувати та призначити новий розгляд у суді першої інстанції.

В обґрунтування поданої скарги прокурор посилається на те, що ухвала суду є незаконною та підлягає скасуванню у зв`язку з істотним порушенням вимог кримінального процесуального закону, а саме вимог ч.ч. 4, 5 ст. 539 КПК України, які передбачають, що питання, пов`язані із виконанням вироку, вирішуються судом у судовому засіданні за участю прокурора.
Однак суд першої інстанції розглянув заяви засуджених без участі прокурора, безпідставно пославшись у своїй ухвалі на те, що прокурор не з`явилась в судове засідання без поважних причин та належним чином повідомлялась про час і місце судового засідання.
Крім цього, посилаючись на вимоги ст. 535 КПК України, прокурор у скарзі звертає увагу на те, що суд, який ухвалив рішення, зобов`язаний протягом трьох днів з дня набрання ним законної сили або повернення провадження з апеляційної чи касаційної інстанції, направити розпорядження про виконання судового рішення.
Між тим, в ухвалі від 15.04.2015 року суд відмовляє заявникам у виданні такого розпорядження але водночас зобов`язує Генеральну прокуратуру України повернути грошові кошти, що суперечить вимогам ч.ч. 1, 2 ст. 535 КПК України.
Заслухавши доповідь судді-доповідача; пояснення прокурора у кримінальному провадженні, яка підтримала свою апеляційну скаргу та просила її задовольнити, пояснення засудженої, яка заперечувала проти задоволення скарги прокурора; перевіривши матеріали судового провадження та обговоривши доводи скарги, колегія суддів вважає, що вона підлягає задоволенню, виходячи з наступних підстав.
Як обґрунтовано зазначається в апеляційній скарзі прокурора, з посиланням на вимоги ст. 539 КПК України, участь прокурора в судовому засіданні при розгляді питання, пов`язаного із виконанням вироку за клопотанням осіб, зазначених у законі, є обов`язковою, а тому суд першої інстанції не мав законних підстав для розгляду заяв засуджених ОСОБА_6 , ОСОБА_7 та ОСОБА_8 про повернення цінностей та коштів, без участі прокурора, тим більше не з`ясувавши причин неявки останньої в судове засідання.
Посилання суду в ухвалі на те, що прокурор повідомлялась належним чином про час і місце судового засідання, однак не з`явилась та не повідомила суд про причини своєї неявки, не може бути визнане таким, що відповідає дійсності, оскільки в матеріалах кримінального провадження за обвинуваченням ОСОБА_9 та інших відсутні будь-які дані про повідомлення прокурора письмово або іншим шляхом про судове засідання, яке було призначене на 14 годину 15 квітня 2015 року.
Матеріали зазначеного кримінального провадження містять в собі лише дані про те, що на адресу Генеральної прокуратури України направлялось письмове повідомлення (т. 82, а.с. 228), в якому зазначалось, що розгляд клопотань засуджених ОСОБА_8 , ОСОБА_6 та ОСОБА_7 призначено на 27.03.2015 на 12 год. 30 хв.
Разом з тим, як видно з довідки, складеної секретарем судового засідання (т. 82, а.с. 229) розгляд клопотань засуджених було знято зі складу у зв`язку з виконанням слідчим суддею обов`язків голови суду, а судове засідання перенесено на 14 годину 15.04.2015 року.
Відповідно до розписки, яка мається в матеріалах кримінального провадження (т. 82, а.с. 230), про перенесення судового засідання на 14 годину 15.04.2015 року були повідомлені лише засуджені.
Даних про те, що прокурор ОСОБА_5 також була повідомлена про час і місце повторного судового засідання в матеріалах кримінального провадження немає.
Більш того, як вбачається з журналу судового засідання від 15 квітня 2015 у цьому ж кримінальному провадженні (т. 82, а.с. 242), початок звукозапису якого зафіксовано об «11:18:00» (розглядалось інше питання, а не клопотання засуджених в порядку ст. 539 КПК), прокурор ОСОБА_5 приймала участь під час проведення цього судового засідання і заявила клопотання про оголошення перерви у зв`язку з її зайнятістю в Апеляційному суді м. Києва, яке судом було задоволено.
У зв`язку з цим, твердження суду про те, що прокурор ОСОБА_5 не з`явилась в судове засідання, призначене на 14 годину 15 квітня 2015 року та не повідомила суд про причини своєї неявки, взагалі є безпідставним, оскільки воно суперечить даним, які містяться в матеріалах кримінального провадження.
З огляду на вищенаведене, колегія суддів погоджується з доводами апеляційної скарги прокурора про те, що ухвала Печерського районного суду м. Києва від 15 квітня 2015 року була постановлена з істотним порушенням вимог кримінального процесуального закону, а тому підлягає скасуванню.
При цьому, колегія суддів виходить з того, що відповідно до вимог п. 3 ч. 2 ст. 412 КПК України судове рішення у будь-якому разі підлягає скасуванню, якщо судове провадження здійснено за відсутністю прокурора, крім випадків, коли його участь не є обов`язковою.
Оскільки під час апеляційного розгляду встановлено порушення вимог, передбачених п. 3 ч. 2 ст. 412 КПК України, колегія суддів, у відповідності до ч. 1 ст. 415 цього Кодексу, вважає необхідним скасувати ухвалу суду, яка була постановлена в порядку вирішення судом питань, пов`язаних із виконанням вироку та призначити новий розгляд у суді першої інстанції.
Що ж стосується доводів апеляційної скарги прокурора в частині розгляду по суті клопотань засуджених в порядку ст. 539 КПК України, в тому числі з урахуванням ухвали судді Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ України від 20 травня 2015 року про зупинення виконання вироку Печерського районного суду м. Києва від 02 квітня 2014 року та ухвали Апеляційного суду м. Києва від 03 грудня 2014 року у кримінальному провадженні щодо ОСОБА_8 , ОСОБА_10 , ОСОБА_6 та ОСОБА_7 до розгляду касаційної скарги в касаційній інстанції, копію якої надала в суді апеляційної інстанції прокурор, то вони повинні бути перевірені судом першої інстанції під час нового розгляду.
За таких обставин апеляційна скарга прокурора підлягає задоволенню, а ухвала суду скасуванню, з призначенням нового розгляду в суді першої інстанції, виходячи з наведених вище підстав.
На підставі викладеного, керуючись статтями 376, 404, 405, 407, 412, 415, 418 та 419 КПК України, колегія суддів Апеляційного суду м. Києва,

у х в а л и л а :

Апеляційну скаргу прокурора у кримінальному провадженні задовольнити.

Ухвалу Печерського районного суду м. Києва від 15 квітня 2015 року, постановлену за заявами засуджених ОСОБА_11 , ОСОБА_7 та ОСОБА_8 , в порядку вирішення судом питань, пов`язаних із виконанням вироку скасувати та призначити новий розгляд зазначених заяв у суді першої інстанції.

Ухвала апеляційного суду оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Судді: _____________ _____________ _____________
( ОСОБА_1 ) ( ОСОБА_2 ) ( ОСОБА_3 )

Справа № 11-кп/796/1054/2015

Категорія: ст. 539 КПК України

Головуючий у 1-й інстанції - суддя ОСОБА_12

Доповідач - суддя ОСОБА_1