гСправа № 358/2146/14-к Провадження № 1-кп/358/12/15
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
30 січня 2015 року Богуславський районний суд Київської області в складі: головуючого судді ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , потерпілого ОСОБА_4 , захисника ОСОБА_5 , обвинуваченого ОСОБА_6 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Богуславі кримінальне провадження № 0000642 відносно

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Семенівка, Кулундинського району, Алтайського краю Російської Федерації, українця, громадянина України, з повною загальною середньою освітою, перебуваючого в цивільному шлюбі, маючого на утриманні двох неповнолітніх дітей, не працюючого, проживаючого без реєстрації за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимого 23.07.1998 року Хустським районним судом Закарпатської області за ст. ст. 81 ч.3, 140 ч.2, 42 КК України (1960р.) до позбавлення волі строком на 3 роки з конфіскацією майна; 17.06.2002 року Андрушевським районним судом Житомирської області за ст.ст. 185 ч.2, 185 ч.3, 194 ч.2, 304, 70 КК України до позбавлення волі строком на 4 роки; 06.09.2007 року Прилуцьким міським судом Чернігівської області за ст.185 ч.3 КК України до позбавлення волі строком на 4 роки 6 місяців; 11.06.2008 року Лисянським районним судом Черкаської області за ст.ст.185 ч.3, 70 ч.4, 70 ч.1 КК України до позбавлення волі строком на 5 років; 16.01.2009 року Богуславським районним судом Київської області за ст.ст.289 ч.2, 70 ч.4 КК України до позбавлення волі строком на 5 років 1 місяць; 05.09.2013 року Хустським районним судом Закарпатської області за ст. 296 ч.2 КК України до обмеження волі строком на 2 роки, на підставі ст.75 КК України звільнений від відбуття призначеного покарання з іспитовим строком один рік; 30.10.2014 року Богуславським районним судом Київської області за ст.185 ч.2 КК України до позбавлення волі строком на 3 роки, на підставі ст.75 КК України звільнений від відбування призначеного покарання з іспитовим строком два роки,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 185 КК України,

В С Т А Н О В И В:
ОСОБА_6 08 грудня 2014 року близько 20.00 години, прибув до господарства ОСОБА_4 , що розташоване за адресою: АДРЕСА_2 , діючи із корисливих мотивів, скориставшись відсутністю сторонніх осіб, шляхом вільного доступу проник на територію господарства, звідки таємно викрав металеві щипці в кількості 2 шт. вартістю по 25 гривень за кожні; диск до штанги з позначкою 5 кг. вартістю 70 гривень; дві металеві пластини прямокутної форми розмірами 20х30см. вартістю по 15 гривень за кожну; та наковальню вагою 90 кг. вартістю 400 гривень, після чого зник з місця вчинення злочину, а майном, яким заволодів злочинним шляхом розпорядився на власний розсуд, чим спричинив потерпілому ОСОБА_4 матеріальну шкоду на загальну суму 550 гривень.

Допитаний в судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_6 свою вину у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 185 КК України, визнав повністю та пояснив, що він визнає всі фактичні обставини вчинення ним злочину про які зазначено в обвинувальному акті та повністю підтримує свої покази, які він надавав під час досудового слідства. В скоєному щиро розкаюється. Просить суворо не карати.

Потерпілий ОСОБА_4 в судовому засіданні пояснив, що 07.12.2014 року у нього з господарства було викрадено майно. На даний час він не має до обвинуваченого претензій матеріального або морального характеру. Щодо міри покарання покладається на розсуд суду.

Враховуючи те, що учасники судового провадження визнають недоцільним дослідження доказів щодо фактичних обставин вчинення кримінального правопорушення, які ними не оспорюються, при цьому судом з`ясовано, що обвинувачений ОСОБА_6 та інші учасники судового провадження правильно розуміють зміст цих обставин та відсутні сумніви у добровільності та істинності їх позиції, роз`яснивши їм, що в такому випадку вони будуть позбавлені права на оскарження цих обставин в апеляційному порядку, суд у відповідності до ч.3 ст.349 КПК України, визнає недоцільним дослідження доказів стосовно тих обставин, які ніким не оспорюються.

Зважаючи на те, що обвинувачений ОСОБА_6 повністю визнав фактичні обставини вчинення ним злочину, які узгоджуються з обставинами, що викладені у обвинувальному акті, суд визнає, що його вина у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст.185 КК України доведена повністю, оскільки він своїми умисними протиправними діями, таємно, повторно викрав майно, яке належало потерпілому ОСОБА_4 .

Щодо призначення міри та виду покарання обвинуваченому ОСОБА_6 , суд враховуючи ступінь тяжкості вчиненого ним кримінального правопорушення, який згідно ст. 12 КК України є злочином середньої тяжкості; обставини, що пом`якшують покарання, а саме: щире каяття, активне сприяння у розкритті злочину та повне і добровільне відшкодування матеріальних збитків; обставин, які обтяжують покарання не встановлено та особу обвинуваченого, який не працює, по місцю проживання характеризується посередньо (а.с.70), на обліку у лікарів нарколога та психіатра не перебуває (а.с. 75,76), та те що тяжких наслідків від скоєного кримінального правопорушення не настало, оскільки викрадено майно повернуто і потерпілий не має до обвинуваченого будь-яких претензій.

Враховуючи вищевказане та те, що обвинувачений ОСОБА_6 будучи раніше засуджений 30.10.2014 року Богуславським районним судом Київської області за ч. 2 ст.185 КК України до позбавлення волі строком на 3 роки та звільнений від відбування призначеного покарання з іспитовим строком терміном два роки, на шлях виправлення та перевиховання не став і знову вчинив кримінальне правопорушення, суд не знаходить підстав для застосування до нього ст.75 КК України, тому приходить до висновку, що виправлення та перевиховання обвинуваченого можливе лише при ізоляції від суспільства і вважає за необхідне призначити йому міру покарання у виді позбавлення волі в межах санкції ч.2 ст.185 КК України та частково приєднати невідбуте покарання за попереднім вироком за правилами ст.71 КК України.

Цивільний позов не заявлено. Процесуальні витрати відсутні.

Долю речових доказів, суд вирішує у відповідності до ч.9 ст. 100 КПК України.

Керуючись ст. ст. 368, 370, 374 КПК України, суд,-

ЗАСУДИВ:
ОСОБА_6 визнати винним у вчинені кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.185 КК України, призначивши покарання у виді позбавлення волі на строк два роки.

На підставі ст.71 КК України до покарання, призначеного за даним вироком частково приєднати не відбуте покарання за вироком Богуславського районного суду Київської області від 30.10.2014 року і за сукупністю вироків визначити остаточне покарання ОСОБА_6 у виді позбавлення волі на строк три роки і три місяця.

Запобіжний захід, щодо ОСОБА_6 обраний раніше-тримання під вартою-залишити без змін і до набрання вироком законної сили утримувати його у слідчому ізоляторі №13 Державного департаменту з питань виконання покарань в місті Києві та Київській області.

Початок відбування покарання ОСОБА_6 , обчислювати з 10 грудня 2014 року, зарахувавши строк перебування під вартою в порядку затримання та застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Речові докази по справі: металеві щипці в кількості 2 шт., диск до штанги з познакою 5 кг., та дві металеві пластини прямокутної форми розмірами 20х30 см., які були передані на зберігання потерпілому ОСОБА_4 вважати повернутими за належністю.

Вирок суду може бути оскаржений до Апеляційного суду Київської області через Богуславський районний суд Київської області протягом 30 (тридцяти) діб з моменту його проголошення.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано або змінено, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Копію вироку після проголошення негайно вручити обвинуваченим та прокурору. Інші учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку.
Головуючий суддя ОСОБА_1