Ухвала іменем україни11 березня 2015 року м. КиївКолегія суддів судової палати у кримінальних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ у складі: головуючої ОСОБА_7, суддів: ОСОБА_4., ОСОБА_5.,при секретарі ОСОБА_6, за участю: прокурора ОСОБА_8
захисника ОСОБА_1,

розглянула в судовому засіданні кримінальну справу за касаційною скаргою прокурора, який брав участь у розгляді справи судом апеляційної інстанції на вирок Апеляційного суду Хмельницької області 01 жовтня 2014 року.

Вироком Кам'янець - Поділського районного суду Хмельницької області від 06 серпня 2014 року засуджено

ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, громадянина України, уродженця м. Кам'янець - Подільського Хмельницької області, який проживає в АДРЕСА_1, такого, що не має судимості,

за ч. 2 ст. 307 КК України із застосуванням ст. 69 КК України до покарання у виді 6 місяців арешту з конфіскацією всього належного йому на праві власності майна, крім житла.

На підставі ст. 54, ч. 2 ст. 55 КК України ОСОБА_2 позбавлений: спеціального звання-прапорщик міліції та права обіймати посади у правоохоронних органах строком на 3 роки.

ОСОБА_2 визнаний винним та засуджений за те, що він у період часу з вересня 2013 року по березень 2014 року умисно, повторно вчинив ряд злочинів, пов'язаних із незаконним обігом наркотичних та психотропних засобів.

Зокрема, він у вересні 2013 року знайшов на ділянці місцевості неподалік від р. Південний Буг на мікрорайоні «Лезнево» в м. Хмельницькому дикоростучі рослини коноплі, достовірно знаючи, що їх суцвіття у висушеному виді є наркотичним засобом, зірвав та зібрав зазначені рослини коноплі, висушив та подрібнив їх, незаконно придбавши та виготовивши у такий спосіб готовий для вживання особливо небезпечний наркотичний засіб - канабіс, який переніс до місця свого проживання - АДРЕСА_2, де продовжував його зберігати з метою збуту.

Він же у груді 2013 року для цих же цілей отримав у подарунок від невстановленої досудовим слідством особи психотропну речовину - амфетамін у порошкоподібному виді.

Наявні у нього особливо небезпечний наркотичний засіб та психотропну речовину він неодноразово збував легендованій особі на ім'я «ОСОБА_3».

Зокрема, 18 січня 2014 року близько 10-11 год. біля будинку № 3 по вул. Тернопільській в. м. Хмельницькому ОСОБА_2 збув цій особі відповідно: за 800 грн 24,7 гр. у перерахунку на суху речовину особливо небезпечного наркотичного засобу - канабісу та за 1 000 грн розфасовану у 4-х пакетах порошкоподібну масу, що містить у собі 0,189 гр. психотропної речовини - амфетаміну.

30 січня 2014 року близько 10-47 год. ОСОБА_2 у цьому ж місці цій же особі за 1 600 грн повторно збув у перерахунку на суху речовину 32,2 гр. особливо небезпечного нарктичного засобу - канабісу.

19 березня 2014 року близько 12-10 год. у під'їзді будинку АДРЕСА_3 ОСОБА_2 повторно збув цій же особі за 1 800 грн у перерахунку на суху речовину 5,366 гр. особливо небезпечного наркотичного засобу - канабісу.

Цього ж дня працівниками міліції у ОСОБА_2 було виявлено та вилучено у перерахунку на суху речовину 1,76 гр. особливо небезпечного наркотичного засобу - канабісу, який він зберігав при собі з метою подальшого збуту.

ОСОБА_2 також визнаний винним в тому, що він незаконно у невстановленої особи у невстановлений досудовим слідством час придбав металеву палицю - кістень, що є холодною зброєю ударно-дробильної дії, який він носив з собою та 19 березня 2014 року був затриманий працівниками міліції, які виявили та вилучили цей кістень.

Вироком Апеляційного суду Хмельницької області від 01 жовтня 2014 року цей вирок щодо ОСОБА_2 у частині призначеного йому покарання скасовано. ОСОБА_2 призначено покарання: за ч. 2 ст. 307 КК України - у виді позбавлення волі строком на 6 років з конфіскацією всього належного йому на праві власності майна, крім житла; за ч. 2 ст. 263 КК України - 850 грн штрафу. За сукупністю злочинів на підставі ст. 70 КК України шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим остаточно ОСОБА_2 визначено покарання у виді позбавлення волі строком на 6 років з конфіскацією всього належного йому на праві власності майна, крім житла, без призначення покарання за ст. 54, ч. 2 ст. 55 КК України.

У касаційній скарзі прокурор просить вирок апеляційного суду в частині призначення ОСОБА_2 покарання за ч. 2 ст. 307, ч. 1 ст. 263 КК України скасувати внаслідок його м'якості. Вважає, що злочини, за які його засуджено, ОСОБА_2 вчинив з використанням навичок та методів конспірації, про які був обізнаний у зв'язку із перебуванням на службі в органах внутрішніх справ та всупереч вимог ст. 10 Закону України «Про міліцію». Припускає також, що збереження за засудженим спеціального звання - прапорщик міліції надасть йому у майбутньому право обіймати посади у правоохоронних органах.

У касаційній скарзі, як то випливає з її змісту, захисник засудженого просить вирок апеляційного суду змінити, із застосуванням положень ст. 69 КК України пом'якшити призначене ОСОБА_2 покарання за ч. 2 ст. 307 КК України, посилаючись на те, що він вперше притягується до кримінальної відповідальності, ці злочини вчинив через збіг тяжких сімейних обставин, у вчиненому щиро розкаявся.

Заслухавши доповідача, доводи захисника ОСОБА_1 на підтримку поданої ним в інтересах засудженого ОСОБА_2 касаційної скарги, думку прокурора на часткову підтримку касаційної скарги прокурора в частині безпідставної відмови у призначенні ОСОБА_2 додаткового покарання на підставі ст. 54 КК України, перевіривши матеріали кримінального провадження та доводи касаційної скарги, колегія суддів вважає, що касаційні скарги прокурора та захисника засудженого не підлягають задоволенню.

Вина ОСОБА_2 у скоєнні злочинів за обставин, викладених у вироку, доведена, кваліфікація його дій за ч. 2 ст. 307, ч. 1 ст. 263 КК України є правильною та ніким не оскаржується.

Призначаючи ОСОБА_2 більш суворе покарання, апеляційний суд відповідно до вимог ст. 65 КК України врахував тяжкість вчинених ним злочинів, кількість епізодів його злочинної діяльності, дані про особу засудженого, а також інші обставини. Зокрема, щире каяття, активне сприяння розкриттю злочину, наявність на утриманні малолітньої дитини, суд визнав обставинами, що пом'якшують покарання. З урахуванням наведеного, за відсутності обставин, які обтяжують покарання, апеляційний суд призначив ОСОБА_2 покарання за ч. 2 ст. 307 КК України у виді позбавлення волі, наближеному до мінімального розміру встановленого санкцією цього закону, визнавши безпідставними висновки суду першої інстанції про можливість призначення йому покарання за цим законом із застосуванням положень ст. 69 КК України, з чим колегія суддів погоджується.

Наведені у касаційній скарзі прокурора доводи про необхідність призначення ОСОБА_2 додаткових покарань у відповідності до ст. 54, ч. 2 ст. 55 КК України не є достатніми для визнання призначеного йому покарання м'яким.

Позбавлення військового, спеціального звання, рангу, чину або кваліфікаційного класу як вид покарання не зазначається у санкціях норм Особливої частини КК і застосовується за рішенням суду.

Відповідно до ст. 54 КК України це покарання є додатковим і може бути застосоване судом лише щодо особи, засудженої за тяжкий чи особливо тяжкий злочин, із наведенням у вироку відповідних мотивів.

А відповідно до ст. 55 КК України позбавлення права обіймати певні посади або займатися певною діяльністю застосовується як додаткове покарання лише в тих випадках, коли вчинення злочину було пов'язане з посадою підсудного або із заняттям ним певною діяльністю.

В обох випадках призначення визначених у ст. 54 та ч. 2 ст. 55 КК України додаткових покарань є правом, а не обов'язком суду.

Як правильно зазначив у вироку апеляційний суд, вчинення ОСОБА_2 злочинів не було пов'язане з його посадою у спеціальному батальйоні судової міліції «Грифон» УМВС України та наявності відповідного спеціального звання - прапорщик міліції, вчинені вони у вільний від роботи час. А доводи прокурора про використання ОСОБА_2 при вчиненні злочинів навичок його професійної діяльності нічим не підтверджено і є лише припущенням, яке не ґрунтується на матеріалах кримінального провадження.

На підставі викладеного, керуючись статтями 436-438 КПК України, колегія суддів

ухвалила:

Вирок Апеляційного суду Хмельницької області 01 жовтня 2014 року стосовно ОСОБА_2 залишити без зміни, а касаційну скаргу прокурора та захисника ОСОБА_1 - без задоволення.

Ухвала набуває законної сили з моменту її проголошення і оскарженню не підлягає.

Судді:

ОСОБА_4 ОСОБА_7 ОСОБА_5