Справа №: 1-100/2010
Провадження №: -
В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

31 березня 2010 року м. Долина

Долинський районний суд Івано-Франківської області в складі:

головуючого - судді Пулика В.В.,

з участю секретаря судових засідань ОСОБА_1,

прокурора Гриненка А.В.,

захисника адвоката ОСОБА_2,

представника потерпілого - адвоката ОСОБА_3,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Долина кримінальну справу про обвинувачення ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, українця, громадянина України, уродженця та жителя ІНФОРМАЦІЯ_2, ІНФОРМАЦІЯ_3, не одруженого, не працюючого, не судимого -

у вчиненні злочину, передбаченого ст. 186 ч.2 КК України;

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_4 відкрито викрав чуже майно, тобто вчинив грабіж, поєднаний з насильством, яке не є небезпечним для життя та здоров»я потерпілого ОСОБА_5.

Злочин скоєно при наступних обставинах.

22 грудня 2009 року близько 22 години ОСОБА_4, перебуваючи в стані алкогольного сп»яніння та знаходячись на центральній вулиці с.Розточки Долинського району, підійшов до місцевого жителя ОСОБА_5., який йшов назустріч, несучи в руці каністру з бензином і розмовляючи по мобільному телефону, і під час розмови, яка переросла у суперечку, став наносити останньому удари в область голови, спричинивши ОСОБА_5 легкі тілесні ушкодження у вигляді синців та садна з травматичним набряком на обличчі, вирвав з руки ОСОБА_5 належний останньому мобільний телефон марки «Нокіа-3110» вартістю 1134 гривні, в якому знаходилась «флеш-карта» вартістю 70 грн., сім-карта мобільного оператора «Ді-джус» вартістю 25 грн., сім-карта мобільного оператора «Київстар» вартістю 25 грн., на рахунку якої були гроші в сумі 46 грн., відкрито заволодівши майном потерпілого на загальну суму 1300 гривень, чим заподіяв потерпілому ОСОБА_5 майнової шкоди.

В судовому засіданні підсудний ОСОБА_4 визнав себе винним частково у вчиненні інкримінованого йому органом досудового слідства злочину та пояснив, що 22 грудня 2009 року біля 22 години він разом з друзями ОСОБА_6 та ОСОБА_7 йшли по дорозі в с. Розточки в напрямку до с. Кальна. Першими йшли він та ОСОБА_6, розмовляючи між собою, а ОСОБА_7 зі сноубордом йшов позаду. По дорозі зустріли незнайомого хлопця, який йшов їм на зустріч, тобто ОСОБА_5, який пройшов повз них і коли вони пройшли приблизно 10-15 метрів, він оглянувся назад і побачив як на дорозі ОСОБА_5 та ОСОБА_7 тягаються між собою, ОСОБА_5 вдарив кулаком в обличчя ОСОБА_7 і він зрозумівши, що ОСОБА_5 поб»є ОСОБА_7, побіг захистити останнього.

Підбіг до хлопців, наніс ОСОБА_5 удар кулаком в обличчя, від чого останній впав на сітку металічної огорожі, а він, вирвавши з руки потерпілого мобільний телефон, поклав останнього собі в кишеню і з ОСОБА_7 підбігли до ОСОБА_6, який чекав на них, після чого всі разом побігли додому в с. Кальна.

Коли прибігли в с.Кальна, він сказав ОСОБА_7 та ОСОБА_6 про те, що під час бійки викрав в незнайомого хлопця з руки телефон і хлопці сказали, що через телефон він може мати проблеми. Після цього вони розійшлися по домівках. Наступного дня він мав намір повернути телефон, однак до нього додому приїхали працівники міліції , яким він розповів про обставини злочину, видав мобільний телефон. Визнає себе винним частково з тих підстав, що потерпілому тілесні ушкодження заподіяв не з метою заволодіння майном останнього, а захищаючи ОСОБА_7.

Кається у вчиненому, просить суворо не карати його.

Крім часткового визнання своєї вини підсудним, його вина у вчиненні злочину доведена показаннями потерпілого, свідків по справі, протоколами слідчих дій, іншими матеріалами справи: - показаннями потерпілого ОСОБА_5, який суду вказав, що 22 грудня 2009 року близько 22 години він йшов по вулиці в с.Розточки в напрямку до свого будинку, в лівій руці ніс каністру з бензином. По дорозі по мобільному телефону він зателефонував до своєї сестри ОСОБА_8, яка проживає в м. Черкаси. Телефон тримав в правій руці і розмовляв з сестрою. По дорозі назустріч йшли троє незнайомих йому хлопців, на яких не звернув уваги, бо розмовляв по телефону. Незнайомці йшли по дорозі разом і коли порівнялись з ним, хтось з них привітався і після цього всі троє незнайомців почали його бити, наносячи йому удари кулаками в обличчя.

Він не зрозумів, що сталось, спитав, чому незнайомці б»ють його, але останні продовжували наносити йому удари кулаками по обличчі, а також кілька разів копнули його по тулубу. Надворі було темно, тому впізнати незнайомців не зміг би. Від ударів він похилився на сітку, тримаючи в правій руці мобільний телефон і один з нападників вихопив в нього з руки належний йому телефон, після чого незнайомці стали втікати в напрямку до с.Кальна.

Один з нападників по дорозі загубив якусь дошку, але швидко підняв її з землі і побіг за своїми друзями. Він пробіг за нападниками приблизно 100 метрів, але не наздогнав їх і пішов додому.

Неподалік свого будинку зустрів швагра ОСОБА_9 та матір ОСОБА_10, які йшли йому назустріч. Він розповів останнім про обставини пограбування і його мати повідомила про злочин в Долинський РВ УМВС.

Просить суворо не карати підсудного і стягнути з останнього 166 гривень матеріальних збитків: вартість «флеш-карти» - 70 грн., сім-карти мобільного оператора «Ді-джус» - 25 грн., сім-карти мобільного оператора «Київстар» - 25 грн., на рахунку якої були гроші в сумі 46 грн. та 6000 гривень моральної (немайнової) шкоди, оскільки підсудний побив його, відкрито заволодів його телефоном, спричинивши йому моральних страждань.

Підсудний намагався відшкодувати йому збитки в розмірі, який не відповідав його позовним вимогам, тому він просить в судовому порядку визначити розмір відшкодування завданих йому злочинними діями підсудного збитків;

- аналогічними показаннями свідків ОСОБА_10 та ОСОБА_9, які доповнили суду про те, що 22 грудня 2009 року близько 22 години знаходилися вдома в с.Розточки і в цей момент до них подзвонила по мобільному телефону сестра потерпілого ОСОБА_5 ОСОБА_8, яка проживає в м. Черкаси. Остання сказала, що розмовляла з потерпілим ОСОБА_5 по телефону і чула, що останнього б»ють незнайомі хлопці на дорозі з с.Кальна до с.Розточки. Вони вибігли на вулицю і по дорозі зустріли побитого ОСОБА_5, який розповів про те, що його побили в с.Кальна троє невідомих хлопців, один з яких заволодів його мобільним телефоном, по якому він розмовляв з сестрою;

- показаннями свідка ОСОБА_7, який суду вказав, що 22 грудня 2009 року близько 22 години він з ОСОБА_4 та ОСОБА_6 йшли з гостини по центральній дорозі с. Розточки в напрямку до с. Кальна. Першими йшли ОСОБА_6 та ОСОБА_4, а він йшов позаду них і ніс в руках сноуборд. Йдучи по дорозі, побачив незнайомого мужчину, який рухався їм назустріч, пройшов повз ОСОБА_6 та ОСОБА_4 і коли порівнявся з ним, підійшов до нього та спитався, чи хоче він мати проблеми. Він відповів, що не хоче мати проблем, однак ОСОБА_5 наніс йому удар кулаком в обличчя, зловив його за одяг, наніс йому ще два чи три удари кулаками по голові та обличчі.

Обороняючись, він руками зловив незнайомця за одяг і вони стали боротись. В цей момент до них підбіг ОСОБА_4, який наніс незнайомцю кілька ударів кулаками в обличчя, від чого останній впав на огорожу з металевої сітки. Він підняв з землі свій сноуборд і разом з ОСОБА_4 побігли до ОСОБА_6, після чого пішли в напрямку до с. Кальна.

Коли зайшли в село, ОСОБА_4 показав їм мобільний телефон «Нокіа» в корпусі чорного кольору і сказав, що під час бійки відібрав телефон у потерпілого, тому він і ОСОБА_6 сказали ОСОБА_4, що через телефон у них можуть бути проблеми. Після цього вони розійшлися по домівках;

- аналогічними показаннями свідка ОСОБА_6;

- протоколом огляду місця події від 23.12.2008 року (а.с. 6-8), з якого встановлено, що місцем події являється частина центральної дороги в с. Розточки Долинського району Івано-Франківської області, біля будинку, який належить ОСОБА_11. Ширина проїжджої частини становить 4 м., а ширина від країв обочини становить 5,5 м. Обочина від господарства ОСОБА_11 відгороджена металевою сіткою. На відстані 13 метрів від воріт до вказаного господарства на протилежній стороні дороги на снігу маються сліди речовини червоного кольору, схожої на кров;

- протоколом огляду та вилучення від 23 грудня 2009 року (а.с.18), з якого встановлено, що працівниками міліції вилучено у громадянина ОСОБА_4 мобільний телефон марки «Нокіа-3110» чорного кольору серійний номер 11127 без сім-карти;

- протоколом явки з повинною від 23 грудня 2009 року (а.с.19), з якого встановлено, що працівниками міліції прийнято явку з повинною у громадянина ОСОБА_4, який вказав, що 22 грудня 2009 року близько 22 години в с.Розточки він разом з ОСОБА_7 та ОСОБА_6 побили незнайомого хлопця; в останнього під час бійки випав мобільний телефон, якого він викрав, сховавши у кишеню;

- копією квитанції та фіскального чеку від 02 жовтня 2009 року (а.с.28), виданого адміністрацією ТзОВ «Мобілочка», з якого встановлено, що ОСОБА_5 купив в останнього мобільний телефон марки «Нокіа-3110» імеі 11127 за 1059,95 гривень;

- висновком судмедексперта №54/330/09-Е від 05 лютого 2010 року, з якого встановлено, що у ОСОБА_5 малися легкі тілесн ушкодження у вигляді синців та саден з травматичним набряком м»яких тканин на обличчі;

- протоколами очних ставок від 10.02.2010 року (а.с. 59-67) між потерпілим ОСОБА_5 та ОСОБА_6, ОСОБА_4 і ОСОБА_7, в ході яких потерпілий підтвердив свої показання, детально розповів про обставини побиття його останніми та про обставини відкритого заволодіння одним з нападників мобільним телефоном, якого він тримав у руці.

При таких доказах суд вважає доведеною вину підсудного у вчиненні злочину, правильною кваліфікацію його дій за ст. 186 ч 2 Кримінального кодексу України, оскільки він відкрито викрав чуже майно, тобто вчинив грабіж, поєднаний з насильством, яке не є небезпечним для життя та здоров»я потерпілого ОСОБА_5.

В протоколі явки з повинною, прийнятою працівниками міліції від ОСОБА_4, останній вказав, що разом з ОСОБА_6 та ОСОБА_7 побили на дорозі в с.Розточки незнайомця, в якого випав мобільний телефон, якого він підняв і сховав у кишеню; будучи опитаним 23 грудня 2009 року(а.с.19-22) ОСОБА_4 пояснив, що заступився за ОСОБА_7, якого став бити незнайомець і в цей момент побачив, як з руки останнього випав мобільний телефон, якого він підняв з землі і зрозумівши, що телефон чужий, сказав хлопцям втікати; пізніше будучи допитаним як свідок та обвинувачений (а.с.33-35, 80-81) ОСОБА_4 вказав, що заступився за ОСОБА_7, якого став бити незнайомець і в цей момент побачив на землі мобільний телефон, якого підняв, подумавши, що телефон випав з його кишені і є його; про телефон не говорив в ту ніч нікому, а на слідуючий день ранком зрозумів, що телефон не його; в судовому засіданні підсудний ОСОБА_4 вказав, що заступився за ОСОБА_7, якого став бити потерпілий по справі ОСОБА_5 і під час бійки вирвав з руки потерпілого мобільний телефон.

Суд вважає неправдивими, як такими, що направлені на ухилення від відповідальності за скоєне показання підсудного в частині, де він вказує, що заступився за свого товариша ОСОБА_7, якого безпричинно став бити ОСОБА_5, оскільки його показання в цій частині є суперечливими, не послідовними, спростовуються показаннями потерпілого, свідків по справі, тому за основу обвинувачення підсудного суд бере показання потерпілого.

Обираючи покарання підсудному, суд враховує характер і ступінь суспільної небезпеки вчиненого ним злочину та його особу: те, що він вперше притягується до кримінальної відповідальності, щиросердечно розкаявся у вчиненому та активно сприяв розкриттю злочину, позитивно характеризується за місцем проживання, потерпілий просить суворо не карати підсудного.

Щире каяття підсудного та активне сприяння розкриттю злочину суд визнає за обставини, які помякшують покарання підсудного; обставиною, яка обтяжує покарання підсудного, суд визнає вчинення ним злочину в стані алкогольного сп»ягніння.

З урахуванням ступеню тяжкості вчиненого підсудним злочину, обставин, які помякшують його покарання та особи підсудного: він вперше притягується до кримінальної відповідальності, позитивно характеризуються за місцем проживання, потерпілий просить суворо не карати підсудного, суд вважає за необхідним призначити підсудному покарання, необхідне й достатнє для його виправлення та попередження нових злочинів, у межах, установлених у санкції ч. 2 ст. 186 КК України та із застосуванням ст.75 КК України звільнити його від відбування покарання з випробуванням, поклавши на нього обов»язки, передбачені ст.76 КК України.

Потерпілим по справі ОСОБА_5 під час попереднього слідства заявлений позов про стягнення з ОСОБА_4 166 гривень матеріальних збитків та моральних збитків в розмірі 6000 гривень; органом досудового слідства ОСОБА_5 визнаний цивільним позивачем по даній справі, а в ході судового розгляду справи потерпілий підтримав свої позовні вимоги.

Відповідно до вимог ст. 1166 Цивільного кодексу України, майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

В судому засіданні встановлено, що вартість викрадених і неповернутих потерпілому флеш-карти та двох сім-карток, на рахунку однієї з яких були гроші в сумі 46 гривень становить: «флеш-карти» - 70 грн., сім-карти мобільного оператора «Ді-джус» - 25 грн., сім-карти мобільного оператора «Київстар» - 25 грн., тому позовні вимоги в частині відшкодування потерпілому матеріальних збитків підлягають до задоволення в повному обсязі.

Відповідно до ст. 1167 Цивільного кодексу України, моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини, крім випадків, встановлених частиною 2 цієї статті.

В результаті злочинних дій підсудного потерпілому ОСОБА_5 заподіяно значних моральних страждань, пов»язаних з нанесенням останньому тілесних ушкоджень та відкритим заволодінням майном потерпілого, тому заявлені потерпілим позовні вимоги про відшкодування йому моральної (немайнової) шкоди підлягають до часткового задоволення, з урахуванням обставин вчинення злочину підсудним, характеру злочинних дій підсудного, характеру тілесних ушкоджень потерпілого та майнового стану підсудного.

Питання речових доказів суд вирішує у відповідності з вимогами ст.81 КПК України.

Керуючись ст. ст. 323, 324 Кримінально-процесуального кодексу України, суд, -

З А С У Д И В:

ОСОБА_4 визнати винним за ст. 186 ч. 2 Кримінального кодексу України та покарати позбавленням волі на строк 4 (чотири) роки.

Застосувати ст. 75 Кримінального кодексу України, звільнити засудженого ОСОБА_4 від відбування призначеного покарання у вигляді позбавлення волі з випробуванням, з іспитовим строком 2 (два) роки.

Відповідно до ст.76 Кримінального кодексу України, покласти на засудженого ОСОБА_4 обовязки: повідомляти органи кримінально-виконавчої системи про зміну місця проживання, роботи або навчання, періодично зявлятися для реєстрації в органи кримінально-виконавчої системи.

Запобіжний захід щодо засудженого ОСОБА_4 підписку про невиїзд залишити без зміни до вступу вироку в законну силу.

Стягнути з засудженого ОСОБА_4 на користь потерпілого ОСОБА_5 Юрієвича 166 (сто шістдесят шість) гривень матеріальних збитків та 3000 (три тисячі) гривень моральної (немайнової) шкоди, завданих злочинними діями засудженого.

Речові докази: мобільний телефон марки «Нокіа-3110» повернути потерпілому ОСОБА_5 Юрієвичу, як законному власнику.

Апеляція на вирок суду може бути подана протягом пятнадцяти діб з часу його проголошення через Долинський районний суд до апеляційного суду Івано-Франківської області.

Суддя: