Справа № 2506/1998/2012
Провадження по справі 1/2506/227/2012
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07.07.2012 року Деснянський районний суд м. Чернігова в складі :

головуючого - судді - Самусь Л.В.

при секретарі - Сидорець Ю.В.

з участю прокурора - Коваленко Л.М.

та захисників - ОСОБА_1, ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду у м. Чернігові кримінальну справу по обвинуваченню ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженця ІНФОРМАЦІЯ_2, українця, громадянина України, ІНФОРМАЦІЯ_3, не працюючого, не одруженого, раніше не судимого, мешканця ІНФОРМАЦІЯ_4

у скоєнні злочину, передбаченого ст. 115 ч.1 КК України,

в с т а н о в и в :

Органами досудового слідства ОСОБА_3 предявлено обвинувачення в тому, що він 04.01.2011 р. близько 04.00 год., перебуваючи у стані алкогольного сп'яніння, знаходячись в будинку № 48, розташованому по вул. Сосницькій в м. Чернігові, під час сварки, що виникла на ґрунті особистих неприязних стосунків, з метою умисного вбивства ОСОБА_4, наніс останньому один удар ножем в область шиї, чим спричинив тілесні ушкодження у вигляді колото-різаного ушкодження лівої бічної поверхні шиї з ушкодженням судинно-нервового пучка та крайовим наскрізним пересіченням зовнішньої яремної вени, яке зумовило гостру кровотечу, які відносяться до категорії тяжких тілесних ушкоджень, від яких ОСОБА_4 помер на місці події.

Дії підсудного органами досудового слідства кваліфіковані по ст. 115 ч.1 КК України.

Підсудний, будучи допитаним в судовому засіданні, вину за предявленим йому обвинуваченням у скоєнні злочину, передбаченого ст. 115 ч.1 КК України, не визнав повністю та пояснив, що 03.01.2011 р. близько 20.00 год. він пішов до свого знайомого ОСОБА_5 з пляшкою розведеного спирту, у того вдома була ОСОБА_6 та незнайомий чоловік на імя ОСОБА_4. ОСОБА_6 їх познайомила та повідомила, що пройшло девять днів, як ОСОБА_4 поховав свою співмешканку, яка згоріла у будинку. Вони випивали і заговорили про те, що пожежники в сараї знайшли ОСОБА_4, а він сказав, що його там не було і на цьому розмова про це закінчилась. Конфлікту між ними не було. ОСОБА_4 доводив їм, що його на пожежі не було, він був п'яний і почав махати руками перед ОСОБА_5, якому це не сподобалося і можливо у них виник конфлікт, але не з ним. ОСОБА_5 намагався схопити ОСОБА_4 за руку, навіть раз схопив, а він став між ними, запропонував випити, сів біля ОСОБА_4, який був агресивний, на емоціях. Світла в кімнаті не було, на столі стояла керосинова лампа, ОСОБА_4 оступився і впав у яму, падаючи, схопив його за руку, але він втримався, а той впав під піч, намагався піднятися, він йому допомагав, але той заплутався, не міг встати і тоді він сказав ОСОБА_6, щоб та його забирала. ОСОБА_6 його підняла, той знову сів за стіл і продовжував доводити свою правоту, потім вона повела його у кімнату, ніяких пошкоджень у потерпілого він не бачив, після того, як той піднявся, на біль не скаржився. Він вийшов на вулицю в туалет, був відсутній 10-15 хв. Коли він був на вулиці, то чув шум в будинку, якийсь рух, повернувшись, побачив, що ОСОБА_5 сидів вже на тапчані, знявши куфайку та светр, він запропонував йому ще випити і сказав, що залишиться у нього ночувати. Вони не встигли випити, як з кімнати, в яку відвели ОСОБА_4, вискочила ОСОБА_6, яка була схвильована і одразу кинулася до пляшки, але ОСОБА_5 вирвав у неї пляшку і запустив у неї лампою. ОСОБА_6 пять хвилин бігала по будинку, а потім вискочила з дому і до ранку він її не бачив. Він ліг спати на печі, а ОСОБА_5 ліг на тапчан. Вночі він чув, що хтось ходив по хаті, але не придав цьому значення, думав, що ОСОБА_6 повернулася. Вранці, приблизно о 6.30-07.00 год. прийшла ОСОБА_6 і почала його будити, він піднявся, запропонував ОСОБА_5 випити. ОСОБА_6 пішла в кімнату, куди вона відвела ОСОБА_4, та через 10-15 хв. вискочила, випила горілки і сказала, що ОСОБА_4 мертвий. Через двері він заглянув в кімнату і побачив, що ОСОБА_4 знаходиться в положенні напівлежачи, а на сорочці, в області живота і грудей, були плями, схожі на кров, він подумав, що у того відірвався тромб і сказав ОСОБА_6 викликати міліцію та швидку допомогу, до їх приїзду з будинку не виходив. ОСОБА_5 йому казав, що знає, хто завалив ОСОБА_4, але йому не сказав, хто саме це зробив. Явку з повинною та первинні пояснення він писав під тиском працівників міліції, які його спочатку побили по голові, а потім примусили писати під їх диктовку, залякували і він, боячись за своє здоровя, вимушений був обмовити себе, вказати обставини, які не відповідають дійсності, сподіваючись у суді довести, що він не винуватий у вчиненні цього злочину. В подальшому, під час допитів та при проведенні відтворення обстановки і обставин події, він розповідав, як все сталося, де не визнавав своєї причетності до смерті ОСОБА_4 Вбивства він не вчиняв, удар ножем потерпілому не наносив, бачив потерпілого вперше і не мав з ним ніяких неприязних стосунків, конфлікту між ними не було, ніж у руки він не брав, навіть не знав, де ножі знаходяться.

Такі ж свідчення, щодо заперечення ним скоєння злочину, він давав і в ході всього досудового слідства.

На противагу цим свідченням, та як на доказ вини підсудного, орган досудового слідства послався на первинні свідчення ОСОБА_5 та ОСОБА_6, які при допиті в судовому засіданні пояснили наступне.

Допитаний в судовому засіданні в якості свідка ОСОБА_5 показав, що 03.01.2011 р. до нього прийшов ОСОБА_4, потім ОСОБА_3, також у будинку знаходилася ОСОБА_6, вони вживали спиртні напої, потім між ОСОБА_3 і ОСОБА_4 виникло непорозуміння, вони сперечалися з приводу пожежі, а він їх заспокоював і скинув лампу, іншого освітлення в кімнаті не було, потім ОСОБА_4 і Гапон впали в яму, напевно, хтось когось штовхнув, було темно. Потім вони піднялись, потерпілий знову сів за стіл, після падіння на біль не скаржився, плакав через те, що згоріла його співмешканка і продовжував доводити, що він її не підпалював. Пошкоджень на потерпілому він не бачив, було темно. Потім ОСОБА_6 повела його під руку до кімнати, той йшов сам, не скаржився на самопочуття. Він не бачив, щоб Гапон замахувався ножем, ніж у руки брали всі присутні, оскільки різали продукти. Він та ОСОБА_3 пішли покурити на вулицю, а потім лягли спати, перед цим він посварився з ОСОБА_6 і вона втекла. Вранці ОСОБА_6 повернулася, зайшла в спальню, і сказала, що ОСОБА_4 мертвий. Як таке могло статися йому незрозуміло. Він не бачив, щоб Гапон замахувався ножем на ОСОБА_4, але ножем користувалися всі. Вилучали тільки ніж з дерев'яною ручкою, інші ножі не вилучали.

Свідок ОСОБА_6 в судовому засіданні показала, що 03.01.2011 р. до ОСОБА_5 прийшов ОСОБА_4, щоб помянути співмешканку, яка згоріла і вони вживали горілку. Через деякий час прийшов Гапон, приніс випивку і вони продовжили випивати, під час цього ОСОБА_4 посварився з ОСОБА_3, коли обговорювали обставини пожежі, а вона в цей час посварилася із ОСОБА_5, який кинув в неї лампу. ОСОБА_3 і ОСОБА_4 сиділи за столом, а потім впали в яму, можливо Гапон штовхнув потерпілого, потім вони встали, потерпілий ще посидів за столом хвилин десять і вона провела його до ліжка, підтримуючи під руку, оскільки той був пяний і поклала спати, накривши куфайкою, було темно і вона не бачила на ньому ніяких тілесних ушкоджень, на біль він не скаржився, лише продовжував казати, що він не винен у смерті співмешканки. Вона не бачила, щоб Гапон замахувався на ОСОБА_4 ножем, Гапон лише різав ножем продукти. В той день вони користувалися трьома ножами, горілку розливала лише вона. Від ОСОБА_5 вона пішла і ночувала у підвалі, повернулася вранці, двері не були закриті на замок, вона зайшла в кімнату, де був ОСОБА_4 і виявила, що він мертвий. В день його смерті у нього було істеричний стан з приводу пожежі. Потерпілого вона знала давно і раніше були випадки, коли він намагався покінчити життя самогубством. У міліції вона виявила на своїй одежі кров, але, коли забруднилася, не знає, можливо, коли вела ОСОБА_4, або вранці, коли поклала курточку на ліжко, де була кров. Також вказала, що відтворення обстановки та обставин події працівники міліції проводили не у будинку, де сталася подія, а у кабінеті бюро експертизи, їй дали ляльку, яка зовсім не відповідала статурі потерпілого.

При розгляді справи в судовому засіданні захисником ОСОБА_1 заявлене клопотання про повернення справи на додаткове розслідування, оскільки органом досудового слідства не виконані вказівки суду, зазначені в постанові Деснянського районного суду м. Чернігова та ухвалі апеляційного суду Чернігівської області, які були надані під час направлення даної справи для проведення додаткового розслідування, а неповнота та однобічність, допущені при розслідуванні кримінальної справи, не можуть бути усунуті у судовому засіданні. Орган досудового слідства не встановив фактичні обставини справи, за якими предявлено обвинувачення, а висновки слідчого знову базуються на припущеннях та є суперечливими за своїм змістом, також всупереч вказівкам суду, не були вжиті жодні заходи для додаткової перевірки, як показань ОСОБА_3 про непричетність до вчинення даного злочину, так і відпрацювання версій щодо причетності до вбивства ОСОБА_5 та ОСОБА_6, повної та обєктивної перевірки їх показань про непричетність до даного злочину. Крім того, не була відпрацьована версія вчинення злочину іншою сторонньою особою, не були жодним чином перевірені показання допитаного в судовому засіданні свідка ОСОБА_7, щодо невідомого чоловіка, який в період з 6.00 до 07.00 год. ранку покидав будинок, не були перевірені обставини виявлення слідів бурого кольору на подвірї будинку, які є слідами крові, яка належить ОСОБА_4 та належність виявленого сліду взуття, це ж стосується і виявленого під час проведення огляду місця події сліду долоні руки, який придатний для ідентифікації особи і належить невідомій особі. Також, поза увагою залишилися і показання свідка ОСОБА_8, що незадовго до смерті ОСОБА_4 у нього міг бути конфлікт з ОСОБА_9, який заволодів будинком того, залишивши його без житла. Залишилися не дослідженими обставини, які підлягають доказуванню в кримінальній справі і передбачені ст. 64 КПК України, а саме, подія злочину (час, місце, спосіб та інші обставини вчинення злочину) та винність обвинуваченого у вчиненні злочину і мотиви злочину. Також, всупереч вказівкам суду, не була проведена ретельна перевірка застосування недозволених методів під час досудового слідства відносно ОСОБА_3 та порушення його права на захист, оскільки прокуратура лише обмежилася наданням копії постанови від 21.01.2011 р. про відмову в порушенні кримінальної справи. Не були належним чином і в повному обсязі виконані вказівки суду щодо перевірки версії ОСОБА_6 про відсутність її у будинку, а також встановлення можливості виникнення слідів крові на її одязі під час допомоги в пересуванні ОСОБА_4 до іншої кімнати, чи при інших обставинах. Органи досудового слідства обмежилися формальним додатковим допитом ОСОБА_6 без врахування її показань під час судового розгляду справи, формальним дорученням до ВКР та формальним проведенням відтворення обстановки та обставин події з участю ОСОБА_6 в приміщенні Чернігівського обласного бюро СМЕ, а не за місцем вчинення злочину. Також, про неповноту слідства свідчить те, що при призначенні судово-медичних експертиз не ставилося питання щодо можливості нанесення рани самим потерпілим, дана версія взагалі не розглядалася, а заявлене клопотання було необґрунтовано відхилене. При направленні справи для додаткового розслідування просив також вирішити питання про зміну запобіжного заходу на більш мякий, не повязаний з триманням під вартою на підписку про невиїзд з постійного місця проживання.

Клопотання адвоката ОСОБА_1 було підтримане захисником ОСОБА_2 та підсудним.

Проти задоволення клопотання заперечував прокурор, посилаючись на те, що органом досудового слідства були виконані всі вказівки суду, всі фактичні обставини справи були зясовані та зібрані докази на підтвердження вини підсудного. Також заперечував і проти зміни запобіжного заходу, оскільки підсудний обвинувачується у вчиненні особливо тяжкого злочину, не працює, не має постійного місця мешкання та постійного джерела доходу, тому може ухилитися від слідства та суду.

Суд, вислухавши свідчення підсудного, свідків, думки учасників судового розгляду та, дослідивши всі надані докази по справі, доходить висновку, що органом досудового слідства при розслідуванні справи допущена суттєва неповнота, однобічність та неправильність такого слідства, які неможливо усунути в ході судового розгляду, оскільки це потребує не лише виконання процесуальних рішень, які віднесені до компетенції органів досудового слідства, а й винесення відповідних процесуальних актів органу досудового слідства та прокурора, судом же досліджені всі обставини по справі, у тому обсязі доказів, які були надані суду, в тому числі і учасниками судового розгляду безпосередньо в такому, при чому перевірити і уточнити фактичні дані, одержані в ході судового слідства, суд не знаходить за можливе і шляхом судового доручення, враховуючи, що таке не досягло своєї мети при попередньому розгляді справи у суді (т.2 а.с.184-185).

Відповідно п. 8 Постанови Пленуму Верховного суду України № 2 Про практику застосування судами України законодавства, що регулює повернення кримінальних справ на додаткове розслідування від 11.02.2005 р., досудове слідство визнається неповним, якщо під час його провадження всупереч вимогам ст.ст. 22 і 64 КПК України не були досліджені або були поверхово чи однобічно досліджені обставини, які мають істотне значення для правильного вирішення справи, а саме, не досліджені обставини, зазначені в ухвалі суду, який повернув справу на додаткове розслідування.

Так, у постанові Деснянського районного суду м. Чернігова від 29.07.2011 р. про направлення кримінальної справи по обвинуваченню ОСОБА_3 за ст. 115 ч.1 КК України прокурору м. Чернігова для організації проведення додаткового розслідування (т.2 а.с.218-224), яка залишена без змін ухвалою колегії суддів судової палати у кримінальних справах апеляційного суду Чернігівської області від 27.10.2011 р. (т.2 а.с.238-242), було вказано, що необхідно перевірити доводи ОСОБА_3 щодо його непричетність до вбивства ОСОБА_4 та версії щодо причетності до вбивства ОСОБА_5, ОСОБА_6 і іншої особи, сліди якої були виявлені, а також, яку бачили вранці 04.01.2011 р. біля будинку, встановити цих осіб; перевірити версію ОСОБА_6 про її відсутність в будинку і перебування в ніч з 03.01.2011 р. на 04.01.2011 р. у свого знайомого на імя Віталік; встановити чи падав ОСОБА_3 разом з ОСОБА_4 та можливість в результаті такого падіння спричинити ножове поранення; яким чином могли виникнути сліди крові на одязі ОСОБА_6, чи могли вони виникнути під час допомоги в пересуванні ОСОБА_4 і супроводження останнього до іншої кімнати, чи при інших обставинах, в тому числі і при можливих її протиправних діях щодо потерпілого; встановити, яким чином, в який час і за яких обставин, сліди крові ОСОБА_4 могли опинитися на подвірї; встановити час вчинення злочину, коли відбувалися всі події в будинку та порівняти з часом настання смерті потерпілого; провести ретельну перевірку щодо можливого застосування недозволених методів проведення досудового розслідування, саме за конкретними свідченнями підсудного, виконати в повному обсязі судове доручення, яке залишилось не виконаним, що підтверджено і рішенням апеляційної інстанції, та виконати інші слідчі дії, в разі виникнення потреби в таких, і в залежності від встановлених результатів, вирішити питання по суті справи.

Також, при направленні справи для додаткового розслідування, суд зазначив, що обвинувачення, предявлене ОСОБА_3, ґрунтувалось на показаннях свідків ОСОБА_5 та ОСОБА_6 та протоколах огляду місця події, виїмки речей, які не мають доказової бази щодо причетності ОСОБА_3 до вбивства, та висновках експертиз, за результатами лише одної з яких комплексної судової криміналістично-біологічно-дактилоскопічної на руківї ножа виявлений піт, який може походити від змішування поту ОСОБА_3, ОСОБА_6 та ОСОБА_5

Однак, не дивлячись на вказівки суду, які є обовязковими для органів досудового слідства, і які були докладно вказані в постанові про повернення справи на додаткове розслідування щодо проведення конкретних слідчих дій з послідуючим винесенням процесуальних документів та прийняттям відповідних рішень, значна їх частина не виконана без будь-яких на те законних підстав, без правової мотивації цього.

Під час додаткового розслідування органи слідства обмежилися лише додатковим допитом ОСОБА_6, дорученням до ВКР ЧМВ УМВС України в Чернігівській області, яке жодних результатів не дало, проведенням відтворення обстановки та обставин події за участю ОСОБА_6, яке викликає сумнів, оскільки таке відтворення проведено з невідомих причин в приміщенні Чернігівського обласного бюро СМЕ, а не за місцем вчинення злочину, тобто, таке проведене не на місці події, куди мав би виїхати слідчий, в звязку з чим були ігноровані конкретні ознаки обстановки на місці події, абсолютно не були враховані індивідуальні особливості будівлі, розміщення кімнат, тощо, також, в ході якого не були враховані зріст та вага, як ОСОБА_6, так і ОСОБА_4, та призначенням і проведенням додаткової судово-медичної експертизи, яка не зробила ніяких висновків, в звязку з відсутністю конкретних даних, що свідчить про формальний підхід до розслідування кримінальної справи, а висновки проведеної медико-криміналістичної експертизи щодо механізму виникнення слідів крові у свідка ОСОБА_6 (т.2 а.с.268-270), взагалі суперечать висновкам судово-імунологічної експертизи (т.2 а.с.47-52) і ці протиріччя не усунуті.

Під час додаткового розслідування не були детально перевірені як показання ОСОБА_3 про непричетність до вчинення даного злочину, так залишились не перевірені і версії причетності до вбивства ОСОБА_5 та ОСОБА_6, які разом з ОСОБА_3 знаходились в одному будинку і піт яких, згідно висновків експертизи, також було виявлено на ножі, оперативно-розшукових заходів та слідчих дій з цього приводу не проводилось, в основу постанови про відмову в порушенні кримінальної справи відносно ОСОБА_5 та ОСОБА_6 за ст. 115 КК України, покладені лише їх початкові показання, без урахування тих, що були отримані в ході судового розгляду справи.

Крім того, органом досудового слідства порушені права обвинуваченого ОСОБА_3 при ознайомленні з постановами про призначення експертиз, оскільки, ознайомивши його з такими лише після їх проведення, позбавили тим самим обвинуваченого прав, передбачених ст. 197 КПК України - заявити відвід експерту, просити про постановку перед експертизою додаткових питань, предявити додаткові документи (т.2 а.с.254,267,273), що і стало підставою для клопотання захисника про постановку додаткових питань з приводу зясування можливості нанесення такого поранення собі самим потерпілим, враховуючи пояснення свідків про схильність того до самогубства, але, оскільки в задоволенні такого було відмовлено, це призвело до того, що дана версія слідством взагалі не розглядалася і не перевірялася (т.2 а.с.285, 286). Разом з тим, виходячи з того, що в судовому засіданні експерт ОСОБА_10 вказав, що поранення знаходилось в районі дії рук самого потерпілого, і не можна виключити самоспричинення такого поранення, це в сукупності з вищенаведеним свідчить про обовязковість перевірки і цієї версії.

Жодних дій органом досудового слідства не було виконано і по встановленню правильного і точного часу вчинення злочину, усунення протиріч з цього приводу, а також причин виникнення, як зазначено в постанові про предявлення обвинувачення та обвинувальному висновку, сварки на ґрунті особистих неприязних стосунків, і деталізації в чому саме конкретно полягали ці неприязні стосунки.

Кримінально-процесуальним кодексом України визначено, що обставинами, що підлягають доказуванню у кримінальній справі є: подія злочину (час, місце, спосіб та інші обставини вчинення злочину), винність обвинуваченого у вчиненні злочину і мотив злочину, обставини, що впливають на ступінь тяжкості злочину, а також обставини, що характеризують особу обвинуваченого, помякшують та обтяжують покарання. І встановлення цих обставин, відповідно до ст. 64 КПК України, є не правом, а обовязком органів досудового слідства. По справі дані вимоги закону органами досудового слідства у повному обсязі виконані не були.

Предявляючи обвинувачення ОСОБА_3, органи досудового слідства не встановили мотив скоєння вбивства, не вказано, які саме виниклі неприязні стосунки спонукали ОСОБА_3 до вчинення умисного вбивства. Тобто, органом досудового слідства не встановлена субєктивна сторона злочину, щодо наявності у підсудного умислу на вбивство потерпілого, неповнота досудового розслідування привела до того, що не були точно встановлені й факультативні ознаки субєктивної сторони цього злочину мотив та мета.

Також, у постанові суду було звернуто увагу на той факт, що в справі є лише явка з повинною обвинуваченого ОСОБА_3 та пояснення, в яких той розповідав про навмисне нанесення удару ножем, але ці документи викликають сумніви в законності їх отримання, оскільки ОСОБА_3 в судовому засіданні заявляв про застосування до нього фізичного та психологічного тиску з боку працівників міліції. Але, всупереч вказівкам суду щодо проведення ретельної перевірки застосування недозволених методів проведення досудового розслідування, органи досудового слідства формально підійшли до перевірки заяви підсудного щодо застосування до нього недозволених методів допиту з боку працівників міліції, не надавши суду відповідні матеріали перевірки, про що зазначалось в постанові про направлення справи для проведення додаткового розслідування, а при проведенні додаткового розслідування слідчий обмежився лише винесенням 28.11.2011 р. постанови про виділення матеріалів кримінальної справи для проведення додаткової перевірки щодо працівників міліції, які безпосередньо займалися зібранням доказів на причетність до вчиненого злочину ОСОБА_3, а також, які могли здійснювати до нього примусові заходи фізичного та психологічного характеру (т.2 а.с.249), яка прокуратурою м. Чернігова була проігнорована, з посиланням у листі від 08.12.2011 р. на те, що вже була проведена така перевірка і 21.01.2011 р. прийнято рішення про відмову в порушенні справи, тому підстав для проведення додаткової перевірки не вбачається (т.2 а.с.250, 251), тобто, перевірка належним чином так і не проводилася, рішення відповідно до вимог ст. 94-97 КПК України не приймалося.

Більш того, у постанові слідчий зазначає про виділення матеріалів та направлення таких прокурору м. Чернігова.

Відповідно до вимог, як кримінального процесу, так і діловодства, така постанова та матеріали підлягали розгляду саме прокурором з прийняттям відповідного процесуального рішення. Але, з матеріалів кримінальної справи не слідує, що такі матеріали були предметом розгляду саме прокурора, адже відповідь на них надійшла від слідчого в ОВС прокуратури м. Чернігова ОСОБА_11 При цьому, саме слідчий прокуратури, але зовсім не прокурор м. Чернігова прийшов до висновку, що прокуратурою м. Чернігова розглянуто постанову про виділення матеріалів кримінальної справи для проведення додаткової перевірки від 28.11.2011 р. Встановлено, що відповідно до Вашої постанови про виділення матеріалів кримінальної справи для проведення додаткової перевірки від 12.01.2011 р. прокуратурою м. Чернігова проведена ретельна перевірка, за результатами якої 21.01.2011 р. прийнято рішення про відмову в порушенні кримінальної справі на підставі ст. 6 п.2 КПК України, в звязку з відсутністю в діях працівників міліції складу злочинів, передбачених ст. ст. 364, 365 КК України. Вказана постанова на даний час прокурором в порядку ст. 100 КПК України та судом не скасована, а тому є чинною і підстав для проведення додаткової перевірки не вбачається(т.2 а.с.250).

Діючий Кримінально-процесуальний кодекс України не наділяє слідчого прокуратури давати правову оцінку іншим актам прокурорського реагування, тим більш, що навіть постанова від 21.01.2011 р. була винесена помічником прокурора м. Чернігова (т.2 а.с.252), з чого слідує, що прокурор, як процесуальна особа, усунувся від виконання попередньої постанови суду.

Тобто, прокурор, направивши справу до суду, не вжив необхідних заходів для всебічного, повного і обєктивного дослідження обставин справи.

Враховуючи, що органом досудового слідства не зясовані причини суттєвих протиріч у доказах по справі, а також не усунені саме ці протиріччя, що є винятковою компетенцією лише органів досудового слідства, оскільки це викликає необхідність у проведенні слідчих дій та інших процесуальних рішень, спрямованих на збирання нових доказів, з обовязковим винесенням відповідних постанов, а це неможливо виконати суду з дотриманням специфіки процесуальної форми судового розгляду, досудове розслідування належить визнати неповним і однобічним, в звязку з чим кримінальна справа підлягає направленню на додаткове розслідування, в ході якого належить виконати все вищезазначене, а також провести у повному обсязі всі необхідні слідчі дії відповідно до постанови Деснянського районного суду м. Чернігова від 29.07.2011 р. та ухвали колегії суддів судової палати у кримінальних справах апеляційного суду Чернігівської області від 27.10.2011 р., інші слідчі дії, в разі виникнення потреби в таких, і, в залежності від встановлених результатів, вирішити питання по суті справи.

Відповідно до вимог ст. 374 КПК України вказівки суду, який розглянув справу в апеляційному порядку, є обовязковими для органів дізнання і досудового слідства при додатковому розслідуванні і суду першої інстанції при повторному розгляді справи.

У зв'язку з цим, клопотання захисту про повернення справу прокурору на додаткове розслідування із вищевказаних підстав, обґрунтоване на законі, доведене вищезазначеним і підлягає задоволенню.

Дослідивши матеріали справи та дані про особу підсудного, суд не знаходить підстав для зміни запобіжного заходу, в звязку з чим клопотання захисника в цій частині задоволенню не підлягає.

Керуючись ст. 22, 64, 281 КПК України, -

п о с т а н о в и в :

Кримінальну справу за обвинуваченням ОСОБА_3 в скоєнні злочину, передбаченого ст. 115 ч.1 КК України, повернути прокурору м. Чернігова для організації проведення додаткового розслідування.

Запобіжний захід щодо ОСОБА_3 залишити без змін - взяття під варту.

На постанову протягом семи діб з дня її винесення сторони можуть подати апеляції до апеляційного суду Чернігівської області.

Суддя Л.В. Самусь