Справа № 1-18 2007 рік.
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

31 травня 2007 року Збаразький районний суд Тернопільської
області в складі:

головуючого суду Загорського
О.О.

при секретарі Левків
А.І.

з участю
обвинувача ОСОБА_2

та захисника ОСОБА_3

розглянувши у
відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Збаражі справу про
обвинувачення ОСОБА_1ІНФОРМАЦІЯ_1,
уродженця Ленінградської області -
Росія, росіянина, громадянина України, неодруженого,
не депутата, не працюючого, пенсіонера,
жителя АДРЕСА_1, в силу ст. 89 КК України не судимого, за ч.2 ст.121 КК України,

встановив:

З 16.11.2006 р. по 19.11.2006 р. ОСОБА_1
перебуваючи в будинку ОСОБА_4, що в
АДРЕСА_2 вживав з ОСОБА_4 спиртні напої. Під час вживання спиртних напоїв, між ОСОБА_1. і ОСОБА_4 виникали сварки, бійки. Під час бійки, ОСОБА_1 розуміючи та усвідомлюючи
протиправний характер та значення своїх дій,
під час бійки, заподіяв ОСОБА_4
численні тілесні ушкодження, та
черепно-мозкову травму у вигляді просторога внутрішньо- черепного підоболонкового
крововиливу, яка в своєму перебігу
ускладнилась набряком - набуханням речовини головного мозку та його послідуючим
стисненням. Між спричиненою черепно-мозковою травмою та настанням смерті
ОСОБА_4 існує прямий причинно-наслідковий зв'язок.

Допитаний в
судовому засіданні підсудний ОСОБА_1 вину у вчиненому-умисному побитті, нанесенні тяжкого тілесного ушкодження
визнав, вказав що в той час був в стані
алкогольного сп'яніння, а тому в даний
час причину, необхідність, детальні обставини скоєного він пояснити не може.

В заяві
підсудного на адресу суду він вказав що чистосердечно
розкаюється у вчиненому.

Крім визнання
вини самим підсуднім, його вина у
вчиненому злочині -умисному
тяжкому тілесному ушкодженні що спричинило смерть потерпілого доведена
зібраними по справі та дослідженими в судовому засіданні доказами.

Так в явці з
повинною ОСОБА_1 визнав що наніс сильні ушкодження ОСОБА_4. перебуваючи в стані
алкогольного сп'яніння (а.с.9)

Будучи допитаним
в якості підозрюваного 21
листопада 2006 р. ОСОБА_1
після роз'яснення йому положення ст.63 Конституції України про те, що він не зобов'язаний свідчити проти
себе, та ст.43-1 КПК України про те, що він вправі подавати скарги на дії та
рішення особи, що проводить
дізнання, слідство, визнав що бив ОСОБА_4 за те що вона його
виганяла з свого житла, але як саме
наносив тілесні ушкодження і в які дні не пам'ятає, оскільки був сильно п'яний. Вину в тому що
наніс ОСОБА_4 тілесні ушкодження від яких вона померла „визнав (а.с.20-21).

Вину в тому що
наніс ОСОБА_4 тілесні ушкодження від яких вона померла ОСОБА_1 визнав і під час
допиту його в якості обвинувачегого 22.12.2006 р. з участю захисника - адвоката
ОСОБА_3. (а.с.111-112).

Дані протоколи
допитів були підписані ОСОБА_1.,
протокол допиту обвинуваченого підписаний і адвокатом. Жодних зауважень
з приводу невірного складання протоколів допиту не висловлювалось, скарг на незаконні дії слідчого не подавалось
і ні ОСОБА_1, ні адвокат не заявляли про те, що на ОСОБА_1. чинився будь-який тиск.

Свідок ОСОБА_5 в
судовому засіданні пояснила, що
17.11.2006 р. вона приходила до ОСОБА_4 і бачила її лежачою на землі, 18.11.2006
р. вона, прийшовши до ОСОБА_4, побачила її вже мертвою. ОСОБА_4 була
оголеною, але так вона спала часто, оскільки зловживала спиртними напоями і не
контролювала своїх фізіологічних потреб.

Свідок ОСОБА_6
пояснив суду що йому відомо з слів жінки ОСОБА_1., що ОСОБА_1 б'є ОСОБА_4, але і після бійок вони продовжують разом
вживати спиртні напої.

Свідок ОСОБА_7 в
судовому засідання пояснював що він на прохання ОСОБА_4 виганяв з її будинку
ОСОБА_1."

Свідок ОСОБА_8
пояснила суду що її співмешканець ОСОБА_1 17.11.2006
р. додому не приходив і вона його два дні не бачила, що він міг прийти, а потім
кудись піти не пояснюючи куди і для
чого.

З досліджених в
судовому засіданні пояснень ОСОБА_9, ОСОБА_10. вбачається що
ОСОБА_1 зловживаючи спиртними напоями застосовував фізичне насильство щодо
ОСОБА_4

Покази цих
свідків підтверджують покази ОСОБА_1 що він перебуваючи в стані алкогольного
сп'яніння застосовував фізичне насильство,
побиття ОСОБА_4

Під час
відтворення обстановки і обставин події яке проводилось із застосуванням
фотографування, ОСОБА_1 підтвердив свої
покази щодо застосування фізичного насильства,
побиття ОСОБА_4 (а.с.44-47)

Прямий
причинно-наслідковий зв'язок між спричиненою черепно-мозковою травмою настання
смерті ОСОБА_4 підтверджено -
висновком акту судово-медичного дослідження трупа, акт від 20.11.2006
р. - 19.12.2006 р. №798 (а.с.48-59)

Висновком акта № 798 зазначено що
смерть ОСОБА_4 настала від закритої черепно-мозгової травми у вигляді
просторого внутрішньочерепного підоболонкового крововиливу, яка в своєму перебігу ускладнилася набряком -набуханням
речовини головного мозку та його послідуючим стисненням. Між спричиненою черепно-мозковою
травмою та настанням смерті ОСОБА_4 існує прямий причинно-наслідковий зв'язок.

Висновок акта№ 798 підтверджено і
висновком експерта №851/798
в якому зазначено що між спричиненою черепно-мозковою травмою та настанням
смерті ОСОБА_4 існує прямий причинно-наслідковий зв'язок.

Покази ОСОБА_1.
що між ним і ОСОБА_4 був конфлікт,
бійка, підтверджено і висновком
експерта № 2655 в якому
зазначено що види ушкоджень, їх розміри
та розташування на різних ділянках тіла вказують на неодноразову дію тупих
предметів з обмеженою поверхнею. Тілесні ушкодження відносяться до легких вони
не були небезпечні для життя та здоров'я в момент причинения, їх локалізація та характер невластиві для падіння з
висоти власного росту на площину і
утворились приблизно за 1-2
доби до проведення

експертизи - висновок
експерта № 2655 від
21.11.2006 р.-05.12.2006 р. (а.с.73-74).

Відповідно до
висновку амбулаторної судово-психіатричної експертизи №480 ОСОБА_1 в період
інкримінованих йому діянь міг давати звіт своїм діям і керувати ними, в даний час він може давати звіт своїм діям і
керувати ними (а.с.79-80).

Аналізуючи
досліджені матеріали кримінальної справи,
зібрані докази в їх сукупності,
суд приходить до висновку про доведеність вчиненого ОСОБА_1. злочину
який слід кваліфікувати за ч.2 ст.121 КК України як умисне тяжке тілесне
ушкодження що спричинило смерть потерпілого.

При призначення
покарання підсудному ОСОБА_1 суд у відповідності до вимог ст. ст. 50,
65 КК України враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину та
обтяжуючу обставину - скоєння
злочину в стані алкогольного сп'яніння,
позитивну характеристику ОСОБА_1.,
що він визнав вину і розкаявся,
сприяв розкриттю злочину, що
потерпіла не має до нього претензій матеріального та морального характеру і
звернувшись до суду з заявою просила суд його суворо не карати, стан його здоров'я і необхідність
лікування, його вік, обставини,
що передували вчиненню злочину і рахуючи вказані обставини в їх
сукупності винятковими та такими, що
істотно знижують ступінь тяжкості вчиненого злочину, застосувавши ч.1 ст. 69 КК України, суд вважає за необхідне призначити йому
основне покарання у вигляді позбавлення волі нижче від найнижчої межі, що передбачено санкцією ч.2 ст. 121 КК України.

На підставі
наведеного та керуючись ст.ст. 323, 324 КПК України, суд

засудив:

Визнати винним
ОСОБА_1 у вчиненні злочину передбаченого ч.2 ст. 121 КК України і призначити йому покарання із застосуванням
ч.1 ст. 69 КК
України у вигляді 3 (трьох)
років позбавлення волі.

Міру запобіжного
заходу ОСОБА_1 підписку про невиїзд змінити,
взявши його під варту в залі суду.

Вирок може бути
оскаржений в апеляційному порядку до Тернопільського апеляційного суду через
Збаразький районний суд протягом 15
діб з моменту його проголошення, а
для засудженого що перебуває під вартою,
в той же строк з моменту вручення копії вироку.