АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД м. КИЄВА
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 березня 2015 року м. Київ

Колегія Суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Апеляційного суду м. Києва у складі:

головуючого судді ОСОБА_1
суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3
секретаря судового засідання ОСОБА_4 ,

розглянувши в приміщенні суду у відкритому судовому засіданні провадження за апеляційною скаргою засудженої ОСОБА_5 на ухвалу Шевченківського районного суду м. Києва від 28 листопада 2014 року,

за участю прокурора ОСОБА_6
засудженої ОСОБА_5
та захисника ОСОБА_7 ,

УСТАНОВИЛА:

Ухвалою Шевченківського районного суду м. Києва від 28 листопада 2014 р. у судовому провадженні під №761/32910/14-к засудженій:

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянці України, яка народилася в м. Києві, до обрання запобіжного заходу у виді тримання під вартою проживала за адресою: АДРЕСА_1 , судима: 1) 7.04.2004 р. Святошинським районним судом м. Києва за ч. 1 ст. 185 КК України на один рік позбавлення волі, на підставі ст. 75 КК України звільнена від покарання з випробуванням із іспитовим строком на один рік; 2) 15.06.2005 р. Святошинським районним судом м. Києва за ч. 3 ст. 185, ст. 304 КК України, із застосуванням ст. ст. 70, 71 КК України на три роки один місяць позбавлення волі; 3) 19.12.2013 р. Святошинським районним судом м. Києва за ч. 2 ст. 185, ч. 3 ст. 187 КК України, на підставі ст. 70 КК України на сім років позбавлення волі з конфіскацією всього майна, яке є її власністю,

відмовлено в задоволенні клопотання про застосування до неї Закону України Про амністію у 2014 році від 8 квітня 2014 р. №1185-VІІ.

Постановлене рішення суд першої інстанції вмотивував тим, що Закон України Про амністію у 2014 році до засудженої ОСОБА_5 не може бути застосований, оскільки амністія не застосовується до осіб, зазначених у ст. 4 Закону України Про застосування амністії в Україні, а також, зокрема, у ст. 8 Закону України Про амністію у 2014 році, а саме до осіб, яких засуджено за розбій (ст. 187 КК України 2001 р.).

Не погодившись із постановленою щодо неї ухвалою суду першої інстанції, 3.12.2014 р. засуджена ОСОБА_5 подала апеляційну скаргу, в якій просить ухвалу Шевченківського районного суду м. Києва від 28.11.2014 р. скасувати та на підставі статті 6 Закону України Про амністію у 2014 році від 8 квітня 2014 р. №1185-VІІ скоротити наполовину строк призначеного їй покарання у виді позбавлення волі.

На обгрунтування апеляційних вимог засуджена ОСОБА_5 просить питання про застосування ст. 6 Закону України Про амністію у 2014 році вирішити позитивно.

Заслухавши суддю-доповідача щодо змісту оскарженої ухвали суду першої інстанції та доводів, викладених у апеляційній скарзі; вислухавши доводи засудженої ОСОБА_5 та її захисника ОСОБА_7 , які в судовому засіданні апеляційної інстанції підтримали апеляційну скаргу; вислухавши доводи прокурора ОСОБА_6 , який заперечував відносно задоволення апеляційної скарги, вважаючи ухвалу Шевченківського районного суду м. Києва від 28.11.2014 р. законною та обґрунтованою, просив залишити її без змін, а апеляційну скаргу без задоволення; перевіривши надані матеріали судового провадження, обговоривши та обміркувавши доводи апелянта, захисника та прокурора, колегія суддів уважає апеляційну скаргу такою, що задоволенню не підлягає з таких підстав.

За змістом ч. 1 ст. 86 КК України, амністія оголошується стосовно певної категорії осіб.

Відповідно до вимог ч. 3 ст. 4 Закону України Про застосування амністії в Україні від 1 жовтня 1996 р. №392/96-ВР /із змінами, внесеними згідно із Законом №792-VІІ (792-18)/, законом про амністію можуть бути визначені категорії осіб, на які амністія не поширюється.

Згідно з вимогами п. є) ст. 8 Закону України Про амністію у 2014 році від 8.04.2014 р. №1185-VІІ, амністія не застосовується до осіб, яких засуджено, зокрема, за розбій (стаття 187 КК України).

Як убачається із довідки про судимості, наявної у особовій справі, та копії вироку Святошинського районного суду м. Києва від 19 грудня 2013 року, ОСОБА_5 засуджена за ст. ст. 185 ч. 2, 187 ч. 3, 70 КК України на сім років позбавлення волі з конфіскацією всього майна, яке належить їй на праві власності, що унеможливлює застосування до засудженої ОСОБА_5 ст. 6 Закону України Про амністію у 2014 році від 8 квітня 2014 р. №1185-VІІ.

За таких обставин, колегія суддів апеляційної інстанції не знаходить підстав для задоволення апеляційної скарги.

Керуючись ст. ст. 404, 405, 407 ч. 1 п. 1 КПК України, колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Апеляційного суду м. Києва

ПОСТАНОВИЛА:

Ухвалу Шевченківського районного суду м. Києва від 28 листопада 2014 року, якою відмовлено у задоволенні клопотання ОСОБА_5 про застосування до неї статті 6 Закону України Про амністію у 2014 році від 8 квітня 2014 р. №1185-VІІ, залишити без змін.

Апеляційну скаргу ОСОБА_5 залишити без задоволення.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та може бути оскаржена в касаційному порядку до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом трьох місяців з дня її проголошення судом апеляційної інстанції, а засудженою ОСОБА_5 , яка тримається під вартою, в той самий строк з дня вручення їй копії ухвали.

С У Д Д І:

ОСОБА_8 с і п о в а