АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ХЕРСОНСЬКОЇ ОБЛАСТІ

Єдиний унікальний номер справи: 648/1243/15-к
Категорія : ст.81 КК України Доповідач: ОСОБА_2
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
2015 року червня місяця 02 дня колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справах апеляційного суду Херсонської області в складі:
Головуючого - ОСОБА_2
Суддів: ОСОБА_3 , ОСОБА_4
З участю секретаря: ОСОБА_5
Прокурора: ОСОБА_6
розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Херсоні кримінальне провадження за апеляційною скаргою засудженого на ухвалу Білозерського районного суду Херсонської області від 07 квітня 2015 року щодо:
ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Тавричанка Каховського району Херсонської області, громадянина України, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , засудженого 07.11.2013 року Каховським міськрайонним судом Херсонської області за ч.1 ст.306, ч.2 ст.307, ч.2 ст.310, ч.1 ст.315, ч.1 ст.317, ст.69, ст.70 КК України до 4 років 6 місяців позбавлення волі з конфіскацією ? частини майна; ухвалою Білозерського районного суду Херсонської області від 11.06.2014 року на підставі ст.6 Закону України «Про амністію у 2014 році» невідбуту частину строку покарання скорочено на половину; початок строку 09.06.2013 року, кінець строку 14.02.2016 року,
в с т а н о в и л а:

Цією ухвалою відмовлено у задоволенні клопотання ОСОБА_7 про умовно-дострокове звільнення.

В обґрунтування своїх висновків суд першої інстанції послався на те, що засуджений ОСОБА_7 відбуває покарання за вчинення тяжких злочинів, пов`язаних із незаконним обігом наркотичних засобів та схиляння до їх вживання, надання приміщення для незаконного вживання наркотичних засобів. За період відбування покарання засудженому комісією установи, як такому, що не став на шлях виправлення, відмовлялось в направленні матеріалів до суду для застосування до нього заохочувальних норм. Крім того, ОСОБА_7 має 1 стягнення у виді поміщення в ДІЗО за злісне порушення режиму відбуття покарання, що не зважаючи на його погашення характеризує особу, яка не намагається стати на шлях виправлення, не має жодного заохочення, вимог режиму відбування покарання дотримується не завжди в повному обсязі, на виробництві установи не працевлаштований через особисте небажання працювати.
В апеляційній скарзі засуджений не погоджується з рішенням суду. В обґрунтування своєї апеляції посилається на те, що 15.01.2014 року він прибув в Дар`ївську ВК №10 і з 28.01.2014 року, з власної ініціативи почав працювати, прибирав в приміщенні та на прилеглій території. 28.05.2014 року за порушення режиму на 10 діб був поміщений в ДІЗО. Під час перебування в ДІЗО у нього почалися проблеми з серцем, після чого неодноразово були серцеві напади, у зв`язку з чим він в подальшому не міг нормально працювати. Від роботи він ніколи не відмовлявся, постійно намагається працювати на скільки дозволяє йому стан здоров`я. За час відбування покарання він все усвідомив та розкаявся у скоєному, вилікувався від куріння наркотиків. Має цивільну дружину, у якої є донька, а у нього від першого шлюбу є син, а також є вітчим інвалід П групи.
Просить застосувати відносно нього умовно-дострокове звільнення.
Заслухавши суддю-доповідача, який виклав суть ухвали та доводи апеляції, думку прокурора, який вважає, що апеляційну скаргу засудженого необхідно залишити без задоволення, вивчивши матеріали провадження та перевіривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до ч.2 ст.81 КК України умовно-дострокове звільнення від відбування покарання може бути застосоване, якщо засуджений своєю сумлінною поведінкою і ставленням до праці довів своє виправлення. Але крім сумлінної поведінки і ставлення до праці, висновок суду про виправлення засудженого повинен ґрунтуватися в тому числі й на даних, що характеризують ступінь тяжкості вчиненого злочину і особу засудженого у цілому.

З матеріалів провадження вбачається, що ОСОБА_7 відбуває покарання за вчинення тяжких злочинів, пов`язаних із незаконним обігом наркотичних засобів та схиляння до їх вживання, надання приміщення для незаконного вживання наркотичних засобів.

Згідно характеристики начальника Дар`ївської ВК №10 (а.с.4) ОСОБА_7 за період відбування покарання в зазначеній установі з 15.01.2014 р. допустив порушення вимог режиму утримання, за що має одне стягнення, яке на даний час погашене згідно чинного законодавства. Адміністрацією установи не заохочувався. З представниками установи ввічливий, тактовний, на заходи виховного впливу реагує позитивно та своєчасно. Зовнішній вигляд, спальне місце та форму одягу утримує у належному стані. Вимог режиму відбування покарання не завжди дотримується в повному обсязі. На виробництві установи не працевлаштований через особисте небажання працювати. За характером врівноважений, спокійний, не схильний до створення конфліктних ситуацій. У скоєному злочині розкаюється, вину визнав. В колективі спілкується із засудженими позитивної спрямованості, підтримує зв`язок з близькими родичами шляхом листування.

Доводи засудженого про те, що він виправився і завжди прагнув працювати, але за станом здоров`я не зміг це довести, не можуть бути в даному випадку підставами для умовно-дострокового звільнення, оскільки отримання стягнення у виді 10 діб ДІЗО та відсутність заохочень спростовують сумлінність поведінки і ставлення до праці.

З урахуванням викладеного, колегія суддів приходить до висновків, що ухвала суду першої інстанції є обґрунтованою та належним чином мотивованою, а її висновки відповідають фактичним обставинам кримінального провадження. Підстав для скасування ухвали районного суду колегією суддів не встановлено.

Керуючись ст. ст. 405, 407, 418, 419 КПК України колегія суддів,

п о с т а н о в и л а:

Апеляційну скаргу засудженого залишити без задоволення, а ухвалу Білозерського районного суду Херсонської області від 07 квітня 2015 року, якою відмовлено у задоволенні клопотання ОСОБА_7 про умовно-дострокове звільнення залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили негайно та оскарженню не підлягає.

Головуючий : (підпис)

Судді: (підпис) (підпис)