Справа № 10-290/2007 р. Головуючий
у 1 інстанції - Мурашко М.І.
Доповідач - Демченко О.В.
УХВАЛА

Іменем України

19 жовтня 2007 р.

Апеляційний суд
Чернігівської області в складі:

головуючого -
судді Демченка О.В. суддів - Акуленко CO., Зенченко Т.С. з
участю прокурора - Власко І.А., скаржника ОСОБА_1

розглянувши
у відкритому судовому засіданні в м. Чернігові справу за апеляцією прокурора
відділу прокуратури Чернігівської області на постанову Новозаводського
районного суду міста Чернігова від 9 жовтня 2007 року,-

установив :

26
червня 2007 року ст. слідчим прокуратури Чернігівської області було порушено
кримінальну справу за ознаками злочину, передбаченого ст. 342 ч.3 КК України за
фактом опору працівникові правоохоронного органу (прокуратури) при виконанні
службових обов'язків. З її тексту вбачається, що 18 червня 2007 року при
проведенні обшуку в приміщення ДП „Зернятко" слідчим Чернігівської
міжрайонної природоохоронної прокуратури Тимошенком A.M.,
невідома особа перешкоджала в проведенні цієї слідчої дії, застосовуючи опір
слідчому, насильство та погрози.

Ця
постанова була оскаржена до Новозаводського районного суду міста Чернігова
особою, інтересів якої вона стосується - ОСОБА_1. Постановою Новозаводського
районного суду від 9 жовтня 2009 року постанова органів прокуратури про
порушення кримінальної справи була скасована, в порушенні кримінальної справи
відносно ОСОБА_1 відмовлено.

Обґрунтовуючи
своє рішення, суд вказав, що в діях ОСОБА_1, який, згідно постанови про
порушення кримінальної справи, перешкоджав слідчому у проведенні обшуку,
відсутні ознаки складу злочину, а отже, відсутні й підстави для порушення
кримінальної справи. Про це свідчить протокол слідчої дії - обшуку, який був
завершений, ніякої шкоди від дій ОСОБА_1 не настало. Крім того, на думку
суду, порушення кримінальної

2

справи
за фактом скоєння злочину є підставою для скасування постанови про порушення
кримінальної справи, оскільки на момент її порушення була відома особа ОСОБА_1

Прокурор,
який брав участь в розгляді справи судом першої інстанції, подав апеляцію на
дану постанову суду, в якій просив її скасувати у зв'язку з невідповідністю
висновків суду фактичним обставинам справи. Так, на думку апелянта, суд вийшов
за межі своїх повноважень, давши оцінку доказам, вказавши, що дії ОСОБА_1 не
містять ознак злочину, є малозначними. Суд безпідставно допитав в судовому
засіданні свідка, оскільки на даній стадії кримінального процесу такі дії суду
законом не передбачені. Суд не взяв до уваги ряду пояснень, які знаходяться в
матеріалах кримінальної справи, з яких випливає, що органи досудового слідства
мали приводи й підстави для порушення кримінальної справи.

Вислухавши
в судовому засіданні прокурора, який підтримав апеляцію, ОСОБА_1, який
заперечував проти її задоволення, дослідивши матеріали справи, апеляційний суд
дійшов висновку, що апеляція не підлягає задоволенню. Таке рішення суд ґрунтує
наступним.

У
відповідності до п. 2 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 1 від 11
лютого 2005 року .Лро деякі питання, що виникають під час розгляду судами
України скарг на постанови органів дізнання, слідчого, прокурора про порушення
кримінальної справи" , розглядаючи на досудових стадіях процесу скарги на
постанови про порушення кримінальної справи, суд повинен перевіряти наявність
приводів і підстав для винесення зазначених постанов і не вправі розглядати й
заздалегідь вирішувати ті питання, які вирішуються судом при розгляді
кримінальної справи по суті.

У
відповідності до ч. 2 ст. 94 КПК України, кримінальна справа може бути порушена
тільки у випадках, коли є достатні дані, які вказують на наявність ознак
злочину.

Ці дані,
які повинні бути достатніми, і являються підставами для порушення кримінальної
справи.

З
матеріалів, які стали підставами для порушення кримінальної справи № 78/00901,
видно, що вони зібрані неповно. З них вбачається, що органами прокуратури було
відібрано пояснення у слідчого, який проводив обшук, співробітника податкової
міліції, двох понятих, які при цьому були присутні. Проте, як з'ясовано в
засіданні апеляційного суду, на місці обшуку 18 червня 2007 року були присутні
ще не менше 5 осіб - працівників ДП „Зернятко", які бачили усе, що
відбувалось при цьому. Ці працівники не були опитані в ході дослідчої
перевірки.

В ході
перевірки до порушення кримінальної справи слід було пересвідчитись в посадових
повноваженнях ОСОБА_1, який працював начальником охорони ДП „Зернятко" і
зобов'язаний був підтримувати порядок на підприємстві.

3

Диспозиція
ч.3 ст. 342 КК України передбачає насильство або погрозу його застосування відносно
посадових осіб правоохоронних органів з метою виконання ними незаконних дій. В
матеріалах, що стали підставою для порушення кримінальної справи, не
відображено з достатньою повнотою, яке насильство застосовував ОСОБА_1 до
працівників правоохоронних органів. Навпаки - ці ж матеріали свідчать, що
слідча дія - обшук, була завершена, ніяких зауважень щодо її проведення в
протоколі обшуку не зазначено.

У
відповідності до ч. 2 ст. 98 КІЖ України, якщо на момент порушення кримінальної
справи було встановлено особу, яка вчинила злочин, кримінальну справу повинно
бути порушено щодо цієї особи.

Постанова
про порушення кримінальної справи містить посилання тільки на одну особу, яка,
на думку слідчого, вчиняла опір працівникам правоохоронних органів.

З
матеріалів кримінальної справи № 78/00901 вбачається, що за 5 днів до порушення
кримінальної справи слідчому Овчаренко С.А. було відомо про особу ОСОБА_1 (а.с.
21-22).

Таким
чином, органи досудового слідства не дотримались порядку порушення кримінальної
справи.

Наведені
вище обставини не дають змоги апеляційному суду вважати постанову про порушення
кримінальної справи законною і обґрунтованою.

Під час
розгляду скарги ОСОБА_1, місцевий суд допитав свідка, що не передбачено
процесуальними правилами, встановленими ст. 236-8 КПК. Проте, у своєму рішенні
суд на допит цього свідка, як на доказ, не послався, тому апеляція прокурора в
цій частині не має відношення до суті справи.

Висновок
про злочинність діяння, або відсутність у ньому складу злочину в силу
малозначності, робиться в стадії порушення кримінальної справи. Тому суд, який
здійснює функцію судового нагляду за дотриманням законності в разі порушення
прав і законних інтересів громадян, тем мав право зробити такий висновок,
грунтуючись на матеріалах, які були підставою для порушення кримінальної
справи. Тому апеляція прокурора в цій частині необгрунтована і задоволенню не
піддягає.

Рішення
місцевого суду є по суті вірним, законним і обґрунтованим, зміні чи скасуванню
воно не підлягає.

На
підставі викладеного, керуючись ст. 366, 377, 382 КПК україни, апеляційний
суд,-

ухвалив :

Апеляцію
прокурора, який брав участь в розгляді справи судом першої інстанції залишити
без задоволення, а постанову Новозаводського районного суду міста Чернігова від
9 жовтня 2007 року, якою скасовано постанову слідчого прокуратури Чернігівської
області від 26 червня 2007 року про

4

порушення
кримінальної справи за ч.3 ст. 342 КК України та відмовлено в порушенні
кримінальної справи відносно ОСОБА_1 -залишити без змін.