Колегія суддів Судової палати у кримінальних справах
Верховного Суду України у складі :
головуючого Пивовара В.Ф.,
суддів Канигіної Г.В., Мороза М.А.
за участю прокурора Опанасюка О.В.
розглянула в судовому засіданні
у м. Києві 17 січня 2008 року кримінальну справу за касаційним поданням заступника
прокурора Запорізької області на вирок Жовтневого районного суду м. Запоріжжя
від 7 лютого 2007 року, яким
судимого 12.07.2006 р. за ч. 2 ст. 186 КК України на 4 роки позбавлення волі,
звільненого на підставі ст. 75 КК України від відбування покарання з
випробуванням з іспитовим строком на 2 роки,
засуджено за ч. 2 ст. 309 КК України на 2 роки позбавлення волі.
На підставі ст. 71 КК України за сукупністю
вироків шляхом часткового приєднання не відбутого покарання за попереднім вироком
остаточно ОСОБА_1 призначено 2 роки 6 місяців позбавлення волі.

Вирішено питання щодо судових витрат та речових доказів.

В апеляційному порядку справа
не розглядалась.

Згідно з вироком ОСОБА_1 засуджено за те, що він 2
серпня 2006 року,
приблизно о 10 годині, знаходячись в лісосмузі незаконно придбав верхівки
рослини коноплі, переніс їх до себе в АДРЕСА_1, та цього ж дня без мети збуту
виготовив у великих розмірах емульсію особливо небезпечний наркотичний засіб -
екстракт канабісу об'ємом 98, 1 мл., який зберігав за місцем свого проживання.

Крім того, того ж дня ОСОБА_1 приблизно о 12 годині без
мети збуту придбав в аптеці м. Запоріжжя відповідні медичні препарати, які
переніс до вищезазначено свого місця проживання, де без мети збуту кустарно
виготовив із ефедрину 2,8 мл. розчину особливо небезпечного наркотичного
засобу. Після чого в цей же день перевозив зазначені наркотичні засоби без мети
збуту.

У касаційному поданні заступник прокурора Запорізької
області ставить питання про скасування вироку щодо ОСОБА_1В. і направлення
справи на новий судовий розгляд у зв'язку з неправильним застосуванням
кримінального закону. Мотивує тим, що суд всупереч вимог ч. 4 ст. 71 КК України
призначив засудженому покарання за сукупністю вироків, яке є меншим від
невідбутої частини покарання за попереднім вироком.

Заслухавши доповідача, думку прокурора про необхідність
скасування вироку та направлення справи на новий судовий розгляд, перевіривши
матеріали справи та обговоривши доводи подання, колегія суддів дійшла висновку,
що касаційне подання необхідно задовольнити з таких підстав.

Як видно з матеріалів справи, раніше вироком Ленінського
районного суду м. Запоріжжя від 12
липня 2006 року ОСОБА_1В. засуджено за ч. 2 ст. 186 КК України на 4 роки
позбавлення волі та звільнено на підставі ст. 75 КК України від
відбування покарання з випробуванням з іспитовим строком на 2 роки.

Вироком, який оскаржується, ОСОБА_1В. засуджено за
вчинення злочину у період іспитового строку.

Відповідно до вимог ч. 4 ст. 71 КК України остаточне
покарання за сукупністю вироків має бути більшим від покарання, призначеного за
новий злочин, а також від невідбутої частини покарання за попереднім вироком.

Суд наведені вимоги кримінального закону не взяв до уваги
та призначив ОСОБА_1 покарання у виді двох років шести місяців позбавлення
волі, тобто у меншому розмірі від невідбутої частини покарання за попереднім
вироком, що є неправильним.

Тому вирок щодо ОСОБА_1В. у зв'язку з неправильним
застосуванням кримінального закону необхідно скасувати, а справу направити на
новий судовий розгляд, під час якого необхідно за умови підтвердження такого ж
обсягу обвинувачення, призначити ОСОБА_1 покарання, яке відповідало б вимогам
ст. ст. 65, 71 КК України.

Керуючись ст. ст. 394 - 396 КПК України, колегія суддів

у х в а л и л а:

касаційне подання заступника прокурора Запорізької
області задовольнити.

Вирок Жовтневого районного суду м. Запоріжжя від 7
лютого 2007 року щодо ОСОБА_1
скасувати, а справу направити на новий судовий розгляд.

Судді:

В.Ф. Пивовар Г.В. Канигіна М.А. Мороз

З
оригіналом згідно:

Суддя Верховного Суду України Г.В. Канигіна