ВИРОК
Іменем України
Дата документу 19.12.2014
19 грудня 2014 року Октябрський районний суд м. Полтави у складі:
головуючого - судді ОСОБА_1
при секретарях ОСОБА_2 , ОСОБА_3
за участю прокурора ОСОБА_4
захисника ОСОБА_5
обвинуваченого ОСОБА_6

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця і мешканця АДРЕСА_1 , українця, громадянина України, освіта середня спеціальна , не одруженого, ніде не працює, судимого
16 квітня 1997 року Октябрським районним судом м. Полтави за ч. 2 ст. 140 КК України (далі - КК) 1960 року на 2 роки позбавлення волі з відстрочкою виконання вироку строком на 1 рік;
8 травня 1998 року Октябрським районним судом м. Полтави за ч. 2 ст. 140 КК 1960 року на 2 роки позбавлення волі. На підставі статті 43 КК частково приєднано невідбуте покарання за попереднім вироком і остаточно визначено 2 роки 6 місяців позбавлення волі. Звільненого 6 жовтня 1998 року відповідно до постанови Полтавського районного суду Полтавської області від цієї ж дати умовно-достроково на невідбутий строк 1 рік 1 місяць 2 дні;
18 травня 1999 року Октябрським районним судом м. Полтави за ч. 2 ст. 140, ч. 1 ст. 145, 42 КК 1960 року на 2 роки позбавлення волі. На підставі статті 43 КК частково приєднано невідбуте покарання за попереднім вироком і остаточно визначено 2 роки 6 місяців позбавлення волі. Звільненого 16 листопада 2000 року по відбуттю покарання;
9 жовтня 2001 року Октябрським районним судом м. Полтави за ч. 2 ст. 15, ч. 2 ст. 185 КК на 1 рік позбавлення волі, звільненого 30 травня 2002 року по відбуттю покарання;
4 лютого 2004 року Октябрським районним судом м. Полтави за ч. 3 ст. 185, 69, ч. 2 ст. 15, ч. 3 ст. 185, 69, 70 КК на 2 роки позбавлення волі;
3 червня 2004 року Октябрським районним судом м. Полтави за ч. 2 ст. 307, ч. 1 ст. 309, ч. 1 ст. 317 КК на 5 років позбавлення волі. На підставі ч. 4 ст. 70 КК частково приєднано невідбуте покарання за попереднім вироком і остаточно визначено 5 років 6 місяців позбавлення волі. Постановою Дзержинського районного суду Харківської області вирок від 4 лютого 2004 року змінено, з обвинувачення підсудного виключено ч. 2 ст. 15, ч. 3 ст. 185, 69 КК, в іншій частині вирок залишено без змін. Звільненого 3 серпня 2009 року по відбуттю покарання;
26 березня 2012 року Октябрським районним судом м. Полтави за ч. 2 ст. 309 КК на 2 роки позбавлення волі з звільненням від відбування покарання відповідно до статті 75 КК з іспитовим строком на 2 роки;
12 червня 2012 року Октябрським районним судом м. Полтави за ч. 2 ст. 309, ч. 4 ст. 70 КК на 4 роки позбавлення волі з звільненням від відбування покарання відповідно до статті 75 КК з іспитовим строком на 2 роки
у вчиненні злочинів, передбачених ч. 2 ст. 307 та ч. 2 ст. 309 КК України,
Е п і з о д № 1. 23 вересня 2014 року, приблизно о 19 год. 10 хв., обвинувачений ОСОБА_6 , являючись особою, яка раніше вчинила злочин, передбачений ст. 309 КК України, неподалік від будинку АДРЕСА_2 , діючи умисно, потворно незаконно збув шляхом продажу за 120 грн. громадянину під вигаданими даними ОСОБА_7 медичний шприц об`ємом 2 см куб., заповнений рідиною коричневого кольору до позначки 1,3 см куб., яка згідно висновку експертизи наркотичних засобів, психотропних речовин, їх аналогів та прекурсорів № 1394 від 27 вересня 2014 року містить особливо небезпечний наркотичний засіб опій ацетильований, маса якого в перерахунку на суху речовину становить 0,102 г.
Е п і з о д № 2. В цей же день під час проведення обшуку в квартирі АДРЕСА_3 , де мешкав обвинувачений ОСОБА_6 , виявлено та вилучено медичний шприц об`ємом 5 см куб., заповнений рідиною, яка згідно висновку експертизи наркотичних засобів, психотропних речовин, їх аналогів та прекурсорів № 1402 від 27 вересня 2014 року являється особливо небезпечним наркотичним засобом опієм ацетильованим, маса якого в перерахунку на суху речовину становить 0,112 г, який він незаконно придбав та без мети збуту зберігав для власного вживання, вчинивши ці дії повторно.
Допитаний в суді обвинувачений ОСОБА_6 вини у вчиненні інкримінованих йому злочинів не визнав, зазначивши, що їх не вчинював, наркотичних засобів не збував та їх без мети збуту не зберігав, а в цьому його обмовляють особи, які є наркозалежними та діють за вказівкою і на вимогу працівників правоохоронних органів, які в свій час схиляли його до співробітництва з ними, на що він не погодився і вони йому мстять за це. Зазначив, що під час досудового слідства визнавав вину внаслідок примусу щодо нього з боку працівників міліції. Про це в ході досудового слідства він не повідомляв, так як не вважав, що перевірка цього факту матиме для нього позитивний результат. Вважає справу щодо нього сфальсифікованою, а тому винуватим себе не визнає.
Аналізуючи показання обвинуваченого, суд виходить з їх алогічності, надуманості та суперечливості, а тому до уваги не приймає, розцінюючи як спосіб захисту від пред`явленого обвинувачення.
Судом встановлено, що докази вини обвинуваченого в ході досудового слідства були зібрані у визначеному законом порядку, а тому суд приймає їх до уваги як такі.
Вважаючи його вину по епізодах № 1 та № 2 доведеною, суд виходить з наступного.
Так, допитані в ході розгляду справи в суді свідки ОСОБА_8 та ОСОБА_9 , які були понятими під час проведення оперативної закупки наркотичного засобу у обвинуваченого залученою для цього особою, показали, що 23 вересня 2014 року після 18-ї год. вони незалежно один від одного були запрошені працівниками міліції для участі в цій якості для виконання такої процесуальної дії, на що вони дали свою згоду. В їх присутності були оглянуті та помічені грошові купюри для вручення їх особі, яка повинна була здійснювати оперативну закупну наркотичної речовини у обвинуваченого. Після цього вони на автомобілі разом з працівниками міліції приїхали на вулицю Калініна в м. Полтаві, де до них підійшла раніше незнайома їм особа, яка назвалась ОСОБА_7 . В їх присутності цю особу було оглянуто працівниками міліції. Будь-яких речей в одязі цієї особи, в тому числі і заборонених, не було виявлено, про що був складений відповідний процесуальний документ. Особі було вручено гроші та медичний шприц, з якими вона пішла до будинку, де проживав обвинувачений. Приблизно через 15-20 хв. ця особа повернулася та видала працівникам міліції медичний шприц з наркотичним засобом, пояснивши, що придбала наркотичний засіб у обвинуваченого за гроші, які їй перед цим були вручені. Медичний шприц працівниками міліції було вилучено та опечатано, про що був складений процесуальний документ. Зразу ж після цього всі учасники цієї слідчої дії направились до квартири обвинуваченого, де його було затримано та відповідно до ухвали суду проведено обшук, в ході якого виявлено та вилучено декілька медичних шприців з залишками наркотичної речовини, а також мобільні телефони. В їх присутності було зроблено змиви з рук обвинуваченого. Вилучені під час обшуку речі були належним чином упаковані та опечатані, а протокол про це їм був прочитаний та вони його підписали. Категорично ствердили про відповідність протоколу обшуку і зафіксованим в ньому даним дійсності та заперечили факт будь-якого фальшування цього протоколу або дій, які в ньому відображені, слідчим та особами, які проводили обшук. Зазначили, що під час обшуку в квартирі обвинуваченого здійснювалась відеозйомка, на якій також зафіксований процес обшуку та дії, які в цей час було вчинено. При освітленні рук обвинуваченого ультрафіолетовими променями його долоні та пальці світилися жовто-зеленим кольором.
Допитаний в ході розгляду справи в суді свідок ОСОБА_7 , який під вигаданими даними був залучений до проведення оперативної закупки наркотичного засобу у обвинуваченого ОСОБА_6 підтвердив факт придбання ним наркотичної речовини опію ацетильованого саме у останнього 23 вересня 2014 року в час, вказаний в протоколі оперативної закупки, який був досліджений в суді, та за обставин, зазначених у ньому. При цьому він наголосив, що для проведення оперативної закупки він надав добровільну згоду працівникам міліції. В обумовлений час він прийшов на вулицю Калініна в м. Полтаві, де в присутності понятих був оглянутий працівниками міліції, які вручили йому при цьому гроші в сумі 120 грн. та медичний шприц. Попередньо домовившись з обвинуваченим по телефону про придбання у нього наркотичної речовини, він зустрівся з ним, передав йому гроші і шприц, в який той наповнив опій ацетильований. Цей шприц він приніс та видав працівникам міліції, після чого він пішов звідти. Зазначив, що до того він неодноразово придбавав у обвинуваченого наркотичні засоби, домовляючись кожного разу про це заздалегідь по телефону.
Ці обставини підтверджуються також переглянутим в ході судового розгляду справи відеозаписом змісту спілкування між обвинуваченим і особою, яка здійснювала закупівлю наркотичного засобу, а також протоколом огляду файлу відеозапису від 23 жовтня 2014 року, який був досліджений в суді ( а. с. 165), що дає суду підстави розцінювати показання свідка ОСОБА_7 як правдиві.
Свідок ОСОБА_10 , мати обвинуваченого, під час допиту в суді показала, що обвинувачений є її сином і проживає разом з нею. Про те, що він вживає наркотичні засоби вона не знає, оскільки не помічала за ним цього. 23 вересня 2014 року, повернувшись після роботи додому, вона застала в квартирі працівників міліції, які проводили обшук. В її присутності були виявлені медичні шприци, походження яких в квартирі їй невідоме, та мобільні телефони. Все це працівниками міліції було вилучене. Вона не знає, чи збував її син наркотичні засоби, але вважає, що він цього не робив.
Відповідно до постанови про проведення контролю за вчиненням злочину прокурора прокуратури Октябрського району м. Полтави від 3 вересня 2014 року (а. с. 124-125) було прийнято рішення про проведення негласної слідчої (розшукової) дії контролю за вчиненням злочину у формі «оперативної закупки» у обвинуваченого ОСОБА_6 наркотичного засобу опію ацетильованого за ціною 120 грн. за 1 см куб. з відкритим фіксуванням результатів, із затриманням особи, без втрати грошових коштів, з використанням відеозапису, фотографування, спеціальних технічних засобів для спостереження. Для проведення «оперативної закупки» дозволено залучити конфіденційну особу із зміненими відомостями про неї та застосувати спеціальні імітаційні засоби у вигляді помічених грошових купюр.
Згідно постанови про використання заздалегідь ідентифікованих (помічених) засобів від 23 вересня 2014 року було визнано необхідним використати під час проведення слідчої дії заздалегідь ідентифіковані (помічені) грошові кошти в сумі 120 грн. купюрами номіналом 50 грн. СА 7367192, 50 грн. ЗД 7848156 та 20 грн. КШ 2113238 як плату при придбанні наркотичного засобу у ОСОБА_6 з використанням аудіо - та відеозапису, фотографування та застосування спеціальних технічних засобів для спостереження (а. с. 126).
Відповідно до протоколів огляду покупця і добровільної видачі від 23 вересня 2014 року свідок ОСОБА_7 здійснював закупку наркотичних засобів у обвинуваченого 23 вересня 2014 року в період часу з 18 год. 55 хв. до 19 год. 34 хв. (а. с. 130-131).
Перед придбанням наркотичного засобу у обвинуваченого відповідно до протоколу помітки грошових купюр від 23 вересня 2014 року люмінесцентним олівцем синього кольору зроблено напис «Збут» на грошових купюрах номіналом 50 грн. СА 7367192, 50 грн. ЗД 7848156 та 20 грн. КШ 2113238 та додатково нанесено напис-нашарування порошком жовтого кольору з кожної сторони на кожній купюрі (а. с. 128).
Згідно протоколу про результати контролю за вчиненням злочину від 24 вересня 2014 року (а. с. 127) залегендована особа ОСОБА_7 23 вересня 2014 року, приблизно о 19 год. 17 хв., придбала у ОСОБА_6 за 120 грн. медичний шприц об`ємом 2 мл, заповнений до позначки 1,3 мл наркотичною речовиною, який у нього було вилучено.
Суд приймає до уваги протоколи цих слідчих дій як джерела доказів по справі, оскільки вони складені і оформлені в порядку, передбаченому КПК України, їх зміст і суть відповідають тим фактичним обставинам, які мали місце в дійсності і підтверджуються іншими доказами по справі.
За результатами дослідження вилученої у залегендованої особи речовини, яку вона придбала у обвинуваченого ОСОБА_6 було проведено експертизу наркотичних засобів, психотропних речовин і прекурсорів, відповідно до висновку якої № 1394 від 27 вересня 2014 року (а. с. 134-136) рідина, надана на дослідження містить особливо небезпечний наркотичний засіб опій ацетильований, маса якого в перерахунку на суху речовину становить 0,102 г.
Згідно протоколу обшуку від 23 вересня 2014 року (а. с. 87-88) за місцем проживання ОСОБА_6 по АДРЕСА_1 вилучено речовину рослинного походження, медичний шприц об`ємом 10 мл, заповнений речовиною коричневого кольору до познаки 4 мл, 2 медичні шприци об`ємом 5 мл кожний з залишками речовини коричневого кольору.
Відповідно до висновків судових експертиз наркотичних засобів, психотропних речовин, їх аналогів та прекурсорів:
- № 1402 від 27 вересня 2014 року рідина коричневого кольору, яка міститься в шприці об`ємом 10 мл, заповненим до позначки приблизно 4 мл містить в собі особливо небезпечний наркотичний засіб - опій ацетильований, маса якого в перерахунку на суху речовину становить 0,112 г (а. с. 91-93);
- № 1403 від 30 вересня 2014 року на внутрішній поверхні медичного шприца об`ємом 5 мл, який вилучено під час обшуку помешкання обвинуваченого, виявлено особливо небезпечний наркотичний засіб опій ацетильований. Визначення маси наркотичного засобу не проводилося в зв`язку з недостатньою кількістю наданого на дослідження нашарування (а. с. 102-104).
На марлевих тампонах змивах з рук обвинуваченого ОСОБА_6 , які були зроблені під час обшуку його квартири, виявлені нашарування спеціальної хімічної речовини (люмінофору) Спеціальні хімічні речовини виявлені на марлевих тампонах збігаються з наданим на експертизу зразком люмінофору за фізико-хімічними властивостями та мають спільну родову належність (а. с. 168-174).
Аналізуючи наведені докази, суд виходить з того, що вони були зібрані у визначеному законом порядку, а тому є належними та допустимими.
Так, залучення до закупки наркотичних засобів особи під вигаданим прізвищем було здійснено відповідно до вимог ст. 8 Закону України «Про оперативно-розшукову діяльність» та ст. 5 Закону України «Про заходи протидії незаконному обігу наркотичних засобів, психотропних речовин і прекурсорів та зловживанням ними». Оскільки це знайшло своє підтвердження в суді, то суд приймає до уваги показання цих осіб, а також процесуальні дії, які були вчинені з їх участю і складені за результатами їх вчинення процесуальні документи як докази по справі.
Виходячи з цього, суд вважає доведеною вину обвинуваченого у вчиненні інкримінованих йому злочинів.
Органами досудового слідства ОСОБА_6 також обвинувачується в тому, що він 8 серпня 2014 року, приблизно о 14 год. 15 хв., являючись особою, яка раніше вчинила злочин, передбачений ст. 309 КК України, неподалік від будинку АДРЕСА_2 , діючи умисно, потворно незаконно збув шляхом продажу за 100 грн. громадянину під вигаданими даними ОСОБА_11 медичний шприц об`ємом 3 мл, заповнений рідиною прозорого кольору до позначки 0,8 мл, яка згідно висновку експертизи наркотичних засобів, психотропних речовин, їх аналогів та прекурсорів№ 1144 від 18 серпня 2014 року є психотропною речовиною, обіг якої обмежено метамфітамін, суха маса якого в речовині масою 0,909 г становить 0,0045 г.
Під час допиту в суді обвинувачений вини у вчиненні інкримінованого йому діяння і по цьому епізоду також не визнав з мотивів, наведених вище.
При оцінці допустимості указаних доказів за ч. 2 ст. 307 КК України по епізоду № 1 суд, здійснюючи системний аналіз чинного кримінально-процесуального законодавства, приходить до наступного.
Частиною 3 статті 62 Конституції України визначено, що вина особи має доводитись в законному порядку, а обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом.
Зміст та форма кримінального провадження повинні відповідати загальним засадам кримінального провадження, до яких зокрема відноситься принцип законності, який поміж іншого визначає, що закони та інші нормативно-правові акти України, положення яких стосуються кримінального провадження, повинні відповідати кримінально-процесуальному кодексу 2012 року. При здійсненні кримінального провадження не може застосовуватися закон, який суперечить цьому кодексу (ст. 7, 9 КПК України).
Визнання обвинуваченого винним у вчиненні злочину за умови доведеності у встановленому кримінально-процесуальним законом порядку його вини надійно захищає його від необґрунтованого, свавільного притягнення до кримінальної відповідальності.
Виходячи з вимог ст. 86 КПК України, доказ визнається допустимим, якщо він отриманий у порядку, встановленому цим Кодексом. Недопустимий доказ не може бути використаний при прийнятті процесуальних рішень, на нього не може посилатись суд при ухваленні судового рішення.
Стаття 5 Закону України «Про заходи протидії незаконному обігу наркотичних засобів, психотропних речовин і прекурсорів та зловживанню ними» у визначенні правових підстав та порядку проведення оперативної закупки відсилає до Закону України «Про оперативно-розшукову діяльність» та КПК України.
Пунктом 2 частини 1 статті 8 Закону України «Про оперативно-розшукову діяльність» передбачено право підрозділів, які здійснюють оперативно-розшукову діяльність для виконання завдань оперативно-розшукової діяльності за наявності передбачених статтею 6 цього Закону підстав проводити контрольовану поставку та контрольовану і оперативну закупку товарів, предметів та речовин, у тому числі заборонених для обігу, у фізичних та юридичних осіб незалежно від форми власності з метою виявлення та документування фактів протиправних діянь. Проведення контрольованої поставки, контрольованої та оперативної закупок здійснюється згідно з положеннями статті 271 Кримінального процесуального кодексу України у порядку, визначеному нормативно-правовими актами Міністерства внутрішніх справ України, центрального органу виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну податкову і митну політику, Служби безпеки України, погодженими з Генеральною прокуратурою України та зареєстрованими у Міністерстві юстиції України (Пункт 2 частини першої статті 8 із змінами, внесеними згідно із Законами N 5463-VI від 16.10.2012, N 406-VII від 04.07.2013) .
Таким чином, Закон України «Про оперативно-розшукову діяльність», шляхом внесення відповідних до нього змін, приведений у відповідність до КПК України 2012 року, тому визначає права оперативних підрозділів щодо проведення оперативної закупки лише за умови дотримання вимог ст. 271 КПК України, на відміну від попередніх редакцій цього закону, які за час дії КПК України 1960 року допускали її самостійне застосування.
Зі змісту ст. 271 КПК України контроль за вчиненням злочину може здійснюватися у випадках наявності достатніх підстав вважати, що готується вчинення або вчиняється тяжкий чи особливо тяжкий злочин та проводиться у тому числі в формі оперативної закупки.
Зважаючи, що контроль за вчиненням злочину відноситься до негласних слідчих (розшукових) дій, застосуванню підлягають положення параграфу 1 глави 21 «Загальні положення про негласні слідчі дії».
Відповідно ч. 2 ст. 246 КПК України, негласні слідчі (розшукові) дії, передбачені в тому числі ст. 271 КПК України, проводяться виключно у кримінальному провадженні щодо тяжких або особливо тяжких злочинів.
Виключно прокурор має право прийняти рішення про проведення такої негласної слідчої (розшукової) дії, як контроль за вчиненням злочину (ч. 4 ст. 246 КПК України).
Проводити негласні слідчі (розшукові) дії має право слідчий, який здійснює досудове розслідування злочину, або за його дорученням уповноважені оперативні підрозділи органів внутрішніх справ (ч. 6 ст. 246 КПК України).
Одним з обов`язкових реквізитів постанови про проведення негласної слідчої (розшукової) дії є найменування кримінального провадження та його реєстраційний номер (п. 1 ч. 1 ст. 251 КПК України).
Таким чином, оперативна закупка наркотичних засобів може проводитись лише у разі внесення відомостей про злочин до Єдиного реєстру досудових розслідувань, за постановою прокурора, уповноваженою на те особою слідчим або оперативним працівником лише при наявності відповідного доручення на це слідчого.
Положення п. 2 ст. 10 Закону України «Про оперативно-розшукову діяльність» в частині можливості використання матеріалів оперативно-розшукової діяльності для отримання фактичних даних, які можуть бути доказами у кримінальному провадженні мають тлумачитись через призму базових норм КПК України, в тому числі у даному випадку ст. ст. 86, 271 КПК України та лише за умови їх неухильного дотримання.
Як убачається із матеріалів справи постанова від 7 липня 2014 року про проведення оперативної закупки в рамках оперативно-розшукової справи №13/14 від 22 травня 2014 року, підписана від імені начальника Октябрського РВ ПМУ УМВС України в Полтавській області та погоджена прокурором Октябрського району м. Полтави (а. с. 112). Указана постанова винесена до внесення відомостей про злочин в ЄРДР та не уповноваженою особою, у зв`язку з чим не може вважатися законною підставою проведення негласних слідчих (розшукових) дій.
Протокол № 9/1973т від 8 серпня 2014 року огляду грошових купюр в сумі 100 грн, протокол огляду покупця №9/1974т від 8 серпня 2014 року та протокол добровільної видачі № 9/1975т від 8 серпня 2014 року виконані старшим оперуповноваженим за участю начальника СБНОН Октябрського РВ ПМУ УМВС України в Полтавській області без відповідного доручення слідчого, тому не уповноваженими особами, у зв`язку з чим визнаються недопустимими (а. с. 113-114, 115, 116).
Суд при цьому зазначає, що відсторонення від процедури збору та закріплення доказів слідчого за чинним КПК України невідворотно підриває правомірність доказування кримінального правопорушення.
Установлена висновком експертизи наркотичних засобів, психотропних речовин і прекурсорів № 1144 від 18 серпня 2014 року належність вилученої у ОСОБА_11 рідини, яка містить метамфетамін, який віднесений до психотропних речовин, обіг яких обмежено, загальною масою в сухому стані 0,0045 г за встановлених обставин її неправомірного вилучення не приймається до уваги в якості достовірного доказу (а. с. 119-122).
Із викладених вище міркувань, зважаючи на недотримання встановленої КПК України процедури проведення оперативної закупки, показання свідка ОСОБА_11 щодо її обставин, а також матеріали відеозйомки не можуть бути визнані допустимим доказом через застереження, викладені у статті 86 КПК України.
За таких обставин обвинуваченого ОСОБА_6 по цьому епізоду злочинної діяльності за ч. 2 ст.307 КК України необхідно виправдати за відсутністю у його діях складу злочину.
Дії обвинуваченого ОСОБА_6 вірно кваліфіковані за ч. 2 ст. 307 КК України як незаконне придбання, зберігання з метою збуту, а також незаконний збут особливо небезпечних наркотичних засобів, вчинене повторно, будучи особою, яка раніше вчинила злочин, передбачений ст. 309 КК України, а також за ч. 2 ст. 309 КК України як незаконне придбання та зберігання особливо небезпечних наркотичних засобів, без мети збуту, вчинене повторно, будучи особою, яка раніше вчинила злочин, передбачений ст. 307 КК України.
Обставин, які пом`якшують або обтяжують покарання обвинуваченого, суд не знаходить.
Згідно з ч. 4 ст. 12 КК України один із вчинених обвинуваченим злочинів відноситься до тяжких.
Виходячи з загальних засад призначення покарання, визначених статтею 65 КК України, суд враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винного та обставини, що впливають на призначення покарання.
Суд також враховує мету та обставини вчинення обвинуваченим ОСОБА_6 злочину, характеристику його особи, який ніде не працює, є не одруженим, перебуває на обліку в наркологічному диспансері, конкретні обставини справи, відсутність обставин, що пом`якшують або обтяжують покарання, його поведінку як до, так і після скоєння злочину, яка, на думку суду, є свідченням про наміри продовжувати злочинну діяльність.
Все це, на думку суду, з урахуванням наявності у нього непогашених судимостей за аналогічні злочини, є свідченням небезпечності його особи для суспільства, виправлення та перевиховання якої можливе лише в умовах ізоляції від суспільства шляхом призначення йому покарання у виді позбавлення волі, яке буде необхідним й достатнім для його виправлення, попередження вчинення нових злочинів та соціальної реабілітації.
Цивільний позов по справі не заявлений.
Судові витрати за проведення судових експертиз наркотичних засобів, психотропних речовин, їх аналогів та прекурсорів по справі становлять 2260,96 грн. і підлягають стягненню з обвинуваченого.
Питання про речові докази суд вирішує відповідно до вимог ст. 100 КПК України.
Керуючись статтями 373 та 374 КПК України, суд,
ОСОБА_6 визнати винним у вчиненні злочинів, передбачених ч. 2 ст. 307 та ч. 2 ст. 309 КК України і призначити йому покарання:
за ч. 2 ст. 307 КК України у виді позбавлення волі строком на шість років шість місяців з конфіскацією ? частини належного йому майна;
за ч. 2 ст. 309 КК України на два роки позбавлення волі.
На підставі ч. 1 ст. 70 КК України остаточне покарання обвинуваченому ОСОБА_6 визначити шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим у виді шести років шести місяців позбавлення волі з конфіскацією ? частини належного йому майна.
За ч. 2 ст. 307 КК України по епізоду збуту психотропної речовини 8 серпня 2014 року обвинуваченого ОСОБА_6 виправдати за відсутністю в його діях складу злочину.
Початок строку відбування покарання обвинуваченому ОСОБА_6 рахувати з 23 вересня 2014 року, зарахувавши в нього час перебування обвинуваченого під вартою в зв`язку з обранням щодо нього запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою по цій справі.
До набрання вироком законної сили запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, обраний щодо обвинуваченого ОСОБА_6 , залишити без змін.
Стягнути з обвинуваченого судові витрати в сумі 2260,96 грн., перерахувавши їх одержувачу НДЕКЦ при УМВС України в Полтавській області.
Речові докази по справі: наркотичні засоби, а також тампони з змивами з рук знищити; носії з відео- та -звукозаписами зберігати при матеріалах кримінального провадження, інші повернути за належністю.
Вирок може бути оскаржено в Апеляційний суд Полтавської області через районний суд протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку. Копія вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченому та прокурору.
Копія вироку не пізніше наступного дня після ухвалення надсилається учаснику судового провадження, який не був присутнім у судовому засіданні.
СуддяОСОБА_1