Категорія: ч.2 ст.186 КК України Доповідач : ОСОБА_2
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ВОЛИНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
25 березня 2015 року місто Луцьк

Апеляційний суд Волинської області в складі:

головуючого-судді ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

з участю секретаря ОСОБА_5 ,

прокурора ОСОБА_6 ,

потерпілих ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 ,

захисника адвоката ОСОБА_11 ,

обвинуваченого ОСОБА_12 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні матеріали кримінального провадження за апеляційними скаргами прокурора у кримінальному провадженні, обвинуваченого ОСОБА_12 та його захисника адвоката ОСОБА_11 на вирок Луцького міськрайонного суду від 15 січня 2015 року,

В С Т А Н О В И В:
За даним вироком обвинувачений ОСОБА_12 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянин України, уродженець м. Петрозаводськ, Карелія, Російської Федерації, жителя АДРЕСА_1 , неодружений, з середньою освітою, непрацюючий, раніше судимий:

1) 11.05.2010 року, вироком Луцького міськрайонного суду Волинської області, за ч.1, ч.2 ст.190; ч.1 ст.70; ст.75, ст.104 КК України до покарання у виді позбавлення волі строком на 1 рік з іспитовим строком на 1 рік;

2) 29.12.2010 року, вироком Луцького міськрайонного суду Волинської області, за ч.2 ст.185; ст.71 КК України до покарання у виді позбавлення волі строком на 1 рік 6 місяців;

3)14.08.2012 року, вироком Луцького міськрайонного суду Волинської області, за ч.2 ст.15, ч.2 ст.186; ч.2 ст.186; ч.1 ст.70 КК України до покарання у виді позбавлення волі строком на 4 роки 1 місяць.

Ухвалою Сихівського районного суду міста Львова, від 04.06.2014 року, на підставі ст.2 Закону України Про амністію у 2014 році, звільнений від подальшого відбування покарання у виді позбавлення волі.

Засуджений:

за ч.2 ст.186 КК України до покарання у виді 5 років 6 місяців позбавлення волі.

Запобіжний захід відносно ОСОБА_12 до вступу вироку в законну силу, залишено попередній - тримання під вартою.

Строк відбуття покарання постановлено рахувати із часу взяття його під варту, а саме з 15.10.2014 року.

Виром вирішено питання щодо судових витрат, речових доказів та цивільних позовів.

ОСОБА_12 визнаний винним у тому, що він 20 липня 2014 року близько 20 годин 25 хвилин, перебуваючи на тротуарі поблизу будівлі банку ПУМБ, що по пр. Волі, 41 в м. Луцьку, повторно, діючи умисно, з корисливих мотивів та керуючись метою відкритого викрадення чужого майна, наблизившись до потерпілої ОСОБА_7 , зірвав рукою з її шиї золотий ланцюжок вагою 3,9 грам, 585 проби, вартістю 3 000 грн., золотий ланцюжок, вагою 4,94 грам, 585 проби, вартістю 4 000 грн., із золотим хрестиком, вагою 1,5 грами, вартістю 1000 грн., чим завдав потерпілій ОСОБА_7 , майнову шкоду на загальну суму 8 000 грн..

Крім цього, він же, 02 серпня 2014 року, близько 08 год. 20 хв., перебуваючи навпроти входу у кафе Кульбаба, що по вул. Кравчука, 42а, у м. Луцьку, повторно, діючи умисно, з корисливих мотивів та керуючись метою відкритого викрадення чужого майна, наблизившись до потерпілої ОСОБА_9 , зірвав рукою з її шиї золотий ланцюжок вагою 7,26 грам, 585 проби, вартістю 5 168 грн., чим завдав останній майнову шкоду на вказану суму.

Він же, 07 серпня 2014 року, близько 13 год. 30 хв., перебуваючи на тротуарі пішохідної доріжки між дитячими садками, що неподалік буд. АДРЕСА_2 , повторно, діючи умисно, з корисливих мотивів та керуючись метою відкритого викрадення чужого майна, наблизившись до потерпілої ОСОБА_13 , зірвав рукою з її шиї золотий ланцюжок вагою 15 грам, вартістю 9 000 грн., золотий хрестик вагою 5 грам, вартістю 3000 грн., чим завдав ОСОБА_13 майнову шкоду на загальну суму 12 000 грн.

Крім цього, він же, 09 серпня 2014 року, близько 07 год. 30 хв., перебуваючи на тротуарі, поблизу будівлі кафе Мальвіна, що по пр. Соборності, 6 в м. Луцьку, повторно, діючи умисно, з корисливих мотивів та керуючись метою відкритого викрадення чужого майна, наблизившись до потерпілої ОСОБА_14 , зірвав рукою з її шиї золотий ланцюжок вагою 25 грам, вартістю 15 000, чим завдав останній майнову шкоду на вказану суму.

Він же, 10 вересня 2014 року, близько 23 год. 45 хв., перебуваючи на тротуарі, поблизу піцерії Тарантела, що по пр. Волі, в м. Луцьку, повторно, діючи умисно, з корисливих мотивів та керуючись метою відкритого викрадення чужого майна, наблизившись до потерпілої ОСОБА_8 , зірвав рукою з її шиї золотий ланцюжок вагою 4 грам, 585 проби, вартістю 1 500 грн., з ладанкою вагою 3 грами, вартістю 1 200 грн., чим завдав потерпілій ОСОБА_8 , майнову шкоду на загальну суму 2 700 грн..

Він же, 22 вересня 2014 року, близько 22 год. 10 хв., перебуваючи поблизу пішохідного переходу, що на перехресті вул. Шопена і пр. Волі, у м. Луцьку, повторно, діючи умисно, з корисливих мотивів та керуючись метою відкритого викрадення чужого майна, наблизившись до потерпілої ОСОБА_10 , зірвав рукою з її шиї золотий ланцюжок вагою 7,65 грам, 585 проби, вартістю 2 142 грн., із золотим кулоном-хрестиком, вагою 1,620 грам, 585 проби, вартістю 453 грн. 60 коп., та ладанкою вагою 1,63 грам, 585 проби, вартістю, згідно курсу банківських металів НБУ, 858,21 грн., чим завдав потерпілій ОСОБА_10 , майнову шкоду на загальну суму 3 453 грн. 81 коп..

Обвинувачений ОСОБА_12 та його захисник у своїх апеляціях вважають вирок суду незаконним, таким, що не відповідає фактичним обставинам справи.

Зазначають, що докази, зібрані на досудовому слідстві, є сфальсифікованими, зібраними під тиском працівників міліції на свідків та потерпілих, яким суд дав не правильну юридичну оцінку та поклав в основу обвинувального вироку.

Просять вирок суду скасувати.

В поданій апеляційній скарзі прокурор у кримінальному провадженні, не оспорюючи фактичні обставини справи, кваліфікацію дій обвинуваченого та відповідность призначеного покарання особі обвинуваченого, вважає вирок незаконним у зв`язку із не правильним застосуванням норм закону про кримінальну відповідальність.

Зазначає, що судом за правилами ч.4 ст.70 КК України не взято до уваги вирок Луцького міськрайонного суду від 24.10.2014 року щодо ОСОБА_12 .

Просить вирок суду скасувати та ухвалити новий вирок, за яким призначити ОСОБА_12 покарання за ч.2 ст.186 КК України у виді 5 років 6 місяців позбавлення волі. На підставі ч.4 ст.70 КК України за сукупністю злочинів, шляхом поглинання менш суворого покарання, призначеного вироком Луцького міськрайонного суду від 24.10.2014 року, більш суворим, призначеним даним вироком, остаточно призначити покарання ОСОБА_12 покарання у виді 5 років 6 місяців позбавлення волі.

Із врахуванням положень ст.72 КК України, зарахувати в строк остаточного покарання повністю відбуте покарання за вироком Луцького міськрайонного суду від 24.10.2014 року.

Вислухавши доповідача, який виклав суть вироку і доводи апеляційних скарг, обвинуваченого та його захисника, які підтримали подані ними апеляції і заперечили апеляцію прокурора, просили вирок суду скасувати та виправдати обвинуваченого, прокурора, який свою апеляцію підтримав, а апеляційні скарги сторони захисту заперечив, потерпілих, які заперечили апеляції сторони захисту та підтримали апеляцію прокурора, перевіривши їх доводи, апеляційний суд вважає, що апеляційні скарги обвинуваченого та його захисника слід залишити без задоволення, а апеляцію прокурора задовольнити частково, з наступних підстав.

Доводи, наведені у апеляційних скаргах захисника та обвинуваченого, були предметом розгляду в суді першої інстанції. Їм дана правильна юридична оцінка і вони спростовані іншими доказами у кримінальному провадженні.

Винуватість ОСОБА_12 у вчиненні вказаних злочинів підтверджується показаннями потерпілих, свідків, протоколами впізнання за участю потерпілих та свідків, під час яких кожен впізнав саме обвинуваченого ОСОБА_12 , документами, наданими із ломбарду «Скарбниця», «Добробут», висновками трасологічних експертиз, відповідно до яких вилучений на місці події слід низу взуття міг бути залишений кросівками, які вилучені у обвинуваченого, протоколом пред`явлення речей для впізнання, під час якого свідок ОСОБА_15 впізнав кросівки ОСОБА_12 і вказав, що саме у них був грабіжник під час вчинення злочину, та іншими письмовими доказами, зібраними досудовим слідством та дослідженими у судовому засіданні.

Порушень норм кримінального процесуального закону під час зібрання доказів та їх дослідження в суді першої інстанції апеляційним судом не встановлено.
Суд, оцінюючи докази в їх сукупності, вважає, що показання потерпілих та свідків, узгоджуються з іншими доказами у справі, неточності та суперечності у їх показаннях є несуттєвими, а свідчення про причетність до інкримінованих злочинів саме ОСОБА_12 є конкретними та беззаперечними.
Їх показання суд визнає допустимими та належними. Підстав не довіряти потерпілим суд не знаходить.
Під час проведення впізнання за участю свідків та потерпілих, останні мали можливість оглянути особу, що підлягала впізнанню, з різних сторін, і беззаперечно вказали на обвинуваченого ОСОБА_12 , як на особу що вчинила інкриміновані правопорушення, що підтвердили і в судовому засіданні.
Впізнання обвинуваченого проводилися за участю його захисника адвоката ОСОБА_11 , який заяв та зауважень щодо його проведення, як і інші учасники слідчої дії, не заявляв.
Дані слідчі дії проведенні із дотриманням вимог ст.228 КПК України.
Показання свідків ОСОБА_16 та ОСОБА_17 безпосередньо сприймалися судом у судовому засіданні і їм дано правильну юридичну оцінку.
Посилання на алібі обвинуваченого за доведеними злочинами апеляційним судом до уваги не приймається, так як це суперечить іншим матеріалам справи, не підтверджується об`єктивними даними та спростовується вищенаведеними доказами, які суд першої інстанції поклав в основу вироку.
Усі доводи обвинуваченого, визнані судом необґрунтованими, розцінюються як спроба уникнення від кримінальної відповідальності та не спростовують доказів про його винуватість.
За таких обставин, апеляційний суд приходить до висновку, що законні підстави для скасування обвинувального вироку щодо ОСОБА_12 і закриття провадження з мотивів, викладених в апеляційних скаргах обвинуваченого та його захисника, відсутні.

Доводи апеляційної скарги прокурора щодо призначеного покарання є слушними.

При ухваленні обвинувального вироку щодо ОСОБА_12 суд першої інстанції встановив, що інкриміновані злочини обвинуваченим вчинені до ухвалення вироку Луцького міськрайонного суду від 24.10.2014 року, однак даної обставини не врахував, та при призначенні йому покарання всупереч вимогам закону, не застосувавши положення ч.4 ст.70 КК України.

Враховуючи вищевикладене, з підстав, наведених у ст.409 КПК України, вирок Луцького міськрайонного суду від 15 січня 2015 року щодо ОСОБА_12 в частині призначеного покарання підлягає скасуванню із ухваленням нового вироку.

При призначенні ОСОБА_12 покарання за ч.2 ст.186 КК України апеляційний суд згідно ст.65 КК України враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, який відноситься до категорії тяжких, особу винного.

Обставин, які обтяжують чи пом`якшують покарання ОСОБА_12 , апеляційний суд не вбачає.

З урахуванням наведеного, а також того, що обвинувачений характеризується негативно, раніше неодноразово притягувався до кримінальної відповідальності за вчинення корисливих злочинів, апеляційний суд залишає призначене ОСОБА_12 судом першої інстанції покарання за ч.2 ст.186 КК України. Яке призначене з урахуванням вимог ст.ст.50, 65 КК України.

Приймаючи до уваги, що злочини, за які засуджується ОСОБА_12 вчинені ним до ухвалення вироку Луцького міськрайонного суду від 24.10.2014 року, а тому апеляційний суд в даному випадку застосовує положення ч.4 ст.70 КК України.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.404, 405, 407,420 КПК України, апеляційний суд Волинської області,

У Х В А Л И В:
Апеляційні скарги обвинуваченого ОСОБА_12 та його захисника ОСОБА_11 залишити без задоволення.

Апеляційну скаргу прокурора у кримінальному провадженні задовольнити частково.

Вирок Луцького міськрайонного суду від 15 січня 2015 року щодо ОСОБА_12 в частині призначеного покарання скасувати.

Залишити призначене судом першої інстанції ОСОБА_12 за ч.2 ст.186 КК України покарання у виді 5 (п`яти) років 6 (шести) місяців позбавлення волі.

На підставі ч.4 ст.70 КК України за сукупністю злочинів, шляхом поглинання менш суворого покарання, призначеного вироком Луцького міськрайонного суду від 24.10.2014 року, більш суворим, призначеним даним вироком, остаточно призначити покарання ОСОБА_12 покарання у виді 5 (п`яти) років 6 (шести) місяців позбавлення волі.

Строк відбуття покарання ОСОБА_12 рахувати з 24.09.2014 року.

В решті вирок залишити без змін.

Вирок набирає законної сили з моменту його проголошення і може бути оскаржений в касаційному порядку до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом трьох місяців з дня набрання ним законної сили, а засудженим, який тримається під вартою, в той самий строк з дня вручення йому копії вироку.

Головуючий:

Судді: