Справа
№ 1-20/2008р.
11 березня 2008 року
Мурованокуриловецький районний суд Вінницької області в складі:
головуючої - судді Тучинської Н.В.
при секретарі Хонькович Л.І.
підсудного ОСОБА_1
та потерпілого ОСОБА_2
відкритому судовому засіданні в смт Муровані Курилівці справу про обвинувачення
ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженця та жителя
с. Мала Стружка Ново-Ушицького району Хмельницької області, українця,
громадянина України, освіта середня спеціальна, одруженого, на утриманні
малолітній син, не працюючого, раніше не судимого, - за ч. 1 ст. 286 КК
Керуючи біля 14-ої години 20 жовтня
автодорозі з м. Новодністровськ в напрямку с. Наддністрянське поблизу зупинки
на с. Жван Мурованокуриловецького району Вінницької області, ОСОБА_1, виявивши
перешкоду на своєму шляху - розбиті дерев`яні ящики, - не виконав вимоги п. 10.1 та п. 12.3 Правил дорожнього руху
України, зокрема, він повинен був негайно вжити заходів для зменшення швидкості
аж до зупинки транспортного засобу або безпечного для інших учасників руху
об'їзду перешкоди. В результаті
невиконання Правил дорожнього руху, ОСОБА_1 допустив виїзд транспортного засобу
на зустрічну смугу руху, а з неї - на обочину, де відбулося зіткнення з
автомобілем ВАЗ-2103, державний номерний знак НОМЕР_2 під керуванням ОСОБА_3.
Внаслідок дорожньо-транспортної пригоди пасажир автомобіля ВАЗ-2103 ОСОБА_2 отримав різної ступенї тяжкості тілесні
ушкодження, в т.ч. перелом вертлюжної впадини, що відноситься до ушкоджень
середньої ступені тяжкості.
Підсудний ОСОБА_1 повністю визнав
повертався з м. Новодністровськ додому разом із дружиною та сином. По дорозі
його слідування хаотично були розкидані дерев`яні ящики. Минувши зупинку на с.
Жван він знову побачив на своїй смузі руху ящики, але не намагався їх обминути,
оскільки на зустріч йому рухався автомобіль. Він почав гальмувати, однак його
«винесло» на зустрічну смугу, а з неї - на обочину, де відбулося зіткнення з
автомобілем ВАЗ-2103. З водієм ОСОБА_3 він допоміг вибратися з автомобілів
пасажирам і попутним транспортом відправити їх до лікарень. На сьогоднішній
день він не проводив відшкодування ні потерпілому, ні власнику автомобіля,
оскільки це має зробити його страхова компанія.
Крім власного визнання вини
підсудним, його вина повністю доведена показами в судовому засіданні потерпілого
та свідків, матеріалами справи. Так, потерпілий ОСОБА_2 та свідок ОСОБА_3 суду
показали, що вони 20.10.07 р. біля 14-ої години рухалися автомобілем останнього
із с. Наддністрянське у м. Новодністровськ. По дорозі на зустрічній смузі їм
часто зустрічалися загублені дерев`яні ящики. Не доїжджаючи до зупинки на с.
невідомих їм причин той автомобіль почало заносити на їх смугу руху, а тому
водій ОСОБА_3 з`їхав з дороги на обочину, однак зіткнення з автомобілем
іншими легкими тілесними ушкодженнями попав в лікарню, а водій ОСОБА_3
позбавлений своєї власності, оскільки після аварії його автомобіль ремонту не підлягає.
Свідок ОСОБА_4 суду показала, що
Коли її чоловік - підсудний у цій справі - намагався загальмувати перед
перешкодою - ящиками - автомобіль «понесло» на зустрічну смугу і на обочину.
У протоколі огляду місця події (а.с.
ВАЗ-2103 та мала місце 20 жовтня 2007 року.
Висновком авто-технічної експертизи № 450а від 24 грудня 2007 року (а.с.
33-37) стверджується вина ОСОБА_1 в невиконанні вимог п.п. 10.1 та 12.3 Правил дорожнього руху та у вчиненні ДТП,
зокрема, цим висновком доведено, що попередження даної ДТП полягало у виконанні
Згідно висновку експерта № 25/6 від
15.01.08 р. (а.с. 38) у потерпілого ОСОБА_2 мали місце: середньої ступені
тяжкості тілесне ушкодження у вигляді перелому вертлюжної впадини, а також
легкі тілесні ушкодження у вигляді синця в дільниці чола зліва, на передній
поверхні нижньої третини лівого стегна з двома саднами, забій м`яких тканин
лівого гомілково-ступневого суглобу. Ці тілесні ушкодження утворилися від
воздії з тупими предметами, можливо при ДТП 20 жовтня 2007 року, та
послідуючого падіння лівим боком (стегном) до твердої поверхні.
Таким чином, суд прийшов до
висновку, що вина ОСОБА_1 в інкримінованому
злочині доведена повністю і його дії слід кваліфікувати за ч. 1 ст. 286
КК України як порушення особою, яка керує транспортним засобом, правил безпеки
дорожнього руху, що спричинило потерпілому
середньої тяжкості тілесне ушкодження.
Призначаючи покарання підсудному,
суд враховує ступінь тяжкості вчиненого ним злочину, зокрема, що відповідно до
класифікації злочинів, визначеної у ст. 12 КК України, вчинене ОСОБА_1 діяння
є злочином невеликої тяжкості; особу
винного, який виключно позитивно характеризується за місцем проживання (а.с. 47) як
порядний громадянин та сім`янин;
обставини, що пом`якшують покарання підсудному, зокрема: щире каяття та активне
сприяння розкриттю злочину, вчинення злочину впереше (а.с. 43), наявність на
утриманні малолітньої дитини (а.с. 47). Суд також враховує, що в діях ОСОБА_1
відсутні обставини, які б обтяжували покарання.
На підставі викладеного, з
урахуванням особи винного та сукупності пом`якушуючих покарання обставини, суд
вважає, що необхідним і достатнім для виправлення підсудного та попередження
нових злочинів буде призначення ОСОБА_1 найменш тяжкого покарання, визначеного
інкримінованою статтею - штрафу у мінімальному розмірі визначеному кримінальним
законом, без позбавлення права керувати транспортними засобами.
Підстав для скасування чи зміни
запобіжного заходу підсудному до вступу вироку в законну силу суд не вбачає.
В кримінальній справі прокурор
заявив позов на суму 593 гривні 95 копійок (а.с. 73) про відшкодування витрат у
зв`язку з автотехнічними дослідженням та експертизою. ОСОБА_1 визнав позовні
вимоги Суд вважає, що така вимога відповідає вимога закону та положенням п.2
ст. 91 та ст. 93 КПК України, стверджується відповідними доказами (а.с. 21,
32), а тому має бути задоволена.
Керуючись ст.ст. 323,
324 КПК України, суд
ОСОБА_1 визнати винним та засудити
за ч. 1 ст. 286 КК України до штрафу в сумі п`ятсот десять гривень без
позбавлення права керувати транспортними засобами.
До вступу вироку в законну силу міру
запобіжного заходу ОСОБА_1 залишити без зміни - підписку про невиїзд.
Задоволити позовну вимогу. Стягнути
із ОСОБА_1 на користь Науково-дослідного експертно-криміналістичного центру при
управлінні Міністерства внутрішніх справ України у Вінницькій області (за
проведення автотехнічного дослідження № 432а від 23.11.07 р. і за проведення
24525055, банк УДК у Вінницькій області, МФО 802015) 593 (п`ятсот дев`яносто
три) гривні 95 копійок судових витрат.
На вирок протягом п`ятнадцяти діб з
моменту його проголошення може бути подано апеляцію до апеляційного суду
Суддя: