І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
2015 року червня 15 дня Бабушкінський районний суд м. Дніпропетровська, одноособово, під головуванням судді ОСОБА_1 ,
за секретаря ОСОБА_2 ,
з участю: прокурора ОСОБА_3 ,
представника потерпілого ОСОБА_4 ,
захисника адвоката ОСОБА_5 ,
ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, народженого у м. Синельникове Дніпропетровської області, українця за національністю, з професійно-технічною освітою з кваліфікацією техніка-металурга, розлученого, який має на утриманні неповнолітню доньку, постійно проживає за місцем реєстрації в АДРЕСА_1 , раніше не судимого,
у вчиненні злочину за ч. 1 ст. 190 КК України,
29 серпня 2013 року у м. Дніпропетровську в приміщенні відділення ПАТ Банк «Траст» на вулиці Глінки, 20, з метою отримання коштів ОСОБА_6 , не маючи можливості отримати кредит на своє ім`я через незадовільну кредитну історію, з користі умисно видав себе за свого брата-близнюка ОСОБА_7 , використавши без його відома паспорт громадянина України серії НОМЕР_1 , виданий Синельниківським МРВ УМВС України у Дніпропетровській області 12 червня 2000 року та довідку про його ідентифікаційний податковий номер ( НОМЕР_2 ), чим ввів в оману співробітників ПАТ Банк «Траст», внаслідок чого під чужим іменем підписав договір споживчого кредиту № R.111.0032478 від 29.08.2013 та інші необхідні для отримання такого кредиту документи, заволодівши у такий спосіб шляхом обману належними Публічному Акціонерному Товариству Банк «Траст» грошовими коштами в сумі 6080 гривень, якими розпорядився на власний розсуд.
Підсудний ОСОБА_6 повністю визнав свою вину в скоєному діянні, щиросердно розкаявся та засудив вчинене і, будучи допитаним в судовому засідання, докладно розповів про встановлені вище обставини вчиненого злочину. Пояснив суду, що у зв`язку з тяжкою хворобою матері він вимушений був брати позики у людей на її лікування, через необхідність повернення яких станом на літо 2013 року в нього склалися матеріальні труднощі, для вирішення яких він неодноразово звертався до кредитних установ, в тому числі і до ПАТ Банк «Траст», за отриманням кредиту, однак скрізь йому відповідали відмовою через погану кредитну історію. Як зазначив підсудний, в серпні 2013 року, маючи на руках паспорт та ІПН свого брата-близнюка ОСОБА_7 , надані йому останнім для переоформлення договору газопостачання до будинку за місцем їх спільної реєстрації, через безвихідь він вирішив використати їх для оформлення кредиту в ПАТ Банк «Траст» на його ім`я, для чого, використовуючи схожість з братом, від його імені оформив заявку на отримання кредиту, після погодження якої через декілька днів у відділенні банку власноручно, видаючи себе за брата, заповнив та підписав власним підписом всі необхідні документи, на підставі яких отримав з каси банку готівкою близько 4000 гривень, а також кредитну картку з лімітом на 2000 гривень, які витратив на повернення боргів та на інші власні потреби. За власним зізнанням підсудного, деякий час він сплачував необхідні платежі за кредитом, однак через труднощі з працевлаштуванням перестав це робити, в результаті чого співробітники служби безпеки банку викрили його в обмані та звернулися з заявою до міліції.
Окрім зізнання підсудного, його вина у вчинені злочину підтверджена сукупністю достатніх даних, здобутих за допомогою зібраних доказів, достовірність яких учасниками судового провадження не заперечується, на підставі чого фактичні обставини у судовому засіданні з`ясовані згідно з істиною у встановленому порядку за частиною третьою статті 349 КПК України. Зокрема, сторони обвинувачення і захисту не оспорюють фактичні дані заяви про вчинення злочину під протокол від 14.04.2015 (т. 1 а.с. 4), які в сукупності з відомостями кредитної справи № R111.0032478 (т. 1 а.с. 5-20) вказують на належність Публічному акціонерному товариству Банк «Траст» грошових коштів, виданих в якості кредиту готівкою та через кредитування банківського рахунку позичальнику ОСОБА_7 .
Представник потерпілого ОСОБА_4 , що займає посаду начальника служби безпеки Дніпропетровського регіонального відділення ПАТ Банк «Траст», під присягою суду підтвердив показання підсудного щодо обставин місця й часу оформлення та отримання кредиту на ім`я ОСОБА_8 , неодноразового безрезультатного особистого звернення ОСОБА_6 від власного імені до відділення банку для отримання кредиту. Разом з тим, з показань представника потерпілого вбачається, що під час роботи з проблемною заборгованістю, що утворилася внаслідок несплати позичальником за кредитним договором № R111.0032478 чергових платежів, ним було здійснено виїзд за вказаним у кредитній справі місцем проживання, в наслідок якого з пояснень сусідки було встановлено, що за цією адресою проживає саме ОСОБА_9 , який має брата близнюка ОСОБА_10 , зареєстрованого за цією ж адресою, але проживаючого в іншому населеному пункті. Зі слів ОСОБА_4 , в телефонній розмові ОСОБА_11 повідомив, що жодного кредиту він не оформляв, а його паспорт та довідка про ІПН в цей час знаходились у ОСОБА_9 , якому він їх надав для переоформлення документів на газ. Після цього, як зазначив представник потерпілого, ОСОБА_9 зізнався у всьому та обіцяв погасити заборгованість, однак, не в повній мірі сплативши декілька платежів, через деякий час припинив будь-які виплати та змінив номер телефону, через що ОСОБА_4 подав заяву про вчинення злочину до міліції.
Відомості дійсного паспорту громадянина України серії НОМЕР_3 , виданого Синельниківським МРВ УМВС України в Дніпропетровській області 06.06.2008 (т. 1 а.с. 72), за оригіналом якого в судовому засіданні встановлена особа підсудного, в сукупності з даними дійсного паспорту громадянина України на ім`я ОСОБА_7 серії НОМЕР_1 , виданого Синельниківським МРВ УМВС України в Дніпропетровській області 12.06.2000 (т. 1 а.с. 45), підтверджують використаний підсудним спосіб обману з виданням себе за брата-близнюка шляхом пред`явлення та надання дійсних документів на його ім`я. У підсумку описаного почеркознавчого дослідження платіжного доручення № 1 від 29.08.2013 (т. 1 а.с. 5), договору добровільного страхування від нещасних випадків № R111.0032478 (т. 1 а.с. 14-15), картки зі зразками підписів (т. 1 а.с. 16), опитувальника фізичної особи (т. 1 а.с. 17-18), додатків №№ 1, 3 до кредитного договору № R111.0032478 (т. 1 а.с. 7), умов надання та обслуговування кредитів на споживчі цілі (т. 1 а.с. 19-20), заяви про надання кредиту на споживчі цілі (т. 1 а.с. 6), пам`ятки клієнта з додатком (т. 1 а.с. 8-9), завірених підписом позичальника копій ІПН та паспорту на ім`я ОСОБА_7 (т. 1 а.с. 10-12), заяви-анкети позичальника від 22.08.2013 (т. 1 а.с. 13) експерт 21.05.2015 дійшов висновку № 62/04-178 (т. 1 а.с. 62-67) про виконання ОСОБА_6 в них підписів від імені ОСОБА_7 , що прямо викриває підсудного у способі вчинення злочину.
Оцінивши показання ОСОБА_6 в суді у тісному зв`язку з речовими доказами, які його викривають, належить дійти переконання в істинності встановлених вище обставин, визнаних підсудним добровільно, значення змісту яких він правильно розуміє, що згідно з ст. 18 і ч. 2 ст. 95 КПК України виключає будь-які сумніви у свободі самовикриття.
Суд за стійким внутрішнім переконанням, що ґрунтується на повному та всебічному дослідженні всіх з`ясованих обставин в їх сукупності, дійшов висновку, що вина підсудного ОСОБА_6 та обставини ним скоєного знайшли своє підтвердження в судовому засіданні дослідженими достатніми доказами, а його умисні дії, що виразилися у заволодінні грошима шляхом свідомого використання помилкової їх передачі кредитором, впевненим в дійсності укладення договору споживчого кредиту з реальним позичальником, із сприянням виникненню цієї помилки способом використання чужого паспорту, тобто шляхом обману, підлягають кваліфікації шахрайством за ч. 1 ст. 190 КК України.
Призначаючи у відповідності до ст. 65 КК України вид і міру покарання, суд, керуючись правосвідомістю, враховує характер корисливого злочину, віднесеного кримінальним Законом за формальними ознаками до злочинів невеликої тяжкості, які посягають на відносини приватної власності, непорушність яких гарантована державою. За повного визнання своєї вини підсудним, який на обліку у лікарів нарколога і психіатра не перебуває, за місцем проживання характеризується позитивно, до пом`якшуючої покарання обставини згідно з п. 1 ч. 1 ст. 66 КК України відносить активне сприяння розкриттю вчиненого злочину та проявлене в судовому засіданні щире каяття.
Відповідно, за відсутності обтяжуючих покарання обставин, з урахуванням характеру і ступеня тяжкості вперше вчиненого злочину, пом`якшуючих покарання обставин, особи винного, його віку і освітньо-кваліфікаційного рівня, майнового стану і стану здоров`я, відсутності в нього постійного місця роботи суд за стійким внутрішнім переконанням в силу ст. 65 КК України знаходить за необхідне призначити покарання у виді громадських робіт, визначивши достатній для попередження нових злочинів строк, за якого мета покарання за ст. 50 цього Кодексу буде досягнута, а підсудного спіткає справедлива кара за скоєне за ст. 190 КК України.
Процесуальні витрати згідно ст. 124 КПК України належить віднести на рахунок підсудного.
Керуючись ст.ст. 368, 374 КПК України,
ОСОБА_12 визнати винуватим за пред`явленим обвинуваченням у вчиненні передбаченого за ч. 1 ст. 190 КК України шахрайства, призначивши у виді покарання 100 (сто) годин громадських робіт.
Вирок, за виключенням підстав заперечення обставин, дослідження яких під час судового розгляду визнано недоцільним, підлягає оскарженню до Апеляційного суду Дніпропетровської області шляхом подання через Бабушкінський районний суд м. Дніпропетровська апеляційної скарги протягом 30 днів, починаючи з наступного після його проголошення дня, із плином яких набирає законної сили. Копію вироку вручити підсудному та прокурору негайно.

Головуючий