справа № 208/4604/15-к
№ провадження 1-кп/208/388/15
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 липня 2015 р. м. Дніпродзержинськ

Заводський районний суд м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області

у складі:

головуючого судді ОСОБА_1

при секретарі ОСОБА_2

з участю прокурора ОСОБА_3

обвинуваченого ОСОБА_4

потерпілого ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні Заводського районного суду м. Дніпродзержинська кримінальне провадження внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0001140 за обвинуваченням ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Дніпропетровська Дніпропетровської області, українця, громадянина України, освіта повна загальна середня, розлученому, зареєстрованому та проживаючому за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимому, у вчинені кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 164 КК України, суд,-

ВСТАНОВИВ :
Згідно рішення Баглійського районного суду м. Дніпродзержинська від 09 січня 2013 року ОСОБА_4 , зобов`язаний до сплати аліментів на утримання неповнолітньої доньки ОСОБА_6 ІНФОРМАЦІЯ_2 в розмірі 1/4 частини заробітку щомісячно, але не менш 30 відсотків прожиточного мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 14.12.2012, щомісячно, до досягнення нею повноліття.

Однак ОСОБА_4 , достовірно знаючи про свій обов`язок щодо утримання дитини шляхом виплати аліментів, будучи попередженим державним виконавцем про кримінальну відповідальність 23.05.2014 за злісне ухилення від сплати встановлених рішенням суду коштів на утримання дитини (аліментів), діючи умисно, вдався до ухилення від сплати встановлених рішенням суду аліментів на утримання дитини, допустивши таким чином заборгованість зі сплати аліментів.

Так, в період часу з 01.07.2014 по 03.11.2014 ОСОБА_4 ніде офіційно не працював і постійного заробітку не мав, аліменти добровільно не виплачував, матеріальної допомоги на утримання дитини не оказував, в службу зайнятості населення м. Дніпродзержинська з питання працевлаштування не звертався, зусиль до пошуку роботи не докладав і допустив заборгованість зі сплати аліментів за вказаний період часу.

В період часу з 03.11.2014 по 25.11.2014 ОСОБА_4 працював в ТОВ «Ліга-ЄС» по цивільно-правовій угоді, та отримуючи грошові кошти за виконані роботи в розмірі 1100 грн., аліменти добровільно не виплачував, матеріальної допомоги на утримання дитини не оказував, і допустив заборгованість зі сплати аліментів за вказаний період часу.

В період часу з 25.11.2014 по 02.01.2015 ОСОБА_4 ніде офіційно не працював і постійного заробітку не мав, аліменти добровільно не виплачував, матеріальної допомоги на утримання дитини не оказував, в службу зайнятості населення м. Дніпродзержинська з питання працевлаштування не звертався, зусиль до пошуку роботи не докладав і допустив заборгованість зі сплати аліментів за вказаний період часу.

В період часу з 02.01.2015 по 02.03.2015 ОСОБА_4 працював в ТОВ «Ліга-ЄС» по цивільно-правовій угоді, та отримуючи грошові кошти за виконані роботи в розмірі 2559,52 грн., аліменти добровільно не виплачував, матеріальної допомоги на утримання дитини не оказував, і допустив заборгованість зі сплати аліментів за вказаний період часу.

В період часу з 02.03.2015 по 01.06.2015 ОСОБА_4 ніде офіційно не працював і постійного заробітку не мав, аліменти добровільно не виплачував, матеріальної допомоги на утримання дитини не оказував, в службу зайнятості населення м. Дніпродзержинська з питання працевлаштування не звергався, зусиль до пошуку роботи не докладав і допустив заборгованість зі сплати аліментів за вказаний період часу.

Відповідно до довідки про заборгованість по аліментам на боржника ОСОБА_4 , наданою Заводським відділом державної виконавчої служби Дніпродзержинського міського управління юстиції, ОСОБА_4 , повинен сплачувати аліменти в наступному розмірі: з 01.07.2014 по 01.06.2015 в розмірі 860,00 грн. щомісячно, але не зробив ні єдиної виплати в рахунок аліментів.

Таким чином, ОСОБА_4 злісно ухилявся від сплати аліментів за період часу з 01.07.2014 по 01.06.2015, в зв`язку з чим допустивши заборгованість зі сплати аліментів в сукупності 11 місяців, або у твердій грошовій сумі 9460 гривень 00 коп.

Допитаний в судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 свою вину у вчинені кримінального правопорушення визнав повністю та пояснив суду наступне: він знав що повинен виплачувати аліменти, судовий виконавець його попереджував про його обов`язок. Аліменти він не платив, працював але заробляв мало, ледь вистачало на його проживання. На обліку у центрі зайнятості не перебував Дитині не надав матеріальної допомоги, суму заборгованості визнає. Просив суд розглядати справу в порядку ч. 3 ст. 349 КК України, фактичні обставини справи він не оспорює, погоджується з кваліфікацією, це є його добровільна позиція, також просив суворо не карати. Платити аліменти буде.

Потерпіла ОСОБА_5 суду вказала, що їх спільна дочка ОСОБА_6 народилася у шлюбі. У 2013 році вони розірвали шлюб, дочка проживає разом з нею, стягнула аліменти, аліменти колишній чоловік не платить взагалі. Вона не оспорює фактичні обставини справи, просить суд розглядати справу в порядку ч. 3 ст. 349 КК України.

Дане кримінальне провадження розглянуто згідно вимог ч. 3 ст. 349 КПК України без дослідження доказів стосовно фактичних обставин справи, які ніким не оспорюють ся. При цьому судом з`ясовано, чи правильно обвинуваченому та іншим учасникам судового провадження зрозуміло зміст цих обставин, чи є їх позиція добровільною та істиною. Судом також роз`яснено учасникам судового провадження, що в цьому випадку вони позбавляються права оспорювати фактичні обставини справи в апеляційному порядку. У зв`язку з цим докази судом не досліджувалися і їх оцінка судом не проводилася.

Враховуючи викладене, суд вважає, що в судовому засіданні вина ОСОБА_4 у вчинені злочину, а саме у злісному ухиленні від сплати встановлених рішенням суду коштів на утримання дітей / аліментів/ встановлена і доведена і його дії кваліфіковані правильно за ч. 1 ст. 164 КК України як злісне ухилення від сплати встановлених рішенням суду коштів на утримання дітей / аліментів/.

При обрані міри покарання обвинуваченому ОСОБА_4 за скоєний ним злочин, суд виходить із вимог ст. 65 КК України, що стосуються ступеня тяжкості вчиненого злочину, особи винного та обставини, що пом`якшують і обтяжують його відповідальність.

Обставини, що обтяжують відповідальність обвинуваченого ОСОБА_4 в силу ст.. 67 УК України, судом не встановлені.

Як обставини, що пом`якшують відповідальність обвинуваченого ОСОБА_4 у відповідності до ст.. 66 КК України, суд враховує щире каяття, повне визнання своєї вини обвинуваченим у вчинені кримінального правопорушення.

При призначені покарання ОСОБА_4 суд також враховує, що обвинуваченим скоєно злочин, який відповідно до ч. 2 ст. 12 КК України , відноситься до категорії злочинів невеликої тяжкості .

Враховуючи викладене, щире каяття ОСОБА_4 , повне визнання вини, притягнення до кримінальної відповідальності вперше, суд вважає за необхідне призначити обвинуваченому покарання у вигляді громадських робіт.

Суд вважає, що таке покарання буде необхідне та достатнє для виправлення обвинуваченого та попередження вчинення ним нових злочинів.

На підставі викладеного, керуючись ст.. ст.. 368,370,371,373,374,376 КПК України,

ЗАСУДИВ:
ОСОБА_4 визнати винним у вчинені кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 164 КК України та призначити ОСОБА_4 покарання за ч. 1 ст. 164 КК України у виді громадських робіт на строк 120 годин.

Вирок може бути оскаржений до Апеляційного суду Дніпропетровської області шляхом подачі апеляційної скарги через Заводський районний суд міста Дніпродзержинська Дніпропетровської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Вирок суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок суду, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Обвинуваченому та прокурору копія вироку вручається негайно після його проголошення.

Головуючий суддя ОСОБА_1