Справа № 459/1177/15-к
УХВАЛА

Іменем України

08 квітня 2015 року Червоноградський міський суд Львівської області

в складі: головуючого судді ОСОБА_1

при секретарі ОСОБА_2

з участю: прокурора ОСОБА_3

потерпілого ОСОБА_4

обвинуваченого ОСОБА_5

розглянувши у підготовчому судовому засіданні в залі суду в місті Червонограді кримінальне провадження внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000314 від 21.02.2015 р. про обвинувачення :

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Червоноград Львівської області, українця, громадянина України, не працюючого, раніше не судимого, проживаючого по АДРЕСА_1

у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 186 КК України, -
В С Т А Н О В И В :
1.04.2015 р. до Червоноградського міського суду Львівської області від прокурора прокуратури м. Червоноград Львівської області надійшов обвинувальний акт відносно ОСОБА_5 про вчинення кримінального правопорушення передбаченого ч.1 ст. 186 КК України, внесеного до ЄРДР за № 0000314.

Крім того, прокурором скеровано на затвердження суду, угоду про примирення від 31.03.2015 р. між ОСОБА_5 та потерпілим ОСОБА_4 , яка укладена під час досудового слідства.

Сторони кримінального провадження в судовому засіданні просять її затвердити.

Прокурор пославшись на відповідність угоди вимогам КПК України, вказав, про відсутність підстав у відмові в затвердженні угоди про примирення.

Суд заслухавши думку сторін кримінального провадження та їх пояснення, вивчивши обвинувальний акт, угоду про примирення, приходить до наступного висновку.

Відповідно до п.1 ч.3 ст. 314 КПК України, у підготовчому судовому засіданні суд має право прийняти такі рішення: затвердити угоду або відмовити в затвердженні угоди та повернути кримінальне провадження прокурору для продовження досудового розслідування в порядку, передбаченому статтями 468-475 цього Кодексу.

Так, згідно п.1 ч.7 ст. 474 КПК України, суд перевіряє угоду на відповідність вимогам цього Кодексу та/або закону. Суд відмовляє в затвердженні угоди, якщо: умови угоди суперечать вимогам цього Кодексу та/або закону, в тому числі допущена неправильна правова кваліфікація кримінального правопорушення, яке є більш тяжким ніж те, щодо якого передбачена можливість укладення угоди

На думку суду, укладена угода про примирення не може бути затверджена судом, оскільки, така суперечить вимогам КК України, виходячи з наступних підстав.

Згідно змісту обвинувального акту у кримінальному провадженні, ОСОБА_5 ставиться у вину те, що він 21.02.2015 р. близько 2 год. знаходячись на доріжці, що поряд із будинком № 40 по вул. Сокальській в м. Червоноград Львівської області, помітивши гр. ОСОБА_4 , вирішив відкрито заволодіти його майном.

Реалізовуючи свій злочинний умисел, діючи при цьому з корисливих мотивів, ОСОБА_5 діючи спільно із ОСОБА_6 , без попередньої змови, відчуваючи підтримку ОСОБА_6 , який постійно знаходився поряд та своєю присутністю забезпечував психологічну та чисельну перевагу над ОСОБА_4 , побачивши, що ОСОБА_6 повалив останнього з ніг та поклав на землю почав обшукувати кишені куртки потерпілого з правої сторони.

В цей час ОСОБА_6 , який знаходився поруч, а саме по ліву сторону від потерпілого, однією рукою закривав очі ОСОБА_4 і діючи відкрито та ігноруючи тим, що потерпілий усвідомлював злочинний характер їй дій, заволодів належними ОСОБА_4 речами, а саме мобільним телефоном марки «Нокія С6-01» ІМЕІ НОМЕР_1 , вартістю 2920 грн., в якому знаходилась сім-картка мобільного оператора «Лайф» вартістю 20 грн., на рахунку якої знаходились гроші в сумі 10 грн., сім-картка мобільного оператора «МТС» вартістю 20 грн. на рахунку якої були гроші в сумі 30 грн., гроші в сумі 35 грн., дволітрову пляшку пива «Львівське», вартістю 25 грн.

Після вчиненого правопорушення ОСОБА_5 спільно із ОСОБА_6 з викраденим з місця вчинення злочину втекли, спільно звернули його на свою користь та розпорядились на власний розсуд.

Своїми спільними неправомірними діями ОСОБА_5 спільно із ОСОБА_6 завдали потерпілому ОСОБА_4 матеріальні збитки на загальну суму 3060 грн.

Так, стороною звинувачення дії обвинуваченого ОСОБА_5 кваліфіковано за ч.1 ст. 186 КК України, тобто, в його діях має місце відкрите викрадення чужого майна (грабіж).

З фабули звинувачення, викладеної вище вбачається, що обвинувачений ОСОБА_5 вчиняв протиправні дії спільно із ОСОБА_6 однак, без попередньої змови.

З`ясовуючи у обвинуваченого, обставини обвинувачення, надаючи суду пояснення по суті угоди, при перевірці судом визнання ним винуватості у злочині останній вказав, що перед вчиненням злочину разом з іншими особами розпивав спиртні напої, а саме: горілку та пиво біля кіоску. Після цього, проходячи разом із ОСОБА_6 по вулиці Сокальська в м. Червонограді Львівської області, останній побачив особу чоловічої статі та підійшовши до нього ззаду, закрив йому очі та повалив на землю. Він підбігши до них разом з ОСОБА_6 , утримуючи потерпілого за руки та тримаючи його очі закритими, обшукали його. В потерпілого, він забрав двохлітрову пляшку пива, яку пізніше розпив із ОСОБА_6 та іншими особами. Про викрадення ОСОБА_6 телефону та грошей, йому відомо не було. Заперечив причетність до даного злочину інших осіб та додав, що вказаний злочин він вчинив лише з ОСОБА_6 з яким попередньо про скоєне не домовлявся.

В свою чергу, даючи пояснення на предмет досягнення згоди по формулюванні обвинувачення та встановлення істотних обставин кримінального правопорушення, потерпілий ОСОБА_4 пояснив, що вертаючись додому, в пізню пору доби по вул. Сокальській в м. Червонограді Львівської області, ззаду до нього підійшли невідомі йому особи, які рукою закрили йому очі та повалили на землю. Після цього, останні, провели обшук в його кишенях. Незадовго, він почув, що дзвонить його мобільний телефон вже в кишені іншої особи. Додав, що при обшуку, вказані особи тримали його руки, перешкоджаючи чинити їм опір та рукою закривали йому очі. Зазначив, що вказаних осіб могло бути як найменше двох. Підтвердив, що під час вчинення грабежу, особи незаконно заволоділи його мобільним телефоном, грошима в сумі 35 грн. та пляшкою пива «Львівське».

З аналізу пояснень, дії та ролі обвинуваченого та іншої невстановленої слідством особи, були чітко розподілені між собою, носили єдиний характер.

Крім того, з боку обвинуваченого та невстановленої слідством особи, мають місце дії насильницького характеру, що проявились у поваленні потерпілого на землю, примусового закриття його очей та тримання рук, що позбавило його волі.

При вчиненні злочину, групою осіб, відсутність їх попередньої змови, як кваліфікуючої ознаки, може бути встановлено судом лише при дослідженні всіх фактичних обставин у справі. Суд позбавлений можливості перевірити та встановити дані обставини при розгляді питання в підготовчому судовому засіданні про затвердження угоди про примирення.

Відсутність попередньої змови між співучасниками даного злочину та відсутність насильства щодо потерпілого була оцінена органом досудового розслідування. Вказана оцінка, підлягає перевірці судом при постановленні рішення, оскільки, наявність таких кваліфікуючих ознак буде тягнути за собою кваліфікацію дій обвинуваченого за ч.2 ст. 186 КК України, що є тяжким злочином і позбавляє сторін кримінального провадження потерпілого та обвинуваченого, можливості укладення угоди про примирення.

Поміж тим, перевіряючи дану угоду про примирення на відповідність її вимогам КПК України та КК України, суд вважає, що така не відповідає вимогам Закону і в частині призначення покарання.

Як вбачається із змісту угоди від 31.03.2015 р. обвинувачений ОСОБА_5 та потерпілий ОСОБА_4 узгодили покарання ОСОБА_5 у виді штрафу в розмірі 60 неоподаткованих мінімумів доходів громадян, тобто 1020 грн.

Відповідно до п.3 ч.1 ст. 65 КК України, суд призначає покарання, враховуючи ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.

Враховуючи наведену вище норму та фактичні обставини у справі, на думку суду, сторони кримінального провадження при укладенні угоди, та прокурор, який підтримав угоду, не врахували, що даний злочин вчинений групою осіб, в громадському місці, шкоду в сумі 3060 грн., яка залишається частково не відшкодованою, а також, наявність обтяжуючої обставини, а саме, перебування обвинуваченого в стані алкогольного сп`яніння.

Виходячи з наведених вище обставин, суд прийшов до висновку, що в затвердженні угоди про примирення слід відмовити, а кримінальне провадження повернути прокурору для продовження досудового розслідування.

Керуючись ст.ст. 314, 372, 474 КПК України , суд, -

у х в а л и в :
Відмовити в затвердженні угоди про примирення між потерпілим ОСОБА_4 та підозрюваним ОСОБА_5 в кримінальному провадженні за № 0000314 відносно ОСОБА_5 , який обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 186 КК України.

Повернути кримінальне провадження прокурору для продовження досудового розслідування.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя: ОСОБА_1