АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
МИКОЛАЇВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа
№11- 552/0.7 Головуючий
ч.3 ст. 187 КК України І
інстанції Царюк Л.М.
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Колегія
суддів судової палати у кримінальних справах Апеляційного суду Миколаївської
області

у складі: головуючого - Карпія
В.М.

суддів - Олещук
Т.Л.

Салтовської
І.Б.

за участю: прокурора Данчука
В.М.

засудженого ОСОБА_1.

26 липня
2007 року розглянула у відкритому судовому засіданні в м. Миколаєві кримінальну
справу за апеляцією засудженого ОСОБА_1. на вирок Жовтневого районного суду
Миколаївської області від 14 травня 2007 року, яким

ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1,
уродженець смт. Первомайське Жовтневого району Миколаївської області,
громадянин України, раніше
судимий:

15 травня 2001
року Жовтневим районним
судом Миколаївської області за ч.3 ст.140, ст.45 КК України (1960 року) до 3 років
позбавлення волі умовно з іспитовим строком 2 рік.;

22 липня
2002 року Ленінським
районним судом м. Миколаєва за ч.3 ст.185; ч.2 ст.15 ч.3
ст.185, ст.70 КК України до 4 років 6
місяців позбавлення волі.

26 грудня
2002 року Жовтневим
районним судом Миколаївської
області за ч.2 ст. 185 КК України до 5 років позбавлення
волі.

2

Звільнений 18
серпня 2006 року умовно-достроково на 2 місяця 15 днів.

засуджений:

за
ч.3 ст. 187 КК України до покарання у
виді позбавлення волі строком на 7 років з конфіскацією всього належного йому
на праві власності майна;

за ч.3
ст. 185 КК України до позбавлення волі строком на 4 роки; На підставі ч.1 ст.70
КК України за сукупністю злочинів шляхом поглинення менш суворого покарання
більш суворим остаточно визначено покарання у виді позбавлення волі строком на
7 років, конфіскацією всього належного йому на праві власності майна.

За ч.3
ст.357 КК України виправданий за відсутністю в його діях складу злочину.

Постановлено
стягнути з засудженого ОСОБА_1. на
користь ОСОБА_2. 1 980
грн. в рахунок відшкодування
майнової шкоди.

За
вироком ОСОБА_1. визнаний
винним в тому, що він 9 листопада 2006 року з проникненням у підсобне
приміщення домоволодіння АДРЕСА_1 таємно викрав майно таємно викрав майно
ОСОБА_2. на загальну суму 1 980 грн.

-в тому,
що 8 січня 2007 року він з проникненням у домоволодіння АДРЕСА_2 таємно викрав
майно ОСОБА_3. на загальну суму 2 561 грн., але виходячи з приміщення був
виявлений потерпілим. Закриваючи обличчя рукою, в якій був ніж продемонстрував
його потерпілому, чим визвав реальні побоювання можливості застосування
насильства небезпечного для життя та здоров'я. У зв'язку з чим потерпілий
дозволив з викраденим майном покинути дім.

В
апеляції засуджений не заперечуючи фактичних обставин та кваліфікації скоєної
крадіжки у ОСОБА_2, просить пом'якшити покарання, посилаючись на те, що він не
погрожував потерпілому ножем і не вчиняв розбійного нападу, а тому суд 1
інстанції неправильно кваліфікував його дії. При призначенні покарання суд не
врахував його щире каяття, явку з повинною, часткове відшкодування майнової
шкоди, як обставини, що пом'якшують покарання та його особу.

Заслухавши
доповідь судді, пояснення засудженого на підтримку апеляції, думку прокурора
про залишення вироку без змін, перевіривши доводи апеляції та вивчивши
матеріали справи, колегія судів вважає, що апеляція підлягає частковому
задоволенню з наступних підстав

Винність
ОСОБА_1. в скоєнні злочину, передбаченого ч.3 ст.185 КК України за який він
засуджений, доведена сукупністю досліджених судом

3

доказів,
викладених у вироку. Встановленим по справі обставинам та зібраним доказам
судом 1 інстанції дана належна оцінка, дії ОСОБА_1. за ч.3 ст.185 КК України
кваліфіковані вірно. В апеляції фактичні обставини та кваліфікація скоєного
засудженим не оспорюється.

Що
стосується засудження ОСОБА_1. за ч.3 ст.187 КК України, то суд першої
інстанції правильно встановив та оцінив фактичні обставини події, але допустив
помилку щодо юридичної оцінки дій засудженого.

Як
вбачається з формулювання обвинувачення, визнаного судом доведеним, ОСОБА_1. з проникненням у
домоволодіння таємно викрав майно ОСОБА_3. на загальну суму 2 561 грн., але
виходячи з приміщення був виявлений потерпілим. Закриваючи обличчя рукою, в
якій був ніж продемонстрував його потерпілому та з викраденим покинув
домоволодіння. Таким чином в діях ОСОБА_1. відсутні напад на потерпілого, а також
погроза насильством небезпечним для життя та здоров'я потерпілого, а мали місце
дії ОСОБА_1. розпочаті як крадіжка з проникненням у житло, але виявлені
потерпілим і не зважаючи на це продовжені ОСОБА_1. з метою заволодіння майном.

За таких
обставин колегія суддів вважає за необхідне дії ОСОБА_1. перекваліфікувати з
ч.3 ст.187 на ч.3 ст.186 КК України КК України і призначити покарання
засудженому, з дотриманням вимог ст.ст. 65-67 КК України, тобто з урахуванням
ступені тяжкості скоєного, даних про особу винного, обставин, які пом'якшують
та обтяжують покарання.

Керуючись
ст.ст. 365, 366 КПК України, колегія суддів

УХВАЛИЛА:

апеляцію
засудженого ОСОБА_1. частково задовольнити. Вирок Жовтневого районного суду
Миколаївської області від 14 травня 2007 відносно ОСОБА_1 змінити.

Дії
ОСОБА_1. перекваліфікувати з ч.3 ст.187 на ч.3 ст.186 КК України КК України і
призначити йому покарання за ч.3 ст.186 КК України у виді позбавлення волі
строком на 5 років.

На
підставі ч.1 ст.70 КК України за сукупністю злочинів, передбачених ч.3 ст.185
та ч.3 ст.186 КК України у шляхом поглинення менш суворого покарання більш
суворим остаточно визначено покарання у виді позбавлення волі строком на 5
років, у кримінально-виконавчій установі.

В іншій
частині вирок суду першої інстанції залишити без зміни.