Справа №522/949/14
Провадження №1-кп/522/415/15
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
19 березня 2015 року Приморський районний суд м. Одеси у складі:

головуючого судді - ОСОБА_1 ,

при секретарі - ОСОБА_2 ,

за участю прокурора - ОСОБА_3 ,

розглянувши у підготовчому судовому засіданні в залі суду в м. Одесі обвинувальний акт у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0008362 від 27.07.2013 р. відносно

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки м. Ровеньки, Луганської області, громадянки України, українки за національністю, з вищою освітою, не заміжньої, має на утриманні неповнолітню доньку ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , не працюючої, зареєстрованої за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючої за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не засудженої,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 302 КК України, -

ВСТАНОВИВ:
Так, приблизно у лютому 2013 р., більш точнішу дату у ході досудового розслідування не встановлено, внаслідок скрутного матеріального становища, на сайті знайомств у мережі «Інтернет», ОСОБА_4 розмістила свою анкету під ім`ям « ОСОБА_6 », з метою надання інтимних послуг за грошову винагороду для вступу у статевий зв`язок.

При цьому, 14.08.2013 р., приблизно у період часу з 15 год. 00 хв. до 15 год. 30 хв., більш точніший час у ході досудового розслідування не встановлено, ОСОБА_4 , знаходячись за місцем мешкання своєї знайомої ОСОБА_7 у квартирі АДРЕСА_3 , надала згоду на пропозицію ОСОБА_8 щодо надання йому інтимних послуг за грошову винагороду у сумі 400 грн. та надання для його знайомого ОСОБА_9 дівчини, яка також займається наданням інтимних послуг за грошову винагороду, для вступу у статевий зв`язок внаслідок чого, виступила у якості посередника між ОСОБА_9 і ОСОБА_7 , з якою підтримувала дружні стосунки і якій запропонувала надати послуги сексуального характеру за грошову винагороду.

В подальшому 14.08.2013 р., о 18 год. 00 хв. ОСОБА_4 знаходячись у приміщенні сауни «Сегед», розташованої по 2-му Артилерійському провулку, 2 у м. Одесі, звела ОСОБА_7 із ОСОБА_9 для надання інтимних послуг останньому. Після чого, ОСОБА_8 передав заздалегідь оговорену суму грошових коштів у сумі 800 грн., які раніше оглянуті і вручені йому працівниками внутрішніх справ, у якості оплати за надання інтимних послуг, з яких 400 грн. призначалося ОСОБА_10 за надання послуг інтимного характеру ОСОБА_9 , а 400 грн. призначалося ОСОБА_4 за аналогічні послуги ОСОБА_8 .

Після здійснення ОСОБА_4 посередницьких послуг у звідництві для розпусти, остання разом із ОСОБА_11 , була зупинена співробітниками міліції після чого, запрошена до Шевченківського ВМ Приморського РВ ОМУ ГУ МВС України в Одеській області, де у ОСОБА_4 та ОСОБА_12 працівниками міліції, вилучені раніше отримані від ОСОБА_8 грошові кошти у сумі 800 грн.

Своїми умисними діями ОСОБА_4 вчинила кримінальне правопорушення, передбачене ч.1 ст. 302 КК України за кваліфікуючою ознакою звідництво для розпусти.

Суд вважає, що дії ОСОБА_4 кваліфіковано правильно.

У підготовчому судовому засіданні учасниками кримінального провадження надано суду угоду про визнання винуватості, укладену 23.10.2013 р. між старшим прокурором прокуратури Приморського району м. Одеси та підозрюваною ОСОБА_4 у відповідності до вимог ст. 471 КПК України. Згідно даної угоди, прокурор та підозрювана ОСОБА_4 дійшли згоди щодо правової кваліфікації дій обвинуваченої за ч.1 ст. 302 КК України, а також, що підозрювана ОСОБА_4 під час досудового розслідування повністю визнала свою винуватість у зазначеному кримінальному провадженні і зобов`язується:

а) беззастережно визнати обвинувачення в обсязі підозри у судовому провадженні.

Одночасно, сторони угоди про визнання винуватості погодилися на призначення покарання ОСОБА_4 за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 302 КК України, у вигляді штрафу у розмірі 850 (вісімсот п`ятдесят) грн. В угоді передбачені наслідки укладання та затвердження угоди про визнання винуватості передбачені ст.473 КПК України та наслідки її невиконання.

В підготовчому судовому засіданні обвинувачена ОСОБА_4 вину у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 302 КК України, визнала та зазначила, що вона розуміє надані їй законом права, розуміє наслідки укладення та затвердження угоди про визнання винуватості, визначені ст.473 КПК України, характер пред`явленого обвинувачення та вид покарання, який до неї буде застосований в результаті затвердження угоди про визнання винуватості та наполягає на затвердженні угоди.

Суд, вивчивши надані матеріали, вислухавши пояснення обвинуваченої, думку прокурора, який не заперечував проти затвердження угоди про визнання винуватості, виходить з наступного.

Відповідно до ст.468 КПК України, у кримінальному провадженні може бути укладена угода про визнання винуватості між прокурором та обвинуваченим. Згідно ст.469 КПК України, угода про визнання винуватості між прокурором та обвинуваченим може бути укладена у провадженні щодо кримінальних проступків, злочинів невеликої чи середньої тяжкості, тяжких злочинів, внаслідок яких шкода завдана лише державним чи суспільним інтересам.

Судом встановлено, що ОСОБА_4 обґрунтовано обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 302 КК України, який згідно ст.12 КК України, є злочином невеликої тяжкості.

При цьому судом з`ясовано, що обвинувачена цілком розуміє права, визначені п.п.1-4 ч.4 ст.474 КПК України, наслідки укладення та затвердження даної угоди, передбачені ч.1 ст.473 КПК України, характер обвинувачення, вид покарання, а також інші заходи, які будуть застосовані до неї у разі затвердження угоди судом.

Дослідивши угоду про визнання винуватості та переконавшись, що укладена угода є добровільним волевиявленням обвинуваченої та прокурора, тобто не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дії будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді, з`ясувавши в обвинуваченої та прокурора, чи цілком вони розуміють наслідки затвердження угоди, роз`яснивши обвинуваченій її право на справедливий судовий розгляд, встановивши правильне розуміння обвинуваченою та прокурором змісту та наслідків затвердження угоди, а також перевіривши її відповідність вимогам кримінального процесуального законодавства, заслухавши доводи учасників підготовчого судового засідання та роз`яснивши їм обмеження права щодо оскарження вироку, передбачені ст.473 КПК України, суд вважає, що угода про визнання винуватості укладена між старшим прокурором прокуратури Приморського району м. Одеси та підозрюваною ОСОБА_4 , відповідає вимогам КПК України, умови угоди не суперечать інтересам суспільства і не порушуються права, свободи чи інтереси сторін або інших осіб, сторони визнали винуватість добровільно, фактичні підстави для визнання винуватості наявні, узгоджені вид та міра покарання відповідають загальним засадам призначення покарання, визначених ст.65 КК України, у зв`язку із чим суд вважає, що угода підлягає затвердженню.

Також суд враховує обставини, що пом`якшують покарання ОСОБА_4 згідно ч.2 ст.66 КК України, а саме щире каяття, сприяння розкриттю кримінального правопорушення.

Обставини, що обтяжують покарання ОСОБА_4 судом не вбачаються.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 314, 373, 374, 468, 473, 475 КПК України, суд -

ЗАСУДИВ:
Угоду від 23.10.2013 року про визнання винуватості укладену між старшим прокурором прокуратури Приморського району м. Одеси та підозрюваною ОСОБА_4 - затвердити.

ОСОБА_4 , визнати винною у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 302 КК України, та призначити їй покарання у вигляді штрафу у розмірі 850 (вісімсот п`ятдесят) гривень.

Міра запобіжного заходу ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , не обиралась.

Вирок може бути оскаржений шляхом подачі через Приморський районний суд м.Одеси в апеляційний суд Одеської області апеляції протягом тридцяти днів з моменту його проголошення.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку. Копія вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченому та прокурору.

Суддя ОСОБА_1