Справа
№ 11 - 595/07
Головуючий у 1 інстанції - Клок О.М.
Доповідач - Олексюк Я.М.
СУД ВОЛИНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

20 листопада 2007 р.

Колегія суддів судової палати в кримінальних справах апеляційного суду
Волинської області в складі:

головуючого - судді Олексюка Я.М.

суддів Польового М.І., Опейди В.О.

прокурора - Плечій О.М.

з участю обвинуваченої ОСОБА_1

розглянувши
у відкритому судовому засіданні у м.Луцьку кримінальну справу за апеляцією
прокурора відділу прокуратури області Плечій О. на постанову Луцького
міськрайонного суду від 25 вересня 2007 року, якою кримінальна справа про
обвинувачення ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1 року народження, за ст.364 ч.3, ст.366 ч.2
КК України направлено прокурору Волинської області для проведення додаткового
розслідування.

Розглядаючи справу в апеляційному порядку, колегія суддів судової палати в
кримінальних справах, -

В С Т А Н О В И Л А :

Органами досудового слідства ОСОБА_1 обвинувачується в тому, що вона,
працюючи на посаді начальника відділу Державної виконавчої служби Луцького
району, будучи працівником правоохоронного органу, діючи в інтересах
невстановлених осіб, в кінці січня на початку лютого 2003 року використала
надані їй владу та службове становище, прийняла до виконання виконавчі надписи
приватного нотаріуса ОСОБА_2№28 від 14.01.2003 року про стягнення 20 тисяч
гривень з ОСОБА_3 в користь ОСОБА_4 та №29 від 14.01.2003 р. про стягнення 20
тисяч гривень з ОСОБА_5 в користь ОСОБА_6, внесла до офіційних документів-актів
опису і арешту майна АА №183318 від 23.01.2003 року та АА 183319 від 23.01.2003
р. завідомо неправдиві відомості про наявність за місцем проживання боржників
по 10 (десять) кузовів автомобілів іноземного виробництва, реалізувала
зазначені кузови через універсальну товарну біржу «Укрресурси» після чого вони
були зареєстровані як кузови, що були переобладнані на інші автомобілі.

Таким чином, діями ОСОБА_1 було незаконно легалізовано 20 кузовів
автомобілів іноземного виробництва без сплати необхідних податків та митних
платежів і тим самим заподіяно істотну шкоду державним інтересам у вигляді
підриву авторитету органів державної влади та матеріальну шкоду в розмірі
1522521 грн. 45 коп., що є тяжкими наслідками.

Суд, направляючи справу на додаткове розслідування, зазначив, що в ході
розгляду справи були встановлені такі неправильність і неповнота досудового
слідства, які не могли бути усунуті в ході судового слідства.

В апеляції прокурор, що приймав участь у розгляді справи, просить постанову
скасувати, а справу направити на новий судовий розгляд, посилаючись на те, що
будь-які підстави для направлення справи на додаткове розслідування відсутні,
оскільки досудовим слідством вжито всіх передбачених законом заходів для
всебічного, повного і об'єктивного дослідження обставин справи.

Заслухавши доповідача, який доповів матеріали справи та доводи апеляції,
прокурора, який підтримав свою апеляцію, обвинувачену ОСОБА_1 яка просила
залишити постанову без змін, перевіривши матеріали справи та доводи апеляції,
колегія суддів дійшла до висновку, що апеляція до задоволення не підлягає.

Відповідно до вимог ст.22 КПК прокурор і слідчий зобов'язані вжити всіх
передбачених законом заходів для всебічного, повного й об'єктивного дослідження
обставин справи, виявити як ті обставини, що викривають, так і ті, що
виправдовують обвинуваченого, а також обставини, що пом'якшують та обтяжують
його відповідальність.

Слідчий, який порушив справу і проводив у ній досудове слідство та
прокурор, який супроводжував її розслідування, зазначених вимог закону не
виконали, допустивши однобічність і неповноту досудового слідства.

Об'єктивна сторона зловживання владою або службовим становищем
характеризується сукупністю трьох обов'язкових ознак:

- діянням у вигляді використання службовою особою влади чи службового
становища всупереч інтересам служби;

- наслідками у вигляді істотної шкоди охоронюваним законом правам, свободам
та інтересам окремих громадян, або державним чи громадським інтересам, або
інтересам юридичних осіб;

- причинним зв'язком між діянням та наслідками.

Із матеріалів справи вбачається, що досудове слідство на обгрунтування
своїх висновків про винуватість ОСОБА_1
у зловживанні службовим становищам послалося на те, що вона в порушення
ст.24 Закону України «Про виконавче провадження» та п.3.6.2 інструкції про
проведення виконавчих дій, після відкриття виконавчого провадження не надіслала
стягувачу, боржнику та органу, який видав виконавчий документ, копії постанови
про відкриття виконавчого провадження, а при опису і арешті майна не залучила
двох понятих.

Незрозуміло, яким чином ненадіслання зацікавленим особам постанов про
відкриття виконавчого провадження і незалучення понятих тягло несплату податків
та митних платежів.

Крім того, факт ненадіслання постанов з достовірністю може бути
підтверджено лише оглядом виконавчих переведень. З матеріалів справи
вбачається, що виконавчі переведення не вилучалися, не оглядалися і місце
знаходження їх не встановлено, що ставить під сумнів висновки слідства про
ненадіслання постанов зацікавленим особам.

ОСОБА_1 також обвинувачується в тому, що вона всупереч ст.61 Закону України
«Про виконавче провадження» реалізувала описані і арештовані нею кузови
автомобілів через універсальну товарну біржу «Укрресурси», яка на думку
слідства не являється спеціалізованою організацією, а також всупереч закону не
провела тендеру.

Такий висновок слідства є передчасним і зроблено без аналізу діючого на той
час законодавства. Так, висновок слідства про те, що біржа «Укрресурси» не є
спеціалізованою організацією не грунтується на законі.

Відповідно до ст.22 Порядку реалізації арештованого майна, затвердженого
наказом Міністерства юстиції України 15 липня 1999 р. №42/5 під
спеціалізованими організаціями розуміється суб'єкт господарювання, який
здійснює реалізацію майна на комісійних і інших договірних началах та шляхом
проведення аукціону.

Такою спеціалізованою організацією і являється біржа. У справі не наведено
жодних доказів того, що ОСОБА_1 не мала права реалізувати майно через товарну
біржу «Укрресурси».

Що стосується не проведення тендеру, то слідством не наведено жодних
доказів того, що такий тендер не проводився.

Крім того, згідно положення про умови і порядок проведення тендерів з
визначення спеціалізованої організації для реалізації арештованого майна від
11.02.2003 р. №10/5 державний виконавець не наділений правом проводити тендери.

Згідно Положення тендери проводять комісії, затверджені наказом Міністра
юстиції України.

Враховуючи, що Положення затверджено 11.02.2003 року слідству слід було
з'ясувати чи взагалі до 11.02.2003 р. в Україні проводились тендери з
визначення спеціалізованих організацій для реалізації арештованого майна.

ОСОБА_1 ставиться у провину, що в результаті її незаконних дій не було
сплачено податків та митних платежів на суму 1522521,45 грн. Однак, слідством
не наведено жодних доказів того, що вона є відповідальною за нарахування
податків та митних платежів, або зобов'язана контролювати процес їх стягнення,
чи якимось іншим чином причетна до незаконних дій невстановлених слідством
осіб.

Крім того, досудовим слідством при проведенні слідства і формулюванні
обвинувачення допущені суттєві суперечності.

Так, ОСОБА_1 обвинувачується в тому, що в результаті її злочинних дій не
було сплачено податків та митних платежів на суму 1522521,45 грн. А з постанови
про відмову в порушенні кримінальної справи (а.с.140 т.3) слідує, що вона не
причетна до ненадходження вказаної суми до державного бюджету.

ОСОБА_1 також обвинувачується в тому, що вона склала фіктивні акти опису і
арешту майна внісши до них дані неіснуючих кузовів автомобілів і тут же
обвинувачується, що вона незаконно реалізувала ці неіснуючі кузови через біржу
і які в дальнійшому були поставлені на облік. Залишається незрозумілим чи
існували в дійсності ці кузови автомобілів.

Враховуючи наведену неповноту та неправильність досудового слідства суд
першої інстанції обгрунтовано направив справу на додаткове розслідування.

При проведенні додаткового розслідування слід усунути недоліки, зазначені в
мотивувальній частині постанови суду та в ухвалі апеляційного суду.

Керуючись ст.365, ст.366 КПК України, колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А :

Апеляцію прокурора залишити без задоволення, а постанову Луцького
міськрайонного суду від 25 вересня 2007 р. відносно ОСОБА_1 - без змін.

Головуючий
/-/ Олексюк Я.М.

Судді
/-/ /-/ Польовий М.І., Опейда В.О.

Згідно
з оригіналом:

Суддя
апеляційного суду
Я.М.Олексюк

Друк.бсф.