Справа № 461/6133/15-к
Провадження № 1-кс/461/3380/15
УХВАЛА

03.07.2015 року слідчий суддя Галицького районного суду м.Львова ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 , з участю скаржника ОСОБА_3 , розглянувши скаргу ОСОБА_3 на постанову слідчого СВ Прокуратури Львівської області ОСОБА_4 від 29.04.2015 року щодо закриття кримінального провадження за №0000035 від 12.04.2013 року -

в с т а н о в и в:

ОСОБА_3 звернувся до суду з скаргою, в якій просить скасувати постанову слідчого СВ Прокуратури Львівської області ОСОБА_4 від 29.04.2015 року щодо закриття кримінального провадження за №0000035 від 12.04.2013 року та повернути прокурору Львівської області для продовження досудового розслідування; зобов`язати слідчого СВ Прокуратури Львівської області ОСОБА_4 провести слідчі дії щодо одночасного допиту свідків ОСОБА_3 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , повторного допиту свідка ОСОБА_8 .

В обґрунтування скарги покликається на те, що постанова слідчого ОСОБА_4 про закриття кримінального провадження є упередженою, необґрунтованою і прийнятою внаслідок неповного і не всебічного дослідження обставин кримінальних правопорушень та без врахування висновків та мотивів ухвали Апеляційного суду Львівської області від 28.01.2015 року, якою скасована ухвала слідчого судді Галицького районного суду м.Львова від 30.12.2014 року про відмову у задоволенні скарги ОСОБА_3 на постанову старшого слідчого СВ Прокуратури Львівської області ОСОБА_9 від 28.01.2015 року. Своє рішення про закриття кримінального провадження слідчий мотивував висновками службової перевірки від 25.07.2013 року, проведеної УВБ у Львівській області ДВБ України щодо неможливості встановити, коли та ким саме із службових осіб СВ Пустомитівського РВ ГУ МВС України у Львівській області здійснена підробка протоколів допиту свідків ОСОБА_10 від 14.01.2013 року, ОСОБА_11 від 01.01.2013 року, ОСОБА_12 від 03.02.2013 року, ОСОБА_13 від 04.02.2013 року, ОСОБА_8 від 05.02.2013 року, ОСОБА_3 від 11.01.2013 року у кримінальному провадженні №0000007 від 11.12.2012 року та висновками службового розслідування від 01.08.2013 року, проведеного слідчим управлінням ГУМВС у Львівській області за фактом вчинення службового підроблення та втрат офіційних документів щодо неможливості встановити факт втрати офіційних документів, а самі світлокопії допитів свідків не є об`єктом ст. 366 КК України, оскільки не посвідчують конкретні факти та події, що мають юридичне значення і є неналежні за своєю формою (є світлокопіями документів невідомого походження). Стверджує, що в ході проведення досудового розслідування в кримінальному провадженні слідчим ОСОБА_4 не були з`ясовані обставини, які мають суттєве значення для правильного прийняття рішення у справі. Зокрема, не перевірено показів колишнього слідчого Пустомитівського РВ ГУ МВС у Львівській області ОСОБА_6 щодо отримання матеріалів дослідчих перевірок прокуратури Пустомитівського району Львівської області, які стали підставою для відкриття кримінального провадження №0000007 від 11.12.2011 року за правовою кваліфікацією ч.1 ст.366 та ч.1 ст. 172 КК України. Зокрема, із показів слідчого ОСОБА_6 , в матеріалах кримінального провадження, які він отримав, були лише документи щодо його реєстрації і доручення оперативного підрозділу Пустомитівського РВ, як і не перевірені його покази про те, що на період його хвороби з 18 по 22.02.2015 року ключі від сейфу робочого кабінету, де зберігались матеріали кримінального провадження 0000007 він передав начальнику слідчого відділу ОСОБА_14 ; не з`ясовано, хто за відсутності на робочому місці слідчого ОСОБА_6 займався вилученням з його робочого сейфу матеріалів кримінального провадження та її відправкою і передачею за запитом Прокуратури Пустомитівського району, в якому стані ці матеріали перебували. Необхідність у з`ясуванні цих обставин ОСОБА_3 пояснив тим, що слідчий відділу ОСОБА_14 в своїх показах заперечив факт передання ОСОБА_6 йому ключів від сейфу. Крім того, залишились неперевіреними обставини передачі 20.02.2013 року матеріалів Прокуратурі Львівської області і 25.03.2013 року Прокуратурою Пустомитівського району Львівської області в слідчий відділ СВ Пустомитівського РВ ЛМУ ГУМВС України у Львівській області. Дослідження даних обставин ОСОБА_3 мотивує тим, що відповідальність за наявність матеріалів кримінального провадження в даному випадку несуть слідчі ОСОБА_6 і ОСОБА_7 , то про даний факт втрати протоколів допиту 12.04.2013 року був повідомлений заступник начальника СВ Пустомитівського РВ ГУ МВС ОСОБА_15 , однак, обставини щодо дотримання вимог ч.7 ст. 214 КПК України щодо передачі матеріалів кримінального провадження в СВ Пустомитівського РВ ГУ МВС України у Львівській області не були дослідженні. Таким чином, просить скаргу задоволити.
В судовому засіданні скаржник скаргу підтримав, дав пояснення, аналогічні доводам, викладеним у скарзі. Просить скаргу задоволити.

Прокурор у судовому засіданні проти задоволення скарги заперечив. Пояснив, що на його думку, слідчий правомірно прийняв постанову про закриття кримінального провадження, незважаючи на той факт, що є наявними шість підроблених протоколів допиту.

Заслухавши доводи скаржника, пояснення прокурора, дослідивши матеріали скарги, слідчий суддя дійшов висновку, що скаргу належить задоволити, з наступних підстав.

Під час судового розгляду скарги встановлено, що підставою для відкриття кримінального провадження стала письмова заява ОСОБА_3 від 12.04.2013 року на ім`я прокурора Пустомитівського району Львівської області про те, що 09.04.2013 року під час ознайомлення в кабінеті слідчого Пустомитівського РВ ГУ МВС України у Львівській області ОСОБА_7 з матеріалами кримінального провадження № 0000007 за фактом грубого порушення законодавства про працю посадовими особами ВАТ «Львівагротранссервіс», він виявив підроблені протоколи допиту себе в якості свідка, а також свідків ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13 і ОСОБА_8 . Цього ж дня він прийшов на прийом до прокурора ОСОБА_16 , якому в його присутності слідчий ОСОБА_7 приніс матеріали згаданого кримінального провадження, однак при їх вивченні прокурором підроблених протоколів допиту в матеріалах вже не було і слідчий не зміг пояснити, де вони є.
Приймаючи 29 квітня 2015 року рішення у формі постанови про закриття кримінального провадження слідчий СВ Прокуратури Львівської області ОСОБА_4 виходив з того, що в ході проведення досудового розслідування встановити осіб, які причетні до підробки протоколів допитів свідків ОСОБА_10 від 14.01.2013 року, ОСОБА_11 від 01.01.2013 року, ОСОБА_12 від 03.02.2013 року, ОСОБА_13 від 04.02.2013 року, ОСОБА_8 від 05.02.2013 року, ОСОБА_3 від 11.01.2013 року у кримінальному провадженні №0000007 від 11.12.2012 року не надалось можливим. У відповідності до висновку службової перевірки від 25.07.2013 року, проведеної працівниками УВБ у Львівській області ДВБ МВС України за фактом вчинення службового підроблення службовими особами Пустомитівського РВ ЛМУ ГУМВС України у Львівській області, встановити коли та ким саме здійснено підробку документів не надалось за можливе. Згідно з висновком службового розслідування від 01.08.2013 року, проведеного СУ ГУ МВС України у Львівській області за фактом вчинення службового підроблення службовими особами Пустомитівського РВ, встановити факт втрати офіційних документів та службового підроблення не представилось можливим. Таким чином, вжитими у кримінальному провадженні №0000007 від 12.04.2013 року слідчими (розшуковими) заходами встановити місце знаходження оригіналів протоколів допитів не представилось можливим. Окрім того, отриманими відомостями з Прокуратури Львівської області та Прокуратури Пустомитівського району Львівської області встановлено, що в номенклатурних справах не зафіксовано наявність протоколів допитів свідків: ОСОБА_10 від 14.01.2013 року, ОСОБА_11 від 01.01.2013 року, ОСОБА_12 від 03.02.2013 року, ОСОБА_13 від 04.02.2013 року, ОСОБА_8 від 05.02.2013 року та ОСОБА_3 від 11.01.2013 року, шляхом складання довідок, протоколів оперативних нарад. З огляду на наведене, досудовим розслідуванням встановлено, що в дійсності ОСОБА_12 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_3 не допитувались у кримінальному провадженні №0000007 від 11.12.2012 03.02.2013 року, 14.01.2013 року, 01.01.2013 року, 11.01.2013 року відповідно, оскільки факт їхнього допиту та підписання протоколів у зазначені дні заперечили, ОСОБА_13 помер ІНФОРМАЦІЯ_1 , що об`єктивно свідчить про те, що дана особа не могла допитуватись 04.02.2013 року. Лише свідок ОСОБА_17 повідомив, що не пригадує факту його допиту 05.02.2013 року. Вказане, на думку слідчого, може свідчити про те, що до даних протоколів могли бути внесені завідомо неправдиві відомості, а також те, що протоколи можуть бути підробленими. Однак, за результатами досудового розслідування ідентифікувати осіб, які могли вчинити підроблення не виявилось можливим з об`єктивних причин. Оскільки в ході досудового розслідування не встановлено місця фактичного знаходження оригіналів вказаних протоколів допитів, ідентифікувати осіб, які вчинили підроблення документів у спосіб, визначений кримінальним процесуальним законодавством України не виявляється можливим з об`єктивних причин, відтак слідчий дійшов висновку, що в діях службових осіб Пустомитівського РВ ГУ МВС України у Львівській області відсутні ознаки складу кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 366 КК України. Відсутній, на погляд слідчого, і склад кримінального правопорушення в діях службових осіб Пустомитівського РВ ГУ МВС України у Львівській області за ч.1 ст. 367 КК України, оскільки в ході досудового розслідування не виявляється можливим визначити розмір істотної шкоди, завдано втратою окремих матеріалів кримінального провадження, яка є обов`язковою ознакою складу злочину.
З такими висновками слідчого, викладеними в оскаржуваній постанові слідчий суддя не погоджується, з наступних мотивів.

Згідно з ч.1 ст. 94 КПК України, слідчий, прокурор, слідчий суддя, суд за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження, керуючись законом, оцінюють кожний доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів з точки зору достатності та взаємозв`язку для прийняття відповідного процесуального рішення.

Аналізуючи зібрані матеріали кримінального провадження у взаємозв`язку з викладеними доводами у постанові слідчого про закриття кримінального провадження, слідчим суддею встановлено, що досудове розслідування проведено не повно, виходячи з наступного.

Ухвалою Апеляційного суду Львівської області від 28.01.2015 року, якою скасовано ухвалу слідчого судді Галицького районного суду м.Львова від 30.12.2014 року про відмову в задоволенні скарги ОСОБА_3 на постанову старшого слідчого СВ Прокуратури Львівської області ОСОБА_9 від 26.11.2014 року про закриття кримінального провадження №0000007 скасовано. Постановлено нову ухвалу, якою скаргу ОСОБА_3 задоволено, а постанову слідчого про закриття кримінального провадження скасовано та направлено кримінальне провадження прокурору Львівської області для проведення досудового розслідування.
Скасовуючи постанову старшого слідчого СВ Прокуратури Львівської області ОСОБА_9 від 26.11.2014 року про закриття кримінального провадження №0000007 та ухвалу слідчого судді Галицького районного суду м.Львова від 30.12.2014 року Апеляційний суд Львівської області встановив, що досудове розслідування у кримінальному провадженні слідчим ОСОБА_9 проведено не повно, слідчим не були з`ясовані обставини, які мають значення для правильного вирішення справи, не перевірені покази свідка ОСОБА_3 щодо обставин виявлення ним підроблених протоколів допиту свідків, не усунуті суперечності в показах свідків ОСОБА_3 , ОСОБА_7 , ОСОБА_16 і ОСОБА_6 , не прийнято процесуальне рішення по факту втрати службовими особами Пустомитівського РВ ГУ МВС України у Львівській області протоколів допиту свідків ОСОБА_10 від 14.01.2013 року, ОСОБА_11 від 01.01.2013 року, ОСОБА_12 від 03.02.2013 року, ОСОБА_13 від 04.02.2013 року, ОСОБА_8 від 05.02.2013 року та ОСОБА_3 від 11.01.2013 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ст. 367 КК України.
Однак, всупереч таким висновкам суду апеляційної інстанції орган досудового розслідування у своїй постанові про закриття кримінального провадження обмежився лише тим, що одночасно допитано ОСОБА_3 , ОСОБА_7 , ОСОБА_16 , ОСОБА_15 , ОСОБА_14 , ОСОБА_6 , однак розбіжності в їхніх показаннях не усунуто.

До того ж, як вбачається з оскаржуваної постанови від 29.04.2015 року, слідчим ОСОБА_4 не були перевірені покази свідка ОСОБА_3 щодо обставин виявлення ним підроблених протоколів допиту свідків. Так, слідчий в постанові зазначає, що 12.04.2013 року з матеріалами кримінального провадження №0000007 в присутності ОСОБА_16 та ОСОБА_7 , ОСОБА_3 не знайомився, про відсутність протоколів допитів ОСОБА_18 , ОСОБА_12 , ОСОБА_10 , ОСОБА_13 , ОСОБА_11 , ОСОБА_8 він дізнався зі слів ОСОБА_16 .
Такі мотиви слідчого ОСОБА_4 спростовуються викладеними в ухвалі Апеляційного суду Львівської області від 28.01.2015 року, обставинами, зокрема про те, що ОСОБА_18 ознайомлювався з матеріалами кримінального провадження 09.04.2013 року в кабінеті слідчого Пустомитівського РВ ГУ МВС України у Львівській області ОСОБА_7 , в ході якого виявив підроблені протоколи допиту себе в якості свідка, а також свідків ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13 і ОСОБА_8 .
Таким чином, слідчий ОСОБА_4 , дійшовши висновку про те, що протоколи допитів можуть бути підробленими, не перевірив обставини, які мають значення для правильного вирішення справи, зокрема, щодо підроблення протоколів допитів, їх виявлення ОСОБА_3 та їх втрати.
Висновки слідчого ОСОБА_4 про те, що в ході досудового розслідування не встановлено місця фактичного знаходження оригіналів вказаних протоколів допитів, ідентифікувати осіб, які вчинили підроблення документів у спосіб, визначений кримінальним процесуальним законодавством України не виявляється можливим з об`єктивних причин, суд оцінює критично, оскільки об`єктивні причини, на які посилається слідчий у своїй постанові, не наведені та необґрунтовані.
Крім того, слідчий суддя зазначає, що слідчий ОСОБА_4 безпідставно не прийняв до уваги надані ОСОБА_3 світлокопій протоколів допиту, як на те вказує сам ОСОБА_3 , оскільки за змістом ч.3 с. 93 КПК України, потерпілий здійснює збирання доказів, в тому числі шляхом витребування копій документів.

Також, на виконання ухвали Апеляційного суду Львівської області від 28.01.2015 року, слідчим ОСОБА_4 не перевірено покази колишнього слідчого Пустомитівського РВ ГУ МВС України у Львівській області ОСОБА_6 про те, що на період його хвороби з 18 по 22 лютого 2013 року ключі від сейфу в робочому кабінеті, де зберігалися матеріали кримінального провадження №0000007, він передав начальнику слідчого відділу ОСОБА_14 . Як стверджує ОСОБА_3 , ОСОБА_14 заперечив факт передання ОСОБА_6 ключів від сейфу.
Слідчий суддя зазначає, що зважаючи на кількість підроблених протоколів, обставини справи, а також те, що дані протоколи були підроблені службовими особами слідчого органу, тому на підставі показів службових осіб про те, що їм або невідомі обставини справи, або те, що їх не пам`ятають, дійти висновку про відсутність складу кримінального правопорушення, не вбачається правильним.

Тому, слідчий суддя дійшов висновку, що вимога ОСОБА_3 про проведення одночасного допиту свідків ОСОБА_3 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , повторно допитати свідка ОСОБА_8 , одночасно з його, ОСОБА_3 участю - є обґрунтованою, відтак скаргу належить задоволити, а матеріали кримінального провадження №0000007від 11.12.2012 року повернути прокурору Львівської області для відновлення слідства.

Керуючись ст. ст. 303, 304, 306, 307, 318-380 КПК України, слідчий суддя -

у х в а л и в:

Скаргу ОСОБА_3 на постанову слідчого СВ Прокуратури Львівської області ОСОБА_4 від 29.04.2015 року щодо закриття кримінального провадження за №0000035 від 12.04.2013 року задоволити.

Скасувати постанову слідчого СВ Прокуратури Львівської області ОСОБА_4 від 29.04.2015 року щодо закриття кримінального провадження за №0000035 від 12.04.2013 року.

Матеріали кримінального провадження №0000007від 11.12.2012 року скерувати прокурору Львівської області - для відновлення слідства.

Зобов`язати слідчого СВ Прокуратури Львівської області ОСОБА_4 провести слідчі дії щодо одночасного допиту свідків ОСОБА_3 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , повторно допитати свідка ОСОБА_8 одночасно з ОСОБА_3 .

Ухвала остаточна та оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя ОСОБА_1