Провадження №1-кп/331/460/14
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
06 листопада 2014 року м. Запоріжжя
Жовтневий районний суд м. Запоріжжя у складі головуючого судді ОСОБА_1 , секретаря ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , захисників ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , представника неповнолітнього обвинуваченого ОСОБА_6 , потерпілих ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , представників неповнолітніх потерпілих ОСОБА_9 , розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду в місті Запоріжжі кримінальне провадження за обвинуваченням

ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Запоріжжя, громадянина України, освіта середня, не одруженого, який офіційно не працює, який зареєстрований та мешкає за адресою: АДРЕСА_1 , раніше засудженому:

1) 14.07.2014 року вироком Ленінським р/с м. Запоріжжя за ч. 2 ст. 187 КК України призначено покарання у вигляді 5 років 6 місяців позбавлення волі з конфіскацією майна;

ОСОБА_11 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженця м. Запоріжжя, громадянина України, освіта неповна середня, не одруженого, який офіційно не працює, навчається у Запорізькому професійному училищі №31, зареєстрований за адресою: АДРЕСА_2 , мешкає за адресою: АДРЕСА_3 , раніше засуджений:

1) 12.03.2014 року вироком Хортицького р/с м. Запоріжжя за ч. 2 ст. 185 КК України призначено покарання у вигляді 1 року п/в з випробувальним терміном 1 рік;

2) 14.07.2014 року вироком Ленінським р/с м. Запоріжжя за ч. 2 ст. 187 КК України призначено покарання у вигляді 5 років 7 місяців позбавлення волі;

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 187 КК України,
ВСТАНОВИВ:
Мешканці міста Запоріжжя ОСОБА_10 та ОСОБА_11 , будучи особами, які раніше вчинили розбій, скоїли тяжкий злочин проти власності при наступних обставинах:

Так, 19 березня 2014 року, приблизно о 17 годині 00 хвилин, ОСОБА_12 , маючи намір на розбійний напад з метою заволодіння чужим майном, діючи за попередньою змовою з раніше знайомим ОСОБА_11 , будучи особами, які раніше вчинили розбій, знаходячись біля під`їзду № 3 будинку АДРЕСА_4 , погрожуючи застосуванням насильства, яке є небезпечним для життя та здоров`я потерпілого, яке виразилось у демонстрації неповнолітнім ОСОБА_8 та ОСОБА_13 предмету схожого на пістолет, який потерпілі прийняли за справжній, відкрито заволоділи мобільним телефоном Samsung «S7262», вартістю 870 гривень, який належить ОСОБА_7 , який знаходився у користуванні її неповнолітнього сина ОСОБА_8 , чим спричинили потерпілій ОСОБА_7 матеріальний збиток на вказану суму.

Суд, керуючись ст. 349 КПК України, враховуючи думку учасників судового провадження, ухвалив визнати недоцільним дослідження доказів, щодо тих обставин, які ніким не оспорюються. Обсяг доказів підлягаючих дослідженню обмежено судом допитом обвинувачених та дослідженням матеріалів характеризуючих їх особу.

Будучи допитаним, у ході судового розгляду, обвинувачений ОСОБА_10 повністю визнав свою вину і пояснив, що разом зі своїми товаришем ОСОБА_11 гуляли по АДРЕСА_4 , під час прогулянки побачили двох хлопців, у яких погрожуючи пневматичним пістолетом забрали телефон, у скоєному розкаюється, про свій вчинок дуже шкодує.

Будучи допитаним, у ході судового розгляду, обвинувачений ОСОБА_11 повністю визнав свою вину і пояснив суду, що того дня разом з ОСОБА_10 , проходячи по вул. Українській підійшли до двох хлопців, він дістав пневматичний пістолет та погрожуючи ним, разом з ОСОБА_14 заволоділи телефоном одного із хлопців, він був ініціатором розбійного нападу, у скоєному розкаюється, про свій вчинок дуже шкодує.

Суд кваліфікує дії обвинуваченого ОСОБА_10 за ч. 2 ст. 187 КК України, як напад з метою заволодіння чужим майном, поєднаний з погрозою застосування насильства, небезпечного для життя та здоров`я особи, яка зазнала нападу (розбій), вчинений за попередньою змовою групою осіб, особою, яка раніше вчинила розбій.

Суд кваліфікує дії обвинуваченого ОСОБА_11 за ч. 2 ст. 187 КК України, як напад з метою заволодіння чужим майном, поєднаний з погрозою застосування насильства, небезпечного для життя та здоров`я особи, яка зазнала нападу (розбій), вчинений за попередньою змовою групою осіб, особою, яка раніше вчинила розбій.

При призначенні виду та розміру покарання обвинуваченому ОСОБА_10 суд враховує характер та ступінь тяжкості вчиненого правопорушення, його наслідки, дані про особу обвинуваченого, відношення самого обвинуваченого до вчиненого, пом`якшуючі покарання обставини.

Обвинувачений ОСОБА_10 раніше судимий, вчинив тяжкий злочин, має постійне місце проживання, за місцем проживання характеризується задовільно, скарг на його поведінку не надходило, офіційно не працевлаштований, на диспансерному обліку в спеціальних медичних лікувальних закладах не перебуває.

Обставинами, які пом`якшують покарання обвинуваченому ОСОБА_10 суд визнає, що він вину в інкримінованому йому кримінальному правопорушенні визнав повністю, щиро розкаявся у вчиненому, своїми правдивими показаннями сприяв становленню істини у справі.

На підставі вищевикладеного, враховуючи особу обвинуваченого ОСОБА_10 , відношення самого обвинуваченого до вчиненого, думку потерпілих, їх представників, які просять суд призначити обвинуваченому ОСОБА_10 не суворе покарання, суд приходить до висновку, що виправлення та перевиховання обвинуваченого можливе лише в умовах ізоляції його від суспільства і за цих обставин вважає за необхідне призначити йому покарання в межах санкції статей, за якими кваліфікуються його діяння у вигляді позбавлення волі, із застосуванням положень ст. 69 КК України, вважаючи, що таке покарання буде необхідним та достатнім для його виправлення та запобігання вчиненню ним нових кримінальних правопорушень.

Обвинувачений ОСОБА_10 не відбув покарання за попереднім вироком. Призначаючи остаточну міру покарання обвинуваченому суд керується правилами ч. 4 ст. 70 КК України.

При призначенні виду та розміру покарання обвинуваченому ОСОБА_11 суд враховує характер та ступінь тяжкості вчиненого правопорушення, його наслідки, дані про особу обвинуваченого, відношення самого обвинуваченого до вчиненого, пом`якшуючі покарання обставини.

Обвинувачений ОСОБА_11 раніше судимий, вчинив тяжкий злочин у період іспитового строку, має постійне місце проживання, за місцем проживання скарг не надходило, офіційно не працевлаштований, на диспансерному обліку в спеціальних медичних лікувальних закладах не перебуває.

Обставинами, які пом`якшують покарання обвинуваченому ОСОБА_11 суд визнає, що він вину в інкримінованому йому кримінальному правопорушенні визнав повністю, щиро розкаявся у вчиненому, своїми правдивими показаннями сприяв становленню істини у справі., на момент скоєння злочину був неповнолітнім.

На підставі вищевикладеного, враховуючи особу обвинуваченого ОСОБА_11 , відношення самого обвинуваченого до вчиненого, думку потерпілих, їх представників, які просять суд призначити обвинуваченому ОСОБА_11 не суворе покарання, суд приходить до висновку, що виправлення та перевиховання обвинуваченого можливе лише в умовах ізоляції його від суспільства і за цих обставин вважає за необхідне призначити йому покарання в межах санкції статей, за якими кваліфікуються його діяння у вигляді позбавлення волі, із застосуванням положень ст. 69 КК України, вважаючи, що таке покарання буде необхідним та достатнім для його виправлення та запобігання вчиненню ним нових кримінальних правопорушень.

Обвинувачений ОСОБА_11 не відбув покарання за попереднім вироком. Призначаючи остаточну міру покарання обвинуваченому суд керується правилами ч. 4 ст. 70 КК України.

Цивільний позов не заявлений.

Долю речових доказів суд вирішує в порядку ст. 100 КПК України.

Судові витрати відсутні.

Таким чином, на підставі викладеного, керуючись ст. 368, 370, 374 КПК України, суд
ЗАСУДИВ:
ОСОБА_10 визнати винним у вчиненні злочину передбаченого ч. 2 ст. 187 КК України і призначити йому покарання із застосуванням ст. 69 КК України у вигляді 5 років позбавлення волі без конфіскації майна.

На підставі ч. 4 ст. 70 КК України за сукупністю злочинів, з врахуванням покарання, призначеного ОСОБА_10 вироком Ленінського районного суду м. Запоріжжя від 14.07.2014 року та ухвалою апеляційного суду Запорізької області від 26.08.2014 року, шляхом часткового складання покарань, визначити остаточне покарання у вигляді 6 років позбавлення волі без конфіскації майна.

Початок строку відбування покарання рахувати з 01.04.2014 року.

Запобіжний захід відносно засудженого ОСОБА_10 до набрання вироком законної сили залишити без зміни тримання під вартою.

ОСОБА_11 визнати винним у вчиненні злочину передбаченого ч. 2 ст. 187 КК України і призначити йому покарання із застосуванням ст. 69 КК України у вигляді 5 років позбавлення волі без конфіскації майна.

На підставі ч. 4 ст. 70 КК України за сукупністю злочинів, з врахуванням покарання, призначеного ОСОБА_11 вироком Ленінського районного суду м. Запоріжжя від 14.07.2014 року та ухвалою апеляційного суду Запорізької області від 26.08.2014 року, шляхом часткового складання покарань, визначити остаточне покарання у вигляді 6 років позбавлення волі без конфіскації майна.

Початок строку відбування покарання рахувати з 01.04.2014 року.

Запобіжний захід відносно засудженого ОСОБА_11 до набрання вироком законної сили залишити без зміни тримання під вартою.

Речові докази: - мобільний телефон «Самсунг СТ-7262» у корпусі білого кольору переданий на відповідальне зберігання потерпілій ОСОБА_7 залишити за належністю;

- копію документу на викрадений мобільний телефон «Самсунг СТ-7262» у корпусі білого кольору долучений до матеріалів кримінального провадження залишити у матеріалах протягом усього часу їх зберігання.

Вирок може бути оскаржений до апеляційного суду Запорізької області шляхом подачі апеляційної скарги через Жовтневий районний суд м. Запоріжжя протягом 30 днів з дня його проголошення.

Суддя: ОСОБА_1