Справа № 310/1578/14-к
ВИРОК

Іменем України

22 квітня 2014 рокуБердянський
міськрайонний суд Запорізькій області

22 квітня 2014 року Бердянський
міськрайонний суд Запорізької області

у складі головуючого судді Богомолової
Л.В.

при секретарі Рибалка Н.М.

за участю прокурора Федорченко К.В.

за участю потерпілого ОСОБА_1

розглянувши у відкритому судовому
засіданні у місті Бердянську
кримінальну справу № 310/1578/14-к рік по
обвинуваченню ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1,
уродженець м. Алчевськ Луганської
області, українець, громадянин України,
не одружений, освіта вища,
зареєстрований за адресою: АДРЕСА_2,
мешкає за адресою: АДРЕСА_1, раніше не
судимий,

у вчиненні злочину, передбаченого ч.1
ст.185, ч.2 ст.185 КК України, суд

ВСТАНОВИВ:

27.08.2013 року приблизно о 10 годині 00
хвилин ОСОБА_2, знаходячись в
складському приміщенні, розташованому
по АДРЕСА_3, діючи умисно, з корисливих
мотивів, направлених на таємне
викрадення чужого майна, шляхом
вільного доступу, таємно викрав
належне ОСОБА_1 майно, а саме: 6
парасольок вартістю 900 гривень за одну
парасольку на загальну суму 5400 гривень.

Після чого, ОСОБА_2 з викраденим майном
зник та розпорядився ним на власний
розсуд, чим завдав потерпілому ОСОБА_1
майнову шкоду на загальну суму 5400
гривень.

Крім того, 28.08.2013 року приблизно о 10
годині 30 хвилин ОСОБА_2, знаходячись в
складському приміщенні, розташованому
по АДРЕСА_3, діючи умисно, з корисливих
мотивів, направлених на таємне
викрадення чужого майна, шляхом
вільного доступу, таємно, повторно
викрав належне ОСОБА_1 майно, а саме:
холодильну камеру торгівельної марки
«Ласунька» вартістю 5000 гривень.

Після цього ОСОБА_2 з викраденим майном
зник та розпорядився ним на власний
розсуд, чим завдав потерпілому ОСОБА_1
майнову шкоду на загальну суму 5000
гривень.

У пред'явленому звинуваченні
обвинувачений ОСОБА_2 свою вину, при
вказаних у вироку обставинах, за ч.1
ст.185, ч.2 ст. 185 КК України визнав
повністю. У скоєному він розкаюється,
просить суд суворо його не карати.
Цивільний позов потерпілого визнає.

Потерпілий ОСОБА_1 пояснив суду, що
свій цивільний позов він підтримує, але
суму на відшкодування він зменшує до 800
грн., оскільки обвинувачений
добровільно сплатив йому 1900 грн. і
просить суд стягнути з обвинуваченого
на свою користь 800 грн.

Інші докази судом не
досліджувалися через ст. 349 КПК України,
які всіма учасниками судового розгляду
визнані і не оспорюються. При цьому
судом з'ясовано чи правильно розуміють
учасники процесу зміст цих обставин, чи
немає сумнівів в добровільності і
істинності їх позицій, при цьому судом
роз'яснено, що вони будуть позбавлені
права оскаржити ці обставини в
апеляційному порядку.

Оцінюючи в сукупності всі обставини по
справі суд приходить до висновку, що
вина обвинуваченого ОСОБА_2 в
здійсненні злочину, передбаченого ч.1
ст. 185 КК України доведена і його дії
правильно кваліфіковані за ч.1 ст. 185 КК
України, як таємне викрадення чужого
майна,

Правильно кваліфіковані дії
обвинуваченого ОСОБА_2 за ч.2 ст. 185 КК
України, як таємне викрадення чужого
майна, вчинене повторно.

При призначенні покарання
обвинуваченому ОСОБА_2 суд враховує,
що він щиро розкаюється в скоєному,
позитивно характеризується по місцю
свого мешкання, має на утриманні одну
малолітню дитину, частково сплатив
матеріальну шкоду потерпілому, раніше
не судимий, як пом'якшувальні вину
обставини.

Розглядаючи особу обвинуваченого
ОСОБА_2 суд бере до уваги, що
обвинувачений суспільно-корисною
працею офіційно не займається.

При призначенні покарання, суд
враховує характер і ступень тяжкості
злочину, конкретні обставини справи,
вказані дані про особу ОСОБА_2 , його
відношення до скоєного, думку
потерпілого ОСОБА_1 при призначення
покарання, не пов'язаного с
позбавленням волі та вважає, що
виправлення і перевиховання
обвинуваченого ОСОБА_2 можливо без
ізоляції від суспільства, призначивши
покарання в межах санкцій ч.1 ст.185, ч.2
ст.185 КК України та застосувавши ст.75 КК
України.

Цивільний позов, заявлений по
справі потерпілим ОСОБА_1 на суму 800
гривень підлягає повному задоволенню,
оскільки вина обвинуваченого доведена
і сам обвинувачений повністю визнає
позовні вимоги потерпілого.

Судових витрат по справі не має.

Керуючись ст.ст. 368, 370, 373-374 КПК
України, суд

ЗАСУДИВ:

ОСОБА_2 визнати винним у вчинені
злочину, передбаченого ч.1 ст. 185, ч.2 ст.185
КК України і призначити йому покарання
за ч.1 ст.185 КК України у вигляді 80 годин
громадських робіт, за ч.2 ст.185 КК
України у вигляді одного року
обмеження волі.

На підставі ст.70 ч.1 КК України
призначити покарання за сукупністю
злочинів шляхом поглинення менш
суворого покарання більш суворим,
остаточно призначити один рік
обмеження волі.

Відповідно до ст.75 КК України
звільнити ОСОБА_2 від відбування
покарання з випробуванням, з іспитовим
строком на один рік, з покладенням на
нього обов`язків, передбачених п.п. 2,3,4
ст. 76 КК України:

- не виїжджати за межі України на
постійне проживання без дозволу
кримінально-виконавчої інспекції;

- повідомляти кримінально-виконавчу
інспекцію про зміну місця проживання;

- періодично з'являтися для реєстрації
в кримінально-виконавчій інспекції;

Запобіжний захід ОСОБА_2 не
обирався.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь
ОСОБА_1 матеріальну шкоду в сумі 800 (
вісімсот) гривень.

Вирок може бути оскаржений в
апеляційний суд Запорізької області
через Бердянський міськрайонний суд
протягом 30 днів з дня його
проголошення.

Вирок набирає законної сили після
закінчення строку подання апеляційної
скарги, у разі подання апеляційної
скарги вирок, якщо його не скасовано,
набирає законної сили після ухвалення
рішення судом апеляційної інстанції.

Копія вироку негайно після його
проголошення вручається ОСОБА_2 і
прокурору.

Суддя