Справа № 1-2342008р.
В И Р О К

Ім”ям України

18 серпня 2008 року Прилуцький
міськрайонний суд Чернігівської області в складі:

головуючого судді
Гумен В.М.

при секретарі Харченко
Л.О.

з участю прокурора
Сухонос А.В.

розглянувши
у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Прилуки кримінальну справу про
обвинувачення ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженця с. Бобовище, Мукачевського
району, Закарпатської області, українця, громадянина України, з середньою
освітою, жителя АДРЕСА_1, інваліді Ш групи, непрацюючого, раніше не судимого,
за ст. 122 ч.1 КК України,

В
С Т А Н О В И В:

18 червня 2008 року близько 16
години, ОСОБА_1, перебуваючи в своєму будинку, розташованому в АДРЕСА_1, під
час виниклої сварки, яка виникла між ним та ОСОБА_2, наніс потерпілій один удар
рукою в область ребер зправа, заподіявши таким чином ОСОБА_2 середньої тяжкості
тілесні ушкодження, за ознакою тривалості розладу здоров»я терміном більше 21
дня.

Як і в ході досудового слідства так і в
судовому засіданні підсудний ОСОБА_1 визнав себе винним за пред'явленим
обвинуваченням, в повному обсязі підтвердив викладені вище обставини.

Після допиту в судовому
засіданні підсудного
ОСОБА_1, останній просив справу розглядати
без дослідження письмових доказів по
справі, правильно розуміючи зміст даних обставин справи і наявних доказів,
згідно пред'явленого йому обвинувачення за ст. 122 ч.1 КК України.

Інші учасники судового розгляду не
заперечували проти цього, а тому суд
відповідно до ч.3 ст.299 КПК України обмежив дослідження фактичних обставин
справи допитом підсудного, визнавши недоцільним дослідження інших доказів по
справі, які ніким не оспорюються.

Учасникам процесу роз'яснено, що в такому разі вони будуть
позбавлені права оспорювати ці фактичні обставини справи в апеляційному
порядку.

За таких обставин суд вважає, що органи
досудового слідства правильно кваліфікували дії підсудного ОСОБА_1 за ст. 122
ч.1 КК України, як умисне середньої тяжкості тілесне ушкодження, тобто умисне
ушкодження, яке не є небезпечним для життя і не потягло за собою наслідків
передбачених у статті 121 КК України, яле таке, що спричинило тривалий розлад
здоровя.

До обставин пом”якшуючих відповідальність підсудного ОСОБА_1 суд
відносить те, що він щиро розкаявся у скоєному та активно сприяв розкриттю
злочину.

Крім того при призначенні покарання
підсудному ОСОБА_3 суд враховує те, що він вперше притягується до кримінальної
відповідальності, позитивно характеризується за місцем проживання та являється
інвалідом Ш групи.

За таких обставин, враховуючи думку
потерпілої про призначення підсудному більш м"якого вигляду покарання, суд
вважає можливим виправлення і перевиховання підсудного ОСОБА_1 без ізоляції
його від суспільства, тобто звільнити його від відбування покарання
призначеного за даним вироком з випробуванням та покладенням на нього
зобов'язань на підставі ст.ст. 75,76 КК України.

На підставі наведеного, керуючись
ст.ст. 299 ч.3, 323-324 КПК України, суд -

З
А С У Д И В:

ОСОБА_1 визнати винним за ст. 122 ч.
1 КК України і призначити покарання у вигляді одного року позбавлення волі.

На підставі ст.
75,76 КК України звільнити засудженого ОСОБА_1.
від відбування покарання
призначеного за даним вироком з випробуванням з іспитовим строком 1 рік,
зобов'язати його повідомляти органи кримінально-виконавчої системи про зміну
місця проживання.

До вступу вироку в
законну силу запобіжний захід засудженому ОСОБА_1 залишити попереднім - підписку про невиїзд.

На вирок може бути подана апеляція до
апеляційного суду Чернігівської області протягом п'ятнадцяти діб через
Прилуцький міськрайонний суд.

Головуючий
Гумен В.М.