Справа № 1-245/10
В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

02.12.2010 року Новобузький районний суд
Миколаївської області в складі:
головуючого судді: Васильченко Н.О.,

при секретарі: Войцеховській О.А.,

за участю прокурора: Грицюка Ю.А.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в приміщенні Новобузького
районного суду Миколаївської області
кримінальну справу по обвинуваченню

ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1,

уродженця м. Новий Буг,
українця, громадянина України, маючого

базову загальну середню
освіту, не одруженого, не працюючого,

проживаючого за адресою:
АДРЕСА_1,

раніше судимого 02.08.2007р.
Новобузький районним судом

Миколаївської області за
ст. 185 ч. 3 КК України до 3 років

позбавлення волі, на
підставі ст. 75 КК України з
випробуванням

на 2 роки,

в скоєні злочину передбаченого ст.
296 ч. 1 КК України -

ВСТАНОВИВ:

21.10.2010 року близько 14:00 години
ОСОБА_1 перебуваючи в стані
алкогольного сп'яніння прийшов в
Жовтневий ДНЗ «Колосок», який
розташований за адресою вул. Ватутіна, 2
м. Новий Буг з метою забрати свою доньку
ОСОБА_2. Вихователь гр. ОСОБА_3 на
прохання гр. ОСОБА_1 віддати йому дитину
відмовилася та відвела його до
завідуючої дитячим садком гр. ОСОБА_4,
для вирішення питання. У своєму
кабінеті гр. ОСОБА_4 роз'яснила гр.
ОСОБА_1, що згідно наказу їм заборонено
віддавати дітей батькам, які
перебувають в стані алкогольного
сп'яніння, оскільки вони несуть
відповідальність за дітей і що на даний
час згідно режиму дня у дитячому садку
«Сон». Після цього гр. ОСОБА_1
проігнорувавши роз'яснення завідуючої
самовільно пішов у групу дітей
молодшого віку де знаходилася його
донька ОСОБА_2 та хотів зайти у спальню
де спали діти, але вихователь гр. ОСОБА_3
почала йому перешкоджати. Виявляючи
неповагу до суспільства гр. ОСОБА_1
відштовхнув у бік вихователя гр. ОСОБА_3
та забіг у спальню де спали діти та
шукаючи свою дитину почав розкривати
інших дітей, які спали, в результаті
чого розбудив дітей віком до трьох
років і вони почали плакати. Коли гр.
ОСОБА_1 намагався винести із закладу
свою дитину то вихователі та завідуюча
стали йому на перешкоді і забрали у
нього дитину. Після цього гр. ОСОБА_1 з
особливою зухвалістю почав бити по
вхідних дверях руками і ногами, а потім
зняв їх із петель та викинув на двір,
перебуваючи у приміщені на першому
поверсі він продовжив бити по інших
дверях руками та ногами не зважаючи на
неодноразові вимоги працівників
закладу припинити свої хуліганські
дії. Потім гр. ОСОБА_1 продовжуючи
вчиняти хуліганські дії піднявся на
другий поверх, де також зайшов у
спальню де спали діти, та почав їх
розкривати шукаючи свого сина ОСОБА_5
Також за ним пішли вихователі та
завідуюча з метою перешкодити забрати
дитину та з вимогами припинити вчиняти
хуліганські дії. Так як гр. ОСОБА_1
перешкодили за брати другу дитину то
він не припиняючи вчиняти хуліганські
дії, обірвав гардину над вікном,
намагався відчинити вікно та зламав
його, розбив скло у даному вікні.
Продовжуючи вчиняти хуліганські дії з
особливою зухвалістю та не реагуючи на
зауваження гр. ОСОБА_1 зійшов на перший
поверх де відірвав дверну ручку та
кинув нею по світильнику в результаті
чого розбив його. Коли гр. ОСОБА_1 вийшов
з приміщення дитячого садку на подвір'я
продовжуючи виражатися нецензурною
лайкою то працівники закладу вийшли
також на двір та стали на порозі біля
вхідних дверей щоб перешкодити йому
знову зайти до приміщення та
забезпечити захист дітей від дій які
шкодять їхньому психологічному
здоров'ю. В результаті хуліганських
дій, які продовжувалися близько 1-го
часу було порушено нормальний режим
роботи закладу та в ході пошкодження
майна завдані матеріальні збитки на
загальну суму 300 гривень. В процесі
розгляду матеріалу гр. ОСОБА_1 завдані
матеріальні збитки відшкодував у
повному обсязі.

В судовому засіданні підсудний
ОСОБА_1 суду пояснив, що свою вину у
вчинені злочину передбаченому ст. 296 ч. 1
КК України визнає повністю, в скоєному
щиро розкаюється, дійсно він в стані
алкогольного сп'яніння намагався дітей
забрати із дитячого садка, щоб придбати
дітям одяг, після чого хотів повернути
їх у дитячій садок. Чому він вчинив
хуліганські дії він не знає, оскільки
алкоголем не зловживає та залежності
не має.

Враховуючи, що підсудний ОСОБА_1
свою вину у вчиненні злочину
передбаченого ч. 1 ст. 296 КК України
визнав повністю, суд з урахуванням
думки учасників судового розгляду в
порядку ст. 299 ч. 3 КПК України вважає
недоцільним дослідження доказів
стосовно тих фактичних обставин справи
та розміру цивільного позову, які ніким
не оспорюються, обмежившись
свідченнями підсудного і
характеризуючими даними його
особистості.

Цивільний позов по справі не
заявлений.

Таким чином, суд приходить до
висновку, що вина ОСОБА_1 по ст. 296 ч. 1 КК
України доказана і його дії,
хуліганство, тобто грубе порушення
громадського порядку з мотивів явної
неповаги до суспільства, що
супроводжувалось особливою зухвалістю
-кваліфіковані правильно.

При визначені виду та міри
покарання підсудному ОСОБА_1 суд
враховує характер і ступінь суспільної
небезпеки скоєного, дані що
характеризують підсудного. Суд вважає,
що скоєний підсудним злочин
відноситься до категорії середньої
тяжкості.

Підсудний по місця проживання
характеризується посередньо.

Обставиною, що пом'якшує
підсудному покарання є щире каяття у
скоєному та добровільне відшкодування
завданого збиткую.

Обставиною, яка обтяжує
покарання підсудному є скоєння злочину
в стані алкогольного сп'яніння.

Враховуючи особу підсудного,
обставини, при яких ним було скоєно
злочин, суд приходить до висновку, що
його виправлення і перевиховання
можливе лише без ізоляції від
суспільства, шляхом призначення
покарання у вигляді обмеження волі із
застосуванням ст. ст. 75, 76 КК України.

На підставі викладеного,
керуючись ст. ст. 323-324 КПК України, суд -

ЗАСУДИВ:

ОСОБА_1 визнати винним у
вчиненні злочину, передбаченому ст. 296
ч. 1 КК України і призначити покарання у
вигляді обмеження волі строком на 1 рік.

На підставі ст. 75 КК України звільнити
засудженого ОСОБА_1 від відбуття
покарання з випробуванням строком на 1
рік.

Відповідно до ст. 76 КК України
зобов'язати засудженого ОСОБА_1 не
виїжджати за межі України на постійне
проживання без дозволу кримінально
-виконавчої системи; повідомляти
органи кримінально -виконавчої системи
про зміну місця проживання, роботи;
періодично з'являтись на реєстрацію в
органи кримінально -виконавчої
системи.

Запобіжний захід засудженому
ОСОБА_1 до набуття вироком законної
сили залишити у вигляді підписки про
невиїзд.

На вирок може бути подана
апеляція протягом 15 діб з моменту його
проголошення до апеляційного суду
Миколаївської області.

Суддя Новобузького районного суду

Миколаївської області
Н.О. Васильченко