Справа № 11-86/11 Головуючий у І інстанції Розинко
Категорія - ст. 368 ч.2 КК України Доповідач Шахова О. Г.
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

10 березня 2011 року колегія суддів судової палати у кримінальних справах апеляційного суду Чернігівської області в складі:

Головуючого-суддіОСОБА_1
суддів : Борисенка І.П., Сердюка О.Г.

при секретарі Фесюрі Т.І.

з участю прокурора Євхименка В.В.

захисників: ОСОБА_2, ОСОБА_3

засудженого ОСОБА_4

розглянула у відкритому судовому засіданні в м. Чернігові кримінальну справу за апеляціями прокурора, який приймав участь у розгляді справи судом першої інстанції, захисників ОСОБА_2, ОСОБА_3, засудженого ОСОБА_4 на вирок Деснянського районного суду м. Чернігова від 20 жовтня 2010 року.

Цим вироком : ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженець. Миколаївка Семенівського району Чернігівської області, українець, громадянин України, ІНФОРМАЦІЯ_2, відсторонений від займаної посади начальника Головного управління Міністерства України з питань надзвичайних ситуацій та у справах захисту населення від наслідків Чорнобильської катастрофи в Чернігівській області, одружений, має на утриманні неповнолітню доньку ІНФОРМАЦІЯ_3, раніше не судимий, мешканець м. Чернігова, вул.Ушинського,6,

засуджений:

- за ст. 368 ч. 2 КК України із застосуванням ст. 69 КК України до 4 років позбавлення волі з позбавленням права обіймати посади, повязані з організаційно-розпорядчою діяльністю на 3 роки та з конфіскацією всього майна, яке є власністю засудженого.

На підставі ст. 54 КК України позбавлено ОСОБА_5 спеціального звання полковник служби цивільного захисту.

Стягнуто із засудженого ОСОБА_4 на користь держави 11708 грн.04 коп. судових витрат за проведення експертиз.

Питання про речові докази вирішено відповідно до ст. 81 КПК України.

Як встановив суд, ОСОБА_6, перебуваючи з 12.06.2008 р. на посаді начальника Головного управління Міністерства України з питань надзвичайних ситуацій та у справах захисту населення від наслідків Чорнобильської катастрофи в Чернігівській області, маючи спеціальне звання полковник служби цивільного захисту, будучи службовою особою, наділеною функціями представника влади та займаючи відповідальне становище, одержав хабара, поєднаного з його вимаганням, за наступних обставин:

Так, 17.01.2008 p., близько 01 год., ОСОБА_6, рухаючись в службовому автомобілі Nissan Almera, державний номер 6502 Ч2, в м. Чернігові по вул. Ціолковського потрапив у дорожньо-транспортну пригоду, в результаті якої автомобіль отримав пошкодження. Поставивши на меті проведення робіт по відновленню автомобіля можливостями своїх підлеглих, підсудний дав таке розпорядження начальнику управління матеріально-технічного забезпечення ГУ МНС України в Чернігівській області підполковнику служби цивільного захисту ОСОБА_7, але той, уважаючи те незаконним, відмовився його виконувати, про що повідомив ОСОБА_4

У зв'язку із чим, ОСОБА_4 став більш прискіпливо відноситися до ОСОБА_7, ініціював службові розслідування щодо того, а в подальшому, став вимагати від того, з метою покращення їхніх стосунків, передачі йому, спочатку двох мобільних телефонів "Нокіа 8800", а в подальшому - крім цих телефонів, ще й грошей у розмірі 5000 доларів США, тому ОСОБА_7, будучи поставлений неправомірними діями ОСОБА_4 в такі умови, вимушений був погодитися на передачу останньому хабара з метою запобігання настанню шкідливих наслідків стосовно своїх прав і законних інтересів.

Після чого, 10.07.2009 p., близько 09.30 год., перебуваючи в службовому кабінеті начальника Головного управління МНС України в Чернігівській області, який знаходиться за адресою м. Чернігів, пр. Миру, 190А, ОСОБА_7 дав, а ОСОБА_6 одержав обумовлену раніше суму хабара в розмірі 5000 доларів США, що за курсом Національного банку України складало 38112 грн. Крім того, ОСОБА_7 дав ОСОБА_6 в якості хабара два мобільні телефони "Нокіа 5800" із комплектами аксесуарів до них, вартістю 3534 грн. 96 коп. кожний, так як, обумовлених раніше мобільних телефонів "Нокіа 8800", він у торгових установах м. Чернігова не знайшов. Усього розмір хабара становив 45181 грн. 92 коп. Залишивши гроші та телефони на робочому столі ОСОБА_4, ОСОБА_7 разом із тим вийшли з кабінету й по дорозі ОСОБА_4 повідомив ОСОБА_7С, щоб той більше не хвилювався, так як усі можливі стягнення по відкритим службовим розслідуванням у майбутньому він познімає.

В апеляціях:

Прокурор, який приймав участь у розгляді справи судом першої інстанції, не оспорюючи фактичних обставин справи, кваліфікацію дій засудженого просить вирок суду скасувати, у звязку з невідповідністю призначеного покарання тяжкості злочину, особі засудженого внаслідок мякості та постановити новий вирок, яким призначити покарання у вигляді 8 років позбавлення волі з позбавленням права обіймати посади, повязані з виконанням організаційно-розпорядчою діяльністю строком на 3 роки з конфіскацією майна. На підставі ст. 54 КК України позбавити спеціального звання полковника служби цивільного захисту. Посилається на те, що при призначенні покарання, суд першої інстанції не мав підстав для застосування ст. 69 КК України, оскільки суд вказав ряд обставин не передбачених ст. 66 КК України, а тільки ті, які характеризують особу.

Захисник ОСОБА_2, в інтересах засудженого ОСОБА_4 просить скасувати вирок, як незаконний, оскільки висновки суду не відповідають фактичним обставинам справи, а справу направити на додаткове розслідування. Посилається на те, що судове слідство в суді першої інстанції було проведено однобічно та неповно, оскільки не були витребувані і досліджені документи та інші докази для підтвердження або спростування обставин, які мають істотне значення для правильного вирішення справи. Зазначає, що незаконно була порушена кримінальна справа, приводами та підставами для порушення кримінальної справи стали завідомо неправдива заява та матеріали, що оформлені службовими особами з перевищенням влади і службових повноважень та з порушенням встановленого порядку їх зібрання, а тому всі додані до цих протоколів документи і речі є недопустимими доказами, оскільки незаконно отримані.

Також зазначає, що записи зроблені на диктофон ОСОБА_7 не можуть вважатися належними та допустимими доказами так, як вони могли бути вільно відредаговані користувачем і заздалегідь підготовлені для надання до правоохоронних органів в якості доказу. Суд неправильно прийшов до висновку про вимагання хабара. Суд, постановляючи вирок, взяв до уваги довідку по кілометражу автомобіля, надану обвинуваченням та відкинув довідку, надану захистом, ніяким чином не обґрунтувавши це у вироку. Факт знаходження ОСОБА_4 поза межами ГУ МНС В Чернігівській області підтверджується документально та показаннями ряду свідків, але суд не взяв їх до уваги, натомість надав перевагу одному свідку і ніяким чином не обґрунтував це у своєму вироку. При наявності протиріч між показаннями свідків ОСОБА_7, ОСОБА_8 та ОСОБА_9, щодо наявності в руках у ОСОБА_7 будь-яких пакетів, викликає необхідність в проведення відтворення обстановки і обставин події, але це не було зроблено ні під час досудового слідства, ні під час судового розгляду, шляхом дачі органу дізнання судового доручення. Стверджує, що факт отримання ОСОБА_4 хабара не підтверджується зібраними доказами, а саме відеозаписом, записами на диктофоні.

Захисник ОСОБА_3 просить скасувати вирок, а справу направити на додаткове розслідування. Посилається на те, що суд безпідставно прийшов до висновку, що всі показання ОСОБА_4 є не повними та не обґрунтованими, і тому не взяв їх за основу, як правдиві пояснення непричетності ОСОБА_4 до злочину.

Зазначає, що суд безпідставно поклав показання свідка ОСОБА_10 в основу обвинувачення ОСОБА_4 за ст. 368 ч. 2 КК України, безпідставно прийшов до висновку про те, що ОСОБА_4 08.07.2009 року не залишав територію Чернігова, оскільки в судовому засіданні ОСОБА_4 пояснив , що у нього декілька мобільних телефонів, один з яких він забув в кабінеті, який не зачинив, а також він 08.07.2009 року близько 10 години перебував у воєнному гарнізоні в с.Десна, де зустрічався з директором банно-прачечного комбінату ОСОБА_11, про що останній зазначив в своїх показаннях, які були проігноровані судом.

Вважає, що роздруківку аудіозапису не можна розглядати, як доказ вимагання хабара від ОСОБА_10, оскільки, згідно протоколу огляду аудіопристрою вбачається, що аудіозапис прослуховувався вибірково, не зрозуміло ким зроблена роздруківка, оскільки вона не була навіть підписана.

Вказує, що згідно протоколу огляду грошових купюр, гроші знаходились у ОСОБА_10 з 14 год. 09.07.2009 року до 10 год. 10.07.2009 року, що не позбавляло його можливості підкинути їх ОСОБА_4, оскільки, як було встановлено судом, ремонт в його кабінеті проводився під керівництвом ОСОБА_10, він знав про інший вхід до кабінету і мав ключ від нього, тому твердження ОСОБА_4 про те, що гроші йому підкинули не можна залишати поза увагою. ОСОБА_8 і ОСОБА_12 в суді показали, що не бачили у ОСОБА_10 пакунку з двома коробками з мобільними телефонами, а ні під час досудового слідства ні в судовому засіданні точно не встановлено, яким саме чином гроші та мобільні телефони опинились на столі у ОСОБА_4.

На думку захисника при винесенні вироку суд прийняв до уваги лише покази ОСОБА_10, залишивши поза увагою покази інших свідків. При призначенні покарання суд не в повній мірі врахував всі помякшуючі вину обставини, а саме те, що на утриманні ОСОБА_4 знаходиться теща пенсійного віку, яка являється інвалідом другої групи, що його дружина має тяжке захворювання, не прийнято до уваги стан здоровя дочки ОСОБА_4 та самого засудженого.

Засуджений ОСОБА_4 просить вирок скасувати, як незаконний, а справу провадженням закрити. Посилається на те, що досудове та судове слідство проведено неповно з істотним порушенням норм кримінально-процесуального закону. Зазначає, що не скоював злочин і жодних дій щодо вимагання та отримання грошей і мобільних телефонів не скоював і не знає яким чином ці речі з»явились у нього на робочому столі. Вказує, що справа була порушена слідчим не законно. В матеріалах справи відсутні будь-які дані щодо організації проведення по заяві ОСОБА_10 від 09.07.2009 року оперативно-розшукової діяльності, але згідно протоколу про результати здійснення оперативно-технічних заходів від 13.07.2009 року оперативно-розшукова справа категорії « Захист» була заведена 08.07.2009 року. Звертає увагу на те, що здійснення оперативно-розшукових заходів проводилося на підставі дозволу начальника УМВС від 10.07.2009 року, що є перевищенням його повноважень, а саме надання дозволу на застосування оперативно-технічних засобів, отримання інформації, що потягло за собою проведення ряду оперативних дій внаслідок чого було незаконно порушено кримінальну справу та проведено досудове і судове слідство.

Щодо того, що він почав ініціювати службові перевірки відносно ОСОБА_10 після того, як останній відмовив йому в ремонті автомобіля не знайшли свого підтвердження під час судового розгляду і спростовуються матеріалами справи.

Також зазначає, що записи зроблені на диктофон ОСОБА_7 не можуть вважатися належними та допустимими доказами так, як вони могли бути вільно відредаговані користувачем і заздалегідь підготовлені для надання до правоохоронних органів в якості доказу.

Суд не взяв до уваги, не проаналізував та не усунув значні протиріччя, що він не міг знаходитися 08.07.2009 року зранку на робочому місці і говорити з ОСОБА_13, не дав оцінки свідченням свідків з цього приводу та довідкам, що підтверджували його знаходження в той час на території Банно-прачечного комбінату, та пробігу його автомобіля НОМЕР_1.

Вказує на те, що факт отримання ним хабара не підтверджується зібраними доказами, а саме відеозаписом, записами на диктофоні, а крім того, кабінет має два входи і Федоров мав змогу підкинути грошові кошти останньому, оскільки мав доступ до його кабінету, перебував в приймальні в той час, коли кабінет ОСОБА_4 був без нагляду.

Крім того зазначає, що на той час він хворів на гострий алергічний конюктивіт, для його лікування використовував краплі, які значно погіршують зір.

Заслухавши доповідача, пояснення прокурора, який просив апеляцію задовольнити, вирок суду скасувати та постановити новий вирок, яким призначити покарання у вигляді 8 років позбавлення волі з позбавленням права обіймати посади, повязані з виконанням організаційно-розпорядчою діяльністю строком на 3 роки з конфіскацією, на підставі ст.54 КК позбавити його спеціального звання полковника служби цивільного захисту, захисників ОСОБА_2 та ОСОБА_3, які підтримали свої доводи в апеляції про не винуватість засудженого в інкримінуємому злочині, змінивши вимоги з направлення справи на додаткове розслідування на її закриття, в звязку з відсутністю в діях останнього складу злочину, засудженого, який підтримав свою апеляцію та прохання захисників і просив задовольнити їх в повному обсязі з вказаних у них підстав, перевіривши матеріали справи та обговоривши викладені в апеляціях доводи, колегія суддів вважає, що всі апеляції не підлягають задоволенню з наступних підстав.

Висновок суду про доведеність вини ОСОБА_4 у вчиненні зазначеного у вироку злочину, за обставин, встановлених судом ґрунтується на допустимих і достатніх, ретельно досліджених у судовому засіданні доказах, детально викладених у вироку, які узгоджуються між собою та яким суд дав належну юридичну оцінку.

Не зважаючи на заперечення ОСОБА_4 вини в пред'явленому обвинуваченні, з усіх наданих суду доказів, у тому числі і його свідчень, отриманих під час судового слідства, беззастережно слідує, що, обставини скоєння ним злочину достовірно встановлені судом, такі стверджується поясненнями свідків, іншими перевіреними судом доказами.

Засуджений ОСОБА_4 у судовому засіданні вину в пред'явленому обвинуваченні не визнав та пояснив, що жодних дій щодо вимагання грошей та телефонів у ОСОБА_7 не скоював, той його обмовляє, з метою звільнення посади для ОСОБА_14, попереднього керівника, і діяв в інтересах того. Він не мав жодних підстав покладати на ОСОБА_14 обов'язок із пошуку спонсорів для ремонту пошкодженого автомобіля, оскільки той не мав до цього ніякого відношення. Службові розслідування проводились не лише щодо ОСОБА_14, а й інших підлеглих, але дійсно на напрямку роботи останнього, там були найбільш серйозні порушення. Заперечує будь-які розмови із ОСОБА_14, де б він би погрожував тому, чи вимагав цінності, аудіо записи розмов вважає фальсифікованими, оскільки там є окремі слова й фрази, сказані дійсно ним, але за інших обставин, такі є змонтованим, що викривляють дійсний зміст розмов. Виключає можливість давання ним доручення ОСОБА_13 на отримання від ОСОБА_7 грошей, більш того, перебуваючи на той час за межами м. Чернігова, заперечує навіть можливість спілкування з ОСОБА_13 Разом із тим, 10.07.2009 р. ОСОБА_7 дійсно був у нього з доповіддю в службовому кабінеті, але спілкування було виключно зі службових питань, він не бачив, щоб той клав на стіл гроші й телефони. Кабінет він залишив разом із ОСОБА_7 незамкненим. Зазначає, що до кабінету є вхід через інші двері, тому ймовірно хтось, зацікавлений у цьому, заніс ті речі до кабінету в його відсутності. За час служби він виконував чисельні й відповідальні урядові доручення, як на території України, так і поза її межами, у зв'язку із чим має нагороди та відзнаки. З вищенаведених підстав має бути виправданим в інкримінованому йому злочині.

На досудовому слідстві він відмовився від дачі свідчень (т.2,а.с.48, 49, 50, 51, 52,т.2 а.с. 207 ). З його пояснення на а.с.53-54 т.2 вбачається, що він заперечує скоєння ним злочину та відмовляється давати свідчення, але посилань на будь-які докази чи обставини, які доводили б його позицію непричетності до одержання хабара не зазначає.

Аналіз, усіх наданих суду свідчень засудженого, дозволяє зробити висновок, що всі вони, хоча й містять у собі заперечення скоєння протиправних дій з його боку, проте не є однозначними, повними та обґрунтованими, і суд правильно не надав їм визначального значення.

Наведені у апеляціях засудженого та його захисників доводи про непричетність його до злочину, за який його засуджено, є безпідставними.

Свідок ОСОБА_7, начальник управління матеріально-технічного забезпечення ГУ МНС України в Чернігівській області показав, що з керівником ОСОБА_4 були нормальні стосунки до того часу, коли сталася аварія з автомобілем, і той наказав йому знайти спонсорів, які б сплатили за ремонт автомобіля, на що він відмовився і це погіршило їхні стосунки. У подальшому, наприкінці 2008 року ОСОБА_4 забажав, аби він у якийсь незаконний спосіб отримав від керівників організацій, що орендували телефонні вежі, два мобільні телефони марки Нокіа 8800 безкоштовно, хоч і знав, що за експлуатацію веж вноситься орендна плата, але все ж він на це погодився, однак цим займатися не став, а ОСОБА_4 про це забув. Перед відпусткою, в травні 2009 року, він зайшов до засудженого, той спитав, як він збирається працювати далі, оскільки не виконав його доручення щодо телефонів і не вирішує фінансових питань. Він спитав про яку суму йде мова, той відповів - 5000 доларів США. Коли сказав, що зараз не готовий дати відповідь, засуджений заявив, що після відпустки вони повернуться до цієї розмови. Він зрозумів, що ОСОБА_4 вимагав у нього два телефони та 5000 доларів США, як хабар, сказав, що за вирішення питання в Міністерстві, оскільки йому було відомо, що ОСОБА_4 було розпочато п'ять службових розслідувань щодо нього. Тоді ж він і вирішив робити записи розмов із ОСОБА_4 на диктофон і для цього взяв у борг у свого знайомого 2 телефони Нокіа 5600, оскільки телефонів Нокіа 8800 у продажу не було. В перший свій робочий день після лікарняного, 07.07.2009 р., при зустрічі з ОСОБА_4 першим розпочав розмову про те, що йому відомо про службові розслідування, що він погоджується на умови того й готовий дати тому 2 телефони та 5000 доларів, ОСОБА_4 пообіцяв закрити службові розслідування та повідомить коли потрібно віддати гроші. Наступного дня ОСОБА_4 наказав привезти гроші, пояснивши, що дасть команду, кому їх віддати. Так як грошей у нього не було, він звернувся до правоохоронних органів, надав їм для прослуховування диктофон і погодився співпрацювати зі співробітниками міліції, отримавши від тих помічені гроші. Того ж дня до нього на роботі підходив Божинов і казав, що ОСОБА_4 доручив йому забрати гроші, суму не називав, але він відмовив тому. І на другий день Божинов з тим же проханням підходив до нього, він йому знову відмовив, сказавши, що про гроші нічого не знає і нічого давати не буде. ОСОБА_13, судячи з розмови в курсі їх справи не був. Він, 10.07.2009 року, з грошима та телефонами зайшов до кабінету ОСОБА_4, який сказав, щоб він не турбувався, так як відносно нього закриють всі справи, він був у Міністерстві і консультувався як краще це зробити, щоб у нього не було в подальшому проблем. Про ОСОБА_13 він у ОСОБА_4 спитав і сказав, що вирішив сам занести гроші, той відповів, що все нормально і він давав таку вказівку. Телефони в пакеті та гроші, зв'язані резинкою, він поклав на стіл, ОСОБА_4 це добре бачив, все зрозумів, але в руки нічого не брав. Він спочатку встав і побіг до іншої кімнати де знаходився сейф, а потім мабуть передумав і повернувся., сказавши, що покладе їх потім. Гроші та телефон залишились на столі, а вони разом удвох пішли з кабінету, обговорюючи, як у них залагодяться відносини і як вони будуть далі працювати.

В судовому засіданні були досліджені попередні показання ОСОБА_7 (т. 1, а.с.16-17, 43-44, 194-203, 204-206. 207-208), які він підтвердив і вони узгоджуються між собою.

Узгоджуються з показаннями ОСОБА_7 і показання свідка ОСОБА_15, начальника відділу державного пожежного нагляду ГУ МНС у Чернігівській області, який розповів, що 08.07.2009 р. його запросив ОСОБА_4 і дав доручення, без пояснення будь-яких подробиць, отримати від ОСОБА_7 5000 доларів США та передати йому. З останнім у нього були нормальні стосунки і він думав, що той розповість про ці гроші. Але, коли він розповів про доручення керівника, побачив на обличчі ОСОБА_7 здивування, було видно, що йому це не сподобалось, той сказав, що повинен особисто передати кошти, ніхто не повинен був про це знати. Він так і не розповів, що це за гроші, лише пояснив, що буде говорити із ОСОБА_4 про те, чому потрібно саме через його передавати кошти. Про хабар він тоді не думав, а на другий день уже відбув у відпустку. Такі ж показання він давав і на досудовому слідстві (т.1, а.с.255, 256).

Підстав для сумніву в правдивості показань даних свідків та правильності оцінки їх показань судом у колегії суддів не має, оскільки показання цих свідків узгоджуються між собою, вони детальні, послідовні і не суперечать доказам, які маються в матеріалах справи.

Свідок ОСОБА_8, діловод архіву ГУ МНС України в Чернігівській області, в судовому засіданні показала, що 10.07.2009 р. прийшла на роботу, у приймальну кабінету керівника ОСОБА_4, останнього ще не було, вона пішла в канцелярію, а кабінет начальника й приймальня залишилися відкритими. Через 5 хвилин повернувшись, застала в приймальні ОСОБА_12 і ОСОБА_7, ОСОБА_12 був із папкою, а що було в руках ОСОБА_7 вона не помітила, а потім прийшов і ОСОБА_4, з яким, першим до кабінету зайшов ОСОБА_12, а потім, окремо, ОСОБА_7. Через деякий час ОСОБА_4 вийшов разом з ОСОБА_7, кабінет за собою не закрив, оскільки йому було потрібно кудись їхати, але він мав намір у той день повернутися. Через десять хвилин зайшли п'ять чоловік, вона не знала, хто вони й почали відразу відкривати двері начальника, але вона їм сказала, що того немає й вони вийшли. Після цього вона закрила кабінет керівника і відкрила вже після повернення того, разом з співробітниками міліції. Зазначила, що у ОСОБА_4 на столі завжди був порядок, перед приходом керівника вона заходила в кабінет, щоб занести документи, але грошей на столі вона не бачила. Підтвердила показання дані на досудовому слідстві (т.1, а.с.218-222, 223-225), що будь-яких сторонніх предметів та грошей на столі ОСОБА_4 не було. ОСОБА_4 користувався телефоном 1.

Свідок ОСОБА_12, заступник начальника з питань оперативного реагування та цивільного захисту ГУ МНС України в Чернігівській області судовому засіданні, що 10.07.2009 р. був відповідальний по Головному управлінню від керівництва і піднявся до приймальної керівника для погодження в того документів, де вже був ОСОБА_7, у того в руках був щоденник і декілька паперів, потім підійшла секретар. Він першим зайшов до кабінету підсудного, пробув там 3-4 хвилини, після нього зайшов ОСОБА_7. Потім він побачив на вулиці, що ОСОБА_4 і ОСОБА_7 направились до хвіртки, і до них направились співробітники міліції. Знав, що проводились службові розслідування щодо матеріально-технічних складів, тому що в управлінні були прорахування в роботі. ОСОБА_4 вимагав від усіх працювати, але вимагав не жорстоко. Щопонеділка провадились оперативні наради, була присутня керівна ланка. Там згадувалось й те управління, яке очолював ОСОБА_7, оскільки були проблемні питання, пов'язані зі збереженням матеріальних цінностей та питання до ОСОБА_7 про відношення тим до своїх обов'язків. ОСОБА_4 більше уваги приділяв управлінню, яким керував ОСОБА_7, він не вбачав у цьому прискіпливості того до роботи ОСОБА_7. Він підтвердив показання дані ним на досудовому слідстві, зокрема, що в руках у ОСОБА_7 він бачив якісь папери та мабуть записну книжку, але особливої уваги на дані деталі тоді він не звертав, а тому не може сказати, що той тримав у руках (т.1, а.с.230-231).

Свідок ОСОБА_16, заступник начальника управління - начальник відділу технічного та спеціального забезпечення ГУ МНС України в Чернігівській області, суду показав, що ОСОБА_7 його начальник. Перевірки проводились, як по відношенню до ОСОБА_7, так і в цілому по діяльності управління. Коли ОСОБА_4 прийняв посаду, йому доповіли про матеріально-технічний стан управління, який був незадовільним. Недоліки були ще до приходу того, це було пов'язано з минулою діяльністю, і ці недоліки не були усунені при ОСОБА_4. Управління дало слабину в роботі й це останнім ставилося у вину всьому відділу. Із цих питань провадились службові розслідування. На його думку керівнику можна було знайти інший підхід, не такий жорсткий, не проводити службове розслідування.

На досудовому слідстві свідок ОСОБА_16 зазначав, що до жовтня 2008 року службові стосунки між ОСОБА_4 та ОСОБА_7 були нормальні. Після жовтня місяця між ними або між їхніми службовими стосунками щось відбулося, так як різко змінилося відношення ОСОБА_4 до ОСОБА_7 та всього управління матеріально-технічного забезпечення Це виражалося в даних ініційованих службових розслідуваннях, прискіпливе ставлення до поставлених завдань матеріально-технічного забезпечення підрозділів, хоча фінансування з міністерства по даним напрямкам фактично було відсутнє (т.1, а.с.238-239). В судовому засіданні дані свідчення свідок підтвердив.

Свідок ОСОБА_17, інспектор ЦПЗ та роботи з особовим складом ГУМ НС України суду показала, що вона виконувала обовязки завідуючої канцелярії і підпорядковувалася начальнику управління. Проводилися розслідування стосовно відділу матеріально-технічного забезпечення, зареєстровано чотири накази про службове розслідування. Вона була присутня на нарадах і більшість питань стосувалося матеріально-технічного забезпечення. Також свідок підтвердила свої показання на досудовому слідстві (а.с.235 т.1), що ОСОБА_4 ставився дуже вимогливо до ОСОБА_7, чим це було викликано їй не відомо.

Свідок ОСОБА_18 (а.с.236 т.1) на досудовому слідстві показав, що займається продажем побутової та компютерної техніки, реалізацією мобільних телефонів. З ОСОБА_7 знайомий з 2006 року. 06.07.2009 року в першій половині дня до нього звернувся останній з приводу придбання двох мобільних телефонів „Нокіа-8800. Таких телефонів в наявності не було і запропонував більш сучасну модель „Нокіа-5800. Той погодився, але за умови, якщо вони не підійдуть, він їх поверне, оплатить протягом місяця. Кому він їх брав йому не відомо. ОСОБА_7 був виписаний рахунок-фактура від 06.07.2009 року, де вказана вартість двох телефонів 7069,22 грн.

Свідок ОСОБА_19 (а.с.240 т.1) на досудовому слідстві показував, що він працював головним фахівцем відділу матеріального забезпечення і прямим керівником був ОСОБА_7. Останні півроку відчувалося морально-психологічне напруження в роботі колективу матеріально-технічного забезпечення. Вважає, що дані підстави були викликані тим, що були якісь непорозуміння з боку ОСОБА_7 та ОСОБА_4, чим були викликані дані непорозуміння йому не відомо. Робота відділу за останні півроку ОСОБА_4 визначалась як незадовільна. Постійно ініціювались службові розслідування.

Обставини скоєного стверджуються протоколом усної заяви ОСОБА_7 про злочин від 09.07.2009 р., в якій він зазначив про вимагання підсудним хабара у вигляді 5000 доларів США та двох мобільних телефонів марки "Нокіа 8800", оскільки той став прискіпливо до нього відноситись, погрожував переміщенням на нижчу посаду та звільненням з лав МНС, ініціював низку службових розслідувань, а для припинення таких дій, закриття службових розслідувань, поновлення нормальних службових стосунків та заступництво по службі вимагав хабара (т.1, а.с.13-15). Він, для викриття факту вимагання хабара ОСОБА_4, надав працівникам УБОЗ УМВС України в Чернігівській області два власних мобільних телефони марки "Нокіа-5800" з ІМЕІ 33231 та 18184 (т.1, а.с.18).

Безпосередньо обставини вимагання та отримання підсудним хабара стверджує й протокол огляду та прослуховування носія звукозапису - диктофону "OLIMPUS WS-320 М", який 09.07.2009 р. ОСОБА_7 надав при подачі заяви про скоєння злочину (т.1, а.с.13-15).

Згідно того, на означеному диктофоні містяться звукові файли, які фіксують розмови між ОСОБА_7 та ОСОБА_4, що відбулися 07.07.2009 р. та 08.07.2009 р. і зазначені записи були відтворені і досліджені в судовому засіданні та їх зміст викладений у вироку суду.

Текстуальний аналіз та аналіз змісту вищевказаних фонограм (а.с.60-66 т.1), свідчить про те, що в ході першої із розмов, ОСОБА_4 пояснює ОСОБА_7 ряд можливих негативних наслідків для нього та своє значення щодо нейтралізації таких наслідків, а також містить вимогу ОСОБА_4 до ОСОБА_7 щодо передачі йому 5000 доларів США та двох мобільних телефонів, з подальшим припиненням службових розслідувань щодо того. У другій із розмов ОСОБА_4 роз'яснюється, за яких обставин ОСОБА_7 повинен передати хабар, а також означається розмір того, а саме - два телефони "Нокія 8800" та гроші у кількості 5000 доларів.

Доводи засудженого та захисту з приводу недостовірності фонограм спростовуються наступним.

ОСОБА_4 в судовому засіданні заперечував достовірність даних фонограм, тому була проведена шляхом судового доручення експертиза. За висновком судово-фонескопічної експертизи від 24.03.2010 р. обидві з досліджених фонограм були виконані на диктофоні "OLIMPUS DIGITAL VOICE RECORDER WS-320 М", вони є оригіналами, у розмовах є мова засудженого та ОСОБА_7, ознак монтажу не виявлено (т.3, а.с.96-119).

У подальшому судом були призначені додаткова судово-фоноскопічна експертиза від 14.06.2010 р. (т.3,а.с.166-168), а також комплексна судова фоноскопічна та комп'ютерно-технічна експертиза від 16.07.2010 р. (т.3,а.с.177-180). Висновки підтвердили результати попереднього експертного дослідження, а саме висновок судово-фонескопічної експертизи від 24.03.2010 р. (т.3, а.с.185-192).

Відповідно до протоколу огляду від 09.07.2009 р., слідує, що ОСОБА_7 в присутності понятих були вручені два мобільні телефони "Нокіа-5800", які він раніше передав працівникам міліції, а ще грошові кошти в сумі 5000 доларів США з переписаними номерів та серіями купюр в кількості 50 купюр номінальною вартістю 100 доларів США кожна та коробки, в яких знаходяться телефони позначені спеціальним барвником для невидимих маркувань "Промінь-1", який світиться жовто-зеленим кольором в ультрафіолетовому випромінюванні (т.1, а.с.19-20).

У подальшому, як вбачається з протоколу огляду місця події від 10.07.2009 року, того ж дня, в службовому кабінеті засудженого на робочому столі виявлено та вилучено дві коробки з мобільними телефонами "Нокіа-5800" ІМЕІ 33231 та 18184 з аксесуарами до них, а також під пультом дистанційного управління 50 купюр номіналом 100 доларів США кожна, що мають номери та серії, які видавались ОСОБА_7 і вони відповідали ознакам речей, отриманих ОСОБА_7 від працівників УБОЗ УМВС України в Чернігівській області (т.1, а.с.22-23).

Вина ОСОБА_4 також підтверджується відеозаписом, визнаним по даній справі речовим доказом, з допомогою якого отримувалась інформація (слуховий та візуальний контроль), що проводилися в період часу з 10.07.2009 р. з 9 годин, за відповідним дозволом начальника УМВС стосовно начальника ГУ МНС України в Чернігівській області ОСОБА_4 Відібрані матеріали знаходяться на носії пам'яті SD 2.0 GB Sandisk індивідуальний № 29/4-1т (т.1, а.с.155) і який був переглянутий в судовому засіданні.

Зокрема, відповідно до протоколу огляду документів та предметів на а.с.156-165т.1 відеозапису 10.07.2009 року на 9 годину 11 хв. слідує, що чоловік з обєктивом записуючого пристрою папку кладе на крісло в приймальні до кабінету ОСОБА_4, а сам сідає на диван. До приймальні заходить чоловік у форменному одязі звання підполковник служби цивільного захисту( як відомо ОСОБА_4). Видно, що на кріслі лежить папка та синтетичний пакет синього кольору. Чоловік з обєктивом записуючого пристрою (як відомо ОСОБА_7) з крісла взяв папку та синтетичний пакет та зайшов до кабінету ОСОБА_4. ОСОБА_7 сідає за приставний стіл, а напроти нього через стіл сідає ОСОБА_4. Між ними відбувається діалог розмови, ОСОБА_7 надає засудженому на підпис документи та роз'яснює суть даних документів. Після чого останній починає розмову про службові розслідування, що відразу він їх припинити не може, але із часом це питання буде вирішено позитивно. На робочому столі будь-яких сторонніх предметів немає. ОСОБА_7 разом з ОСОБА_4 піднімаються зі столу, чутно шелест синтетичного пакету та наступний діалог розмови: "что обещал", ОСОБА_4 відповідає: " Пусть лежит". Вони виходять до вихідних дверей із кабінету, а потім ОСОБА_4 повертається до свого робочого столу та оглядає, що знаходиться на столі . Видно, що на столі лежить синтетичний пакет синього кольору, а під пультом дистанційного управління долари США. Потім ОСОБА_4 йде до особистої кімнати, яка знаходиться за робочим столом за стелею та відразу повертається до свого робочого столу, де знову оглядає речі, які лежать на столі. Вони покидають кабінет, йдуть по коридору і виходять з адмінбудівлі. За територією вищевказаної установи вони зупиняються. ОСОБА_4 говорить про службові розслідування, що відразу зупинити їх не може, при цьому, що в подальшому буде все добре, щоб він не хвилювався.

Необхідність проведення в даному випадку відтворення обстановки і обставин події з урахуванням показань ОСОБА_7, ОСОБА_8 та ОСОБА_12 щодо наявності в руках у ОСОБА_7 синтетичного пакету, як то зазначає в апеляції захисник ОСОБА_2, виходячи з відеозапису та вищенаведених показань свідків ОСОБА_7, ОСОБА_12, ОСОБА_17 - не вбачається.

Свідок ОСОБА_7 показував, що напис олівцем "8800" на аркуші паперу з типографським записом "Навчально-методичний центр цивільного захисту та безпеки життєдіяльності Чернігівської області" зробив ОСОБА_2, який написав модель телефону Нокіа, з тим, щоб він приніс йому такі. Відповідно до протоколу виїмки та огляду від 14.07.2009 р., у ОСОБА_7 було вилучено даний аркуш паперу (т.1, а.с. 113-114) і саме такі відривні аркуші паперу з зазначеним вище типографським записом вилучені на столі робочого кабінету ОСОБА_2 (т.1, а.с. 117-118).

Не заслуговують на увагу твердження засудженого що він не вимагав від ОСОБА_7 хабара.

На підтвердження протиправності дій засудженого свідчать: протокол огляду та прослуховування носія звукозапису - диктофону "OLIMPUS WS-320 М", показання свідка ОСОБА_7, свідка ОСОБА_16, які він давав на досудовому слідстві і підтвердив їх в судовому засіданні, свідків ОСОБА_19, ОСОБА_18, а також наявні матеріали про аварію та пошкодження автомобіля Nissan Almera, д.н. 6502 Ч2 (т.1, а.с.123-135) та матеріали службових перевірок щодо ОСОБА_7 (т.1, а.с.28-41, 72-111), які у подальшому були використані ОСОБА_2, як механізм тиску на ОСОБА_7 і які підтверджують дії ОСОБА_2 щодо вимагання хабара.

Не заслуговують на увагу заперечення засудженого щодо того, що він не зобовязував Божина забирати гроші у ОСОБА_7, так як 08.07.2009 року знаходився поза межами Чернігова, посилаючись на показання свідка ОСОБА_11, завідувача "Військторгсервіс" та довідку нач. АРЗ СП ГУ УНС України в Чернігівській області Ревенка про дані пробігу автомобіля 238 км та ствердження, що Божинов його обмовляє.

Дані обставини були перевірені судом 1 інстанції і версія засудженого була спростована доказами, які маються в матеріалах справи та досліджені як судом 1 інстанції, так і перевірені апеляційним судом.

Відповідно до ОСОБА_10 про вилучення та знищення документів прального відділення Київської філії №2 Концерну „Військтогсервіс документи, на підставі яких видавалися довідки на запит адвоката ОСОБА_3 про перебування ОСОБА_2 на території „Десни в зазначений вище час знищені 16.07.2010 року (а.с.12 т.4), тому перевірити достовірність довідки про час перебування ОСОБА_2 в смт. Десна не можливо.

Водій ОСОБА_20, допитаний судом, не заперечував можливість поїздки до смт Десна, але будь-яких точних даних щодо часу такої навести не зміг.

Суд обґрунтовано піддав критичній оцінці показання свідків ОСОБА_18 та ОСОБА_20, навівши при цьому переконливі обґрунтування.

Листом начальника Головного управління Міністерства України з питань надзвичайних ситуацій та у справах захисту населення від наслідків Чорнобильської катастрофи в Чернігівській області від 29.09.2010 № 64-2/06-5983 спростовано попередні дані щодо кілометражу пробігу автомобіля, яким користувався ОСОБА_2 08.07.2009 р., згідно нових даних із дорожнього листа ( який є в додатку) такий пробіг складав 131 км, що унеможливлювало поїздку з м. Чернігова до смт. Десна, з урахування протяжності цього маршруту, відповідно до довідки Служби автомобільних доріг у Чернігівській області №1209 від 17.09.2010 року (а.с.21,77т.4).

Крім того, відповідно до роздруківками дзвінків за цей же час із телефону, належного ОСОБА_2 -503133901, з яким, як показувала діловод ОСОБА_8 була на постійному звязку з керівником, які за азимутом направленості зафіксованих сигналів та адресою розташування телефонної вежі, а саме в районі знаходження приміщення Головного управління Міністерства України з питань надзвичайних ситуацій і біля 10-ї години ранку були телефонні дзвінки на № телефону НОМЕР_2, який належить ОСОБА_15 (т.4, а.с.25-27), дані обставини не свідчать про залишення ОСОБА_2 саме у цей час території своєї установи і підтверджують правдивість показань свідка ОСОБА_15.

Колегія суддів погоджується з висновками суду, що твердження ОСОБА_2 про те, що він залишив телефон в кабінеті та їм користувалася зацікавлена особа, а не він, є голослівним, на його підтвердження не наведено жодного доказу.

Безпідставна версія засудженого про скоєння щодо нього провокації з метою усунення з роботи, так як вона нічим і ніким не підтверджена і суд у вироку переконливо мотивував неприйнятність такої версії.

Не заслуговують на увагу доводи засудженого та його захисту з приводу незаконності порушення кримінальної справи та процесуальних порушень, повязаних з цим. З цього приводу подавалася скарга адвокатом ОСОБА_21, яка діяла в інтересах ОСОБА_4, до Новозаводського районного суду м. Чернігова. Постановою даного суду від 29 липня 2009 року не виявлено порушень чинного кримінально-процесуального законодавства при порушенні кримінальної справи і відмовлено в задоволенні скарги адвоката про скасування постанови про порушення кримінальної справи щодо ОСОБА_4 за ознаками злочину, передбачено ст.368 ч.2 КК. Ухвалою апеляційного суду Чернігівської області від 10 серпня 2009 року зазначена постанова Новозаводського суду залишена без змін.

Доводи засудженого та його захисників про неповноту досудового і судового слідства, а також неправильність та необєктивність встановлення фактичних обставин справи, що на думку апелянтів призвело до неправильного засудження ОСОБА_4, колегія суддів вважає безпідставними, зробленими ними всупереч зібраних та досліджених в судовому засіданні доказах, повної та обєктивної оцінки судом, яку апелянтами в своїх апеляціях переконливо не спростовано. З такими доводами апеляцій колегія суддів не може погодитися.

Суд вірно розцінив показання засудженого як версію захисту з метою уникнути кримінальної відповідальності, так як версія засудженого про непричетність його до злочину не знайшла свого підтвердження в судовому засіданні. Сам же засуджений пояснив суду, що до нього ніким, ні в якій формі не застосовувались методи фізичного примусу та психологічного тиску.

Виходячи зі всіх зібраних, досліджених в судовому засіданні доказах, оцінених судом - суд 1 інстанції правильно кваліфікував дії ОСОБА_4 за ст. 368 ч. 2 КК України, як одержання службовою особою, яка займає відповідальне становище, хабара за не виконання в інтересах того, хто дає хабара дії, із використанням наданого йому службового становища, поєднане з вимаганням хабара, а вина в скоєному доведена в повному обсязі.

Перевіркою матеріалів кримінальної справи процесуальних порушень при збиранні і оцінені доказів, які б ставили під сумнів обґрунтованість висновків суду та правильність кваліфікації дій засудженого судом апеляційної інстанції не встановлено.

Що стосується покарання, обраного судом, то воно відповідає тяжкості злочину, даним про особу винного і визначено з урахуванням всіх обставин справи, колегія знаходить це рішення переконливим. Зокрема, суд належним чином дослідив дані, що характеризують ОСОБА_4: його сімейний стан, перебування на утриманні неповнолітньої дитини, яка являється потерпілою від Чорнобильської катастрофи та часто хворіє, його позитивні характеристики, наявність значної кількості нагород та відзнак.

Судом, у відповідності до закону, за який його засуджено обґрунтовано застосовані і додаткові покарання у виді позбавленням права обіймати посади, повязані з організаційно-розпорядчою діяльністю та конфіскація всього майна, яке є власністю засудженого.

З урахуванням обставин, які судом, відповідно до ч.2 ст.69 КК України, визнані помякшуючими, виходячи із принципів законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації покарання, суд прийшов до правильного висновку про застосування ст. 69 КК України до основного покарання, призначивши більш м'яке покарання, ніж передбачене санкцією ст.368 ч.2 КК України. З огляду на зазначене, призначене засудженому покарання є достатнім для його виправлення і попередження нових злочинів. Вважати це покарання надто м'яким, як про це зазначає прокурор в апеляційній скарзі, підстав немає.

Всі обставини щодо особи винного, його сімейного стану, на які посилається в апеляції захисник ОСОБА_3, при призначенні покарання судом враховані.

Відповідно до витягу з наказу Міністра України з питань надзвичайних ситуацій та у справах захисту населення від наслідків Чорнобильської катастрофи № 352 від 12.09.2006 року ОСОБА_4 присвоєно чергове спеціальне звання старшого начальницького складу полковник служби цивільного захисту (т.2,а.с. 186).

На підставі ст. 54 КК України судом позбавлено ОСОБА_5 спеціального звання полковник служби цивільного захисту і колегія суддів погоджується з цим рішенням, яке винесене з урахуванням всіх обставин по справі та особи винного.

Наведені в апеляціях захисту та засудженого доводи про те, що у справі допущені істотні порушення кримінально-процесуального закону є безпідставними. Під час вивчення матеріалів справи порушень зазначеного закону, які б тягли скасування поставленого у ній судового рішення не виявлено.

Керуючись ст. ст. 365, 366 КПК України, колегія суддів,

У Х В А Л И Л А:

Апеляції прокурора, який брав участь у розгляді справи судом 1 інстанції, захисників ОСОБА_2, ОСОБА_3, засудженого ОСОБА_4 - залишити без задоволення.

Вирок Деснянського районного суду м. Чернігова від 20 жовтня 2010 року щодо ОСОБА_4 - залишити без змін.

СУДДІ:

ОСОБА_22 ОСОБА_1 ОСОБА_23