Справа № Провадження № 10с-41/12 10/1090/2117/12 Головуючий у І інстанціїКабанячий
КатегоріяДоповідач у 2 інстанції Матюшко
УХВАЛА

Іменем України

19 березня 2012 року колегія суддів судової палати у кримінальних справах

апеляційного суду Київської області у складі:

Головуючого судді:ОСОБА_1

суддів: Матюшка М.П., Авраменка М.Г.,

за участю прокурора : Баклана В.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві кримінальну справу за апеляцією скаржника ОСОБА_2 на постанову Бориспільського міськрайонного суду Київської області від 13 грудня 2011 року,

ВСТАНОВИЛА:

Постановою Бориспільського міськрайонного суду Київської області від 13 грудня 2011 року у задоволенні скарги ОСОБА_2 про скасування постанови про порушення кримінальної справи відносно ОСОБА_2 за ознаками злочину передбаченого ч. 2 ст. 384 КК України відмовлено.

В апеляції ОСОБА_2 просить скасувати постанову Бориспільського міськрайонного суду Київської області від 13 грудня 2011 року і скасувати постанову про порушення кримінальної справи та прийняття її до провадження № 05-7972 від 12 жовтня 2011 року винесену слідчим СВ Бориспільського МВ ГУ МВС України в Київській області ОСОБА_3, порушеної за ч.2 ст. 384 КК України. Обґрунтовуючи свою апеляцію, вона вказує на те, що окрема постанова, якою звернуто увагу Бориспільського міжрайонного прокурора Київської області на наявність в діях ОСОБА_2, ознак злочину передбаченого ст.. 384 КК України у самій кримінальній справі № 05-7972 порушеній відносно ОСОБА_2 відсутня. Також апелянт посилається на ст..279 КПК України в якій вказано, що одночасно з постановленням вироку суд своєю ухвалою, а суддя постановою вправі поставити перед прокурором питання про притягнення до відповідальності свідка. Виходячи з цього порушити кримінальну справу відносно свідка за ознаками злочину передбаченого ст.. 384 КК України має прав лише прокурор. Також апелянт стверджує, що під час огляду протоколу судового засідання від 20 травня 2010 року, в день проголошення вироку у справі по обвинуваченню ОСОБА_4, у скоєнні злочину передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України, було зясовано, що окрема постанова судді взагалі не виносилась та не оголошувалась, в протоколі відсутня будь-яка відмітка про це і судом до уваги цей факт взагалі не взятий. Також було зясовано, що покази, які ОСОБА_2, давала у судовому засідання не повній мірі відповідають тим показам, які занесені до протоколу. Також було зясовано, що під час розгляду кримінальної справи по обвинуваченню ОСОБА_4, у скоєнні злочину передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України проводився аудіо запис судових засідань за допомогою технічних засобів, що здійснювався на вимогу засудженого, однак аудіо запис судового засідання від 09 лютого 2010 року, в якому були допитані четверо свідків, і в тому числі ОСОБА_2, на технічному носії відсутній, а причини відсутності залишилися незясованими.

Заслухавши доповідача, прокурора, який просив постанову суду залишити без зміни, перевіривши матеріали справи та обговоривши доводи апеляції, колегія суддів вважає, що апеляція не підлягає до задоволення з наступних підстав.

Відповідно до вимог ст.. 236-8 КПК України, розглядаючи скаргу на постанову про порушення справи, суддя повинен перевіряти наявність приводів і підстав для виникнення постанови, законність джерел отримання даних, які стали підставою для винесення постанови про порушення справи і не вправі розглядати й заздалегідь вирішуються судом при розгляді справи по суті. За результатами розгляду скарги, залежно від того чи були дотримані вимоги ст.. ст. 94, 97, 99 КПК України, виносить відповідну постанову.

Як вбачається із постанови суду приводом та підставою до порушення кримінальної справи стосовно ОСОБА_2 за ч. 2 ст. 384 КК України послужила окрема постанова суду, який відповідно зі ст.. 279 КПК України поставив перед прокурором питання про притягнення ОСОБА_2 до кримінальної відповідальності. Прокурор за вих.. № 6678 від 14.10.2010 року направив названу окрему постанову для перевірки в порядку ст. 97 КПК України в.о. начальнику Бориспільського МВ ГУ МВС України в Київській області, а слідчий названого органу внутрішніх справ порушив кримінальну справу щодо ОСОБА_2 за ч. 2 ст. 384 КК України, оскільки дана категорія справ відноситься до компетенції слідчого органів Міністерства внутрішніх справ.

Наведене вище спростовує доводи апелянта, які суперечать фактичним обставинам справи, а тому колегія суддів вважає постанову суду законною.

Порушення норм кримінально-процесуального законодавства при розгляді скарги, які б могли слугувати підставою для скасування постанови, колегією суддів не встановлено.

За таких обставин колегія суддів, керуючись ст.. ст.. 365, 366, 382 КПК України,

У Х В А Л И Л А :

Апеляцію ОСОБА_2 залишити без задоволення, а постанову Бориспільського міськрайонного суду Київської області від 13 грудня 2011 року про залишення без задоволення скарги ОСОБА_2 на постанову слідчого МВ ГУ МВС України в Київській області від 12 жовтня 2011 року про порушення кримінальної справи щодо ОСОБА_2 за ознаками злочину передбаченого ч. 2 ст. 384 КК України без зміни.

Судді: 1.___________________ 2._____________________3.___________________

З оригіналом згідно : суддя : Матюшко М.П.