Апеляційний суд Кіровоградської області
№ провадження 11-кп/781/164/15 Головуючий у суді І-ї інстанції ОСОБА_1
Категорія 315 Доповідач в колегії апеляційного суду ОСОБА_2
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
10.02.2015 року. Колегія суддів судової палати у кримінальних справах апеляційного суду Кіровоградської області у складі:

головуючого - судді ОСОБА_2 ,

суддів - ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

при секретарі - ОСОБА_5 ,

за участю прокурора - ОСОБА_6 ,

захисника адвоката - ОСОБА_7

розглянула у відкритому судовому засіданні у м. Кіровограді матеріали кримінального провадження № 0000053 за апеляційною скаргою заступника прокурора Кіровоградської області на вирок Маловисківського районного суду Кіровоградської області від 18 листопада 2014 року, яким

ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця і мешканця АДРЕСА_1 , громадянина України, з середньою освітою, непрацюючого, неодруженого, маючого на утриманні двох неповнолітніх дітей, раніше судимого вироком Маловисківського районного суду Кіровоградської області від 11 листопада 2010 року за ч. 1 ст. 125, ч. 2 ст. 125, ч. 2 ст. 185, ч. 3 ст. 185, ч. 2 ст. 310 КК України до покарання у виді позбавлення волі строком на 4 роки, звільнився 29.04.2013 року умовно - достроково на 1 рік 2 місяці 8 днів,

визнано винним та засуджено:

· за ч. 2 ст. 307 КК України до покарання у виді позбавлення волі строком на 6 років з конфіскацією всього майна, яке є власністю засудженого;

· за ч. 2 ст. 315 КК України до покарання у виді позбавлення волі строком на 5 років;

· за ч. 2 ст. 317 КК України до покарання у виді позбавлення волі строком на 4 роки з конфіскацією всього майна, яке є власністю засудженого;

· за ч. 3 ст. 185 КК України до покарання у виді позбавлення волі строком на 3 роки;

· за ч. 1 ст. 125 КК України до покарання у виді громадських робіт строком на 100 годин;

· за ч. 2 ст. 185 КК України до покарання у виді позбавлення волі строком на 1 рік;

· за ч. 2 ст. 125 КК України до покарання у виді громадських робіт строком на 200 годин.

На підставі ч. 1 ст. 70 КК України за сукупністю злочинів, шляхом поглинання менш суворого покарання більш суворим, призначено остаточне покарання у виді позбавлення волі строком на 6 років з конфіскацією всього майна.

На підставі ч. 1 ст. 71 КК України за сукупністю вироків, до призначеного покарання частково приєднано невідбуту частину покарання за вироком Маловисківського районного суду Кіровоградської області від 11 листопада 2010 року та призначено остаточне покарання у виді позбавлення волі строком на 6 (шість) років 6 (шість) місяців з конфіскацією всього майна, яке є власністю засудженого.

Ухвалено стягнути з ОСОБА_8 на користь держави 932 грн. 82 коп. витрат, пов`язаних із залученням експертів.

Вирішено питання речових доказів відповідно до вимог ст.100 КПК України,

ВСТАНОВИЛА:
Вироком суду ОСОБА_8 визнаний винним та засуджений за незаконне придбання, виготовлення та зберігання наркотичного засобу з метою збуту, вчинене повторно, особою яка раніше вчинила злочин, передбачений ст. 310 КК України; схиляння певної особи до вживання наркотичних засобів, вчинене повторно, щодо більше двох осіб та щодо двох неповнолітніх, а також особою, яка раніше вчинила злочин, передбачений ст. 310 КК України; надання приміщення для незаконного вживання наркотичних засобів, вчинене повторно; таємне викрадення чужого майна (крадіжка), поєднане з проникненням у житло та інше приміщення, вчинене повторно; умисне легке тілесне ушкодження; таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинене повторно; умисне легке тілесне ушкодження, що спричинило короткочасний розлад здоров`я.

Кримінальні правопорушення вчинені при наступних обставинах.

В серпні 2013 року, точної дати слідством не встановлено, на колишній фермі в с. Нововознесенка Маловисківського району Кіровоградської області ОСОБА_8 , маючи незняту та непогашену судимість за раніше скоєний злочин, передбачений статтею 310 КК України, назбирав дикоростучі рослини конопель, які приніс додому за місцем проживання, висушив, подрібнив шляхом перетирання руками і виготовив особливо небезпечний наркотичний засіб канабіс, маса якого в перерахунку на суху речовину складає 32,691 грама.

В подальшому, обвинувачений помістив виготовлений наркотичний засіб в поліетиленовий пакет і зберігав з метою збуту в приміщенні літньої кухні до 25 січня 2014 року разом з саморобним пристроєм для паління конопель, на поверхні якого наявні нашарування особливо небезпечного наркотичного засобу екстракту канабісу, маса якого в перерахунку на суху речовину складає 0,009 грама.

Крім того, 10 січня 2014 року в домоволодіння за місцем проживання обвинуваченого ОСОБА_8 , яке розташоване в АДРЕСА_1 прийшов неповнолітній ОСОБА_9 , 1998 р.н., який безоплатно придбав у обвинуваченого особливо небезпечний наркотичний засіб канабіс, маса якого в перерахунку на суху речовину становить 1,291 грама.

Також, в період з серпня 2013 року по січень 2014 року, точної дати слідством не встановлено, в домоволодіння ОСОБА_8 , яке розташоване по АДРЕСА_1 , по черзі відвідували його знайомі: ОСОБА_10 , 1990 р.н., ОСОБА_11 , 1990 р.н. та неповнолітні ОСОБА_12 , 1998 р.н. і ОСОБА_9 , 1998 р.н., яким обвинувачений ОСОБА_8 запропонував разом з ним вжити наркотичний засіб канабіс.

Після того, як ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 і ОСОБА_9 погодились, обвинувачений разом з ними, в приміщенні літньої кухні вживав наркотичний засіб канабіс шляхом паління за допомогою саморобного пристрою для паління конопель, який виготовлений з пластикової пляшки.

За вказаний період вищезазначені особи близько трьох разів кожен приходили в домоволодіння обвинуваченого ОСОБА_8 і кожного разу він шляхом пропозицій схиляв їх до вживання разом з ним наркотичного засобу канабісу.

Також, 20 листопада 2013 року близько 21 години ОСОБА_8 , з метою крадіжки, пошкодивши запори, проник в приміщення літньої кухні в домоволодінні потерпілого ОСОБА_13 , яке розташоване в АДРЕСА_1 і таємно викрав алюмінієвий бідон, місткістю 20 літрів, вартістю 270 гривень. Після чого, з викраденим майном зник з місця скоєння злочину, спричинивши потерпілому матеріальну шкоду в сумі 270 гривень.

Крім того, 21 грудня 2013 року близько 22 години ОСОБА_8 , з метою крадіжки, через розбите вікно проник в житловий будинок потерпілого ОСОБА_14 , в АДРЕСА_1 , де скориставшись відсутністю господаря домоволодіння і сторонніх осіб, таємно викрав килим розміром 3 х 2 метра, вартістю 440 гривень і люстру, вартістю 200 гривень, з місця скоєння злочину зник, спричинивши потерпілому ОСОБА_14 матеріальну шкоду на загальну суму 640 гривень.

Окрім цього, 9 січня 2014 року близько 21 години ОСОБА_8 , з метою крадіжки з домоволодіння потерпілого ОСОБА_13 , яке розташоване в АДРЕСА_1 , скориставшись відсутністю господаря і сторонніх осіб, проник в жилий будинок і таємно викрав чавунний казан місткістю 5 літрів вартістю 81 гривня; алюмінієву каструлю місткістю 1,5 літра вартістю 42 гривни; алюмінієву каструлю місткістю 3 літра вартістю 68 гривень; алюмінієвий бідон місткістю 10 літрів вартістю 210 гривень; алюмінієву кришку від каструлі на 5 літрів вартістю 22 гривни;деформовану алюмінієву миску місткістю 20 літрів вартістю 250 гривень;алюмінієву кришку від каструлі на 10 літрів вартістю 32 гривни; 2 алюмінієві виделки вартістю 2 гривни на суму 4 гривни; 7 алюмінієвих ложок вартістю 2 гривни 10 копійок на суму 14 гривень 70 копійок;чавунну сковорідку вартістю 70 гривень; 3 конфорки від газової плити вартістю 17 гривень на суму 51 гривня; 2 алюмінієві кришки від каструлі на 3 літра вартістю 19 гривень на суму 38 гривень; алюмінієвий піднос розміром 0,2 х 0,4 метра вартістю 110 гривень; спінінг з катушкою вартістю 150 гривень; 2 подушки вартістю 100 гривень на суму 200 гривень; ковдру синього кольору вартістю 120 гривень. Викрадене майно обвинувачений ОСОБА_8 склав у мішки та переніс додому за місцем проживання.

В подальшому, продовжуючи злочинні дії обвинувачений ОСОБА_8 повернувся в домоволодіння потерпілого ОСОБА_13 , зірвав навісний замок і проник в приміщення погреба, скоївши таємне викрадення такого майна:100 кілограмів картоплі вартістю 6 гривень 50 копійок за 1 кілограм на суму 650 гривень;3 кілограми моркви вартістю 4 гривни за 1 кілограм на суму 12 гривень; 1 літр соняшникової олії вартістю 11 гривень; 2 кілограми цибулі вартістю 7 гривень за 1 кілограм на суму 14 гривень; 3 банки з помідорами місткістю по 3 літри кожна вартістю 29 гривень 40 копійок на суму 88 гривень 20 копійок;2 банки з огірками місткістю 1 літр кожна вартістю 21 гривня 40 копійок на суму 42 гривні 80 копійок;2 банки з грибами місткістю 2 літри кожна вартістю 51 гривня 70 копійок на суму 103 гривні 40 копійок;1 банку з томатним соком місткістю 3 літри вартістю 29 гривень 80 копійок; 1 банку з томатним соком місткістю 2 літри вартістю 24 гривни; 3 банки з томатним соком місткістю 0,5 літра кожна вартістю 6 гривень на суму 18 гривень;2 банки з салатом кабачків місткістю 0,5 літра кожна вартістю 12 гривень 70 копійок на суму 25 гривень 40 копійок;1 банку з грибами місткістю 1 літр вартістю 38 гривень; 1 банку з аджикою місткістю 0,5 літра вартістю 14 гривень; 1 банку з грибами місткістю 0,5 літра вартістю 22 гривні 80 копійок.

Викрадене майно обвинувачений склав у мішки і зник з місця скоєння злочину, спричинивши потерпілому ОСОБА_13 матеріальну шкоду на загальну суму 2506 гривень 80 копійок.

Також, 14 лютого 2014 року ОСОБА_15 , перебуваючи в домоволодінні за місцем проживання в АДРЕСА_1 , навчав рахувати малолітню доньку ОСОБА_16 , 2008 року народження. Після того, як його донька не змогла правильно порахувати завдання і відмовилась від подальшого навчання, обвинувачений ОСОБА_8 у відповідь розгнівався і почергово наніс малолітній доньці 2-3 удари кулаками правої та лівої руки і 4-5 ударів ногою по тулубу потерпілої.

15 лютого 2014 року обвинувачений ОСОБА_8 наніс малолітній доньці 1 удар кулаком по тулубу зліва, а потім взяв за волосся і, нагнувши малолітню дитину, ударив 3 рази обличчям об підлогу та наніс 4-5 ударів в область спини і живота потерпілої.

16 лютого 2014 року обвинувачений ОСОБА_8 наніс малолітній доньці 5 ударів в область обличчя.

Внаслідок нанесених ударів малолітній ОСОБА_16 спричинені легкі тілесні ушкодження у вигляді крововиливів обличчя, грудної клітини, правого стегна та саден обличчя.

Окрім того, 27 березня 2014 року близько 23.30 в смт. Смоліне Маловисківського району Кіровоградської області ОСОБА_8 таємно викрав у потерпілої ОСОБА_17 мобільний телефон марки «Нокіа 206» вартістю 419 гривень 30 копійок з двома СІМ-карками «МТС» і «Київстар» вартістю по 10 гривень кожна, спричинивши потерпілій матеріальну шкоду на загальну суму 439 гривень 30 копійок.

Крім цього, 13 квітня 2014 року о 23 годині в смт. Смоліне Маловисківського району Кіровоградської області ОСОБА_8 , перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння, намагався знайти свою співмешканку, з якою в нього виникли неприязні відносини.

В цей час поруч проходила потерпіла ОСОБА_18 , яку обвинувачений сприйняв як співмешканку і почав наносити їй багаточисельні удари в область голови, спричинивши легкі тілесні ушкодження у вигляді тупої внутрішньочерепної травми в формі струсу головного мозку, множинних саден обличчя, які потягли короткочасний розлад здоров`я більше 6 днів.

В апеляційній скарзі заступник прокурора Кіровоградської області, не оспорюючи фактичних обставин провадження та юридичну кваліфікацію дій обвинуваченого, просить вирок районного суду в частині призначеного покарання змінити через неправильне застосування закону про кримінальну відповідальність. Вважати ОСОБА_8 засудженим за ч. 2 ст. 307 КК України до 6 років позбавлення волі; за ч. 2 ст. 315 КК України до 5 років позбавлення волі; за ч. 2 ст. 317 КК України до 4 років позбавлення волі; за ч. 3 ст. 185 КК України до 3 років позбавлення волі; за ч. 2 ст. 185 КК України до 1 року позбавлення волі;за ч. 1 ст. 125 КК України до 100 годин громадських робіт; за ч. 2 ст. 125 КК України до 200 годин громадських робіт. На підставі ч. 1 ст. 70 КК України за сукупністю злочинів, шляхом поглинання менш суворого покарання більш суворим, призначити покарання у виді 6 років позбавлення волі. На підставі ч. 1 ст. 71 КК України за сукупністю вироків, шляхом часткового приєднання частини покарання за вироком Маловисківського районного суду Кіровоградської області від 11 листопада 2010 року, призначити остаточно покарання у виді 6 (шість) років 6 (шість) місяців позбавлення волі. В обґрунтування своїх вимог посилається на ч. 2 ст. 59 КК України, згідно якої конфіскація майна встановлюється за тяжкі та особливо тяжкі корисливі злочини і може бути призначена лише у випадках, спеціально передбачених в Особливій частині Кримінального Кодексу України. Зазначає, що суд першої інстанції встановив, що обвинувачений ОСОБА_8 безоплатно збув ОСОБА_9 особливо небезпечний засіб канабіс, вагою в перерахунку на суху речовину 1,291 гр., а тому, на переконання апелянта, вчинене обвинуваченим ОСОБА_8 кримінальне правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 307 КК України, не є корисливим та відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 65, ч. 2 ст. 59 КК України додаткове покарання у виді конфіскації майна не може бути йому призначене. Також стверджує, що аналогічне порушення допущено судом першої інстанції при призначенні обвинуваченому ОСОБА_8 додаткового покарання при призначенні обвинуваченому ОСОБА_8 додаткового покарання у виді конфіскації майна за ч.2 ст. 317 КК України.

Заслухавши доповідь судді, у дебатах прокурора, який підтримав апеляційну скаргу, просив вирок суду першої інстанції в частині призначеного покарання змінити та вважати ОСОБА_8 засудженим за ч. 2 ст. 307 КК України до 6 років позбавлення волі; за ч. 2 ст. 315 КК України до 5 років позбавлення волі; за ч. 2 ст. 317 КК України до 4 років позбавлення волі; за ч. 3 ст. 185 КК України до 3 років позбавлення волі; за ч. 2 ст. 185 КК України до 1 року позбавлення волі; за ч. 1 ст. 125 КК України до 100 годин громадських робіт; за ч. 2 ст. 125 КК України до 200 годин громадських робіт,на підставі ч. 1 ст. 70 КК України за сукупністю злочинів, шляхом поглинання менш суворого покарання більш суворим, призначити покарання у виді 6 років позбавлення волі, на підставі ч. 1 ст. 71 КК України за сукупністю вироків, шляхом часткового приєднання частини покарання за вироком Маловисківського районного суду Кіровоградської області від 11 листопада 2010 року, призначити остаточно покарання у виді 6 (шість) років 6 (шість) місяців позбавлення волі, захисника обвинуваченого ОСОБА_8 адвоката ОСОБА_7 , який не заперечував проти задоволення апеляційної скарги прокурора, перевіривши матеріали кримінального провадження, зваживши доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга заступника прокурора Кіровоградської області підлягає задоволенню, з таких підстав.

Так, викладені у вироку висновки районного суду про доведеність винуватості ОСОБА_8 у вчиненні інкримінованих правопорушень підтверджуються сукупністю зібраних у провадженні, перевірених у судовому засіданні та наведених у вироку доказах, які зібрані у передбаченому кримінальним процесуальним законом порядку та відповідають фактичним обставинам справи.

Зважаючи на те, що учасниками судового провадження не оспорюються фактичні обставини провадження, доведеність вини та правильність юридичної кваліфікації дій обвинуваченого, колегія суддів, відповідно до ч. 1 ст. 404 КПК України, не надає оцінки доказам по кримінальному провадженню та вважає, що його вина доказана повністю, а його дії правильно кваліфіковані за ч. 2 ст. 307 КК України, як незаконне придбання, виготовлення та зберігання наркотичного засобу з метою збуту, вчинене повторно, особою яка раніше вчинила злочин, передбачений ст. 310 КК України; за ч. 2 ст. 315 КК України, як схиляння певної особи до вживання наркотичних засобів, вчинене повторно, щодо більше двох осіб та щодо двох неповнолітніх, а також особою , яка раніше вчинила злочин, передбачений статтею 310 КК України; за ч. 2 ст. 317 КК України, як надання приміщення для незаконного вживання наркотичних засобів, вчинене повторно; за ч. 3 ст. 185 КК України, як таємне викрадення чужого майна (крадіжка), поєднане з проникненням у житло та інше приміщення, вчинене повторно; за ч. 1 ст. 125 КК України, як умисне легке тілесне ушкодження; ч. 2 ст. 185 КК України, як таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинене повторно; за ч. 2 ст. 125 КК України, як умисне легке тілесне ушкодження, що спричинило короткочасний розлад здоров`я.

При призначенні покарання обвинуваченому ОСОБА_8 районний суд в повній мірі дотримався загальних засад призначення покарання, які передбачені в ст. 65 КК та належним чином врахував тяжкість вчиненого кримінального правопорушення, особу винного та обставини, що обтяжують та пом`якшують покарання обвинуваченому.

Так, кримінальні правопорушення, вчинені обвинуваченим ОСОБА_8 відповідно до ст. 12 К України віднесено законом до тяжких та особливо тяжких злочинів. Як особа ОСОБА_8 , раніше притягувався до кримінальної відповідальності, відбував покарання у виді позбавлення волі, але на шлях виправлення не став, вчинив нові злочини протягом невідбутої частини покарання після застосування умовно-дострокового звільнення від відбування покарання.

Обставинами, які пом`якшують покарання судом обґрунтовано визнано щире каяття та активне сприяння в розкритті злочину. Обставинами, що обтяжують покарання, судом встановлено вчинення злочину щодо малолітньої та вчинення злочину у стані алкогольного сп`яніння.

За вказаних обставин, суд першої інстанції прийшов до обґрунтованого висновку, що виправлення обвинуваченого ОСОБА_8 можливе лише за умови його ізоляції від суспільства, та призначив йому покарання, в межах санкцій частин статей обвинувачення, за сукупністю злочинів на підставі ст. 70 КК України.

Окрім цього, оскільки ОСОБА_8 був засуджений вироком Маловисківського районного суду Кіровоградської області від 11 листопада 2010 року, та звільнений 29.04.2013 року умовно - достроково на 1 рік 2 місяці 8 днів, а кримінальні правопорушення вчинив після застосування умовно - дострокового звільнення від відбування покарання, суд при призначенні остаточного покарання правильно застосував вимоги ч. 1 ст. 71КК України, приєднавши частково невідбуту частину покарання за попереднім вироком.

Разом з тим, заслуговують на увагу апеляційні доводи прокурора з приводу безпідставного застосування до обвинуваченого ОСОБА_8 додаткового покарання, що передбачене в санкції ч. 2 ст. 307, ч. 2 ст. 317 КК України у виді конфіскації майна.

Зі змісту обвинувачення, яке було визнано судом доведеним, встановлено, що 10 січня 2014 року в домоволодіння за місцем проживання обвинуваченого ОСОБА_8 , яке розташоване в АДРЕСА_1 , прийшов неповнолітній ОСОБА_9 , 1998 р.н., який безоплатно придбав у обвинуваченого особливо небезпечний наркотичний засіб канабіс, маса якого в перерахунку на суху речовину становить 1,291 грама.

Також, в період з серпня 2013 року по січень 2014 року, точної дати слідством не встановлено, домоволодіння ОСОБА_8 , яке розташоване по АДРЕСА_1 , по черзі відвідували його знайомі: ОСОБА_10 , 1990 р.н., ОСОБА_11 , 1990 р.н. та неповнолітні ОСОБА_12 , 1998 р.н. і ОСОБА_9 , 1998 р.н., яким обвинувачений ОСОБА_8 запропонував разом з ним вжити наркотичний засіб канабіс. При цьому грошові кошти чи інші блага за це обвинуваченому не передавалися.

З урахуванням вищенаведеного, колегія суддів приходить до висновку, що ОСОБА_8 не мав на меті отримання будь якого прибутку при збуті наркотичних засобів, тобто в його діях відсутній корисливий мотив.

Частиною 2 ст. 59 КК України передбачено, що конфіскація майна встановлюється за тяжкі та особливо тяжкі корисливі злочини і може бути призначена лише у випадках, спеціально передбачених в Особливій частині Кримінального Кодексу України.

Згідно з п.п. 1, 2 ч. 1 ст. 65 КК України суд призначає покарання в межах, встановлених у санкції статті Особливої частини цього Кодексу, що передбачає відповідальність за вчинений злочин, за винятком випадків, передбачених ч. 2 ст. 53 КК України та відповідно до положень Загальної частини цього Кодексу.

Відповідно до санкції ч.2 ст. 307 КК України конфіскація передбачене як додаткове обов`язкове покарання.

Водночас, злочин, вчинений ОСОБА_19 та кваліфікований за ч. 2 ст. 307 КК України, скоєно ним без корисливого мотиву, що знайшло підтвердження у судовому засіданні, а тому, відповідно до положень ст. 65 КК України, конфіскація майна обвинуваченого не може бути застосована.

Враховуючи вищевикладені обставини справи та зважаючи на норми зазначених статей кримінального закону, колегія суддів вважає за можливе, не призначати ОСОБА_8 обов`язкового додаткового покарання у виді конфіскації майна, передбаченого ч. 2 ст. 307 КК України та ч. 2 ст. 317 КК України.

Пунктом 4 ч. 1 ст. 408 КПК України визначено, що суд апеляційної інстанції змінює вирок в інших випадках, якщо зміна вироку не погіршує становище обвинуваченого.

Відповідно до п. 4 ч. 1 ст. 409 КПК України підставою для зміни судового рішення при розгляді справи в суді апеляційної інстанції є неправильне застосування закону про кримінальну відповідальність

Згідно п. 3 ст. 413 КПК України неправильним застосуванням закону України про кримінальну відповідальність, що тягне за собою скасування або зміну судового рішення є неправильне тлумачення закону, яке суперечить його точному змісту.

За вказаних обставин, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга заступника прокурора Кіровоградської області підлягає задоволенню, а вирок Маловисківського районного суду Кіровоградської області від 18 листопада 2014 року стосовно ОСОБА_8 в частині призначеного покарання - зміні .

Керуючись ст. ст. 376, 404, 405, 407, 408, 413, 419 КПК України, колегія суддів,

ПОСТАНОВИЛА:
Апеляційну скаргу заступника прокурора Кіровоградської області задовольнити.

Вирок Маловисківського районного суду Кіровоградської області від 18 листопада 2014 року стосовно ОСОБА_8 в частині призначеного покарання змінити.

Вважати ОСОБА_8 засудженим:

- за ч. 2 ст. 307 КК України до покарання у виді позбавлення волі строком на 6 років без конфіскації майна.

- за ч. 2 ст. 315 КК України до покарання у виді позбавлення волі строком на 5 років без конфіскації майна;

- за ч. 2 ст. 317 КК України до покарання у виді позбавлення волі строком на 4 роки без конфіскації майна;

- за ч. 3 ст. 185 КК України до покарання у виді позбавлення волі строком на 3 роки;

- за ч. 1 ст. 125 КК України до покарання у виді громадських робіт строком на 100 годин;

- за ч. 2 ст. 185 КК України до покарання у виді позбавлення волі строком на 1 рік;

- за ч. 2 ст. 125 КК України до покарання у виді громадських робіт строком на 200 годин.

На підставі ч. 1 ст. 70 КК України за сукупністю злочинів, шляхом поглинання менш суворого покарання більш суворим, призначити ОСОБА_8 остаточне покарання у виді позбавлення волі строком на 6 років без конфіскації майна.

На підставі ч. 1 ст. 71 КК України за сукупністю вироків, до призначеного покарання частково приєднати невідбуту частину покарання за вироком Маловисківського районного суду Кіровоградської області від 11 листопада 2010 року, призначити ОСОБА_8 остаточне покарання у виді позбавлення волі строком на 6 (шість) років 6 (шість) місяців без конфіскації майна.

В решті вирок суду залишити без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту її проголошення, та може бути оскаржена у касаційному порядку до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом трьох місяців з моменту проголошення, а засудженим, який утримується під вартою, в той же строк з моменту вручення йому копії судового рішення.

Судді: (підписи)

З оригіналом згідно:

Суддя апеляційного суду
Кіровоградської області ОСОБА_2