АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МІСТА КИЄВА

Справа № 11-кп/796/238/2015 Головуючий у першій інстанції ОСОБА_1
Суддя-доповідач ОСОБА_2
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

20 січня 2015 року Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Апеляційного суду міста Києва в складі:
головуючого судді ОСОБА_2
суддів ОСОБА_3
ОСОБА_4
при секретарі судового засідання ОСОБА_5
за участю прокурора ОСОБА_6
захисника ОСОБА_7
підозрюваного ОСОБА_8

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Києві кримінальне провадження №0007652 від 07 вересня 2014 року відносно ОСОБА_8 , якому повідомлено про підозру у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 307, ч. 2 ст. 309 КК України за апеляційною скаргу старшого прокурора прокуратури Святошинського району м. Києва ОСОБА_9 на ухвалу Святошинського районного суду м. Києва від 09 грудня 2014 року, -

В С Т А Н О В И Л А:

Ухвалою Святошинського районного суду м. Києва від 09 грудня 2014 року обвинувальний акт у кримінальному провадженні, внесеному до ЄРДР за № 0007652 від 07.09.2014, з додатками щодо ОСОБА_8 повернуто прокурору для усунення виявлених недоліків обвинувального акту та реєстру матеріалів кримінального провадження.

Як зазначено в ухвалі суду, вказаний обвинувальний акт складений без додержання вимог ст. 291 КПК України, оскільки в ньому неналежним чином викладено фактичні обставини кримінального правопорушення, які орган досудового слідства вважає встановленими; має місце невірна та неповна кваліфікація дій обвинуваченого; не зазначені відомості щодо незаконного зберігання обвинуваченим наркотичних засобів з метою збуту за кожним епізодом обвинувачення, а виклад фактичних обставин не містить відомостей в чому саме, знаходився наркотичний засіб, який ОСОБА_8 незаконно збував особі на прізвище « ОСОБА_10 », маються суперечливі дані щодо часу вчинення інкримінованого обвинуваченому правопорушення за епізодом від 22 жовтня 2014 року, при цьому в порушення вимог ч. 2 ст. 84 КПК України слідчі органи в обвинувальному висновку при викладені фабули обвинувачення посилаються на висновок спеціаліста, а не висновок експерта.

Крім того реєстр матеріалів досудового розслідування не містить відомостей про кожне процесуальне рішення прийняте в ході досудового розслідування, зокрема про виконання слідчим або прокурором вимог ст. 279 КПК України в частині внесення повідомлення про нову підозру ОСОБА_8 до Єдиного реєстру досудових розслідувань; акт не містить відомості щодо розміру витрат на залучення експерта, а відтак призначення справи до судового розгляду на підставі даного обвинувального акту суперечитиме загальним засадам кримінального провадження, у тому числі й забезпеченню права на захист.

В апеляційні скарзі прокурор у провадженні просить скасувати ухвалу Святошинського районного суду м. Києва від 09.12.2014 року, а обвинувальний акт направити до суду першої інстанції для розгляду в іншому складі суду.

Свої апеляційні вимоги прокурор обґрунтовує тим, що суд першої інстанції, не розглядаючи кримінальне провадження по суті та не досліджуючи докази, в порушення вимог чинного КПК України дав оцінку правильності кваліфікації дій обвинуваченого. Крім того, на думку апелянта, розбіжності обвинувального акту обставинам справи, про які зазначено в ухвалі суду є технічними помилками у зв`язку з багатоепізодністю кримінальних правопорушень, що є очевидним і може бути усунене під час судового слідства. Також вважає необґрунтованими посилання суду першої інстанції на невідповідність реєстру матеріалів досудового розслідування вимогам закону, оскільки такі вимоги виконанні, а відомості внесені до ЄРДР, відображені у реєстрі матеріалів досудового розслідування. Вважає, що посилання суду щодо відсутності в обвинувальному акті відомостей щодо розміру витрат на залучення експерта, на думку прокурора є необґрунтованими, оскілки на останньому аркуші обвинувального акту зазначений перелік судово-хімічних експертиз та витрати на проведення як кожної експертизи окрема так і загальна їх вартість.

Розглянувши провадження в межах апеляційних вимог, заслухавши доповідь судді; доводи прокурора, який підтримав апеляційну скаргу прокурора та просив її задовольнити, пояснення захисника та обвинуваченого, які, вважаючи законною та обґрунтованою ухвалу суду першої інстанції, просили відмовити у задоволенні апеляційної скарги прокурора; провівши судові дебати; перевіривши матеріали судового провадження з обвинувальним актом та обговоривши доводи апеляційної скарги; колегія суддів вважає, що апеляційна скарга прокурора не підлягає задоволенню, виходячи з таких підстав.

Згідно з п. 3 ч. 3 ст. 314 КПК України, у підготовчому засіданні суд має право повернути обвинувальний акт, якщо він не відповідає вимогам цього Кодексу.
Вичерпні вимоги до обвинувального акта та реєстру матеріалів досудового розслідування викладені в ст. 291 КПК України. Зокрема в п. 5. ч. 1 цієї статті зазначено, що обвинувальний акт має містити виклад фактичних обставин кримінального правопорушення, які прокурор вважає встановленими, правову кваліфікацію кримінального правопорушення з посиланням на положення закону і статті (частину статті) закону України про кримінальну відповідальність та формулювання обвинувачення.

На думку колегії суддів, з огляду на зміст викладених в обвинувальному акті подій та юридичної кваліфікації дій ОСОБА_8 , визначеної органами досудового розслідування, висновки суду першої інстанції ґрунтуються на вимогах кримінального процесуального закону та є безумовною підставою для повернення акту прокурору.

Так, як правильно вказав суд першої інстанції, слідчі органи та прокурор при викладені фактичних обставин пред`явленого ОСОБА_8 обвинувачення за кожним епізодом інкримінованих йому дій, посилаючись на незаконне придбання ОСОБА_8 наркотичного засобу з метою подальшого збуту у невстановлений досудовим розслідуванням, не зазначили конкретні відомості щодо незаконного зберігання ОСОБА_8 наркотичних засобів з метою збуту, а також у чому саме наркотичні засоби зберігались; за епізодом обвинувачення від 22 жовтня 2014 року в обвинувальному акті містяться розбіжності у зазначенні часу незаконного збуту наркотичного засобу особі, яка проводила оперативну закупівлю, а також в порушення вимог закону посилання не на висновок експерта, а на висновок спеціаліста щодо визначення розміру наркотичного засобу.

При цьому наведені недоліки обвинувального акту фактично визнавались і прокурором, який в супереч вимогам КПК України вважав можливим у подальшому їх виправити під час судового розгляду справи.

Крім того колегія суддів вважає за необхідне вказати і про те, що виклад фактичних обставин вчинення ОСОБА_8 інкримінованих йому правопорушень, не відповідає та не у повній мірі відображений у правовій кваліфікації кримінальних правопорушень, а відтак фактично відсутнє формулювання обвинувачення, яке було висунуто ОСОБА_8 .

Також є обґрунтованими і вказівки суду першої інстанції щодо неправильного та неповного складання реєстру матеріалів кримінального провадження, які не були спростовані апелянтом.

За таких обставин, доводи прокурора в апеляційній скарзі про необґрунтованість висновків суду першої інстанції в цій частині є безпідставними та задоволенню не підлягають, оскільки наявні недоліки обвинувального акту та реєстру унеможливлюють судовий розгляд справи відповідно до визначеної слідчим юридичної кваліфікації дій обвинуваченого.

На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 404, 405, 407, 418, 419 КПК України, колегія суддів,
П О С Т А Н О В И Л А:
Апеляційну скаргу старшого прокурора прокуратури Святошинського району м. Києва ОСОБА_9 - залишити без задоволення, а ухвалу Святошинського районного суду м. Києва від 09 грудня 2014 року про повернення обвинувального акту №0007652 від 07 вересня 2014 року, відносно ОСОБА_8 , який підозрюється у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 307, ч. 2 ст. 309 КК України прокурору без змін.
Ухвала суду апеляційної інстанції набирає законної сили з моменту її проголошення та оскарженню у касаційному порядку не підлягає.

Головуючий ОСОБА_2

Судді ОСОБА_3

ОСОБА_4