Справа № 569/6461/15-к
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

16 червня 2015 року м. Рівне

Рівненський міський суд в складі судді ОСОБА_1 ,

при секретарі ОСОБА_2 ,

з участю прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченого ОСОБА_4 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Рівне, кримінальне провадження про обвинувачення:

- ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця села Рясники, Гощанського району Рівненської області, українця, гр.-на України, не працюючого, не одруженого, раніше неодноразово судимого: 23.03.2012 року Рівненським міським судом за ч. 2 ст. 185 КК України до 2 років позбавлення волі, 12.04.2012 року Рівненським міським судом за ч. 2 ст. 309, ч. 4 ст. 70 КК України до 2 років 1 місяця позбавлення волі, прож. в АДРЕСА_1 .,

- за ч. 2 ст. 15, ч. 2 ст. 185 КК України, суд -

В С Т А Н О В И В:

31 березня 2015 року приблизно в 12 годин 15 хвилин ОСОБА_4 , знаходячись біля ринку, що розташований по вулиці Сагайдачного в м. Рівне, маючи умисел на таємне викрадення чужого майна, з корисливих мотивів, намагався таємно викрасти з автомобіля марки «Фольксваген Т-4» д./н. НОМЕР_1 дві головки сиру марки «Руський класичний», вартістю 338 гривень 84 копійки за одну головку, а всього ОСОБА_4 намагався таємно викрасти чужого майна, належного потерпілому ОСОБА_5 на загальну суму 777 гривень 68 копійок, але злочин не довів до кінця з причин, які не залежали від його волі.

В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 , в інкримінованому йому злочині, передбаченому ч. 2 ст. 15, ч. 2 ст. 185 КК України, винним себе визнав повністю, підтвердив викладені у вироку обставини вчинення злочину, в скоєному щиро розкаюється, запевнив суд, що стане на шлях виправлення, просить суд не позбавляти волі, і крім того пояснив суду, що намагався викрасти сир тому-що не було чим харчуватися.

Через повне визнання вини, а також через те, що докази, які зібрані по кримінальному провадженню обвинуваченим не оспорюються, прокурор вважає за недоцільне досліджувати в судовому засіданні докази по кримінальному провадженню, які ніким із учасників судового розгляду не оспорюються, проти чого не заперечує і обвинувачений, а тому суд визнав за недоцільне досліджувати докази по кримінальному провадженню, які ніким із учасників судового розгляду не оспорюються, допитати обвинуваченого, дослідити характеризуючі матеріали на обвинуваченого.

Потерпілий ОСОБА_5 звернувся до Рівненського міського суду з заявою в якій зазначив, що претензій матеріального і морального характеру він до обвинуваченого ОСОБА_6 не має, просить суд розглядати справу без його участі.

Таким чином суд вважає, що винність обвинуваченого ОСОБА_4 в інкримінованому йому злочині, передбаченому ч. 2 ст. 15, ч. 2 ст. 185 КК України повністю доведена і його дії суд кваліфікує:

- за ч. 2 ст. 15, ч. 2 ст. 185 КК України,- як закінчений замах на таємне викрадення чужого майна /крадіжку/ вчинену повторно.

При обранні міри покарання обвинуваченому суд враховує характер та ступінь суспільної небезпечності вчиненого ним злочину, який є злочином середньої тяжкості, обставини вчинення злочину, його наслідки.

Особу обвинуваченого, який характеризуються посередньо, має постійне місце проживання, не працює, не одружений, перебуває на обліку у лікаря нарколога, на обліку у лікаря-психіатра не перебуває, раніше неодноразово судимий, судимості не зняті і не погашені в установленому законом порядку.

Відношення обвинуваченого до вчиненого злочину, який повністю визнав свою вину, в скоєному щиро розкаюється.

До обставин, які обтяжують покарання обвинуваченого, суд відносить рецидив злочинів.

До обставин, які пом`якшують покарання обвинуваченого суд відносить щире каяття та активне сприяння розкриттю злочину.

Цивільний позов у кримінальному провадженні не заявлено.

Речові докази і процесуальні витрати по кримінальному провадженню відсутні.

Враховуючи обставини кримінального провадження, предмет злочину і особу обвинуваченого ОСОБА_4 суд приходить до переконання, що виправлення і перевиховання обвинуваченого ОСОБА_4 можливе без відбування покарання у кримінально-виконавчій установі, а зважаючи на те, що по справі встановлені обставини, які пом`якшують покарання обвинуваченого та істотно знижують ступінь тяжкості вчиненого ним злочину, суд вважає за необхідне призначити обвинуваченому ОСОБА_4 покарання у виді обмеження волі, передбачене санкцією інкримінованого йому злочину.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 369-371, 373-374, 376 КПК України, суд -

З А С У Д И В:

ОСОБА_4 визнати винуватим у пред`явленому йому обвинуваченні за ч. 2 ст. 15, ч. 2 ст. 185 КК України та призначити йому покарання за ч. 2 ст. 15, ч. 2 ст. 185 КК України у виді обмеження волі на строк до двох років.

На підставі ст. 75 КК України ОСОБА_4 звільнити від відбування покарання з випробуванням, з іспитовим строком на один рік.

На підставі ст. 76 КК України покласти на обвинуваченого ОСОБА_4 обов`язки:

- не виїжджати за межі України на постійне місце проживання без дозволу кримінально-виконавчої інспекції,

- періодично з`являтися для реєстрації в кримінально-виконавчу інспекцію,

- повідомляти кримінально-виконавчу інспекцію про зміну місця проживання та роботи.

До набрання вироком чинності запобіжний захід ОСОБА_4 не обирати.

На вирок може бути подана апеляція до Апеляційного суду Рівненської області через Рівненський міський суд протягом 30 днів з дня його проголошення.

Суддя Рівненського

міського суду ОСОБА_1