Справа №
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 березня 2007 року Місцевий Корюківський районний суд Чернігівської
області в складі:

головуючого судді - Корха О.І.

при секретарі - Бура Г.В.

з
участю прокурора - Дремлюга C.O. розглянувши у відкритому судовому
засіданні в м. Корюківка справу про обвинувачення ОСОБА_1, 1973 року народження, уродженця та мешканця
м. Корюківка Чернігівської області,
АДРЕСА_1, українця, громадянина України,
військовозобов'язаного, освіта середня-спеціальна, розлученого, не працюючого, раніше не судимого, в скоєні
злочину, передбаченого ч. 1 ст.164 КК України,-

ВСТАНОВИВ:

Згідно рішення Корюківського районного суду від 22.11.1999 року, виконавчий
лист за №НОМЕР_1, ОСОБА_1 зобов'язаний сплачувати аліменти на користь
громадянки ОСОБА_2 на утримання дитини: доньки
- ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1 народження, в розмірі 1/4 частини всіх видів заробітку але не менше 1/2 частини від мінімального
розміру заробітної плати на дитину і до їх повноліття. ОСОБА_1. став на шлях
злісного ухилення від сплати призначених платежів, ніде не працює, випадкові
заробітки він приховує і використовує на задоволення власних потреб.
Заборгованість по аліментам на 01.02.2007 р. складає -1517 гривня 48 копійок.

У судовому засіданні підсудний ОСОБА_1. вину в скоєнні злочину,
передбаченого ч. 1 ст.164 КК України, повністю визнав та показав, що дійсно він за
рішенням місцевого Корюківського районного суду Чернігівської області від 22.11.1999 року зобов'язаний був до сплати
аліментів на користь ОСОБА_2, на
утримання дитини: доньки ОСОБА_3 - 1995 року народження, в розмірі 1/4 частини
всіх видів заробітку але не менше1/2
частини від мінімального розміру заробітної плати на дитину і до її повноліття.
Після винесення рішення суду він платив аліменти, але з жовтня 2005 року
жодного разу виплат аліментів не здійснив. З роботи звільнився у 2001
році і до районного центру зайнятості з метою працевлаштування чи отримання
статусу безробітної особи не звертався.
Станом на 01.02.2007 рік заборгованість його по сплаті аліментів становить -
1517 гривні 48 копійок. Після винесення рішення суду про стягнення
аліментів від 22.11.1999 року він офіційно працював
до 2001 року, а після звільнення на життя заробляв випадковими заробітками,
отримані кошти витрачав на свої потреби, аліменти на дитину не сплачував,
ніякої матеріальної допомоги на утримання дитини не надавав. До цього він попереджався ВДВС про кримінальну
відповідальність за ухилення від сплати аліментів, але аліменти продовжував
не сплачувати, на облік до центру зайнятості не ставав. Зараз він розкаюється в
скоєному, зобов'язується найближчим часом
працевлаштуватись та сплачувати аліменти. На даний час він не є інвалідом 1 чи
2 груп, не досяг пенсійного віку та не є військовослужбовцем строкової служби.
Просить суд призначити йому за скоєне покарання в вигляді громадських
робіт.

Крім показань підсудного, його вина
доведена показаннями свідків.

У судовому засіданні потерпіла ОСОБА_2 показала, що ОСОБА_1., після
винесення рішення суду про стягнення аліментів з 22.11.1999 року і до 2001 року
він сплачував аліменти, але з жовтня 2005 року жодного разу
аліменти не сплачував, ніякої допомоги на утримання дітей не надавав. Вважає,
що ОСОБА_1. мав та має реальну можливість
працевлаштуватись та сплачувати аліменти, але не бажає цього робити і ухиляється від сплати аліментів. ОСОБА_1. вже не
сплачує аліменти близько 2 років, заборгованість по аліментам становить на даний час більше 1,5 тисячи гривень. Раніше дані
нею свідчення вона підтримує.

У судовому
засіданні свідок ОСОБА_4 показала, що вона працювала ІНФОРМАЦІЯ_2 та стягувала
аліменти з ОСОБА_1., який з жовтня 2005 року постійно
їх не сплачував, хоча мав реальну можливість працевлаштуватись та сплачувати
аліменти. ВДВС РУЮ Корюківського
району пропонувалось ОСОБА_1 стати на облік в центр зайнятості, але він цього
не робив. По виконавчому листу про
стягнення аліментів з ОСОБА_1. останній неодноразово викликався до ВДВС, але на
виклики не з'являвся, хоча попереджався про необхідність сплати аліментів, але
були відсутні позитивні наслідки попереджень. Тому ОСОБА_1 в
2006 року було зроблено попередження про можливість

2

притягнення його до кримінальної відповідальності, але він (ОСОБА_1.) все
рівно не сплачував аліментів за рішенням суду на утримання своєї
дитини. Вважає, що ОСОБА_1. умисно ухиляється від сплати встановлених рішенням суду коштів на утримання дитини. При бажанні
ОСОБА_1. має можливість працевлаштуватись та сплачувати аліменти. ОСОБА_1. вже
не сплачує аліменти близько 2-х років, заборгованість по аліментам становить
станом на 01.02.2007 року - 1517 гривня 48 копійок. Раніше дані нею свідчення
вона підтримує.

У судовому
засіданні свідок ОСОБА_5 показав, що він зараз працює ІНФОРМАЦІЯ_2 і в його провадженні зараз перебуває виконавче провадження
про стягнення аліментів з ОСОБА_1.,
який з жовтня 2005 року постійно їх не сплачував, хоча мав реальну можливість працевлаштуватись та сплачувати
аліменти. Вважає, що підсудний ухиляється від сплати аліментів, хоча має
реальну можливість працевлаштуватись та їх сплачувати. На даний час заборгованість
по аліментах підсудним не погашена.

Крім повного
визнання своєї вини підсудним, його вина в скоєнні інкримінованого йому злочину
підтверджується іншими доказами:

- даними
виконавчого листа за №НОМЕР_1 згідно якого рішенням Корюківського районного місцевого суду Чернігівської області
ОСОБА_1 зобов'язаний був до сплати аліментів на користь ОСОБА_2 на утримання
неповнолітньої дитини: доньки ОСОБА_3 - 1995 року народження, у розмірі 1/4
частини всіх видів заробітку але не менше 1/2 частини від мінімального розміру заробітної
плати на дитину і до її повноліття (а.с.12-13);

·даними розрахунку заборгованості, згідно якого заборгованість ОСОБА_1. по
сплаті аліментів станом на 01.02.2007 року складає 1517 гривень 48 копійок
(а.с.14);

·даними довідки
центру зайнятості, згідно якої ОСОБА_1. не перебуває на обліку у районному
центрі зайнятості (а.с.17).

За таких док
азів, суд вважає, що вина підсудного повністю доведена. Дії ОСОБА_1. правильно кваліфіковані органами досудового слідства за ч.
1 ст. 164 КК України, як злісне ухилення від сплати встановлених рішенням
суду коштів на утримання дітини (аліментів).

Обговорюючи питання про вид та міру покарання підсудному, суд приймає до
уваги ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу підсудного, який за місцем
проживання характеризується посередньо, повністю визнав свою вину,
активно сприяв розкриттю злочину, раніше не судимий.

Суд враховує обставини, що пом'якшують покарання, те що підсудний щиро
розкаявся, та активно сприяв розкриттю злочину.

Обставин що, обтяжує покарання
судом по справі не виявлено.

За таких обставин суд вважає, що за скоєння підсудним даного злочину
необхідно призначити покарання у вигляді громадських робіт на певний строк.
Також є необхідність в обранні підсудному міри запобіжного заходу підписки
про невиїзд до вступу вироку в законну силу.

Судових витрат по справі не має,
речові докази відсутні.

На підставі вище викладеного,
керуючись ст. 323, 324 КПК України,-

3АСУДИВ:

Визнати ОСОБА_1 винним за ч. 1 ст.164 КК України, та призначити йому покарання
у вигляді громадських робіт на строк вісімдесят годин.

Обрати міру запобіжного заходу ОСОБА_1 у вигляді підписки про невиїзд до набрання
вироком законної сили.

Речових доказів по справі немає.

Вирок може бути
оскаржено протягом 15 діб до Чернігівського апеляційного суду шляхом подання
апеляції до Корюківського районного суду.