АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ

Справа № 212/9270/14-кСуддя 1 інстанції ОСОБА_1
Номер провадження 11-кп/774/121/К/15Суддя-доповідач ОСОБА_2
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
Колегія суддів судової палати з кримінальних справ апеляційного суду Дніпропетровської області у складі:
головуючого судді ОСОБА_2
суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4
при секретарі ОСОБА_5
ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця міста Кривого Рогу Дніпропетровської області, громадянина України, не одруженого, має неповнолітнього сина ОСОБА_7 ІНФОРМАЦІЯ_2 , що на час вчинення злочину не працював, раніше неодноразово судимого, в останній раз
- 15.04.2014 року Жовтневим районним судом міста Кривого Рогу, за ст.124, 70 ч.4 КК України до 2 років 6 місяців позбавлення волі, звільненого від відбуття покарання 24.07.2014 року згідно ст.. 2 Закону України «Про амністію в 2014 році», що мешкає за адресою: АДРЕСА_1 ,
обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 186 КК України, який визнаний винним та засуджений:
- за ч.2 186 КК України до 4 років 6 місяців позбавлення волі
Питання з речовими доказами вирішено.
Учасники судового провадження:
прокурор ОСОБА_8
обвинувачений ОСОБА_6
захисник ОСОБА_9 .
В апеляційній скарзі обвинувачений ОСОБА_6 просить призначити йому більш м`яке покарання, застосувавши до нього ст.69 КК України.
Вироком Жовтневого районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 25 грудня 2014 року ОСОБА_6 був визнаний винним та засуджений за обвинуваченням в скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.186 КК України за наступних обставин.

Обвинувачений ОСОБА_6 , будучи звільненим з місця позбавлення волі 24.07.2014 року згідно ст.2 Закону України «Про амністію в 2014 році», де відбував покарання за вчинення навмисного злочину, маючи не погашену у законному порядку судимість на шлях виправлення не встав, належних висновків для себе не зробив, та знову, повторно скоїв умисний корисливий та тяжкий злочин за наступних обставин.

Так, ОСОБА_6 , повторно 30.07.2014 року, приблизно о 23 годині 50 хвилин, проходячи біля будинку № 40 по вулиці Ватутіна в Жовтневому районі міста Кривого Рогу, побачив невідомого йому чоловіка потерпілого в справі ОСОБА_10 , який проходив повз нього.

Після чого, у ОСОБА_6 відразу винник злочинний намір, спрямований на відкрите викрадення чужого майна та звернення його на свою користь, і тому, діючи з корисливих мотивів, усвідомлюючи те, що його дії носять відкритий характер для оточуючих та безпосередньо для потерпілого, ОСОБА_6 підбіг до потерпілого ОСОБА_10 та застосовуючи насилля, що не є небезпечним для життя чи здоров`я останнього, що виразилося в тому, що він умисно зірвав з плеча потерпілого сумку, від чого потерпілий втратив рівновагу і впав на асфальтовану поверхню, а ОСОБА_6 , таким чином, заволодів речами потерпілого, саме: барсеткою вартістю - 250 гривень, в якій знаходилося: грошові кошти у сумі - 140 гривень, паспортом громадянина України на ім`я ОСОБА_10 , довідкою з ідентифікаційним кодом на ім`я ОСОБА_10 , водійським посвідченням на ім`я ОСОБА_10 , технічним паспортом на ім`я ОСОБА_11 на автомобіль «Део Сенс», реєстраційний номер якого - « НОМЕР_1 », тимчасовим реєстраційним талоном на керування вищевказаним автомобілем на ім`я ОСОБА_10 , ключами від квартири та гаражу, загальною вартістю - 100 гривень, 2 банківськими картками, «ПриватБанк» та «АльфаБанк», та мобільним телефоном марки «Самсунг GT-S5292» вартістю - 760 гривень, ІМЕІ НОМЕР_2 , із карткою оператора мобільного зв`язку «Київстар» - НОМЕР_3 вартістю - 10 гривень, на рахунку якої було - 30 гривень, та карткою «МТС», НОМЕР_4 , вартістю - 10 гривень, на рахунку якої було - 35 гривень, та картою пам`яті яка знаходилась в телефоні на 4 гб., вартістю - 127 гривень;

Після чого з місця скоєння кримінального правопорушення ОСОБА_6 з викраденим майном зник, звернувши його на свою користь та розпорядившись ним на свій розсуд.

В результаті злочинних умисних дій ОСОБА_6 , потерпілому ОСОБА_10 була завдана матеріальна шкода на загальну суму - 1462 гривні та фізичний біль.

В обґрунтування вимог апеляційної скарги обвинувачений ОСОБА_6 не оскаржуючи фактичних обставин справи та кваліфікації своїх дій за ч.2 ст.186 КК України, посилається на ті обставини, що він у вчиненому злочині щиро розкаявся, активно сприяв слідству, добровільно відшкодував шкоду потерпілому. Крім того, на його утриманні знаходиться неповнолітня дитина, також, судом не було взято до уваги його стан здоров`я, оскільки він хворіє на туберкульоз.

В судовому засіданні при апеляційному розгляді прокурор просив колегію суддів апеляційну скаргу обвинуваченого ОСОБА_6 залишити без задоволення, а вирок Жовтневого районного суду м. Кривого Рогу залишити без змін.

Обвинувачений ОСОБА_6 та його захисник ОСОБА_9 , в судовому засіданні при апеляційному розгляді кримінального провадження, кожен окремо, підтримали викладені в апеляційній скарзі вимоги щодо застосування відносно обвинуваченого ст.69 КК України.

Відповідно до ст.402 КПК України заперечення на апеляційні скарги сторонами судового провадження надані не були.

Заслухавши доповідь судді апеляційного суду Дніпропетровської області, перевіривши матеріали кримінального провадження та обговоривши наведені у апеляційних скаргах доводи, колегія суддів вважає, що апеляція обвинуваченого ОСОБА_6 не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Висновки суду першої інстанції про скоєння ОСОБА_6 злочину при обставинах, викладених у вироку, кваліфікація його дій за ч.2 ст.186 КК України в апеляційній скарзі не оскаржується, а тому відповідно до ст.404 КПК України (в редакції 2012 року) апеляційним судом не переглядаються.

Згідно вимог ст.ст.50, 65 КК України, суд призначає покарання з врахуванням ступеня тяжкості вчиненого злочину, особи винного, обставин, що пом`якшують та обтяжують його покарання, з тим, щоб особі, яка вчинила злочин, було призначене покарання необхідне і достатнє для її виправлення та попередження нових злочинів.

Крім того, відповідно до п.3 Постанови Пленуму Верховного Суду України №7 від 24.10.2003 року «Про практику призначення судами кримінального покарання», досліджуючи дані про особу підсудного, суд повинен з`ясувати його вік, стан здоров`я, поведінку до вчинення злочину, як у побуті, так і за місцем роботи чи навчання, його минуле (зокрема, наявність не знятих чи не погашених судимостей, адміністративних стягнень), склад сім`ї (наявність на утриманні дітей та осіб похилого віку), його матеріальний стан тощо.

Відповідно до ст.69 УК України за наявності кількох обставин , що пом`якшують покарання та істотно знижують ступінь тяжкості вчиненого злочину, з урахуванням особи винного суд, умотивувавши своє рішення, може призначити основне покарання, нижче від найнижчої межі, встановленої в санкції особливої частини цього Кодексу або перейти до іншого більш м`якого виду покарання не зазначеного в санкції статті.

Як вбачається з матеріалів кримінального провадження, а саме з вироку суду, при призначенні покарання обвинуваченому ОСОБА_6 , суд врахував всі необхідні дані про особу обвинуваченого для призначення справедливого покарання (а.кп.87-89).

При визначенні виду та розміру покарання обвинуваченому ОСОБА_6 , суд врахував характер та ступінь тяжкості вчиненого ним кримінального правопорушення, яке згідно ст.12 КК України є тяжким злочином і який він вчинив через сім днів після звільнення його з місць позбавлення волі 24 липня 2014 року, обставини, які пом`якшують його покарання, а саме каяття у вчиненому ним злочині та активне сприяння розкриттю злочину, часткове повернення викраденого майна.

Також судом враховані дані про особу ОСОБА_6 , а саме ті обставини, що він в Комунальному закладі «Криворізький психоневрологічний диспансер» у лікаря-нарколога та лікаря-психіатра не перебуває (а.кп.37, 38), за обліками ГУ МВС України в Дніпропетровській області значиться як раніше неодноразово судимий (а.кп.36), не працює, за місцем відбування покарання характеризується задовільно (а.кп.33) та призначив йому покарання найближче до мінімальної межі покарання, передбачене санкцією статті.

Що стосується доводів обвинуваченого що суд першої інстанції не врахував ті обставини, що він хворіє на туберкульоз та має на утриманні неповнолітнього сина, колегія суддів вважає їх необґрунтованими з наступних підстав.

Як пояснив в судовому засіданні при апеляційному розгляді кримінального провадження обвинувачений ОСОБА_6 , в період відбування покарання він проходив курс лікування від туберкульозу, а в липні 2014 року після звільнення з місць позбавлення волі він на облік з приводу хвороби не став.

Крім того, обвинувачений пояснив в судовому засіданні, що після того як його в серпні 2014 року було затримано, він проходив в лікарні флюорографічне обстеження, згідно якого подальшого лікування він не потребує.

Як було встановлено в судовому засіданні, згідно пояснень ОСОБА_6 , неповнолітній син обвинуваченого ОСОБА_12 , ІНФОРМАЦІЯ_2 знаходиться на утриманні прабабусі.

З огляду на вищевикладене, колегія суддів, вважає, що суд першої інстанції призначив обвинуваченому ОСОБА_13 достатнє покарання для його перевиховання та виправлення, попередження вчинення ним нових злочинів, тому законних підстав для застосування до нього положень ст.69 КК України колегія суддів не вбачає, так як призначене обвинуваченому покарання відповідає вимогам ст.65 КК України.

Керуючись ст.ст. 404, 405, 407, 419 КПК України , колегія суддів, -

П О С Т А Н О В И Л А:

Апеляційну скаргу обвинуваченого ОСОБА_6 залишити без задоволення.

Вирок Жовтневого районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області 25 грудня 2014 року у відношенні ОСОБА_6 , засудженого за ч.2 ст.186 КК України залишити без змін.

Ухвала підлягає до негайного виконання, але може бути оскаржена до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом трьох місяців з дня проголошення судового рішення, а засудженим у той самий строк з моменту вручення йому копії ухвали.

Судді апеляційного суду

Дніпропетровської області

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4

________________________________________________________________________________________________________________________

Провадження №11-кп/774/121/к/15 Суддя І інстанції ОСОБА_14

Категорія ст.186 ч.2 КК України Доповідач суддя ОСОБА_2