Справа № 1-87/08
В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

4 серпня 2008 року м. Монастирище

Монастирищенський районний суд Черкаської
області в складі:

головуючого-судді:
Ротаєнко Д.С.

при
секретарі: Пугач
В.І.

з
участю прокурора: Бебешка М.М.

законного представника
неповнолітнього потерпілого:
ОСОБА_1

розглянувши
у відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Монастирище справу про
обвинувачення ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1

народження, уродженця с. Мирне Сямжинського району Вологодської області, українця, громадянина України, із середньо
освітою, не одруженого, не працюючого,
раніше не судимого 18.08.1993 року Монастирищенським районним судом за ст. 140
ч. 2 КК України на строк три роки позбавлення волі, на підставі ст. 46 - 1 КК
України відстрочено виконання вироку на два роки, судимість погашена,
проживаючого АДРЕСА_1

за
ч. 1 ст. 296 КК України,

в с т а н о в и в :

ОСОБА_2
9 квітня 2008 року о 20 годині, перебуваючи у стані алкогольного сп»яніння
та знаходячись біля будинку № 11 по вул. Черняхівського в м. Монастирище
Черкаської області, грубо порушуючи громадський порядок та проявляючи явну
неповагу до суспільства, що супроводжувалась особливою зухвалістю, що
виразилась в безпричинному приставанні до неповнолітньої ОСОБА_3, яка
перебувала в стані вагітності, наніс два удари руками в область голови,
спричинивши потерпілій ОСОБА_3 легкі тілесні ушкодження, що спричинили
короткочасний розлад здоров»я у вигляді струсу головного мозку з астено -
вегетативним синдромом.

ОСОБА_2
на стадії досудового та судового слідства свою вину визнав повністю, у
вчиненому щиро розкаявся. Від дачі показань та відповідей на запитання під час
судового розгляду відмовився, пояснивши, що підтримує повністю дані ним
показання на досудовому слідстві. Цивільний позов прокурора визнає повністю,
цивільний позов потерпілої визнає на суму 2000 гривень, у яку входить
матеріальна шкода. Просить не позбавляти волі.

Крім визнання
вини підсудним під час судового слідства, його вина у вчиненні злочину доведена доказами добутими в
установленому законом порядку в ході досудового слідства та дослідженими у
судовому засіданні, а саме:

- показаннями
законного представника неповнолітнього потерпілого ОСОБА_1, даними під час судового слідства,
яка показала, що не була очевидцем події злочину. Про вчинене підсудним
дізналася від дочки на наступний день. Дочка розповідала їй, що підсудний, не
дивлячись на те, що йому пояснювали, що потерпіла вагітна, застосовував до неї
силу, наносив удар, штовхав у під»їзд будинку. Повністю підтримує цивільний
позов поданий в інтересах дочки та просить стягнути із підсудного у
відшкодування матеріальної шкоди 762 гривні 47 коп витрат на лікування та за
проїзд на судові засідання, у відшкодування моральної шкоди 5000 гривень, так
як підсудний вчинив насильство відносно вагітної. На час вчинення злочину
потерпіла є неповнолітньою. Пережила емоційний стрес за свій стан здоров»я та
ненародженої дитини, змушена була проходити лікування для її збереження. Щодо
міри та виду призначеного покарання підсудному покладається на суд;

- показаннями
ОСОБА_2, даними під час досудового слідства в якості обвинуваченого і
оголошеними під час судового слідства, згідно яких він показав, що 9 квітня 2008 року перебував в м. Монастирище
і приблизно о 19 годині знаходився в кафе - барі «Шанс», де разом із ОСОБА_4 та
іншими особами, яких він не знає, розпивали спиртні напої. Близько 20 години
ОСОБА_4 пішла до себе додому по гроші, щоб продовжити відпочинок у даному кафе.
Приблизно через п'ять хвилин після того як ОСОБА_4 вийшла із кафе, він також
вийшов надвір і помітив, що біля будинку № 11 по вул. Черняхівського, напроти
даного кафе, на лаві сидять дві дівчини, який він не знає, і сваряться із
ОСОБА_4. Він підійшов ближче і помітив, що ОСОБА_4 свариться із однією із даних
дівчат із - за грошей. Він втрутився у дану сварку і звернувся до даної
дівчини, щоб вона мовчала і йшла до себе додому, при цьому виражався в її
адресу нецензурними словами. Потім він намагався нанести їй удар в голову,
проте промахнувся. Помітивши це, ОСОБА_4, сказала, щоб він їх не чіпав, так як
вони обоє вагітні. В цей момент у дану сварку втрутилась інша дівчина, в якої
було пофарбоване волосся в фіолетовий колір. Після цього він наніс її один удар
рукою в голову. Вона сказала йому, що вагітна і якщо він буде зачіпати вагітних
то його прокляне її бабка. Після даних слів він долонею руки наніс удар по шиї
саме цій дівчині, і після цього, взявшись руками за її шию та голову, почав
штовхати її в сторону під»їзду. При вході в під»їзд в будинок до них вийшла незнайома йому жінка.
Пізніше він дізнався, що це була мати однієї із дівчат. Дана жінка почала його
відштовхувати від дівчини. Згодом він її відпустив і дівчина побігла до
будинку, а він забіг в під»їзд, і в її адресу виражався нецензурними словами та
погрожував фізичною розправою (а.с.63);

-
показаннями неповнолітньої потерпілої ОСОБА_3, даними під час досудового слідства та оголошеними під
час судового слідства за її заявою, відповідно до яких вона проживає АДРЕСА_2.
9 квітня 2008 року приблизно о 20 годині вона разом із своєю подругою ОСОБА_5
вирішили погуляти надворі та подихати свіжим повітрям, так як вона та її
подруга обоє перебувають в стані вагітності. Коли сиділи на лаві до них
підійшла ОСОБА_4, яка була в стані алкогольного сп'яніння. В цей момент
зателефонував її мобільний телефон, і вона розмовляла по телефону. Так як вона
сиділа біля ОСОБА_5, то чула як вона із ОСОБА_4 говорили про якісь гроші. Між останніми з даного приводу виник конфлікт
і пізніше підійшов незнайомий їй хлопець. Пізніше вона дізналась, що це був
товариш ОСОБА_4, і звати його ОСОБА_2. Вона помітила, що він також був у стані
алкогольного сп'яніння. Він втрутився розмову між ОСОБА_4 та ОСОБА_5. Вона
продовжувала в цей час говорити по телефону і при цьому дещо розвернулася від
своєї подруги ОСОБА_5, яка перебувала
відносно неї зліва. В цей момент вона відчула сильний у дар в голову. Вона
здогадалась, що даний удар наніс їй ОСОБА_2, про те як саме він наносив удар
вона не бачила. Вона звернулася до
ОСОБА_2, і сказала йому, що вона
перебуває в положенні (вагітна) і тому її не слід чіпати, але він на її слова
не відреагував, і вже вдруге наніс їй удар рукою в голову, і теж в ліву
скроневу частину голови. Потім ОСОБА_2 продовжував відносно неї вчиняти
протиправні дії, а саме він руками схопив її за шию і почав штовхати. Вона
сильно злякалася і тому намагалася якимось чином вирватись. Коли він її вже до
штовхав до входу в під'їзд будинку, підійшла мати ОСОБА_5 - ОСОБА_6, яка
втрутилась і зуміла її звільнити від
ОСОБА_2. Вона відразу ж побігла в під'їзд будинку, а звідти до своєї квартири,
де викликала працівників міліції. Після того як повідомили працівників міліції
про дані події, то вона відчула сильний головний біль і помітила потемніння в
очах. Вона почала втрачати орієнтацію і втратила свідомість. Коли прийшла в
себе, то зрозуміла, що вона знаходилась в непритомному стані на протязі 20 - 30
хвилин, так як на протязі даного часу до неї телефонував її чоловік - ОСОБА_7.
10 квітня 2008 року вона звернулася до Монастирищенськоїх ЦРЛ, так як стан її
здоров'я погіршився, вона почувала себе
погано. Її обстежили лікарі і повідомили їй, що у неї була загроза викидня (а.с.
33);

- показаннями
неповнолітнього свідка ОСОБА_5, даними на досудовому слідстві та
дослідженими у судовому засіданні за її заявою, відповідно до яких вона
проживає в м. Монастирище вул. Черняхівського, 11 кв. 18. 9 квітня 2008 року
приблизно о 20 годині разом зі своєю подругою ОСОБА_3 гуляли надворі, так як
вона перебувала на 6 - му місяці вагітності, а ОСОБА_3 на 3 - му місяці і сіли
на лавку та спілкувались між собою. В цей час до них підійшла ОСОБА_4 і остання
почала просити гроші, які залишила в її будинку на збереження, так як вона
зловживає спиртними напоями. Вона їй відповіла, щоб йшла до її матері - ОСОБА_6,
яка на той час була у будинку і та віддасть її гроші. Через декілька хвилин
прийшла ОСОБА_4, і сказала, що ОСОБА_6 не може знайти її гроші, і почала
вимагати від неї повернення грошей.
ОСОБА_5 потім повернулася до своєї квартири і знайшла гроші ОСОБА_4 в
сумі 20 гривень, які повернула останній. Так, як ОСОБА_4 перебувала в стані
сильного алкогольного сп»ягніння продовжувала сваритися з приводу даних грошей.
Через декілька хвилин до них вже підійшов ОСОБА_2, який теж був в стані
алкогольного сп»яніння. Він втрутився у сварку між нею та ОСОБА_4 і почав вже
до неї чіплятися, а саме : кричав та
виражався в її адресу нецензурними словами. В цей час біля неї продовжувала
сидіти ОСОБА_3, і вона говорила по мобільному телефону. В той час коли вона
сперечалась з ОСОБА_2 та ОСОБА_4, то ОСОБА_2 замахнувся рукою для нанесення її
удару в голову. В цей момент вона зуміла відхилитися і ОСОБА_2 наніс удар в
голову ОСОБА_3. Помітивши це, ОСОБА_4 сказала ОСОБА_2, щоб він не чіпав їх, так
вони обоє вагітні. Але він на це не звернув уваги і продовжував вчиняти
протиправні дії, а саме: руками схопив за шию ОСОБА_3 і почав її штовхати до
під'їзду будинку, в якому вони проживають. З якою метою він вчиняв такі дії
відносно ОСОБА_3 вона не може пояснити, так як ОСОБА_2 попередньо нічого не
говорив до останньої. Коли ОСОБА_2 поштовхав ОСОБА_3 вже до самого входу в
під'їзд будинку, із будинку вийшла її мати ОСОБА_6 і припинила протиправні дії
з боку ОСОБА_2 ОСОБА_3, злякавшись вчиненого відносно неї, побігла до своєї
квартири. А ОСОБА_2 побіг за нею, і в її адресу погрожував фізичною розправою (а.с.44
);

-
показаннями свідка ОСОБА_6, даними на досудовому слідстві та
оголошеними у судовому засіданні за її заявою, відповідно до яких вона
показала, що 9 квітня 2008 року приблизно о 20 годині вона вийшла із кафе -
бару «Шанс», що в м. Монастирище, і помітила, що на лавці біля будинку № 11 по
вул. Черняхівського сиділи її дочка ОСОБА_5 та її подруга ОСОБА_3. Обоє
перебували в стані вагітності. Вона також помітила, що до них підійшла ОСОБА_4,
і почала сперечатись з її дочкою з приводу грошей, які ОСОБА_4 передала на
зберігання її дочці. В цей момент вона також помітила, що до них підійшов
чоловік на ім'я ОСОБА_2, прізвища його не знає, який був разом із ОСОБА_4.
Останній також втрутився в розмову між
ОСОБА_4 та її дочкою. Під час сварки між ними вона помітила, що ОСОБА_2
замахнувся до її дочки для нанесення удару рукою в область голови, проте вона
відхилилась. Вона підійшла до даного чоловіка і сказала йому, що дівчата
перебувають в положенні і що їх не потрібно зачіпати. На її слова він відповів,
що йому одинаково і продовжував кричати, стаючи на захист ОСОБА_4 Потім вона
помітила, як ОСОБА_2 з невідомих їй причин наніс удар в область голови ОСОБА_3,
яка сиділа поруч. Вона відразу ж втрутилась і відсторонила ОСОБА_2 від ОСОБА_3,
але останній не дивлячись на те, що ОСОБА_3 в стані вагітності, взяв руками її
за шию, і почав штовхати до під»їзду будинку в якому вони проживають. Вона вже
вдруге розборонила ОСОБА_2 від ОСОБА_3, відштовхнувши його. Потім вона з дочкою
пішли до своєї кімнати, а ОСОБА_3 до своєї, звідки викликала працівників
міліції. ОСОБА_2 зайшовши в під»їзд будинку почав кричати та виражатись
нецензурними словами в адресу ОСОБА_3 Приблизно на протязі 30 хвилин ОСОБА_2
вчиняв хуліганські дії. Відносно неї ОСОБА_2 ніяких протиправних дій не вчиняв
(а.с.45 );

- висновком
судово - медичної експертизи, згідно
якої у ОСОБА_3 виявлено струс головного мозку, з астено - вегетативним
синдромом, які відносяться до легких тілесних ушкоджень, що спричинили
короткочасний розлад здоров'я (а. с. 41 - 42).

Оцінюючи зібрані у справі докази, в їх сукупності в
результаті повного, всебічного та об"єктивного дослідження їх в судовому
засіданні, суд вважає, пред"явлене обвинувачення доведеним.

Дії ОСОБА_2 суд кваліфікує за ч. 1 ст. 296 КК України,
як хуліганство, тобто грубе порушення громадського порядку з мотивів явної
неповаги до суспільства, що супроводжується особливою зухвалістю.

Призначаючи підсудному покарання, суд виходить з характеру
та ступеня суспільної небезпечності та тяжкості вчиненого злочину,
характеристики підсудного, яка за
місцем проживання є позитивною.

Обставинами,
що пом"якшують покарання підсудного суд визнає щире каяття та активне сприяння розкриттю злочину.

Обставинами,
що обтяжують покарання підсудного, суд визнає вчинення злочину особою, що
перебуває у стані алкогольного сп»ягніння, та вчинення злочину щодо жінки, яка
завідомо для винного перебуває у стані вагітності.

Враховуючи
те, що підсудним вчинено злочин невеликої тяжкості, він раніше не судимий, але
притягувався до кримінальної відповідальності, з врахуванням обставин, що
пом"якшують та обтяжують покарання, суд вважає, що його виправлення та
перевиховання можливе без ізоляції від суспільства і находить за можливе
призначити йому покарання у вигляді обмеження волі, звільнивши його від відбування покарання,
якщо він протягом визначеного судом іспитового строку не вчинить нового злочину
і виконає покладені на нього обов'язки. Суд, підстав для застосування відносно
нього іншого виду покарання, передбаченого ч. 1 ст. 296 КК України, та ст. 69
та 69-1 КК України, не вбачає.

Цивільний позов
прокурора в інтересах Черкаської обласної лікарні задоволити повністю на
підставі ст.ст.1166, 1177 ЦК України.

Суд
вважає, що цивільний позов потерпілої підлягає частковому задоволенню виходячи
із наступного. Матеріальна шкода
потерпілій підлягає відшкодуванню в повному обсязі на підставі
ст.ст.1166, 1177 ЦК України. Суд вважає, що цивільний позов у частині
відшкодування моральної шкоди підлягає частковому задоволенню на підставі
ст.1167 ЦК України, виходячи із наступного. Потерпіла на час вчинення відносно
неї підсудним протиправних дій, будучи неповнолітньою, перебувала в стані
вагітності. Не дивлячись на повідомлення підсудному вказаних обставин, він
протиправних дій не припинив. Такі дії підсудного мали наслідком загрозу
викидня ненародженої дитини неповнолітньої потерпілої. Після протиправних дій
підсудного потерпіла змушена була проходити курс стаціонарного лікування, для чого
необхідно було змінити свій звичайний спосіб життя, приймати ліки. Тому суд
вважає, що стягненню на користь потерпілої у відшкодування моральної шкоди
підлягає сума 4 000 гривень і вважає, що
такий розмір відшкодування відповідає вимогам розумності і справедливості. Суд
вважає, що в задоволенні позову в іншій частині необхідно відмовити, оскільки,
потерпіла не надала суду доказів для задоволення його в повному обсязі.

На підставі викладеного та керуючись
ст. ст. 323, 324 КПК України, суд

З А С У Д И В :

ОСОБА_2 визнати винним у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 296 КК України.

Призначити ОСОБА_2 за ч. 1 ст. 296
КК України покарання у вигляді 3 (трьох) років обмеження волі.

Керуючись
ст. ст. 75-76 КК України засудженого ОСОБА_2 від відбування покарання
звільнити, якщо він протягом визначеного судом іспитового строку не вчинить
нового злочину і виконає покладені на нього обов"язки, встановивши йому
іспитовий строк тривалістю 2 (два) роки, поклавши на засудженого такі
обов"язки:

не виїжджати за межі України на
постійне місце проживання без дозволу органу кримінально-виконавчої системи,

повідомляти органи
кримінально-виконавчої системи про зміну місця проживання, роботи або навчання,

періодично з"являтися для
реєстрації в органи кримінально-виконавчої системи.

Стягнути
з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_3
762 гривні 47 коп матеріальної шкоди та 4000 гривень у відшкодування
моральної шкоди, всього 4 762 (чотири тисячі сімсот шістдесят дві) гривні 47
копійок.

В
задоволенні позову ОСОБА_3 в іншій частині відмовити.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь Черкаської
обласної лікарні р/р 3071
МФО 854018, код 02005390 ГУДКУ в Черкаській області витрати за лікування в сумі
1740 (одна тисяча сімсот сорок) гривень.

Міру запобіжного заходу відносно
засудженого ОСОБА_2 до вступу вироку в законну силу
залишити попередню- підписку про невиїзд.

Вирок може бути оскаржений в
апеляційному порядку до апеляційного суду Черкаської області протягом 15 діб з
дня проголошення через Монастирищенський районний суд.

Суддя: Д. С. Ротаєнко