Справа № 159/2695/15-к
Провадження № 1-кп/159/155/15
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
про застосування примусових заходів медичного характеру
м. Ковель 05 червня 2015 року

Ковельський міськрайонний суд Волинськоі області під головуванням

судді ОСОБА_1 ,

за участі секретаря ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

потерпілих - ОСОБА_4 , ОСОБА_5 ,

захисника адвоката ОСОБА_6 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Ковелі клопотання про застосування примусових заходів медичного характеру у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0001088 від 28 листопада 2014 року, у зв`язку з вчиненням суспільно-небезпечного діяння, що підпадає під ознаки кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 125 КК України, стосовно ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Ковель Волинської області, громадянина України, мешканця АДРЕСА_1 , засудженого вироком Ковельського міськрайонного суду Волинської області за ч.1 ст. 125 КК України до покарання у виді 200 годин громадських робіт,

в с т а н о в и в :

25 травня 2015 року до Ковельського міськрайонного суду Волинської області надійшло клопотання про застосування примусових заходів медичного характеру у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0001088 від 28 листопада 2014 року стосовно ОСОБА_7 , у зв`язку з вчиненням ним суспільно-небезпечного діяння, яке підпадає під ознаки кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 125 КК України, оскільки за станом здоров`я останній потребує застосування примусових заходів медичного характеру у вигляді лікування у психіатричній лікарні із звичайним наглядом.

Клопотання про застосування примусових заходів медичного характеру обґрунтовується наступними обставинами: 27 листопада 2014 року, близько 17-ї години, ОСОБА_7 за місцем свого проживання, в приміщенні квартири АДРЕСА_2 , на ґрунті особистих неприязних відносин, умисно наніс не менше п`яти ударів потерпілій ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , заподіявши їй тілесні ушкодження у виді множинних синців живота, обох верхніх та нижніх кінцівок, які за ступенем тяжкості, згідно п.2.3 «Правил судово-медичного визначення ступеня тяжкості тілесних ушкоджень», відносяться до легких тілесних ушкоджень. Після цього, ОСОБА_7 умисно наніс один удар в ділянку лівого ока потерпілому ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 та ще один удар ногою по голові потерпілого, коли той впав на підлогу, спричинивши потерпілому тілесні ушкодження у виді закритої черепно-мозкової травми з струсом головного мозку гематоми лівої тім`яної ділянки, контузії лівого ока легкої ступені, субконьюктивального крововиливу лівого ока та травматичного коньюктивіту лівого ока синець лівої орбітальної ділянки, крововилив коньюктиви лівого ока, викривлення носової переділки, які згідно п.2.3.3. «Правил судово-медичного визначення ступеня тяжкості тілесних ушкоджень» відносяться до легких тілесних ушкоджень, що спричинили короткочасний розлад здоров`я. Тобто, ОСОБА_7 вчинив суспільно-небезпечне діяння, яке містить ознаки кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.125 КК України.

Розгляд клопотання про застосування примусових заходів медичного характеру ухвалено провадити у відсутності особи, стосовно якої передбачається застосування примусових заходів медичного характеру, тобто ОСОБА_7 , оскільки згідно повідомлення Волинської обласної психіатричної лікарні №1 від 02.06.2015 року №3165/2.2315 ОСОБА_7 перебуває на стаціонарній судовій експертизі з 17.02.2015 року і його присутність в судовому засіданні не бажана. Заперечень зі сторони учасників кримінального провадження проти розгляду клопотання у відсутності ОСОБА_7 не надійшло.

Заслухавши думку учасників кримінального провадження, прокурора ОСОБА_3 , який клопотання підтримав із підстав зазначених у ньому, потерпілих ОСОБА_5 та ОСОБА_4 , адвоката-захисника ОСОБА_6 , які, кожен зокрема, підтримали клопотання, просили клопотання про застосування примусових заходів медичного характеру, відносно ОСОБА_7 задовольнити, заслухавши показання свідка, дослідивши матеріали кримінального провадження, суд вважає, що клопотання обґрунтоване та підлягає до повного задоволення.

За правилами ч.2 ст.19 КК України, не підлягає кримінальній відповідальності особа, яка під час вчинення суспільно небезпечного діяння, перебувала в стані неосудності, тобто не могла усвідомлювати свої дії або керуватися ними, внаслідок хронічного психічного захворювання, тимчасового розладу психічної діяльності, недоумства або іншого хворого стану психіки. До такої особи, за рішенням суду, можуть бути застосовані примусові заходи медичного характеру.

Згідно ст.503 КПК України, кримінальне провадження, щодо застосування примусових заходів медичного характеру здійснюється за наявності достатніх підстав вважати, що особа вчинила суспільно небезпечне правопорушення у стані неосудності.

Відповідно до ч.2 ст.513 КПК України визнавши доведеним, що особа вчинила суспільно небезпечне діяння у стані неосудності, або після вчинення кримінального правопорушення захворіла на психічну хворобу, яка виключає можливість застосування покарання, суд постановляє ухвалу про застосування примусових заходів медичного характеру.

У судовому засіданні, знайшов підтвердження факт вчинення суспільно небезпечного діяння, яке підпадає під ознаки кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 125 КК України ОСОБА_7 , який в момент його вчинення, за висновком проведеної під час досудового слідства судово-психіатричної експертизи, перебував у стані неосудності.
Факт вчинення ОСОБА_7 суспільно небезпечного діяння, яке підпадає під ознаки кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 125 КК України доводиться показаннями потерпілих, свідка, доказами, що містяться у матеріалах кримінального провадження.

Будучи допитаною у ході судового розгляду потерпіла ОСОБА_4 показала, що її син, ОСОБА_7 , упродовж тривалого часу, систематично, проявляє неконтрольовану агресію стосовно неї та її чоловіка ОСОБА_5 . З приводу протиправної поведінки ОСОБА_7 вона неодноразово зверталась у правоохоронні органи. 27 листопада 2014 року, за місцем проживання, в квартирі АДРЕСА_2 , ОСОБА_7 у черговий раз почав вимагати в неї грошей на придбання спиртних напоїв, у ході чого наніс їй ряд ударів руками та ногами по руках на ногах, а також у живіт. Продовжуючи свої неправомірні дії, ОСОБА_7 наніс ОСОБА_5 удар кулаком в обличчя та ногою по голові. У ході бійки пошкодив майно, вхідні двері до квартири. Вважає, що ОСОБА_7 потребує медичної допомоги, оскільки його дії, приступи агресії є абсолютно неконтрольованими і становлять суспільну небезпеку.

У ході судового розгляду потерпілий ОСОБА_5 показав, що 27 листопада 2014 року, у ході вимагання грошей на придбання спиртних напоїв, ОСОБА_7 наніс тілесні ушкодження йому та ОСОБА_4 . Прохає задовольнити клопотання.

Факт вчинення ОСОБА_7 суспільно небезпечного діяння, що містить ознаки кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 125 КК України доводиться висновком судово-медичної експертизи №318 від 05.12.2014 року, згідно якого у громадянина ОСОБА_5 відмічені тілесні ушкодженні у вигляді заритої черепно-мозкової травми з струсом головного мозку гематоми лівої тім`яної ділянки контузії лівого ока легкої ступені, субконьюктивального крововиливу лівого ока та травматичного коньюктивіту лівого ока синець лівої орбітальної ділянки, крововилив коньюктиви лівого ока, викривлення носової переділки, які згідно п.2.3.3. «Правил судово-медичного визначення ступеня тяжкості тілесних ушкоджень» відносяться до легких тілесних ушкоджень, що спричинили короткочасний розлад здоров`я. По тілу громадянина ОСОБА_5 було нанесено не менше двох ударів. Вищевказані тілесні ушкодження громадянин ОСОБА_5 спричинити сам собі не міг, отримати при падінні з висоти власного росту не міг; висновком №319 судово-медичної експертизи від 02.12.2014 року, згідно якого у громадянки ОСОБА_4 відмічені тілесні ушкодження у виді множинних синців живота, обох верхніх та нижніх кінцівок, які за ступенем тяжкості, згідно п.2.3 «Правил судово-медичного визначення ступеня тяжкості тілесних ушкоджень», відносяться до легких тілесних ушкоджень. По тілу ОСОБА_4 було нанесено не менше п`яти ударів. Вищевказані тілесні ушкодження громадянка ОСОБА_4 спричинити сама собі не могла під час падіння з висоти власного росту.

Будучи допитаною у ході судового розгляду свідок ОСОБА_8 показала, що її мати потерпіла ОСОБА_4 та вітчим потерпілий ОСОБА_5 постійно потерпають від протиправних дій ОСОБА_7 . Її брат, ОСОБА_7 регулярно, по кілька разів на тиждень наносить побої батькам. Поведінка ОСОБА_7 є неконтрольованою та неадекватною. Восени 2014 року, прийшовши до квартирі матері, вона побачила побитого вітчима і з пояснень потерпілої ОСОБА_4 зрозуміла, що її та ОСОБА_5 в черговий раз побив ОСОБА_7 . Вболіваючи за долю близьких викликала міліцію.

Згідно Акту №123 стаціонарної судово-психіатричної експертизи від 27.04.2015 року, під час скоєння суспільно небезпечного діяння ОСОБА_7 виявляв ознаки хронічного захворювання у вигляді шизофренії, параноїчної форми, безперервно-прогредієнтного перебігу з наростаючим змішаним дефектом. Даний психічний розлад позбавляв ОСОБА_7 можливості усвідомлювати свої дії та керувати ними. За своїм психічним станом ОСОБА_7 потребує застосування примусових заходів медичного характеру у вигляді госпіталізації до психіатричного закладу із звичайним наглядом.

За таких обставин, суд приходить до висновку, що ОСОБА_7 , перебуваючи в стані неосудності, вчинив суспільно небезпечне діяння, яке підпадає під ознаки злочину, передбаченого ч.2 ст.125 КК України.

Згідно ч.3 ст. 94 КК України госпіталізація до психіатричного закладу із звичайним наглядом може бути застосована судом щодо психічно хворого, який за своїм психічним станом і характером вчиненого суспільно небезпечного діяння потребує тримання у психіатричному закладі і лікування у примусовому порядку.

Враховуючи характер та тяжкість захворювання, тяжкість вчиненого діяння, ступінь небезпечності хворого ОСОБА_7 , а також висновок комісії лікарів-експертів, викладений у акті судово-психіатричної експертизи №123, суд застосовує до ОСОБА_7 примусові заходи медичного характеру у вигляді госпіталізації до психіатричного закладу із звичайним наглядом.
Цивільний позов не заявлено.

Судові витрати за проведення експертиз слід прийняти за рахунок держави.
Керуючись ст.ст.512-513 КПК України, ст.ст. 93-94 КК України, суд,

у х в а л и в:
Клопотання прокурора Ковельської міжрайонної прокуратури ОСОБА_3 про застосування примусових заходів медичного характеру до ОСОБА_7 задовольнити.
Визнати, що ОСОБА_7 вчинив суспільно-небезпечне діяння, передбачене ч.2 ст.125 КК України.
Застосувати до ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Ковеля Волинської області, реєстрація місця проживання здійснена за адресою: АДРЕСА_3 , фактичне місце проживання АДРЕСА_1 , примусові заходи медичного характеру у вигляді госпіталізації до психіатричного закладу із звичайним наглядом.
Судові витрати за проведення експертиз слід прийняти за рахунок держави.
Ухвала може бути оскаржена до апеляційного суду Волинської області, шляхом її подання через Ковельський міськрайонний суд Волинської області, протягом 30 днів з дня її проголошення.
Головуючий: ОСОБА_1