АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ

Справа № 216/949/15-к Суддя 1 інстанції ОСОБА_1
Номер провадження 11-кп/774/401/К/15 Суддя-доповідач ОСОБА_2
В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

Колегія суддів судової палати з кримінальних справ апеляційного суду Дніпропетровської області у складі:

головуючого судді ОСОБА_2

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4

при секретарі ОСОБА_5

за участі прокурора ОСОБА_6

захисників ОСОБА_7 , ОСОБА_8

розглянула 06 серпня 2015 року у відкритому судовому засіданні в м.Кривому Розі апеляційну скаргу прокурора, захисників ОСОБА_8 та ОСОБА_9 в інтересах обвинуваченого ОСОБА_10 на вирок Центрально-Міського районного суду м.Кривого Рогу від 30 квітня 2014 року у кримінальному провадженню, відомості про яке внесені в єдиний реєстр досудових розслідувань 13.01.2015р. за №0000103 за обвинуваченням ОСОБА_10 за ч.2 ст.307 КК України, яким

ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженець м.Кривого Рогу, українець, громадянин України, раніше не судимий

засуджений за ч.2 ст.307 КК України з застосуванням ст.69 КК України до 4 років позбавлення волі з конфіскацією всього належного йому майна.

Вироком суду ОСОБА_10 визнаний винним в тому, що на початку літа 2014 року, маючи умисел на незаконне виготовлення та зберігання наркотичного засобу з метою збуту, у дворі власного будинку АДРЕСА_1 незаконно виростив три кущі коноплі, які зірвав, переніс в приміщення будинку, де висушив і подрібнив, тим самим незаконно виготовив наркотичний засіб канабіс, який незаконно зберігав з метою збуту.

28.01.2015р. приблизно о 12-30год ОСОБА_10 у дворі будинку АДРЕСА_1 за 100грн. збув ОСОБА_11 4,852г особливо небезпечного наркотичного засобу канабіс, маса якого в перерахунку на суху речовину становить 3,276г. Після закупки ОСОБА_11 в присутності понятих видав робітникам міліції вказаний наркотичний засіб.

В той же день о 15-30год біля будинку №9 по вул.Алексєєнко в м.Кривому Розі ОСОБА_10 був затриманий працівниками міліції, які в присутності понятих вилучили в нього гроші, отримані від збуту наркотичних речовин в сумі 100грн, після чого в ході обшуку в літній кухні на території домоволодіння були виявлені 2 прозорих контейнера і прозорий пакет з речовиною зеленого кольору, а також суміш речовини зеленого кольору, яка згідно висновку експерта є особливо небезпечним наркотичним засобом канабіс, масою 36,871г., 119,658г., 13,151г. і 2,084г., маса якого в перерахунку на суху речовину становить 31,119г., 100,991г., 12,230г. і 2,006г. Речовина масою 203,313г. наркотичною речовиною не являється. При огляді горища будинку АДРЕСА_1 була виявлена суміш речовин рослинного походження масою 157,374г., яка складається з речовини масою 77,341г, що є особливо небезпечним наркотичним засобом канабіс, маса якого в перерахунку на суху речовину становить 67,596г та речовини масою 203,313г, що наркотичною речовиною не являється.

В апеляційній скарзі прокурор, не оспорюючи доведеності вини засудженого, просить вирок скасувати у зв`язку з невідповідністю призначеного покарання тяжкості кримінального правопорушення та особі обвинуваченого та ухвалити новий вирок, яким призначити ОСОБА_10 покарання у вигляді 6 років позбавлення волі з конфіскацією всього належного обвинуваченому майна.
В обґрунтування посилається на те, що судом не врахована ступінь тяжкості вчиненого ОСОБА_10 кримінального правопорушення, яке відповідно до ст.12 КК України відноситься до тяжких злочинів, та дані про особу обвинуваченого. Тому висновок суду про застосування ст.69 КК України та призначення покарання у виді 4 років позбавлення волі з конфіскацією всього належного йому майна є таким, що не відповідає ступеню тяжкості кримінального правопорушення та особі обвинуваченого внаслідок його м`якості.

В апеляційній скарзі захисник ОСОБА_7 в інтересах обвинуваченого ОСОБА_12 просить змінити вирок у зв`язку з невідповідністю призначеного обвинуваченому покарання ступеню тяжкості кримінального правопорушення та особі обвинуваченого та призначити ОСОБА_10 покарання із застосуванням ст.ст.69,75 КК України, звільнивши від відбування покарання з випробуванням, без конфіскації майна.

В обґрунтування посилається на те, що призначене ОСОБА_10 покарання за своїм видом та розміром є явно несправедливим через суворість, а тому воно має бути пом`якшено судом апеляційної інстанції, оскільки, суд не в повній мірі врахував особу винного, та те що, обвинувачений повністю визнав свою вину та щиро покаявся у скоєному, злочин вчинив вперше, працює, позитивно характеризується як у побуті, так і за місцем роботи, має кілька хронічних хвороб, з приводу яких довготривалий час проходить лікування: гіпертонічна хвороба 2 ступеню, виразкова хвороба 12-палої кишки, хронічний холіцеститний панкреатит (а.с.113), має на утриманні двох малолітніх дітей (а.с.207, 210), дружина вимушено не працює, здійснює догляд за дітьми. Обставин, які обтяжують покарання, не встановлено. Окрім цього, кримінальне правопорушення має одноепізодний характер, збитків не завдано, тяжкі наслідки не настали. Ці обставини є такими, що істотно знижують ступінь тяжкості вчиненого обвинуваченим ОСОБА_10 злочину.

Зазначає, що є достатні підстави призначити обвинуваченому покарання із застосуванням ст.75 КК України, звільнивши від відбування покарання з випробуванням.

Крім того, судом першої інстанції обвинуваченому призначене додаткове покарання - конфіскація всього належного йому майна, передбачене санкцією ч.2 ст.307 КК України, але з урахуванням зазначених обставин, якими суд вмотивував рішення про можливість застосування ст.69 КК України та у відповідності до ч.1 ст.69 КК України, п. 8 Постанови Пленуму верховного Суду України «Про практику призначення судами кримінального покарання» (Із змінами, внесеними згідно з Постановами Пленуму Верховного Суду України № 18 від 10.12.2004 р., № 8 від 12.06.2009 р., № 11 від 06.11.2009 р.) суд міг не призначати обвинуваченому ОСОБА_10 додаткове покарання - конфіскацію майна, передбачене ч. 2 ст. 307 КК України, як обов`язкове.

В апеляційній скарзі захисник ОСОБА_8 в інтересах обвинуваченого Третяка просить вирок змінити у зв`язку з невідповідністю призначеного покарання ступеню тяжкості злочину та особі обвинуваченого і призначити покарання з застосуванням ст.ст.69,75 КК України, звільнівши від відбування покарання з випробуванням, без конфіскації належного йому майна. В обґрунтування посилається на те, що ОСОБА_10 визнав себе виним, повністю, розкаявся, позитивно характеризується за місцем мешкання, працює, єдиний годувальник сім`ї, має на утриманні двох малолітніх дітей, його дружина, знаходиться у відпусці, доглядає дитину до досягнення нею трьох років, у зв`язку з чим не працює. Він хронічно хворий - гіпертонія, виразкова хвороба 12-ти палої кишки, хронічний холіцеститний панкреатит, перебуває на диспансерному обліку у лікарні та знаходиться під наглядом лікаря-терапевта в Криворізькому УВП № 3, активно сприяв розкриття злочину. Тяжкі наслідки не настали.

Вважає, що суд мав можливість призначити ОСОБА_10 покарання у вигляді позбавлення волі із застосуванням до нього ст.75 КК України з визначенням іспитового строку, що відповідало б обставинам скоєного злочину його особистості та стану його здоров`я .

Заслухавши доповідь судді апеляційного суду, прокурора, який підтримав апеляційну скаргу прокурора, обвинуваченого ОСОБА_10 та його захисників ОСОБА_8 , ОСОБА_7 , які підтримали скарги захисників, вивчивши матеріали справи, обговоривши аргументи апеляційних скарг, зіставивши їх з наявними матеріалами справи, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга прокурора підлягає задоволенню, апеляційні скарги захисників ОСОБА_8 та ОСОБА_9 задоволенню не підлягають з наступних підстав.

Висновки суду першої інстанції про доведеність вини ОСОБА_10 та правильність кваліфікації його дій не оскаржуються, тому відповідно до вимог ст.404 КПК України законність та обґрунтованість вироку в цій частині апеляційним судом не перевіряється.

Порушень кримінального процесуального закону під час встановлення фактичних обставин вчинення кримінального правопорушення, які могли б істотно вплинути на законність вироку, колегією суддів також не встановлено.

Відповідно до вимог ст.65 КК України суд, призначаючи покарання, повинен враховувати ступінь тяжкості вчиненого злочину, дані про особу винного, обставини, які пом`якшують та обтяжують покарання. Призначене покарання повинне бути достатнім для виправлення засудженого та попередження скоєння ним нових злочинів.

Відповідно до вимог ст.69 КК України більш м`яке покарання призначається за наявності кількох обставин, що пом`якшують покарання та істотно знижують ступінь тяжкості злочину, з урахуванням даних про особу винного.

Як вбачається з матеріалів кримінального провадження, при розгляді справи суд першої інстанції при призначенні покарання ОСОБА_10 не дотримався цих вимог закону. Призначаючи покарання ОСОБА_10 із застосуванням ст.69 КК України, суд послався на окремі обставини та дані про особу винного. Зокрема, суд у вироку послався на те, що ОСОБА_13 працює в НДПІ «Рудмаш», що не відповідає дійсності, оскільки документально це не підтверджено.

Суд не вказав у вироку, які пом`якшуючі покарання обставини є підставами для застосування ст.69 КК України та яким чином ці обставини істотно знижують ступінь тяжкості вчиненого злочину, тобто не умотивував своє рішення належним чином.

Як вбачається з матеріалів даного провадження, пом`якшуючою покарання ОСОБА_13 обставиною є лише щире каяття обвинуваченого.

Крім того, як правильно вказує у скарзі прокурор, суд не дав належної оцінки тяжкості вчиненого злочину, який відповідно до ст.12 КК України є тяжким.

Тому колегія суддів вважає, що призначене обвинуваченому покарання із застосуванням ст.69 КК України не відповідає загальним засадам призначення покарання, принципам законності та справедливості, а наведені судом у вироку дані про особу обвинуваченого та пом`якшуюча обставина каяття не дають достатніх підстав для застосування ст.69 КК України.

З огляду на викладене, колегія суддів вважає, що оскаржуваний вирок внаслідок м`якості призначеного ОСОБА_13 покарання підлягає скасуванню в частині призначення покарання з ухваленням нового вироку.

Враховуючи всі наведені у вироку обставини та дані про особу обвинуваченого, колегія суддів вважає можливим призначити ОСОБА_13 мінімальну міру покарання.

Законних підстав для застосування ст.75 КК України та не призначення додаткового покарання, про що просять в скаргах захисники, з огляду на вищенаведене, колегія суддів не вбачає.

Керуючись ст.ст.405, 407, 418 КПК України, колегія суддів

З А С У Д И Л А:

Апеляційну скаргу прокурора задовольнити.

Апеляційні скарги захисників ОСОБА_8 та ОСОБА_9 в інтересах обвинуваченого ОСОБА_10 залишити без задоволення.

Вирок Центрально-Міського районного суду м.Кривого Рогу від 30 квітня 2014 року щодо ОСОБА_10 в частині призначення йому покарання скасувати.

Призначити ОСОБА_10 за ст.307 ч.2 КК України покарання у вигляді 6 років позбавлення волі з конфіскацією всього належного йому майна.

Вирок може бути оскаржений до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом трьох місяців з дня його проголошення.

Судді апеляційного суду ОСОБА_2

Дніпропетровської області

ОСОБА_4

ОСОБА_3

_________________________________________________________________________________

провадження №11-кп/774/309/К/2015 Суддя 1 інстанції ОСОБА_1

категорія ст.307 ч.2 КК України Доповідач суддя ОСОБА_2