У х в а л а

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Колегія суддів Судової
палати у кримінальних справах

Верховного Суду України у складі:

головуючого судді

Кармазіна Ю.М.,

суддів

Косарєва В.І. і Глоса Л.Ф.,

за участю прокурора

Морозової С.Ю.

розглянула
в судовому засіданні в м. Києві 9
вересня 2008 року кримінальну справу за
касаційним поданням заступника прокурора Луганської області на постанову
Краснодонського міськрайонного суду Луганської області від 24 січня 2008 року,

встановила:

Органами
досудового слідства ОСОБА_1 було обвинувачено у вчиненні
21.09.2007р. суспільно небезпечного діяння, яке підпадає під ознаки злочину,
передбаченого ст.291 КК України, порушення чинних на транспорті правил.

Постановою
слідчого від 29.11.2007р., погодженою з прокурором, кримінальна справа щодо ОСОБА_1 закрита у зв'язку з недосягненням ним віку з якого
настає кримінальна відповідальність, а справа прокурором направлена в суд для
застосування до нього примусових заходів виховного характеру.

Постановою Краснодонського міськрайонного суду Луганської області
від 24 січня 2008 року ОСОБА_1, на підставі ст.97, п.3 ч.2 ст.105 КК
України від кримінальної
відповідальності за вчинення злочину,
передбаченого ст.291 КК України звільнено
і застосовано примусовий захід
виховного характеру у виді передачі під нагляд
батьків.

В апеляційному
порядку постанова не переглядалась.

У
касаційному поданні заступник прокурора Луганської
області просить постанову суду щодо ОСОБА_1 скасувати у зв'язку з неправильним застосуванням
кримінального закону та істотним порушенням кримінально-процесуального закону,
а справу направити на новий судовий розгляд.
Вважає, що суд в порушення вимог
ч.3 ст. 105 КК України не визначив ОСОБА_1 строк тривалості заходу виховного характеру і
в порушення вимог ч.1 ст.447 КПК України
не закрив справу.

Заслухавши доповідача, прокурора про наявність підстав до
задоволення подання, перевіривши матеріали справи та обговоривши доводи касаційного подання,
колегія суддів вважає, що подання підлягає задоволенню з таких підстав.

Як убачається з матеріалів справи, суд
визнав доведеним вчинення ОСОБА_1 злочину, передбаченогост.291 КК
України і на підставі ст.97, ч.2 ст.105
КК України звільнив його від
кримінальної відповідальності за цей злочин.

Судом не враховано вимоги ст.22 КК України, згідно з якою
кримінальній відповідальності підлягають особи, яким до вчинення злочину
виповнилося шістнадцять років.

ОСОБА_1 на момент вчинення злочину виповнилось 14 років. Тобто, він не є суб'єктом злочину, передбаченого ст.291 КК
України.

Тому, суд не мав права визнавати, що ОСОБА_1
вчинив злочин, передбачений ст.291 КК України, оскільки він є особою, яка
вчинила суспільно небезпечну дію, що
підпадає під ознаки діяння, передбаченого Особливою частиною Кримінального
кодексу України, і не міг звільняти його від кримінальної відповідальності.

Крім того, суд застосував до ОСОБА_1 примусовий захід виховного характеру
у виді передачі
під нагляд батьків не встановивши тривалості цього заходу відповідно до ч.3 ст.105 КК України,
внаслідок чого виникають сумніви при
виконанні постанови суду.

Таким чином, суд
розглянув справу з істотним порушенням кримінально-процесуального закону та неправильним застосуванням кримінального
закону, а тому колегія суддів вважає, що постанова суду відповідно до вимог
ст.ст.370, 371 КПК України підлягає скасуванню, а справа направленню на новий
судовий розгляд.

При новому розгляді справи, суду необхідно
належним чином перевірити чи вчинено ОСОБА_1 суспільно небезпечне діяння, яке
підпадає під ознаки ст.291 КК України, чи правильно закрита щодо нього справа,
та вирішити питання про застосування примусових заходів виховного характеру
відповідно до ч.3 ст.105, ч.2 ст.97 КК України.

Враховуючи наведене, керуючись
ст.ст.394-396 КПК України, колегія суддів, -

у х в а л и л а :

Касаційне подання заступника прокурора
Луганської області задовольнити.

Постанову Краснодонського міськрайонного
суду Луганської області від 24 січня 2008 року щодо ОСОБА_1 скасувати, а справу
направити на новий судовий розгляд в той
же суд в іншому складі суддів.

С у д д і:

Кармазін Ю.М. Косарєв В.І. Глос Л.Ф.