У Х В А Л А

12.06.2015 року місто Ужгород

Ужгородський міськрайонний суд Закарпатської області у складі колегії суддів:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

судді ОСОБА_2 ,

судді ОСОБА_3

при секретарі судового засідання ОСОБА_4 ,

за участю:

прокурора - ОСОБА_5 ,

обвинуваченого ОСОБА_6 ,

захисника обвинуваченого ОСОБА_7 ,

обвинуваченого ОСОБА_8

захисника обвинуваченого - ОСОБА_9 ,

потерпіла ОСОБА_10 - не прибула;

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Ужгороді обвинувальний акт у кримінальному провадженні № 1-кп/308/40/15 внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0002878 від 19.08.2013 за обвинуваченням ОСОБА_6 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 187 КК України та ОСОБА_8 , у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 187 КК України,
В С Т А Н О В И В:
На розгляді у складі колегії суддів: головуючого судді ОСОБА_11 , суддів ОСОБА_12 та ОСОБА_2 знаходяться матеріали кримінального провадження про обвинувачення ОСОБА_6 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 187 КК України та ОСОБА_8 , у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 187 КК України.

За розпорядженням керівника апарату Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 12.06.2015 № 182 у зв`язку з тим, що головуючий суддя ОСОБА_11 та суддя ОСОБА_12 знаходиться в нарадчій кімнаті по кримінальній справі і не можуть вирішити питання про продовження строків тримання під вартою, у відповідності до п. 2.3.52 Положення про автоматизовану систему документообігу суду було призначено повторний автоматичний перерозподіл матеріалів справи 308/5319/14-к. за результатами якого справу передано на розгляд колегії суддів: головуючий ОСОБА_13 , судді: ОСОБА_2 та ОСОБА_3 . Проте оскільки головуючий суддя ОСОБА_13 не може розглядати питання про продовження строків тримання під вартою, оскільки знаходиться в судовому засіданні на розгляді справи, справу за розпорядженням від 12.06.2015 № 183 було передано на повторний автоматичний перерозподіл, внаслідок якого визначено наступний склад колегії суддів: головуючий ОСОБА_1 , судді: ОСОБА_2 та ОСОБА_3 .

Відповідно до ч. 3 ст. 331 КПК України незалежно від наявності клопотань суд зобов`язаний розглянути питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою до спливу двомісячного строку з дня надходження до суду обвинувального акта чи з дня застосування судом до обвинуваченого запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

У зв`язку зі спливом 14.06.2015 року строку з дня продовження тримання під вартою обвинуваченого ОСОБА_8 за ухвалою від 14.04.2015, суд зобов`язаний розглянути питання щодо доцільності продовження тримання його під вартою.

Прокурор ОСОБА_5 в судовому засіданні просив продовжити строк тримання під вартою обвинуваченому до 2-ох місяців, оскільки підстави, за яких судом було обрано обвинуваченому запобіжний захід у виді взяття під варту, не відпали; скоєний злочин є особливо тяжким; злочини вчинені з метою незаконного збагачення.

Захисник ОСОБА_9 в судовому засіданні заперечив проти продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, просив змінити на більш м`який запобіжний захід, оскільки прокурором не зазначені нові обставини, які б унеможливили обрання більш м`якого запобіжного заходу.

Обвинувачений ОСОБА_8 підтримав думку захисника та заперечив проти обрання йому запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Заслухавши доводи учасників судового провадження, виходячи з вимог ст. 331 КПК України суд приходить до наступного.

До спливу продовженого строку суд зобов`язаний повторно розглянути питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою, якщо судове провадження не було завершене до його спливу.

Вирішуючи питання про продовження запобіжного заходу у виді тримання під вартою відносно ОСОБА_8 , суд враховує вимоги п. п. 3 і 4 ст. 5 Конвенції про захист прав людини та практику Європейського суду з прав людини, згідно з якими обмеження права особи на свободу і особисту недоторканість можливе лише в передбачених законом випадках за встановленою процедурою. При цьому, ризик переховування обвинуваченого від правосуддя не може оцінюватися виключно на підставі суворості можливого судового рішення, а це слід робити з урахуванням низки відповідних фактів, які можуть підтверджувати існування такого ризику, або свідчити про такий його незначний ступінь, який не може служити підставою для запобіжного ув`язнення.

У відповідності до вимог ст. 177 КПК України - метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків. Застосування таких заходів завжди пов`язано із необхідністю запобігання ризикам, передбаченим ст. 177 КПК України.

Підставами застосування запобіжного заходу є обґрунтованість підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення та наявність ризику (ризиків), перелік яких встановлено пунктами 1 - 5 ч. 1 ст. 177 КПК.

Суду не надано достатньо доказів обставин, які свідчать про наявність необґрунтованої підозри у вчиненні обвинуваченим кримінального правопорушення та наявність підстав вважати, що ОСОБА_8 залишаючись на волі, не буде ухилятись від слідства та суду, не буде чинити тиск на потерпілих, не надано докази погіршення його стану здоров`я та доказів на підтвердження міцності його соціальних зв`язків в місті постійного проживання, наявність постійного місця роботи, репутацію, майновий стан, наявність судимостей, дотримання ним умов застосування запобіжних заходів, якщо вони застосовувалися до нього раніше.

Приймаючи до уваги те, що строк тримання під вартою ОСОБА_8 закінчується, підстав для зміни чи скасування обраного запобіжного заходу не має, враховуючи, що ОСОБА_8 обвинувачується у вчиненні особливо тяжкого злочину, за який передбачене покарання у вигляді позбавлення волі на строк до дванадцяти років із конфіскацією майна, оцінюючи в сукупності всі обставини передбачені ст. 178 КПК України, зокрема тяжкість покарання, що загрожує обвинуваченому у разі визнання обвинуваченого винуватим у кримінальному правопорушенні, у вчиненні якого він обвинувачуються; вік та стан здоров`я обвинуваченого; розмір майнової шкоди, у завданні якої обвинувачується особа, суд приходить до висновку про доцільність продовження строку тримання під вартою відносно обвинуваченого ОСОБА_8 .

Застосовуючи такий вид запобіжного заходу, суд виходить з необхідності уникнення ризиків, визначених ст. 177 КПК України, із ступеня тяжкості інкримінованого злочину, а також приймає до уваги ту обставину, що підстави, за яких судом було обрано обвинуваченому запобіжний захід у виді взяття під варту, не відпали, а ризики, передбачені ст. 177 КПК України не зменшились, що унеможливлює застосування до обвинуваченого більш м`якого запобіжного заходу, отже суд приходить до висновку про доцільність продовження строку тримання під вартою відносно обвинуваченого ОСОБА_8 .

Крім того, як зазначено у ч. 4 ст. 183 КПК України суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, враховуючи підстави та обставини, передбачені статтями 177 та 178 цього Кодексу, має право не визначити розмір застави у кримінальному провадженні щодо злочину, вчиненого із застосуванням насильства або погрозою його застосування.

Керуючись ст.ст. 176-178, 331, 369-372 КПК України, суд, -

УХВАЛИВ:
Продовжити строк тримання ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст.187 КК України, під вартою на період судового розгляду справи але не більше ніж на 60 днів - до 10 серпня 2015 року.

Копію ухвали вручити обвинуваченому та прокурору і надіслати начальнику відділу ДДПВП України Закарпатської області Закарпатської УВП № 9.

Ухвала набирає законної сили після її проголошення та оскарженню не підлягає.
Головуючий ОСОБА_1
Суддя ОСОБА_2
Суддя ОСОБА_3