490/3708/13-к 28.04.2015
н/п 1-кп/490/25/2015
Центральний районний суд м. Миколаєва
Справа № 490/3708/13-к
В И Р О К
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
28 квітня 2015 року Центральний районний суд м. Миколаєва у складі:
головуючого судді ОСОБА_1 ,
за участю секретаря ОСОБА_2 ,
прокурора ОСОБА_3 ,
потерпілого ОСОБА_4 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду кримінальне провадження за обвинуваченням
ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Капустине, Жовтневого району, Миколаївської області, українця, громадянина України, з повною загальною середньою освітою, неодруженого, не працюючого, маючого на утриманні малолітню дитину 2011 р.н., зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , та проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , раніше судимого:
1) 19.03.2012 р. Заводським районним судом м. Миколаєва за ч.1 ст.309 КК України до 1 року позбавлення волі, на підставі ст.75 КК України звільнений з іспитовим строком на 1 рік,
2) 04.02.2014 р. Заводським районним судом м. Миколаєва за ч.2 ст.309 КК України до 2 років позбавлення волі, звільнений 19.09.2014 р. на підставі Закону України "Про амністію у 2014 році",
у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.186 КК України,
ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженки м. Миколаєва, українки, громадянки України, з повною загальною середньою освітою, незаміжньої, маючої на утриманні малолітню дитину 2011 р.н., не працюючої, зареєстрованої за адресою: АДРЕСА_3 , та проживаючої за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не судимої,
у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.186 КК України,
18.10.2012 р. близько 02.00 год. ОСОБА_5 та ОСОБА_6 , знаходячись в районі перехрестя вулиці 8-а Слобідська та пр. Леніна в м. Миколаєві, реалізуючи свій умисел, направлений на заволодіння чужим майном, шляхом застосування насилля, яке не є небезпечним для життя та здоров`я особи, нанесли потерпілому ОСОБА_4 тілесні ушкодження у вигляді забою м`яких тканин, крововиливів на обличчі, крововиливів на слизових губ та щоки, які відносяться до категорії легких тілесних ушкоджень. Після цього, ОСОБА_5 та ОСОБА_6 відкрито заволоділи майном потерпілого, а саме: мобільним телефоном марки "Нокіа-6300" вартістю 1300 грн., шкіряним чохлом до мобільного телефону вартістю 50 грн., стартовим пакетом мобільного оператора "МТС" вартістю 30 грн., шкіряним гаманцем вартістю 180 грн., грошовими коштами у сумі 70 грн., срібним ланцюжком з хрестиком вартістю 100 грн., чим завдали потерпілому ОСОБА_4 матеріальну шкоду на загальну суму 1730 грн.
З місця вчинення кримінального правопорушення ОСОБА_5 та ОСОБА_6 зникли, та розпорядились викраденим майном на власний розсуд.
ОСОБА_5 в судовому засіданні частково визнав себе винним в скоєнні кримінального правопорушення і показав суду, що 12.10.2012 р. він разом зі своєю дружиною ОСОБА_6 приїхали до м. Миколаєва на вул. 6 Слобідська, більш точної адреси вже не пам`ятає, щоб віддати борг подрузі його дружини. Вони віддали борг, посиділи на кухні та пили чай. Коли вони зібралися їхати додому, то вирішили дочекатись останнього тролейбуса щоб поїхати в мікрорайон Соляні, а там сісти на таксі і поїхати додому. ОСОБА_6 разом зі своєю подругою та її чоловіком залишились стояти між вул. 9 Слобідською та вул. 8 Слобідською по пр. Леніна в м. Миколаєві, а він побіг на вул. 6 Слобідська щоб купити собі сигарет. Потім подруга ОСОБА_6 та її чоловік пішли, а його дружина залишилась стояти на зупинці та чекати на тролейбус. Коли він купив собі сигарети, йому зателефонувала ОСОБА_6 та повідомила, що її б`ють, але він не міг точно зрозуміти, що саме там відбувалось. Він прибіг на вул. 8 Слобідська по пр. Леніна в м. Миколаєві та побачив ОСОБА_6 і потерпілого ОСОБА_4 , які сварились та розмовляли на підвищених тонах. Після цього він підбіг до ОСОБА_4 та наніс йому декілька ударів в область обличчя. Він хотів забрати ОСОБА_6 , але вона почала кричати на нього, чому він так зробив, на що він розвернувся та почав уходити. Потім ОСОБА_6 наздогнала його і вони разом прийшли на зупинку громадського транспорту та чекали на маршрутне таксі. Через 10-15 хвилин приїхали співробітники БПС та почали питати в них з приводу викрадених речей, але в них нічого не було. Потім вони повернулись назад, і на вул. 6 Слобідська по пр. Леніна в м. Миколаєві був потерпілий ОСОБА_4 ще з одним патрулем, який впізнав їх. Після цього вони повернулись на місце правопорушення, де в 2-3 метрах від того місця знайшли під каменем мобільний телефон та ланцюжок, а гаманець та інші речі принесли вже в райвідділі. Працівники міліції сказали йому взяти всю вину на себе, щоб не посадили його дружину ОСОБА_6 , та протримали його в райвідділі до 14.10.2012 р.
ОСОБА_6 в судовому засіданні не визнала себе винною в скоєнні кримінального правопорушення, повністю підтримала покази ОСОБА_5 і показала суду, що 13.10.2012 р. біля 02.30 год. вона знаходилась на вул. 8 Слобідська по пр. Леніна в м. Миколаєві, і до неї підійшов потерпілий ОСОБА_4 , який тримав у своїй руці банку пива. ОСОБА_4 запропонував їй піти разом з ним та попити пива, на що вона відповіла йому відмовою. Між ними виник словесний конфлікт, під час якого ОСОБА_4 почав душити її карабіном від сумки. Вона зателефонувала своєму чоловікові ОСОБА_5 , який прибіг на місце та декілька разів вдарив ОСОБА_4 . Вона почала сварити чоловіка, а потім вони пішли з ним на зупинку громадського транспорту. ОСОБА_5 побіг за водою для неї, а вона присіла на зупинці на лавку. Після цього приїхали працівники БПС та повідомили їм, що необхідно поїхати з ними до вул. Комсомольської по пр. Леніна в м. Миколаєві. Вони приїхали туди і через декілька хвилин під`їхав ще один наряд працівників БПС, з якими був ОСОБА_4 . Потерпілий вказав на них, як на осіб, що вчинили відносно нього кримінальне правопорушення. По дорозі до райвідділу працівник БПС сказав їм, віддати речі потерпілого, а саме мобільний телефон та ланцюжок, на що вона відповіла йому, що ніяких речей потерпілого в них немає. Вони обшукали їх, а потім спитали де саме відбувались дані події. Прибувши на місце правопорушення, вона показала, де саме лежав мобільний телефон в чохлі чорного кольору. Їй сказали підняти даний мобільний телефон, оскільки потерпілий ніяких претензій до них немає. Вона забрала мобільний телефон та ланцюжок, і вони поїхали до райвідділу, де протримали їх добу. Потім їх відвезли до ЛШМД м. Миколаєва, і 14.10.2012 р. відправили до ІТТ.
В судовому засіданні від 25.11.2014 р. ОСОБА_6 змінила свої покази та показала суду, що працівники БПС лише затримали їх, спитали про місце даних подій та доставили в Центральний РВ, а вже оперативні працівники райвідділу наказали їй підняти з землі ланцюжок та мобільний телефон потерпілого.
Вина ОСОБА_5 і ОСОБА_6 у пред`явленому обвинувачені повністю підтверджується зібраними і дослідженими в судовому засіданні доказами.
Потерпілий ОСОБА_4 в судовому засіданні показав, що 18.10.2012 р. приблизно о 01.30 год. він йшов додому по пр. Леніна, та на перехресті з вул. 8 Слобідською в м. Миколаєві побачив ОСОБА_6 . Він зупинився біля неї та в ході розмови домовився про надання йому послуг інтимного характеру. Потім він передав ОСОБА_6 грошові кошти в сумі 100 грн. і вони пішли з нею по вул. 8 Слобідській. По дорозі ОСОБА_6 відмовилась від надання йому послуг інтимного характеру та побігла в сторону. В цей час з`явився ОСОБА_5 , якому ОСОБА_6 вказала на нього. ОСОБА_5 підійшов до нього та наніс йому удар в область голови, від якого він втратив свідомість. Коли він прийшов до тями, то виявив крадіжку свого гаманця, мобільного телефону та ланцюжка. Він вийшов на пр. Леніна та попросив таксиста, який стояв на проспекті викликати працівників міліції. Потім під`їхали працівники міліції, та через деякий час на вул. Комсомольській по пр. Леніна в м. Миколаєві біля квіткового ринку інший патруль затримав ОСОБА_5 та ОСОБА_6 , яких він впізнав, як осіб, що вчинили дане кримінальне правопорушення. Після цього вони поїхали до райвідділу, де працівниками міліції було повернуто його майно, а саме гаманець, мобільний телефон та ланцюжок з хрестиком. 18.10.2012 р. приблизно о 10.00 год. йому дали направлення для проходження освідування, і в цей же день він звернувся в поліклініку за місцем своєї реєстрації. Ввечері того ж дня за рекомендацією лікаря він звернувся до невропатолога в ЛШМД м. Миколаєва.
Свідок ОСОБА_7 суду показав, що він працює заступником командиру взводу 2-ї роти БПС ММУ УМВС України в Миколаївській області. 18.10.2012 р. він разом з Яновським та ОСОБА_8 знаходились на чергуванні. До них звернувся потерпілий ОСОБА_4 , у якого були тілесні ушкодження в області обличчя, та повідомив їм, що його пограбували. При відпрацюванні району, потерпілий вказав на ОСОБА_5 та ОСОБА_6 , як на осіб, що вчинили дане кримінальне правопорушення. Вони не проводили огляд обвинувачених, а лише затримали їх та відвезли до Центрального РВ. Він не говорив ОСОБА_6 піднімати мобільний телефон з землі та брати його собі.
Свідок ОСОБА_8 суду показав, що він працював в БПС ММУ УМВС України в Миколаївській області. В нічний час доби він, як старший групи, разом з ОСОБА_7 та ще одним співробітником, прізвища якого вже не пам`ятає, знаходились на чергуванні. Біля 02.00 год. вони отримали від оператора "102" сигнал про те, що в районі вул. 6 та 9 Слобідської в м. Миколаєві у чоловіка було відібрано мобільний телефон. Проїжджаючи зупинку громадського транспорту вул. 9 Слобідська в м. Миколаєві вони звернули увагу на жінку та чоловіка, які за зовнішніми ознаками були схожими на осіб, що вчинили дане кримінальне правопорушення. Вони під`їхали до них та запросили Центральну роту БПС, у яких знаходився потерпілий ОСОБА_4 . Приблизно через 5 хвилин на місце під`їхав потерпілий та впізнав дану дівчину та чоловіка. Потім вони спитали у дівчини з приводу мобільного телефону, і вона відповіла їм, що телефон потерпілого знаходиться в неї. Вони особистий огляд дівчини не проводили, а лише прощупали одяг чоловіка з метою особистої безпеки. Після цього вони доставили їх до Центрального РВ ММУ УМВС України в Миколаївській області. Вони ніяких речей у обвинувачених не вилучали та огляд місця події не проводили.
Відповідно протоколу виїмки від 18.10.2012 р. у ОСОБА_5 були вилучені шкіряний гаманець коричневого кольору, в якому знаходились грошові кошти в сумі 15 грн., та срібний ланцюжок з хрестиком.
Як слідує з протоколу виїмки від 18.10.2012 р. у ОСОБА_6 були вилучені мобільний телефон марки "Нокіа-6300" чорного кольору, шкіряний чохол та сім-карта мобільного оператора "Джинс".
Згідно акту судово-медичного дослідження №2310 від 18.10.2012 р. у потерпілого ОСОБА_4 були виявлені тілесні ушкодження у вигляді забою м`яких тканей, крововиливів на обличчі, крововиливів на слизовій губ та щоці, які утворилися від дії тупих твердих предметів, можливо в строк та при обставинах, вказаних оглянутим.
За ступенем тяжкості дані ушкодження відносяться до категорії легких тілесних ушкоджень.
Ствердження обвинувачених про те, що події відбувалися раніше, ніж 18.10.2012 р. спростовуються дослідженими в судовому засіданні показами потерпілого, його заявою про скоєння злочину, протоколами огляду місця події, протоколами виїмки та іншими документами по справі.
Дослідив обставини справи, суд вважає доказаною вину ОСОБА_5 та ОСОБА_6 у відкритому викраденні чужого майна (грабіж), вчиненому групою осіб із застосуванням насильства, і кваліфікує їх дії за ч.2 ст.186 КК України.
Цивільний позов по справі не заявлено.
При призначенні покарання суд враховує характер і ступінь суспільної небезпечності кримінального правопорушення, конкретні обставини його вчинення, особи обвинувачених, які характеризуються посередньо.
Як обставини справи, що пом`якшують покарання обвинувачених, суд враховує те, що вони мають на утриманні малолітню дитину.
Враховуючи тяжкість злочину, особу ОСОБА_6 , яка раніше не судима, має хворобливий стан здоров`я, та інші обставини справи, суд приходить до висновку про можливість виправлення засудженої без відбування покарання з випробуванням, застосувавши ст.75 КК України.
Вироком Заводського районного суду м. Миколаєва від 19.03.2012 р. ОСОБА_5 засуджений за ч.1 ст.309 КК України до 1 року позбавлення волі, на підставі ст.75 КК України звільнений з іспитовим строком на 1 рік.

Дане кримінальне правопорушення ним вчинено в період іспитового строку, тому ОСОБА_5 необхідно призначити покарання за правилами ст.71 КК України.

Керуючись ст.ст. 368, 370, 374 КПК України суд, -

З А С У Д И В:

ОСОБА_5 визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.186 КК України і призначити покарання у вигляді позбавлення волі на строк 4 роки.

Згідно ст.71 КК України частково приєднати покарання за вироком Заводського районного суду м. Миколаєва від 19.03.2012 р. та остаточно призначити покарання у вигляді позбавлення волі на строк 4 роки 1 місяць.

Зарахувати в строк покарання час тримання під вартою ОСОБА_5 з 18.10.2012 р. по 16.05.2013 р.

Строк відбування покарання обчислювати з моменту затримання.

ОСОБА_6 визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.186 КК України і призначити покарання у вигляді позбавлення волі на строк 4 роки.

Згідно ст.75 КК України звільнити ОСОБА_6 від покарання з випробуванням.

Іспитовий строк встановити 1 рік.

На підставі ст.76 КК України ОСОБА_6 зобов`язати періодично з`являтись для реєстрації в органи кримінальної виконавчої інспекції, повідомляти ці органи про зміну місця проживання.

Речові докази: чоловіче портмоне, мобільний телефон марки "Нокіа-6300" зі стартовим пакетом мобільного оператора "Джинс", грошові кошти в сумі 15 грн., срібний ланцюжок з хрестиком, шкіряний чохол, які передані на відповідальне зберігання потерпілому ОСОБА_4 - залишити у останнього.

Вирок може бути оскаржений в апеляційний суд Миколаївської області через Центральний районний суд м. Миколаєва протягом 30 днів з дня його проголошення.

Копію вироку суду після його проголошення негайно вручити обвинуваченим і прокурору.

Суддя ОСОБА_1