Справа № 738/574/15-к
№ провадження 1-в/738/167/2015
УХВАЛА

24 квітня 2015 року м. Мена

Суддя Менського районного суду Чернігівської області ОСОБА_1 , розглянувши клопотання засудженого ОСОБА_2 про заміну невідбутої частини покарання більш м`яким видом покарання,

В С Т А Н О В И В:
22 квітня 2015 року до Менського районного суду Чернігівської області надійшло клопотання засудженого ОСОБА_2 про заміну йому невідбутої частини покарання більш м`яким видом покарання.

У своєму клопотанні ОСОБА_2 посилається на те, що 03.07.2013 року він був засуджений вироком Суворовського районного суду Одеської області за ч. 1 ст. 115, ч. 2 ст. 121 КК України до 9 років позбавлення волі. Апеляційним судом Одеської області було змінено міру покарання до 11 років позбавлення волі. Суд касаційної інстанції відмінив вирок апеляційного суду і направив справу на новий розгляд. 09.10.2014 року Апеляційний суд Одеської області залишив в силі вирок Суворовського районного суду Одеської області від 03.07.2013 року. По відбуттю відповідної частини покарання, засуджений ОСОБА_2 звернувся до Менського районного суду з клопотанням про умовно дострокове звільнення його від відбування покарання. Однак судом було відмовлено в задоволенні даного клопотання, посилаючись на те, що засуджений не довів свого виправлення та перевиховання. В зв`язку з цим, засуджений ОСОБА_2 звернувся до суду з клопотання про заміну йому невідбутої частини покарання більш м`яким видом покарання.

Адміністрація установи виконання покарань не звернулась до суду з відповідним поданням про умовно-дострокове звільнення його від подальшого відбування покарання.

Вивчивши клопотання засудженого та додані до нього матеріали суддя приходить до наступного висновку.

Відповідно до ст. 539 КПК України питання, які виникають під час та після виконання вироку вирішуються судом за клопотанням (поданням) прокурора, засудженого, його захисника, законного представника, органу або установи виконання покарань, а також інших осіб, установ або органів у випадках, встановлених законом. До таких питань відноситься і застосування заміни невідбутої частини покарання більш м`який видом покарання. Отже, засуджений ОСОБА_2 відповідно до чинного законодавства скористався наданим йому правом і надіслав клопотання до Менського районного суду про застосування відносно нього ст. 82 КК України

Статтею 82 Кримінального кодексу України передбачено, що особам, що відбувають покарання у виді обмеження або позбавлення волі, невідбута частина покарання може бути замінена судом більш м`яким покаранням. Заміна невідбутої частини покарання більш м`яким може бути застосована, якщо засуджений став на шлях виправлення.

Дана стаття не містить імперативної вказівки на її застосування, а носить рекомендаційний характер і застосовується суддями за наявності усіх умов передбачених даною статтею і доказів того, що засуджений дійсно заслуговує на застосування до нього ст. 82 КК України.
Відповідно до Постанови Пленуму Верховного Суду України N 2 від 26.04.2002 "Про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання і заміну невідбутої частини покарання більш м`яким" умовно-дострокове звільнення від відбування покарання і заміна невідбутої частини покарання більш м`яким можливі лише після повного та всебічного вивчення даних про особу засудженого. При цьому головною умовою прийняття рішення про заміну невідбутої частини покарання більш м`яким є доведеність того, що засуджений став на шлях виправлення.

Пунктом 13 вищезазначеної постанови передбачено, що матеріали про умовно-дострокове звільнення, які подають органи, що відають виконанням покарання, мають відповідати вимогам, передбаченим ст. 110 Виправно-трудового кодексу України. Коли ці вимоги не виконано (характеристика не відображає процесу виправлення засудженого або стосується не всього періоду відбування ним покарання, немає даних про попередні судимості та відшкодування матеріальних збитків, не подано витяг із рішення спостережної комісії або служби у справах неповнолітніх тощо) і заповнити ці прогалини в судовому засіданні неможливо, суддя на стадії підготовки справи до розгляду повертає матеріали для відповідного оформлення, а коли недоліки виявлено в судовому засіданні, - ухвалює відповідну постанову, в якій зазначає підстави для повернення матеріалів.

До свого клопотання засуджений не надав документів, які б дали можливість суду повно та всебічно вивчити особу засудженого, а також не підтверджують те, що засуджений сумлінною поведінкою і ставленням до праці довів своє виправлення.

В ході підготовки клопотання до розгляду судом було витребувано з Менської ВК № 91 довідку про перегляд вироків у апеляційній чи касаційній інстанції, довідку про рух засудженого із зазначенням дати початку та кінця строку відбування покарання, відбутого строку покарання, копію вироків, характеристику, а також із спостережної комісії Менської РДА витяг з рішення комісії про доцільність застосування ст. 82 КК України.
Якщо витребувані документи з Менської ВК № 91 всі є наявні і можуть бути надані суду, то відповідно до повідомлення голови спостережної комісії № 07-04/31 від 23.04.2015 року станом на 23.04.2015 року засуджений ОСОБА_2 , 1959 року народження, не звертався до спостережної комісії Менської районної державної адміністрації стосовно заміни йому невідбутої частини покарання більш м`яким видом покарання, а тому і висновку комісії з цього питання нема.
Судом встановлено, що засуджений ОСОБА_2 має можливість особисто звернутись до спостережної комісії Менської РДА з клопотанням щодо застосування до нього пільги у вигляді заміни невідбутої частини покарання більш м`яким видом покарання, це є його прерогативою, а не суду.

Також відповідно до ст. 154 ч. 3 КВК України адміністрація органу або установи виконання покарань після відбуття засудженим установленої Кримінальним кодексом України частини строку покарання зобов`язана в місячний термін розглянути питання щодо можливості представлення його до умовно-дострокового звільнення від відбування покарання або до заміни невідбутої частини покарання більш м`яким.

Відповідно до ст. 157 ч 7. Кримінально-виконавчого кодексу у разі відмови суду щодо умовно-дострокового звільнення від відбування покарання або заміни невідбутої частини покарання більш м`яким повторне подання в цьому питанні щодо осіб, засуджених за тяжкі і особливо тяжкі злочини до позбавлення волі на строк не менше п`яти років, може бути внесено не раніше як через один рік з дня винесення постанови про відмову, а щодо засуджених за інші злочини та неповнолітніх засуджених - не раніше як через шість місяців.
Відповідно до ч. 6 ст. 539 КПК України у разі набрання законної сили ухвалою суду про відмову в задоволенні клопотання щодо умовно-дострокового звільнення засудженого від відбування покарання або заміну невідбутої частини покарання більш м`яким покаранням розгляд повторного клопотання з цього самого питання щодо осіб, засуджених за тяжкі та особливо тяжкі злочини до позбавлення волі на строк не менше п`яти років, може мати місце не раніше як через рік з дня винесення ухвали суду про відмову, а щодо засуджених за інші злочини та неповнолітніх засуджених - не раніше як через шість місяців.
Враховуючи вищевикладене, а також те, що подане клопотання засудженого ОСОБА_2 не відповідає вимогам чинного законодавства, усунути виявлені недоліки в ході підготовки справи до розгляду та в ході судового розгляду неможливо, а тому клопотання повертається особі, що його надіслала без розгляду. Повернення клопотання не перешкоджає повторному зверненню до суду у разі усунення вищезазначених невідповідностей та надання необхідних документів.

Керуючись ст. 82 КК України, Постановою Пленуму Верховного Суду України N 2 від 26.04.2002 "Про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання і заміну невідбутої частини покарання більш м`яким", ст. 539 КПК України, суддя

У Х В А Л И В:
Клопотання засудженого ОСОБА_2 про заміну невідбутої частини покарання більш м`яким видом покарання - повернути без розгляду.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя ОСОБА_1