ОбычныйСправа № 1-88/2008р.
Рядок статзвіту № 46
В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

22 травня 2008 року м. Свалява

Свалявський районний суд Закарпатської області в особі:

головуючого-судді Жиганської Н.М.

при секретарі Строєва В.В.

з участю прокурора Данканич В.В.

підсудногоОСОБА_1.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Свалява кримінальну
справу про обвинувачення

ОСОБА_1,ІНФОРМАЦІЯ_1 року народження, уродженця
та мешканцяАДРЕСА_1, українця,
громадянина України, з освітою професійно-технічною, не одруженого, не працюючого,
раніше не судимого,

у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України,

В С Т А Н О В И В :

Підсудній ОСОБА_128
лютого 2008 року близько 15.00 год., керуючи без відповідних документів самохідним
автомобілем без маркування на базі “ГАЗ-66”, без державного номерного знака, який
на праві власності належить йому та знаходячись в урочищі “Василів Горб”, що розміщене
в лісовому масиві в семи кілометрах від с. Тибава Свалявського району, грубо порушив
п. 1.1, 1.3, 1.5, 1.10, 2.1, 2.3, 2.9, 21.11 Правил дорожнього руху України, під
час перевезення деревини та пасажирів в кузові даного автомобіля, не забезпечив
їх безпеку, в результаті чого ОСОБА_2.,
випав з кузова автомобіля на грунтове покриття та отримав тілесні ушкодження у виді:
закритих переломів І-ХІІ ребер з права, пневмотораксу справа, закритого перелому
тіла лобкової кістки зліва, перелому сідничої кістки, розриву симфіза, травматичний
шок ІІ-ІІІ ст., та множинних саден правого передпліччя, які згідно Висновку судово-медичного
експерта № 75 від 25.03.2008 року кваліфікуються як тяжкі тілесні ушкодження за
ознакою небезпечність для життя.

В судовому засіданні підсудній ОСОБА_1свою вину у вчиненні злочину визнав повністю,
суду пояснив, що він перебував разом з ОСОБА_3.,
ОСОБА_4, ОСОБА_5., ОСОБА_2. в урочищі “Василів Горб”,
де погрузили дерево-сухостой на його саморобний автомобіль та він закріпив дане
дерево, щоб воно не ходило по кузову автомобіля. Після чого він з автомобілем з”їхав
з гори, а особи, які йому допомагали зійшли пішки. З”їхавши на дорогу він зняв ланцюги,
якими було закріплено дане дерево та підібрав хлопців, які йому допомагали. При
цьому ОСОБА_4 сів до кабіни
автомобіля, а ОСОБА_2., ОСОБА_3. та ОСОБА_5. сіли в кузов автомобіля.
Від”їхавши від місця зупинки на 200 метрів він почув,я к з кузова за ним закричали
хлопці, щоб він зупинився. Зупинившись, він вийшов з кабіни і побачив, що ОСОБА_2. лежить у калюжі та біля
нього вже знаходився ОСОБА_5,
який його припіднімав. Після цього вони відвезли потерпілого додому та ОСОБА_1дав йому свій одяг, оскільки
при падінні в калюжу ОСОБА_2.
забруднився. В скоєному щиросердечно розкаюється.

Потерпілий ОСОБА_2.
в судовому засіданні підтвердив покази підсудного. Претензій до підсудного не має.
Просить суд суворо підсудного не карати.

На підставі наведеного, враховуючи, що підсудній визнав свою
вину у вчиненні злочинів, суд вважає за можливе обмежити дослідження фактичних обставин
справи допитом підсудного, потерпілого та дослідженням інших доказів, що характеризують
особу підсудного. Наслідки обмеження дослідження фактичних обставин справи учасникам
судового процесу зрозумілі.

На підставі наведеного, суд визнає покази підсудного в судовому
засіданні з приводу обставин вчинення злочинів достовірними, оскільки вони повністю
стверджують вину підсудного в порушенні правил безпеки дорожнього руху та експлуатації
транспорту, особою , яка керує транспортним засобом, що заподіяло потерпілому тяжкі
тілесні ушкодження.

На підставі викладеного, суд визнає ОСОБА_1 винним у вчиненні злочину,
передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України та вважає, що органи попереднього слідства
вірно кваліфікували його дії за вказаним законом.

Призначаючи підсудному ОСОБА_1
міру покарання за ч. 2 ст. 286 КК України, суд враховує тяжкість вчиненого злочину,
дані, що позитивно характеризують особу підсудного.

Як пом'якшуючі покарання підсудного обставини, суд враховує
щиросердечне розкаяння.

Обтяжуючих покарання підсудного обставин, суд не знаходить.

На підставі викладеного, суд вважає за можливе застосувати
відносно ОСОБА_1 покарання
не пов’язане з позбавленням волі та обрати відносно нього покарання достатнє для
його виправлення та перевиховання у відповідності до ч. 1 ст. 65 КК України, а саме
покарання з випробуванням на підставі ст. 75 КК України.

Цивільний позов не заявлено.

Судові витрати по справі в сумі 36.12 грн. за лікування потерпілого
слід стягнути зОСОБА_1.

Керуючись ст. 323-324 КПК України, суд, -

З А С У Д И В :

ОСОБА_1
визнати винним у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України та призначити
йому покарання за ч. 2 ст. 286 КК України на три роки позбавлення волі без позбавлення
права керування транспортними засобами.

На підставі ст. 75 КК України – звільнити ОСОБА_1 від призначеного цим вироком
покарання у виді позбавлення волі, якщо він протягом іспитового строку один рік
не вчинить нового злочину та виконає покладені на нього обов’язки згідно ст. 76
КК України.

На підставі ст. 76 КК України зобов’язати ОСОБА_1протягом іспитового строку
один рік не виїжджати за межі України на постійне проживання без дозволу органу
КВС, повідомляти даний орган про зміну місця проживання та роботи, періодично з”являтися
для реєстрації.

До вступу вироку в законну силу запобіжний захід відносно ОСОБА_1залишити підписку про невиїзд.

Стягнути з ОСОБА_136
(тридцять шість) грн. 12 коп. в користь держави за лікування потерпілого ОСОБА_2.

Речовий доказ – самохідний автомобіль на базі “ГАЗ-66” повернути
власнику –ОСОБА_1.

На вирок суду може бути подано апеляцію протягом 15-ти днів
до апеляційного суду Закарпатської області через Свалявський районний суд.

ГОЛОВУЮЧИЙ: Н.М.ЖИГАНСЬКА