АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Провадження № 11-кп/774/634/15 Справа № 190/2205/14-к Головуючий у 1 й інстанції - ОСОБА_1 Доповідач - ОСОБА_2

У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

24 березня 2015 року м. Дніпропетровськ

24 березня 2015 року колегія суддів Судової палати з розгляду кримінальних справ Апеляційного суду Дніпропетровської області у складі:

головуючого, судді ОСОБА_2 ,
суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

при секретарі судового засідання ОСОБА_5 ,

за участю прокурора ОСОБА_6 ,

обвинуваченого ОСОБА_7 ,

захисника обвинуваченого адвоката ОСОБА_8 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Дніпропетровську кримінальне провадження за апеляційною скаргою першого заступника прокурора Дніпропетровської області ОСОБА_9 на вирок П`ятихатського районного суду Дніпропетровської області від 13 січня 2015 року, яким:

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянин України, який народився в с Лозуватка П`ятихатського району Дніпропетровської області, мешкає: АДРЕСА_1 , раніше не судимий,
був визнаний винним та засуджений за ч. 1 ст. 309 КК України, до покарання у вигляді 3-х років позбавлення волі.

На підставі ст.ст. 75 КК України ОСОБА_7 був звільнений від відбування призначеного покарання з випробуванням, з встановленням іспитового строку тривалістю 1 рік з покладенням на нього обов`язків, передбачених ст. 76 КК України.

Стягнуто із ОСОБА_7 на користь держави витрати на залучення експерта в розмірі 491 гривню 92 копійки.

В апеляційній скарзі прокурор просить вирок суду змінити, з підстав неправильного застосування закону України про кримінальну відповідальність, що потягло невідповідність призначеного покарання тяжкості кримінального правопорушення й особі обвинуваченого через

суворість. Вважати ОСОБА_7 засудженим за ч. 1 ст. 309 КК України до 2-х років позбавлення волі.

На підставі ст. 75 КК України, ОСОБА_7 звільнити від відбування покарання з випробуванням, з іспитовим строком на 1 рік, та відповідно до ст.76 КК України покласти на нього обов`язки:

· повідомляти органи кримінально-виконавчої інспекції про зміну місця проживання, роботи або навчання.

· періодично з`являтись для реєстрації в кримінально-виконавчу інспекцію.

При цьому прокурор вказує на те, що обвинувачений ОСОБА_7 вину свою у вчиненому злочині визнав у повному обсязі. До обставин, що пом`якшують покарання обвинуваченому суд відніс щире каяття, активне сприяння розкриттю злочину. Обставин, що обтяжують покарання обвинуваченого, судом не виявлено. Призначаючи покарання у вигляді трьох років позбавлення волі, суд повинен був керуватись вимогами ст.69-1 КК України і призначити покарання не вище двох третин максимального строку, передбаченого санкцією частини 1 статті 309 КК України, тобто не більше як 2 роки позбавлення волі.

Таким чином, на думку прокурора, суд першої інстанції неправильно застосував закон України про кримінальну відповідальність, не застосував закон, який підлягає застосуванню, та відповідно неправильно вирішив питання про міру покарання, порушивши принцип індивідуалізації покарання.

Згідно вироку суду, 26.11.2014 року приблизно о 15год. 00хв. ОСОБА_7 , перебуваючи в м. Жовті Води Дніпропетровської області, поблизу центрального ринку м. Жовті Води купив у невідомої слідством особи особливо небезпечний наркотичний засіб опій ацетильований об`ємом 1мл, який знаходився у медичному шприцу об`ємом 2,5мл, за 60 грн., тим самим незаконно придбав наркотичний засіб без мети збуту, який перевіз до м. П`ятихатки Дніпропетровської області.

26.11.2014 року приблизно о 16 год. 55 хв. працівниками П`ятихатського РВ ГУМВС України в Дніпропетровській області поблизу будинку №196 по вул. Шевченко в м. П`ятихатки Дніпропетровської області під час поверхневого огляду одягу ОСОБА_7 в присутності двох понятих у лівій внутрішній кишені куртки виявлено та вилучено медичний шприц об`ємом 2,5мл з рідиною темно-коричневого кольору об`ємом 1 мл., яка, згідно висновку експерта № 58/10-958 від 02.12.2014 року, містить опій ацетильований.

Заслухавши доповідача, думку прокурора в підтримку апеляційної скарги прокурора, який її подав, обвинуваченого ОСОБА_7 та його захисника, які не заперечували проти задоволення апеляційної скарги прокурора, перевіривши матеріали кримінального провадження та обговоривши доводи, викладені в апеляційній скарзі, колегія суддів вважає, що остання підлягає задоволенню.

З матеріалів кримінального провадження вбачається, що обвинувачений у судовому засіданні повністю визнав себе винним, дав показання по суті пред`явленого йому обвинувачення, в зв`язку з чим на підставі ч. 3 ст. 349 КПК України, суд визнав недоцільним дослідження інших доказів відносно фактичних обставин справи, оскільки вони учасниками судового розгляду не оспорювалися.

Висновки суду про винуватість ОСОБА_7 в скоєнні кримінального правопорушення, яке кваліфіковане судом за ч. 1 ст. 309 КК України, як відкрите викрадення чужого майна (грабіж), вчинений повторно, підтверджені матеріалами кримінального правопорушення та в апеляційній скарзі не оспорюються.

Відповідно до положень ст. 414 КПК України, невідповідним ступеню тяжкості кримінального правопорушення та особі обвинуваченого визнається таке покарання, яке хоч і не виходить за

межі, встановлені відповідною статтею закону України про кримінальну відповідальність, але за своїм видом чи розміром є явно несправедливим через м`якість або через суворість.

При призначенні ОСОБА_7 покарання суд не в повній мірі дотримався положень ст.65 КК України та Постанови Пленуму Верховного Суду України від 24.10.2003 року № 7 "Про практику призначення кримінального покарання», відповідно до яких особі, яка вчинила злочин, має бути призначене покарання необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових злочинів.

Застосування до ОСОБА_7 положень ст. ст. 75, 76 КК України з випробуванням та встановленням іспитового строку на 1 рік в повній мірі відповідає вищенаведеним вимогам закону і, на переконання колегії суддів, є необхідним і достатнім для нього.

Судом першої інстанції враховано характер і ступінь суспільної небезпеки вчиненого кримінального правопорушення, особу винного, який позитивно характеризується, його відношення до вчиненого та наслідки цього, щире каяття, відсутність обтяжуючих обставин.

Визнання вини і щире каяття ОСОБА_7 , активне сприяння розкриттю злочину на думку колегії суддів, є обставинами, що пом`якшують покарання, і з урахуванням відсутності обставин, які обтяжують покарання, судова колегія доходить до висновку про те, що призначене судом покарання не відповідає ступеню тяжкості вчиненого кримінального правопорушення та особі обвинуваченого через суворість.

Колегія суддів знаходить слушними доводи апеляційної скарги прокурора про невідповідність призначеного покарання тяжкості злочину і даним про його особу.

Тому колегія суддів вважає можливим пом`якшити призначене обвинуваченому покарання.

Керуючись ст.ст. 404, 405, 407 КПК України, колегія суддів

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу першого заступника прокурора Дніпропетровської області ОСОБА_9 задовольнити.

Вирок П`ятихатського районного суду Дніпропетровської області від 13 січня 2015 року відносно ОСОБА_7 в частині призначеного покарання змінити.

Призначене ОСОБА_7 за ч.1 ст.309 КК України покарання пом`якшити до 2 років позбавлення волі.

На підставі ст.75 КК України ОСОБА_7 звільнити від відбування призначеного покарання із випробуванням, встановивши іспитовий строк тривалістю в 1 рік.

На підставі ст.76 КК України ОСОБА_7 зобов`язати періодично з`являтись на реєстрацію до кримінально-виконавчої інспекції і повідомляти органи кримінально-виконавчої інспекції про зміну місця проживання, роботи або навчання.

В решті вирок П`ятихатського районного суду Дніпропетровської області від 13 січня 2015 року щодо ОСОБА_7 залишити без змін.

На ухвалу суду може бути подана касаційна скарга до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом трьох місяців з дня її проголошення.

Судді: