АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Провадження № 11-кп/774/1301/15 Справа № 206/1214/15-к Головуючий у 1 й інстанції - ОСОБА_1 Доповідач - ОСОБА_2

У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

16 липня 2015 року м. Дніпропетровськ

Колегія суддів Судової палати з розгляду кримінальних справ Апеляційного суду Дніпропетровської області у складі:

головуючого судді - ОСОБА_2

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4

за участю секретаря ОСОБА_5

розглянула у відкритому судовому засіданні в м. Дніпропетровськ кримінальне провадження внесене до Єдиного державного реєстру досудових розслідувань за №0001341 за апеляційною скаргою першого заступника прокурора Дніпропетровської області ОСОБА_6 на ухвалу Самарського районного суду м.Дніпропетровська від 15 травня 2015 року щодо

ОСОБА_7 ,
ІНФОРМАЦІЯ_1 ,

який народився у м.Дніпропетровську,

проживає за адресою

АДРЕСА_1

обвинуваченого за ч.2 ст.185 КК України,

за участю прокурора ОСОБА_8

ВСТАНОВИЛА:

Прокурором принесена апеляційна скарга на ухвалу Самарського районного суду м.Дніпропетровська від 15 травня 2015 року щодо ОСОБА_7 , в якій він просить ухвалу суду скасувати та призначити новий судовий розгляд в суді першої інстанції.

Ухвалою Самарського районного суду м.Дніпропетровська від 15 травня 2015 року доповнено установчу частину вироку Самарського районного суду м.Дніпропетровська від 13 травня 2015 року другим епізодом вчиненого кримінального правопорушення ОСОБА_7 від 11 серпня 2014 року.

В обґрунтування доводів своєї апеляційної скарги прокурор вказує про те, що рішення суду є незаконним та необґрунтованим і ухваленим з порушенням норм кримінально процесуального законодавства України, оскільки суд вказаним рішенням розширив обсяг обвинувачення, викладеного у вироку Самарського районного суду м.Дніпропетровська від 13 травня 2015 року, що в свою чергу призвело до істотного обмеження процесуальних прав обвинуваченого та його права на захист.

Згідно вироку Самарського районного суду м.Дніпропетровська від 13 травня 2015 року ОСОБА_7 визнано винним та засуджено за те, що він 04 серпня 2014 року у нічний час, з телефонного колодязя, який розташований навпроти будинку №6а по вул.К.Волкова у м.Дніпропетровську, таємно викрав телефонний кабель марки ТІШ 100*2*0,4 загальною довжиною 133 метрів, чим завдав ДФ ПАТ «Укртелеком» матеріальну шкоду на загальну суму 3195грн. 99 коп.

Ухвалою Самарського районного суду м.Дніпропетровська від 15 травня 2015 року установчу частині вироку щодо ОСОБА_7 від 13 травня 2015 року доповнено новим епізодом злочинної діяльності, а саме, що 11 серпня 2014 року у нічний час ОСОБА_7 повторно, таємно викрав телефонний кабель марки ТПГІ 50*2*0,4 загальною довжиною 55 метрів, що належить ДФ ПАТ «Укртелеком» на загальну суму 693 гривні. Ухвалою суду зазначено, що вона є невід`ємною частиною вироку суду від 13 травня 2015 року.

Під час апеляційного розгляду прокурор ОСОБА_8 підтримала доводи апеляції прокурора та просила ухвалу суду скасувати.

Учасники судового процесу будучи повідомленими належним чином в судове засідання не з`явились, оскільки явка останніх визнана необов`язковою, апеляційний розгляд здійснений без їх участі.

Заслухавши доповідь судді, промову прокурора, дослідивши та перевіривши матеріали кримінального провадження разом з доводами апеляційної скарги, колегія суддів прийшла до наступного.

Відповідно до вимог ст.404 КПК України суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.

Згідно норми ст.337 КПК України судовий розгляд проводиться лише стосовно особи, якій висунути обвинувачення, і лише в межах висунутого обвинувачення відповідно до обвинувального акта, крім випадків передбачених цією статтею.

Як вбачається зі змісту обвинувального акту у кримінальному провадженні №0001341, ОСОБА_7 обвинувачується у вчиненні двох кримінальних правопорушень передбачених ч.2 ст.185 КК України.

Ухвалу Самарського районного суду м.Дніпропетровська від 15 травня 2015 року винесено в порядку ст.537 КПК України, якою вирішуються питання щодо виконання вироків суду.

Відповідно до вимог ст.537 КПК України під час виконання вироків суд визначений ч.2 ст.539 КПК України має право вирішувати такі питання: 1) про відстрочку виконання вироку 2) про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання;3) про заміну не відбутої частини покарання більш м`яким;4) про звільнення від відбування покарання вагітних жінок і жінок, які мають дітей віком до трьох років;5) про направлення для відбування покарання жінок, звільнених від відбування покарання внаслідок їх вагітності або наявності дітей віком до трьох років;6) про звільнення від покарання за хворобою;7) про застосування до засуджених примусового лікування та його припинення;8) про направлення звільненого від покарання з випробуванням для відбування покарання, призначеного вироком;9) про звільнення від призначеного покарання з випробовуванням після закінчення іспитового строку;10) про заміну покарання відповідно до частини п`ятої статті 53, частини третьої статті 57, частини першої статті 58, частини першої статті 62 Кримінального кодексу України;11) про застосування покарання за наявності кількох вироків;12) про тимчасове залишення засудженого у слідчому ізоляторі або переведення засудженого з арештного дому, виправного центру, дисциплінарного батальйону або колонії до слідчого ізолятора для проведення відповідних процесуальних дій під час досудового розслідування кримінальних правопорушень, вчинених іншою особою або цією самою особою, за які вона не була засуджена, чи у зв`язку з розглядом справи в суді;13) про звільнення від покарання і пом`якшення покарання у випадках, передбачених частинами 2 і 3 статті 74 Кримінального кодексу України; 14) інші питання про всякого роду сумніви і протиріччя, що виникають при виконанні вироку.

Згідно роз`яснень, які міститься в постанові п.12 Пленуму Верховного Суду України №11 від 21 грудня 1990 року «Про практику застосування судами України процесуального законодавства при вирішенні питань пов`язаних з виконанням вироків», не підлягають розгляду питання,які зачіпають суть вироку та погіршують становище засудженого; звужують або розширюють обсяг обвинувачення; стосуються прогалин і недоліків вироків у частині кваліфікації злочинів, призначення покарання, вирішення цивільного позову.

Як вбачається зі змісту резолютивної частини ухвали, суд установчу частину вироку Самарського районного суду м. Дніпропетровська від 13 травня 2015 року доповнив новим епізодом злочинної діяльності, а саме 11 серпня 2014 року у нічний час ОСОБА_7 повторно, таємно викрав телефонний кабель марки ТПГІ 50*2*0,4 загальною довжиною 55 метрів, що належить ДФ ПАТ «Укртелеком» на загальну суму 693 гривні.

Таким чином суд, ухваливши зазначене рішення, розширив обсяг обвинувачення, викладеного у вироку Самарського районного суду м.Дніпропетровська від 13 травня 2015 року щодо ОСОБА_7 , що призвело до істотного обмеження його процесуальних прав, у тому числі права на захист.

З вищезазначеного вбачається, що суд безпідставно на стадії судового розгляду керувався нормами закону які регулюють питання щодо виконання вироків суду, тим самим збільшивши обсяг обвинувачення.

Відповідно до вимог п.3 ч.1 ст.409 КПК України істотне порушення вимог кримінального процесуального закону є підставою для скасування судового рішення судом апеляційної інстанції .

Керуючись ст.ст. 376,405,407, 419 КПК України колегія суддів, -

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу першого заступника прокурора Дніпропетровської області ОСОБА_6 задовольнити.

Ухвалу Самарського районного суду м.Дніпропетровська від 15 травня 2015 року щодо ОСОБА_7 скасувати.

Призначити новий розгляд в суді першої інстанції.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді