Справа №
11 - 630/2007 Головуюча у суді 1 інстанції
: ст. 185 ч.3 КК України Суддя-доповідач : Фомін
апеляційний суд Житомирської області
УХВАЛА

Іменем України

28 серпня 2007
року апеляційний суд Житомирської області в складі:

головуючого
- судді Фоміна Ю.В.,

суддів: Зав'язу
на С.М. таШеніна П.О,

з
участю: прокурора
Руденка В.І.

розглянувши
у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Житомирі кримінальну справу за апеляцією
засудженого ОСОБА_1 на вирок Бердичівського міськрайонного
суду від 5 липня 2007 року,

встановив:

Цим вироком ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1 уродженець та житель
АДРЕСА_1, судимий 20.05.2003 року Бердичівським міським судом
Житомирської області за ст. ст. 185 ч.3,
186 ч. 2, 187 ч. 2 КК України на
4 роки позбавлення волі. Постановою Снігурівського районного суду Миколаївської
області від 10 червня 2005 року звільнений умовно достроково на 1 рік 11
місяців 10 днів.

засуджений
: - за ч.3 ст. 185 КК України на 3 роки
6 місяців позбавлення волі; - за ст. 304
КК України на 1 рік позбавлення волі.

На
підставі ч.1 ст. 70 КК України шляхом
поглинення менш суворого покарання більш суворим, ОСОБА_1 призначено покарання 3 роки 6 місяців позбавлення волі.

2

Відповідно
до ч.1 ст. 71 КК України до призначеного
покарання приєднано частково невідбута частина покарання за попереднім
вироком, у виді 6 місяців позбавлення
волі, і остаточно визначено ОСОБА_1 покарання 4 роки позбавлення волі.

Запобіжний
захід засудженому ОСОБА_1 змінений з
підписки про невиїзд на - взяття під варту.

ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2,
уродженець та житель АДРЕСА_2,
судимий 20.03. 2007 року Бердичівським міськрайонним судом за ст. 185 ч.3 КК України на 3 роки позбавлення
волі із застосуванням ст. ст. 75,
104 КК України з іспитовим строком на 1 рік 6 місяців, -

засуджений
за ч.3 ст. 185 КК України із
застосуванням ст. 69 КК України на 2
роки позбавлення волі.

ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_3,
уродженець та житель м.
Бердичева, раніше не судимий, -

засуджений
за ч.3 ст. 185 КК України на 3 роки
позбавлення волі.

ОСОБА_4,
ІНФОРМАЦІЯ_4, уродженець та житель
м. Бердичева, раніше не судимий, -засуджений за ч.3 ст. 185 КК України на 3 роки позбавлення
волі.

На
підставі ст. ст. 75,
104 КК України ОСОБА_3 та ОСОБА_4
звільнено від призначеного покарання з випробуванням з іспитовим строком на 2
роки, кожного.

Згідно з
вироком, 10 листопада 2006 року у
вечірній час ОСОБА_1, знаходячись в
квартирі АДРЕСА_3, достовірно знаючи, що ОСОБА_3
та ОСОБА_4 являються неповнолітніми,
умовивши їх, втягнув в злочинну
діяльність і протягом листопада - грудня 2006 року та січня 2007 року він, ОСОБА_3,
ОСОБА_4 та ОСОБА_2 вчинили
крадіжки чужого майна.

Так, 11 листопада
2006 року о 2 годині ночі ОСОБА_1
повторно, за попередньою змовою з
неповнолітніми ОСОБА_4

3

та ОСОБА_3
з метою
таємного викрадення чужого майна,
підійшли до підвалу, який
розташований у підвалі будинку АДРЕСА_4 та підібравши ключ до штаби
дверей, проникли до даного підвалу, звідки таємно викрали майно , яке належало потерпілому ОСОБА_5, на загальну суму 1660 гривень.

29
листопада 2006 року о 1 годині ОСОБА_1
, знаходячись неподалік гаражів, які розташовані у дворі будинку
АДРЕСА_5, запропонував ОСОБА_2 , ОСОБА_3
та ОСОБА_4 скоїти злочини, тобто
втягнув їх у злочинну діяльність. На пропозицію ОСОБА_1 , ОСОБА_2,
ОСОБА_3 та ОСОБА_4
погодилися, і близько 1 години 15 хвилин
з метою таємного викрадення чужого майна,
через незачинену кватирку та двері,
проникли до гаража, розташованого
в дворі будинку АДРЕСА_5, звідки таємно
викрали майно потерпілого ОСОБА_6 на загальну суму 819 гривень.

6 грудня
2006 року о 1 годині ОСОБА_1
, ОСОБА_2 та ОСОБА_4, з метою таємного викрадення чужого
майна, підібравши ключ до штаби на
дверях, проникли до сараю, який розташований в дворі будинку
АДРЕСА_6, звідки повторно таємно викрали
майно потерпілого ОСОБА_7 на загальну суму 1344 гривень.

12
грудня 2006 року близько 7 години ОСОБА_2
повторно, за попередньою змовою з
ОСОБА_4 .та ОСОБА_3 , діючи спільно з
малолітнім правопорушником ОСОБА_2, з
метою таємного викрадення чужого майна,
за допомогою драбини, яку
приставили до стіни будинку та через горище проникли до будинку АДРЕСА_6, звідки таємно викрали майно потерпілого
ОСОБА_7 на загальну суму 756 гривень.

В
результаті двох крадіжок потерпілому ОСОБА_7 було заподіяно шкоди на загальну
суму 2100 гривень.

14 січня 2007 року близько 00 годин 30 хвилин
ОСОБА_2 повторно, за попередньою змовою з ОСОБА_3 , діючи спільно з малолітнім правопорушником
ОСОБА_2, з метою таємного викрадення
чужого майна, підійшли до літньої
кухні, яка розміщена в дворі будинкуАДРЕСА_7
та скориставшись незакритими на замки дверима,

4

проникли до приміщення літньої кухні, звідки таємно викрали майно ОСОБА_8 на
загальну суму 114 гривень.

Продовжуючи
свої злочинні дії, маючи єдиний
злочинний намір, ОСОБА_2 разом з ОСОБА_3 та малолітнім правопорушником ОСОБА_2, з метою таємного викрадення чужого
майна, підійшли до гаража, який розташований поблизу літньої кухні та
через драбину, вийнявши скло з вікна
проникли до гаража, звідки таємно
викрали майно ОСОБА_8 на загальну суму 7655 гривень.

Також, знаходячись у гаражі, вони скоїли таємне викрадення чужого майна із
автомобіля, який належить ОСОБА_9,
чим спричинили потерпілому шкоду на загальну суму 2103
гривні.

В
апеляції засуджений ОСОБА_1 просить
змінити вирок суду та пом'якшити призначене йому покарання, застосувавши
ст. 69 КК України та обрати мінімальне покарання, посилаючись на те, що він щиро розкаявся, утримує мати,
яка є інвалідом другої групи і потребує його щоденної допомоги, а його цивільна дружина чекає дитину.

Заслухавши
доповідача, міркування прокурора про
залишення вироку без зміни, обговоривши
доводи апеляції, перевіривши матеріали
кримінальної справи, апеляційний суд
вважає, що апеляція задоволенню не
підлягає.

Покарання
засудженому ОСОБА_1 судом першої
інстанції призначено відповідно до вимог
ст. 65 КК України, з врахуванням
тяжкості вчинених злочинів та даних про особу засудженого, який раніше судимий, злочин вчинив під час умовно - дострокового
звільнення від відбування покарання,
призначеного попереднім вироком.
Тому суд обґрунтовано призначив йому покарання у виді позбавленням
волі, визнавши його необхідним й
достатнім для його виправлення та попередження нових злочинів.

Суд в
повній мірі врахував всі обставини, які
пом'якшують покарання, а саме зізнання
ОСОБА_1 у скоєному, щире каяття та визначив йому покарання ближче
до мінімального, передбаченого санкціями
вказаних кримінальних законів та частково приєднав не відбуту частину покарання
за попереднім вироком.

З врахуванням викладеного, апеляційний суд не вбачає підстав для зміни
вироку щодо ОСОБА_1
, застосування до нього ст. ст.
69, 75 КК України та пом'якшення йому
покарання.

5

Керуючись ст. ст.
365, 366 КПК України, апеляційний суд, -

ухвалив:

Апеляцію
засудженого ОСОБА_1 залишити без
задоволення, а вирок Бердичівського
міськрайонного суду від 5 липня 2007 року щодо нього - без зміни.