УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

6
вересня 2007 року м. Ужгород

Апеляційний суд
Закарпатської області в складі:

головуючого -
Стана І.В.,

суддів - Дідика
В.М. і Лізанця П.М. ,

з участю
прокурора Кураха Ю.М.

розглянув
у відкритому судовому засіданні кримінальну справу за апеляцією потерпілих
ОСОБА_1 та ОСОБА_2 на постанову Виноградівського районного суду від 21 червня
2007 року.

Цією постановою

ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1
уродженець і мешканецьАДРЕСА_1,
одружений, на утриманні одна
неповнолітня дитина, не судимий,

звільнений
від кримінальної відповідальності за ч.2
ст. 28б КК України на підставі п. «б»
ст. ст. 1, 6 закону України «про
амністію».

ОСОБА_3
обвинувачується в тому, що він б липня
2005 року біля 22 години 30 хвилин,
керуючи автомобілем марки «Мерседес-Бенц» і рухаючись по вул. Комунальній в м. виноградові в напрямку вул. копанської,
порушив п.п.12.3, 12.4 Правил
дорожнього руху, внаслідок чого виїхав
на смугу зустрічного руху, де наїхав на
велосипедиста ОСОБА_4, спричинивши йому
смерть на місці пригоди, після
чого, не гальмуючи, повернувся на смугу свого руху, де наїхав на пішохода ОСОБА_5., заподіявши йому тяжкі тілесні ушкодження.

постанова
судді вмотивована тим, що злочин, у вчиненні якого обвинувачується ОСОБА_3,
хоча і є тяжким злочином,
однак вчинений з необережності і за який передбачено покарання у вигляді
позбавлення волі на строк від 3 до 8 років,
крім того на утриманні в нього неповнолітня дитина.

в
апеляції потерпілими ОСОБА_2 та ОСОБА_1 порушується питання про скасування
постанови з направлення справи на новий судовий розгляд, в обґрунтування апеляції потерпілі
посилаються на те, що суд, звільняючи від кримінальної відповідальності
ОСОБА_3., не врахував ступені тяжкості
вчиненого ним злочину.

Справа: №
11-575/07

головуючий у
першій інстанції: Ключкович В.Ю.

доповідач:
Дідик В.М. Номер
рядка статистичного звіту: 11

Заслухавши
доповідь судді апеляційного суду,
промову прокурора законність та обґрунтованість постанови, перевіривши матеріали справи, обговоривши доводи апеляції, апеляційний суд вважає, що вона не підлягає до задоволення з таких
підстав.

Відповідно
до п.4 ч.1 ст. 6 кпк України кримінальна
справа підлягає закриттю внаслідок акта амністії, якщо він усуває застосування покарання за
вчинене діяння.

Згідно з
п. «б» ст. 1 закону України «про
амністію» від 19 квітня 2007 року звільняються від покарання у вигляді
позбавлення волі на певний строк особи,
не позбавлені батьківських прав,
які на день набрання чинності цим законом мають дітей, яким не виповнилось 18 років і засуджені за
злочини, вчинені з необережності, за які законом передбачено покарання менш
суворе, ніж позбавлення волі на строк не
більше 10 років.

Як
вбачається з матеріалів справи у підсудного ОСОБА_3. на утриманні знаходиться
донька 17 січня 1993 року народження,
яка проживає з підсудним і останній не позбавлений батьківських прав.

Окрім
того, злочин, у вчиненні якого обвинувачується ОСОБА_3,
відноситься до категорії тяжких, однак санкцією ч.2 ст. 286 кк України за його вчинення передбачено
покарання у вигляді позбавлення волі на строк від 3 до 8 років.

3
врахуванням саме цих обставин суд дійшов вірного висновку про звільнення від
кримінальної відповідальності ОСОБА_3. та закрив провадження в справі.

Враховуючи
наведене, підстав для скасування
судового рішення, в тому числі і серед
доводів, викладених в апеляції, апеляційний суд не знаходить.

Керуючись ст.
ст. 365, 366 КПК України, апеляційний суд, -

ухвалив:

апеляцію
потерпілих ОСОБА_2 та ОСОБА_1 залишити без задоволення, а постанову виноградівського районного суду
від 21 червня 2007 року про звільнення ОСОБА_3 від кримінальної
відповідальності за вчинення злочину,
передбаченого ч.2 ст. 286 КК
України на підставі п. «б» ст. ст. 1, 6 Закону України «Про амністію» - без
змін.