Ухвала 30 квітня 2015 року м. Київ
Колегія суддів судової палати у кримінальних справах

Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних

і кримінальних справ у складі:

головуючого ОСОБА_3,

суддів: ОСОБА_4, ОСОБА_5,

розглянувши касаційну скаргу захисника ОСОБА_1 в інтересах засудженого ОСОБА_2 на вирок Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 27 листопада 2014 року та ухвалу Апеляційного суду Київської області від 24 лютого 2015 року,

в с т а н о в и л а:

У касаційній скарзі, як випливає з її змісту, захисник порушує питання про перевірку вказаних судових рішень у касаційному порядку.

Перевіривши відповідність касаційної скарги вимогам ст. 427 КПК України, касаційний суд дійшов висновку, що скаргу подано без додержання вимог вказаної статті.

Згідно з п. 4 ч. 2 ст. 427 КПК України у касаційній скарзі зазначаються: обґрунтування вимог особи, яка подала касаційну скаргу, із зазначенням того, у чому полягає незаконність чи необґрунтованість судових рішень.

При цьому згідно зі ст. 438 КПК України підставами для скасування або зміни судових рішень при розгляді справи в суді касаційної інстанції є: істотне порушення вимог кримінального процесуального закону; неправильне застосування закону України про кримінальну відповідальність; невідповідність призначеного покарання тяжкості кримінального правопорушення та особі засудженого.

Захисник подав касаційну скаргу без додержання зазначених положень кримінального процесуального закону. Зокрема, у скарзі він не обґрунтував своїх вимог та не навів доводів істотного порушення кримінально-процесуального закону і неправильного застосування закону України про кримінальну відповідальність, допущених судом першої інстанції при постановленні вироку, що викликає обов'язкове його скасування на підставах, передбачених ч. 1 ст. 438 КПК України з огляду на положення статей 412−414 цього Кодексу.

Також захисник ОСОБА_1 не погоджуючись із висновками судів, вказує на їх невідповідність фактичним обставинам кримінального провадження, посилається на однобічність досудового слідства, що в силу статей 433, 438 КПК України не є предметом перевірки суду касаційної інстанції.

Крім того, захисник посилається на невірну кваліфікацію судами дій ОСОБА_2 за ч. 2 ст. 187 КК України та необхідності, на його думку, їх перекваліфікації за ч. 2 ст. 186 КК України, не наводить жодних доводів, які б підтверджували неправильне застосування закону України про кримінальну відповідальність.

Також, ОСОБА_1 не зазначає й конкретних порушень закону, допущених апеляційним судом при постановленні ухвали за результатами розгляду апеляції на вирок міськрайонного суду щодо ОСОБА_2, з огляду на положення ст. 438 КПК України.

Оскільки касаційна скарга не відповідає вимогам, передбаченим ст. 427 КПК України, колегія суддів вважає за необхідне на підставі ч. 1 ст. 429 КПК України залишити її без руху і встановити строк для усунення зазначених в ухвалі недоліків, що не може перевищувати п'ятнадцяти днів з дня отримання ухвали особою, яка подала касаційну скаргу.

При повторному зверненні до суду скаржником має бути підтверджено, що ним не пропущено цей строк.

Керуючись ч. 1 ст. 429 КПК України, колегія суддів

у х в а л и л а:

Касаційну скаргу захисника ОСОБА_1 в інтересах засудженого ОСОБА_2 на вирок Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 27 листопада 2014 року та ухвалу Апеляційного суду Київської області від 24 лютого 2015 року залишити без руху.

Встановити захиснику строк для усунення зазначених в ухвалі недоліків касаційної скарги п'ятнадцять днів з дня отримання ним копії даної ухвали.

У разі не усунення в установлений строк недоліків касаційної скарги, її буде повернуто особі, яка її подала.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення та оскарженню не підлягає.

С у д д і :

ОСОБА_3 ОСОБА_4 ОСОБА_5