Справа № 567/572/15-к
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
08.06.2015 рокум. Острог

Острозький районний суд Рівненської області у складі:

головуючий суддя - ОСОБА_1

секретар - ОСОБА_2

з участю
прокурора ОСОБА_3
представника потерпілого ОСОБА_4
обвинуваченої ОСОБА_5
розглянувши у відкритому судовому засіданні кримінальне провадження за №567/572/15-к, що зареєстроване в ЄРДР 18.05.2015 року за №0000208 по обвинуваченню ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки с. Межиріч Острозького району Рівненської області, громадянки України, з середньою освітою, одруженої, не працюючої, проживаючої в АДРЕСА_1 , не судимої,

у вчинені злочину, передбаченого ч.1 ст.185 КК України,

в с т а н о в и в :

відповідно до обвинувального акту від 29.05.2015 р., ОСОБА_5 обвинувачується в тому, що 17 травня 2015 року близько 17 год., маючи умисел на таємне викрадення чужого майна, шляхом вільного доступу, через відчинені двері зайшла до виробничого приміщення ТОВ "Торф", що розташоване в с. Межиріч Острозького району Рівненської області, на території бувшої ферми, звідки таємно викрала матрицю до гранулятора торфу марки ОГМ 1,5, вартістю 4583 грн. 33 коп., належну ТОВ "Торф".

Вказані дії органом досудового розслідування кваліфіковані за ч. 1 ст. 185 КК України, тобто умисне викрадення чужого майна.

28 травня 2015 року під час досудового розслідування між потерпілим ТОВ "Торф" та обвинуваченою ОСОБА_5 було досягнуто угоду про примирення.

Згідно з умовами вказаної угоди обвинувачена ОСОБА_5 визнала обвинувачення в обсязі підозри у судовому провадженні, а потерпілий зобов`язався погодитись з тим, що завдані в результаті вчиненого кримінального правопорушення збитки, відшкодовані ТОВ "Торф" в повному обсязі.

Сторони угоди за взаємною згодою визначили вид та міру покарання, яке повинна понести обвинувачена у разі затвердження такої угоди, а саме штраф в розмірі 50 неоподаткованих доходів громадян 850 грн. В угоді передбачені наслідки укладення та затвердження угоди про примирення, встановлені ст. 473 КПК України та наслідки її невиконання.

Вирішуючи питання щодо наявності підстав для затвердження угоди про примирення суд виходить з наступного.

Згідно п.1 ч.3 ст.314 КПК України, при прийнятті рішення у підготовчому судовому засіданні суд має право затвердити угоду.

Відповідно до п. 1 ч.1 ст. 468, ст.. 469 КПК України у кримінальному провадженні щодо кримінальних проступків, злочинів невеликої чи середньої тяжкості та у кримінальному провадженні у формі приватного обвинувачення може бути укладена угода між потерпілим та обвинуваченим.

Прокурор в судовому засіданні, вважаючи, що при укладенні угоди про примирення дотримані вимоги КК України та КПК України, сама угода сторонами виконана, просить угоду затвердити і призначити обвинуваченій ОСОБА_5 узгоджене в угоді покарання.

Представник потерпілого ОСОБА_4 та обвинувачена ОСОБА_5 в судовому засіданні також просили зазначену угоду затвердити та призначити узгоджене ними покарання для ОСОБА_5 та при цьому остання беззастережно визнала себе винуватою у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 185 КК України в обсязі обвинувачення та дала згоду на застосування узгодженого виду та розміру покарання.

Кримінальне правопорушення у вчиненні якого обвинувачено ОСОБА_5 визнала себе винуватою, відповідно до ст.. 12 КК України відноситься до злочинів середньої тяжкості. Покарання, узгоджене сторонами угоди, відповідає санкції, яка передбачена ч.1 ст.185 КК України.

Судом встановлено, що укладення угоди сторонами кримінального провадження є добровільним, тобто не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дії будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді.

При цьому, судом з`ясовано, що обвинувачена та потерпілий повністю усвідомлюють зміст укладеної угоди про примирення, характер обвинувачення, цілком розуміють свої права, визначені п. 1 ч. 5 ст.474 КПК України, а також наслідки укладення та затвердження угоди, передбачені ч. 1 ст. 473 КПК України, а також наслідки невиконання угоди, передбачені ст.. 476 КПК України.

Враховуючи викладене, оскільки умови угоди відповідають вимогам КПК України, КК України та інтересам суспільства, не порушують права, свободи чи інтереси сторін або інших осіб, суд, враховуючи заслухані доводи сторін кримінального провадження, дійшов до висновку про наявність правових підстав для затвердження угоди про примирення.

За таких обставин суд вважає доведеним в підготовчому судовому засіданні те, що ОСОБА_5 вчинила умисне таємне викрадення чужого майна, а тому кваліфікує її дії за ч. 1 ст. 185 КК України, за якою належить призначити ОСОБА_5 узгоджене сторонами угоди про примирення покарання.

Керуючись ст. ст. 314, 373, 374, 377, 475 КПК України суд, -

з а с у д и в :

затвердити угоду від 28 травня 2015 року про примирення, укладену між потерпілим ТОВ "Торф" та обвинуваченою ОСОБА_5 .

ОСОБА_5 визнати винуватою у вчиненні злочину, передбаченого ч.1 ст.185 КК України та призначити узгоджене сторонами угоди про примирення покарання у виді штрафу розміром 850 гривень.

Речові докази по справі матрицю до гранулятора торфу марки ОГМ 1,5 вважати повернутою ТОВ "Торф".

Роз`яснити ОСОБА_5 , що умисне невиконання угоди є підставою для притягнення до відповідальності, встановленої законом.

Вирок може бути оскаржений в апеляційному порядку з підстав, передбачених статтею 394 КПК України, до апеляційного суду Рівненської області через Острозький районний суд Рівненської області шляхом подачі апеляції протягом 30 днів з моменту його проголошення.

Суддя Острозького районного судуОСОБА_1