23 червня 2015 р. Справа № 632/1329/15-к провадження № 1-кс/632/190/15
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К РА Ї Н И
/про арешт майна /

22.06.2015 року м. Первомайський

Первомайський міськрайонний суд Харківської області у складі млідчого судді - ОСОБА_1 , при секретарі судового засідання ОСОБА_2 , за участю сторони кримінального провадження: прокурора ОСОБА_3 отримавши клопотання слідчого СВ Первомайського РВ ГУМВС України в Харківській області ОСОБА_4 , за матеріалами досудового розслідування внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000595 від 18 червня 2015 року, про накладення арешту на деревообробний станок,-

ВСТАНОВИВ:

Слідчий СВ Первомайського РВ ГУМВС України в Харківській області ОСОБА_4 звернулася до суду з клопотанням, погодженим з прокурором, який призначений в даному кримінальному провадженні, про накладення арешту на деревообробний станок, інвентарний номер 10420011.

В судовому засіданні прокурор підтримав подане слідчим клопотання, в обґрунтування зазначив, що в рамках досудового розслідування у кримінальному провадженні, яке внесене 18 червня 2015 року до Єдиного реєстру досудових розслідувань, за ознаками кримінального правопорушення - злочину, передбаченого ст. 272 ч.1 КК України.

Так, в ході досудового розслідування встановлено, що 18.06.2015 року о 1415 годині засуджений ОСОБА_5 , знаходячись в виробничій майстерні Первомайської виправної колонії №117, що розташована за адресою: Харківська область, м.Первомайський, при виконанні робіт на деревообробному станку отримав тілесні ушкодження, чим було порушено правила безпеки на виробництві.

В ході огляду місця події від 18.06.2015 в приміщенні виробничої майстерні на території Первомайської виправної колонії №117 в м.Первомайський Харківської області оглянуто деревообробний станок, інвентарний номер 10420011, який знаходиться на балансі установи, на поверхні якого виявлені сліди бурого кольору схожі на кров, тому, на думку досудового слідства, його необхідно визнати речовим доказом по кримінальному провадженню, крім того він відповідає критеріям, зазначеним у ч. 2 ст. 167 КПК, а саме: підшукані, виготовлені, пристосовані чи використані як засоби чи знаряддя вчинення кримінального правопорушення та (або) зберегли на собі його сліди.

Також на цей час ініційовано проведення дослідження факту отримання засудженим тілесних ушкоджень спеціалістами Держгірпромнагляду у Харківській області, після чого необхідно буде вирішити питання щодо проведення судової експертизи з питань охорони праці, а збереження вищевказаного деревообробного станку є необхідною умовою для об`єктивного дослідження вказаних питань.

Враховуючи вищевикладене з метою уникнення факту зникнення, втрати або пошкодження деревообробного станку, інвентарний номер 10420011, або настання інших наслідків, які можуть перешкодити кримінальному провадженню, прокурор вважає необхідним накласти арешт на вищевказаний станок та заборонити використання деревообробного станку, оскільки його використання може призвести до втрати або пошкодження.

Прокурор акцентував увагу суду на тому, що відповідно до положень ст. 170 КПК України, арештом майна є тимчасове позбавлення підозрюваного, обвинуваченого …., можливості відчужувати певне його майно.., також розпоряджатися будь-яким чином таким майном та використовувати його. Слідчий суддя або суд під час судового провадження накладає арешт на майно у вигляді речей, якщо є достатні підстави вважати, що вони відповідають критеріям, зазначеним у ст. 167 КПК.

Слідчий суддя, перевіривши зміст клопотання, вивчивши документи та матеріали, якими обґрунтовуються доводи клопотання, а також витяг з Єдиного реєстру досудових розслідувань щодо кримінального провадження, в рамках якого подається клопотання, вислухавши пояснення прокурора, проаналізувавши підстави, з яких ставиться питання про накладення арешту, та з`ясувавши інші обставини, які мають значення для вирішення питання про арешт, приходить до наступного.

Як встановлено в судовому засіданні, СВ Первомайського РУ ГУМВС України в Харківській області проводиться досудове розслідування кримінального правопорушення, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000595 від 18 червня 2015 року за ч. 1 ст. 272 КК України.

Відповідно до ст. 172 КПК України клопотання про арешт майна розглядається слідчим суддею, судом не пізніше двох днів з дня находження до суду, за участю слідчого та/або прокурора, цивільного позивача, якщо клопотання подано ним, підозрюваного, обвинуваченого, іншого власника майна, і за наявності також захисника, законного представника. Неприбуття цих осіб у судове засідання не перешкоджає розгляду клопотання.

З матеріалів, наданих суду, вбачається, що повідомлення про підозру у кримінальному провадженні нікому не вручалося.

Деревообробний станок, про який йдеться мова у клопотанні, не вилучався органом досудового розслідування, проте був оглянутий в приміщенні виробничої майстерні на території Первомайської ВК № 117, про що надано суду протокол огляду місця події від 18.06.2015 року. Згідно наданої довідки № 10/18-2421/Кз від 19.06.2015 року останній знаходиться на обліку Первомайської ВК (№117) з 01.10.2009 року, документів, що підтверджують право власності на майно, що належить арештувати, також суду надано не було.

Посилання на підстави, у зв`язку з якими потрібно здійснити арешт деревообробного станка, сумнівні та не достатні, т.я. у самому поданні слідчий посилається на необхідність визнання його речовим доказом у кримінальному провадженні, що не позбавить можливості орган досудового розслідування здійснити наміри, описані у клопотанні - провести судову експертизу з питань охорони праці, а також зберегти майно для інших дій, які необхідно буде провести у кримінальному провадженні. Крім того, деревообробний станок не є знаряддям вчинення злочину, а сліди злочину, які на собі несе, і на що посилається прокурор, як на критерій зазначений у ст. 167 ч. 2 КПК України, були оглянуті та зафіксовані досудовим слідством.

Відповідно до ч. 1 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове позбавлення підозрюваного, обвинуваченого або осіб, які в силу закону несуть цивільну відповідальність за шкоду, завдану діяннями підозрюваного, обвинуваченого або неосудної особи, яка вчинила суспільно небезпечне діяння, можливості відчужувати певне його майно за ухвалою слідчого судді або суду до скасування арешту майна у встановленому цим Кодексом порядку. Відповідно до вимог цього Кодексу арешт майна може також передбачати заборону для особи, на майно якої накладено арешт, іншої особи, у володінні якої перебуває майно, розпоряджатися будь-яким чином таким майном та використовувати його.

Відповідно до ч. 2 цієї ж статті, арешт може бути накладено на нерухоме та рухоме майно, гроші у будь-якій валюті готівкою або безготівковому вигляді, які перебувають у власності підозрюваного, обвинуваченого, які вчинили суспільно-небезпечне діяння, і перебувають у нього або в інших фізичних або юридичних осіб з метою забезпечення можливої конфіскації майна або цивільного позову.

З огляду на вище наведене вбачається можливість накладення арешту на речові докази, проте прокурор в судовому засіданні не довів, що це буде найменш обтяжливий спосіб і він не призведе до зупинення або надмірного обмеження правомірної підприємницької діяльності, якщо така ведеться установою, або інших наслідків, які суттєво позначаться на інтересах інших осіб, т.я. слідством не з`ясовано остаточного власника майна. Крім того, прокурором не було надано доказів того, що у когось є наміри знищіти деревообробний станок чи продати останній, чи такі дії вже вчиняються.

Метою арешту речових доказів є забезпечення їх збереження у незмінному стані, уникнення їх реалізації, знищення, що в даному випадку може здійснити установа і без додаткових обмежень у використанні, т.я. станок є габаритним предметом, зберігання якого без зайвих труднощів чи витрат неможливе, який навіть і після можливого накладення арешту залишився би в установі, а про додаткову мету арешту, як забезпечення відшкодування шкоди, мова не йдеться взагалі.

Арешт майна може полягати у: позбавленні можливості відчужувати майно; забороні розпоряджатися майном та використовувати його. При цьому заборона на використання майна та заборона розпоряджатися майном можуть бути застосовані лише у випадках, коли їх незастосування може призвести до зникнення, втрати або пошкодження відповідного майна або настання інших наслідків, які можуть перешкодити кримінальному провадженню.

Враховуючи обставини вчинення злочину, так як вони викладені в клопотанні слідчого, правове обґрунтування клопотання, приходжу до висновку про відсутність достатніх підстав для задоволення даного клопотання.

На підставі викладеного та керуючись нормами ст.ст. 131, 132, 170-173 КПК України, слідчий суддя, -

УХВАЛИВ:

В задоволенні клопотання слідчого СВ Первомайського РВ ГУМВС України в Харківській області ОСОБА_4 про накладення арешту на майно - відмовити.

Ухвала слідчого судді може бути оскаржена до апеляційного суду Харківської області протягом п`яти днів з дня її оголошення. Якщо ухвалу слідчого судді було постановлено без виклику особи, яка її оскаржує, строк апеляційного оскарження для такої особи обчислюється з дня отримання копії судового рішення.

Суддя:ОСОБА_1