Справа № 644/6755/15-к
№/п 1-кп/644/425/15
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
22 липня 2015 року м. Харків

Орджонікідзевський районний суд м. Харкова у складі:

головуючого - судді ОСОБА_1 ,

секретаря судового засідання - ОСОБА_2 ,

за участю прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченого ОСОБА_4 ,

захисника адвоката ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в приміщенні Орджонікідзевського районного суду м. Харкова кримінальне провадження № 0000258, яке надійшло з обвинувальним актом і угодою про визнання винуватості, за обвинуваченням:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця міста Богодухів Харківської області, громадянина України, освіта вища, неодружений, працюючого на посаді завідувача відділом електричної ізоляції ДП завод «Електроважмаш», проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,

у вчиненні злочину, передбаченого ст. 336 КК України, -

В С Т А Н О В И В:
ОСОБА_4 згідно протоколу № 41 призовної комісії ІНФОРМАЦІЯ_2 від 28 листопада 2011 року зарахований в запас до другої категорії військовозобов`язаних та поставлений на загальній облік рядових і сержантів запасу ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Відповідно до Указу Президента України №15/2015 від 14 січня 2015 року «Про часткову мобілізацію» на території України оголошено проведення часткової мобілізації.

24 квітня 2015 року рядовий запасу ОСОБА_4 пройшов медичну комісію ІНФОРМАЦІЯ_2 та рішенням вказаної комісії визнаний придатним для проходження військової служби.

При цьому, рядовий запасу ОСОБА_4 , будучи належним чином оповіщеним про необхідність прибути 27 квітня 2015 року до ІНФОРМАЦІЯ_2 , а саме особисто отримавши 24 квітня 2015 року мобілізаційне розпорядження, без поважних на те причин, до вказаного військового комісаріату умисно не прибув, у зв`язку із чим, на військову службу під час мобілізації призваний не був.

Таким чином, рядовий запасу ОСОБА_4 , будучи військовозобов`язаним та перебуваючи на військовому обліку у військовому званні рядовий запасу, в порушення вимог ст.ст. 65, 68 Конституції України, ст. 2, 3, 39 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу», ст.ст. З, 22 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію», Указу Президента України «Про часткову мобілізацію» №15/2015 від 14 січня 2015 року, діючи умисно, 27 квітня 2015 року з метою ухилитися від призову за мобілізацією, маючи реальну можливість прибути за викликом до ІНФОРМАЦІЯ_2 , за відсутності поважних причин ухилився від призову за мобілізацією і в указаний у повістці час - 27 квітня 2015 року до ІНФОРМАЦІЯ_2 , який розташований за адресою: АДРЕСА_2 не прибув, у зв`язку із чим призваний на військову службу під час мобілізації не був.

Органом досудового розслідування дії ОСОБА_4 кваліфіковані як злочин, передбачений ст. 336 КК України ухилення від призову за мобілізацією.

22 липня 2015 року між обвинуваченим ОСОБА_4 та прокурором військової прокуратури Харківського гарнізону ОСОБА_3 укладена угода про визнання винуватості. Зазначена угода про визнання винуватості внесена на розгляд суду в підготовчому судовому засіданні.

Згідно угоди про визнання винуватості обвинувачений ОСОБА_4 беззаперечно визнав себе винуватим, прокурор і обвинувачений дійшли згоди щодо правової кваліфікації дій обвинуваченого за ст. 336 КК України та покарання, яке повинен понести ОСОБА_4 у виді позбавлення волі строком на три роки, із звільненням від відбування покарання з випробуванням на підставі ст. 75 КК України.

Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 468 КПК України у кримінальному провадженні може бути укладена угода між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим про визнання винуватості.

Згідно з положеннями ч. 4 ст. 469 КПК України, угода про визнання винуватості між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена у провадженні щодо кримінальних проступків, злочинів невеликої чи середньої тяжкості, тяжких злочинів, внаслідок яких шкода завдана лише державним чи суспільним інтересам.

В підготовчому судовому засіданні встановлено, що ОСОБА_4 обґрунтовано обвинувачується у вчиненні злочину, передбаченого ст. 336 КК України, свою вину обвинувачений визнав беззаперечно, сторони добровільно уклали угоду про визнання винуватості, зміст угоди відповідає вимогам ст. 472 КПК України.

Судом також встановлено, що укладення угоди сторонами є добровільним, тобто не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дії будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді.

Крім того, суд переконався, що обвинувачений цілком розуміє свої права, передбачені ч. 4 ст. 474 КПК України, також суд переконався, що сторонам зрозумілі наслідки укладання та затвердження угоди, визначені ст. 473 КПК України.

Згідно п. 1 ч. 3 ст. 314 КПК України, у підготовчому судовому засіданні суд має право затвердити угоду або відмовити в затвердженні угоди та повернути кримінальне провадження прокурору для продовження досудового розслідування в порядку, передбаченому статтями 468-475 цього Кодексу.

Судом встановлено, що умови угоди не суперечать вимогам КПК України та КК України, інтересам суспільства, а матеріали кримінального провадження свідчать про наявність фактичних підстав для визнання винуватості.

Обвинувачений погоджується на призначення визначеного сторонами угоди покарання.

За таких обставин, враховуючи дані про особу обвинуваченого, ступінь тяжкості вчиненого злочину, суд вважає можливим затвердити угоду про визнання винуватості, укладену між обвинуваченим ОСОБА_4 і прокурором, та призначити обвинуваченому узгоджене сторонами покарання, оскільки в підготовчому судовому засіданні не встановлено передбачених законом обставин, які б перешкоджали затвердженню судом даної угоди.

При звільненні засудженого від відбування покарання з випробуванням, суд відповідно до ч. 3 ст. 75 КК України, визначає тривалість іспитового строку та вважає необхідним покласти на нього додаткові обов`язки, передбачені законом при застосуванні положень ст. 75 КК України.

Керуючись ст. ст. 373, 374, 475 КПК України, суд
У Х В А Л И В:
Угоду про визнання винуватості від 22 липня 2015 року, укладену між обвинуваченим ОСОБА_4 та прокурором військової прокуратури Харківського гарнізону ОСОБА_3 по кримінальному провадженню № 0000258 по обвинуваченню ОСОБА_4 у вчиненні злочину, передбаченого ст. 336 КК України - затвердити.

ОСОБА_6 визнати винним у вчиненні злочину, передбаченого ст. 336 КК України, та призначити покарання - у виді позбавлення волі строком на три роки.

Згідно ст. 75 КК України ОСОБА_4 від відбування призначеного за вироком покарання у виді позбавлення волі звільнити з випробуванням, з іспитовим строком один рік шість місяців.

Відповідно до ст. 76 КК України зобов`язати ОСОБА_4 в період іспитового строку повідомляти органи кримінально-виконавчої інспекції про зміну місця проживання чи роботи, не виїжджати за межі України на постійне місце проживання без дозволу органів кримінально-виконавчої інспекції.

Вирок може бути оскаржений з підстав, зазначених в ч. 4 ст. 394 КПК України, до Апеляційного суду Харківської області через Орджонікідзевський районний суд м. Харкова протягом 30 днів з дня його проголошення.

Копію вироку після його проголошення негайно вручити обвинуваченому та прокурору.

Головуючий - суддя: ОСОБА_1