Справа № 173/283/15-к
Номер провадження1-кп/173/100/2015
В И Р О К
іменем України

20 травня 2015 року м. Верхньодніпровськ

Верхньодніпровський районний суд Дніппропетровської області у складі

головуючого судді ОСОБА_1

за участю:

секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченого ОСОБА_4 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду кримінальне провадження за обвинуваченням ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , українця, громадянина України, уродженця м. Дніпродзержинськ Дніпропетровської області, з середньою освітою, офіційно не працюючого, не одруженого, дітей не має, мешкає за адресою: АДРЕСА_1 , зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_2 , раніше судимого вироком Баглійського районного суду м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області від 25 лютого 2008 року за вчинення злочину, передбаченого ч. 1 ст. 309 Кримінального кодексу України до 2 років позбавлення волі, на підставі ст. 75 Кримінального кодексу України звільнений від відбування покарання з випробуванням; на підставі постанови Баглійського районного суду м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області від 25 грудня 2009 року скасовано відбування покарання з випробуванням та направлено для відбування покарання у виді 2 років позбавлення волі; звільнився з Солонянської ВК 12 березня 2013 року після відбуття покарання, у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 309 Кримінального кодексу України,

в с т а н о в и в :

ОСОБА_4 , будучи раніше судимим вироком Баглійського районного суду м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області від 25 лютого 2008 року за вчинення злочину, передбаченого ч. 1 ст. 309 Кримінального кодексу України до 2 років позбавлення волі, судимість якого не знята та не погашена у встановленому законом порядку, після відбуття покарання 12 березня 2013 року, на шлях виправлення не став, відповідних висновків для себе не зробив та знов вчинив умисний злочин.

Так ОСОБА_4 наприкінці вересня 2014 року, знаходячись в балці поблизу вул.. 1-го Травня сел.. Новомиколаївка Верхньодніпровського району Дніпропетровської області, зірвав одну рослину дикоростучої коноплі, тим самим умисно, незаконно, повторної придбав її. Після чого дану рослину дикоростучої коноплі подрібнив та висушив. Отриману речовину ОСОБА_4 умисно, незаконно, повторно, без мети збуту, зберігав при собі в кишені одягу до 18.00 год 17 грудня 2014 року, коли вказану речовину в нього було виявлено та вилучено працівником міліції Верхньодніпровського РВ ГУМВС України в Дніпропетровській області під час проведення огляду особистих речей ОСОБА_4 . Виявлена та вилучена речовина рослинного походження зелено-коричневого кольору масою 15,327 г є канабісом, який відноситься до особливо небезпечних наркотичних засобів, обіг яких заборонено. Маса канабісу в перерахунку на висушену речовину становить 13,472 г.

В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 вину у вчиненому злочині визнав, щиро покаявся, суду показав, що в сел.. Новомиколаївка, неподалік вул.. 1-го Травня зірвав рослину коноплі. Вдома висушив її та зберігав за своїм місцем проживання для власного вживання. Взимку 2014 року його зупинили працівники міліції, оскільки він пив пиво в громадському місці та запропонували пройти до приміщення Новомиколаївської селищної ради. Під час проведення особистого огляду в присутності понятих в нього в кишені було виявлено та вилучено «коноплю».

Показання обвинуваченого ОСОБА_4 є послідовними, логічними і не викликають у суду сумніву щодо правильності розуміння обвинуваченим змісту обставин злочину, добровільності та істинності його позиції.

Окрім визнання вини самим обвинуваченим його вина також підтверджується висновком експерта № 70/10-3259 від 24 грудня 2014 року, згідно з яким надана на дослідження речовина рослинного походження зелено-коричневого кольору масою 15,327 г, вилучена у ОСОБА_4 , відноситься до особливо небезпечних наркотичних засобів, обіг яких заборонено; речовина рослинного походження зелено-коричневого кольору масою 15, 327 г, вилучена у ОСОБА_4 є канабісом, який відноситься до особливо небезпечних наркотичних засобів, обіг яких заборонено. Маса канабісу (в перерахунку на висушену речовину) становить 13,472 г.

Відповідно до ст. 349 Кримінального процесуального кодексу України суд, за згодою учасників кримінального провадження, роз`яснивши наслідки не дослідження всіх доказів у справі, визнав недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються.

Суд вважає доведеною вину ОСОБА_4 у незаконному придбанні, виготовленні та зберіганні наркотичних засобів без мети збуту, вчиненому повторно.

Дії ОСОБА_4 правильно кваліфіковано за ч. 2 ст. 309 Кримінального кодексу України.

Призначаючи обвинуваченому ОСОБА_4 покарання, суд, відповідно до вимог ст. 65 Кримінального кодексу України, враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, який згідно зі ст. 12 Кримінального кодексу України належить до злочинів середньої тяжкості, дані про його особу, який на обліку у лікарів нарколога та психіатра не перебуває, має постійне місце проживання, за яким характеризується добре, офіційно не працює, раніше судимий.

Обставиною, що пом`якшує покарання, суд визнає щире каяття.

Обставин, що обтяжують покарання, судом не встановлено.

Враховуючи обставини вчинення злочину, суспільну небезпеку вчиненого злочину, особу ОСОБА_4 суд вважає необхідним призначити йому покарання у виді позбавлення волі в межах санкції ч. 2 ст. 309 Кримінального кодексу України.

Разом з тим, приймаючи до уваги обставини вчиненого злочину, його суспільно-небезпечні наслідки, особу обвинуваченого, наявність обставини, що пом`якшує покарання, суд вважає за можливе звільнити обвинуваченого ОСОБА_4 від відбуття призначеного покарання з встановленням іспитового строку у відповідності до ст. 75 Кримінального кодексу України та покласти на нього обов`язки, передбачені п.п.3-4 ч. 1 ст. 76 Кримінального кодексу України.

У відповідності до ч. 1 ст. 124 Кримінального процесуального кодексу України судові витрати за проведення експертизи в сумі 491 грн. 92 коп. підлягають стягненню з ОСОБА_4 на користь держави.

Питання про долю речового доказу, а саме запаковану у паперовий згорток речовину, яку було передано на зберігання в камеру схову Верхньодніпровського РВ, підлягає вирішенню в порядку ст. 100 Кримінального процесуального кодексу України.

Керуючись ст. 50, 65, 66, 75, 76 Кримінального кодексу України, ст.ст. 100, 124, 373, 374 Кримінального процесуального кодексу України, суд

у х в а л и в :

ОСОБА_4 визнати винним у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 309 Кримінального кодексу України та призначити покарання у виді двох років позбавлення волі.

На підставі ст. 75 Кримінального кодексу України звільнити ОСОБА_4 від відбування призначеного покарання з випробуванням з іспитовим строком 1 (один) рік.

На підставі ст. 76 Кримінального кодексу України покласти на ОСОБА_4 такі обов`язки:

- повідомляти кримінально-виконавчу інспекцію про зміну місця проживання і роботи;

- періодично з`являтись на реєстрацію в кримінально-виконавчій інспекції.

Речовий доказ у справі, а саме запаковану у паперовий згорток речовину, яка була передана на зберігання в камеру схову Верхньодніпровського РВ ГУМВС після набрання вироком суду законної сили - знищити.

Стягнути з ОСОБА_4 на користь держави судові витрати на залучення експерта в сумі 491 гривень 92 коп.

На вирок суду з підстав, передбачених ст. 394 Кримінального процесуального кодексу України може бути подана апеляційна скарга до апеляційного суду Дніпропетровської області через Верхньодніпровський районний суд Дніпропетровської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Вирок суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок суду, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Копія вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченому та прокурору.

Суддя ОСОБА_1