У х в а л а

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Колегія суддів Судової палати у кримінальних справах

Верховного Суду України у складі:

головуючого

Верещак В.М.,

суддів

Жука В.Г. і Гошовської Т.В.

розглянула в судовому засіданні в
м. Києві 17 квітня 2008 року кримінальну
справу за касаційною скаргою засудженого ОСОБА_1 на вирок Ленінського районного
суду м. Севастополя від 26 вересня 2005 року, яким

ОСОБА_1,

ІНФОРМАЦІЯ_1,

раніше неодноразово судимого,
останній

раз 21.06.2002 року апеляційним судом

м. Севастополя за ч. 2 ст. 15 і ч. 3
ст. 185 КК України

та на підставі ст. 43 КК України

на 5 років позбавлення волі,

звільненого 26.07.2004 року

умовно-достроково на 7 місяців 17 днів,

засуджено за ч. 2 ст. 187 КК
України до позбавлення волі на строк 8 років з конфіскацією всього майна.

На підставі ст. 71 КК України до призначеного покарання частково приєднано
невідбуте покарання за попереднім вироком і ОСОБА_1 остаточно призначено 8 роки 2 місяці позбавлення
волі з конфіскацією всього майна.

Цим же вироком засуджено і ОСОБА_2., вирок щодо якого у касаційному порядку
не оскаржено.

Ухвалою апеляційного суду м. Севастополя від 29 грудня 2005 року вирок
залишено без зміни.

ОСОБА_1 визнано винним у тому, що він, перебуваючи в нетверезому стані, за
попередньою змовою з ОСОБА_2, 6.10.2004 року вчинили розбійний напад на
ОСОБА_3. При цьому ОСОБА_1 погрожував потерпілій ножем, а ОСОБА_2 здавлював
рукою шию потерпілої. В результаті розбійного нападу вони заволоділи майном
Царинної на загальну суму 1015 грн..

У касаційній скарзі засуджений ОСОБА_1 порушує питання про скасування судових рішень та направлення справи на
додаткове розслідування або зміну вироку та пом'якшення покарання. Посилається на однобічність та неповноту у досдідженні
обставин справи. На його думку, висновки суду не відповідають фактичним
обставинам справи. Зазначає, що злочин не вчиняв, а справа щодо нього
сфальсифікована.

Заслухавши
доповідача, перевіривши матеріали справи та обговоривши доводи касаційної
скарги, колегія суддів вважає, що скарга задоволенню не підлягає.

Як видно з матеріалів справи, висновки суду про доведеність винності
ОСОБА_1 у вчиненому злочині грунтуються на зібраних та ретельно перевірених в
судовому засіданні доказах. Доводи ж у касаційній скарзі засудженого про невідповідність висновків суду фактичним
обставинам справи безпідставні.

ПотерпілаОСОБА_3 показала, що саме
засуджений ОСОБА_1 разом із ОСОБА_2 напали на неї та заволоділи її
речами. При цьому вони погрожували застосуванням насильства небезпечного для
життя та здоров'я потерпілої (ОСОБА_1 погрожував ножем, а ОСОБА_2 здавлював їй шию).

Із показань свідка ОСОБА_4 убачається, що потерпілаОСОБА_3 упізнала ОСОБА_1
та ОСОБА_2 як осіб, які вчинили на неї розбійний напад.

Засуджений ОСОБА_2 також показав, що він та ОСОБА_1 напали на потерпілу та
заволоділи її майном.

Крім того, сам засуджений ОСОБА_1 не заперечував, що він та ОСОБА_2 напали
на потерпілу.

Як убачається з матеріалів справи, слідчими органами й судом досліджені всі
обставини, які могли б мати значення для справи, тому посилання у скарзі на
однобічність і неповноту досудового й судового слідства у справі
необгрунтовані.

Дії
засудженого ОСОБА_1 за ч. 2 ст. 187 КК України кваліфіковано правильно.

Призначене покарання відповідає вимогам кримінального закону і є
справедливим.

Підстав для призначення справи до касаційного розгляду з повідомленням
зазначених у ст. 384 КПК України осіб не вбачається.

Керуючись
ст. 394 КПК України, колегія суддів

у х в а л и л а :

у
задоволенні касаційної скарги засудженого ОСОБА_1 відмовити.

Судді:

В.М.
Верещак В.Г.
Жук Т.В.
Гошовська