Справа № 136/195/15-к
В И Р О К
іменем України

"12" лютого 2015 р. м. Липовець

Липовецький районний суд Вінницької області

в складі головуючого судді ОСОБА_1

за участю секретаря ОСОБА_2

розглянувши у підготовчому судовому засіданні в залі суду міста Липовець обвинувальний акт та угоду про примирення від 28 січня 2015 року у кримінальному провадженні, внесеному в Єдиний реєстр досудових розслідувань за №0000011 від 14 січня 2015 року, по обвинуваченню

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Скоморошки, Оратівського району, Вінницької області, зареєстрованого за адресою АДРЕСА_1 , жителя АДРЕСА_2 , українця, громадянина України, неодруженого, не працюючого, освіта повна загальна середня, раніше не судимого, у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст.185 ч.1 КК України,
аа участі сторін кримінального провадження
з боку обвинувачення
прокурора ОСОБА_4
потерпілого ОСОБА_5
з боку захисту
обвинуваченого ОСОБА_3
ВСТАНОВИВ:

26 грудня 2014 року біля 17.00 години, ОСОБА_3 , перебуваючи в будинку, що розташований за адресою АДРЕСА_2 , маючи прямий умисел на таємне викрадення чужого майна (крадіжку), скориставшись тим, що ОСОБА_5 залишив на столі в кімнаті вказаного будинку свій мобільний телефон марки «NOKIA С2-06», шляхом вільного доступу таємно викрав даний мобільний телефон, після чого розпорядився ним як своїм власним. Таким чином, такими своїми умисними діями ОСОБА_3 завдав потерпілому ОСОБА_5 матеріальної шкоди на суму 480 гривень.

Дії ОСОБА_3 органами досудового розслідування було кваліфіковані за ч. 1 ст. 185 КК України, тобто таємне викрадення чужого майна (крадіжка).
Разом з обвинувальним актом до суду подано угоду про примирення між потерпілим та підозрюваним від 28 січня 2015 року в кримінальному провадженні №0000011 від 14 січня 2015 року у відповідності до вимог ст.471 КПК України.

Відповідно до умов вищезазначеної угоди, потерпілий та підозрюваний у кримінальному провадженні за спільною ініціативою та обопільною згодою у відповідності до ст.ст. 468, 469, 471 КПК України дійшли примирення. В угоді виклали формулювання обвинувачення та його правову кваліфікацію за ч. 1 ст. 185 КК України, яка ніким не оспорюється, зазначили істотні обставини для даного кримінального провадження, а також узгодили призначення покарання обвинуваченому за ч. 1 ст. 185 КК України у вигляді штрафу в розмірі 1020 гривень, що становить 60 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.
Також, у даній угоді зазначені та роз`яснені потерпілому, обвинуваченому наслідки укладення та затвердження угоди та наслідки її невиконання.

У підготовчому судовому засіданні обвинувачений і потерпілий підтвердили суду, що угода про примирення між ними укладена добровільно, не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дії будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді.

Прокурор ОСОБА_4 у підготовчому судовому засіданні не заперечувала проти затвердження угоди про примирення, зіславшись на її відповідність вимогам КПК та КК України.

Розглядаючи питання про затвердження угоди про примирення суд виходить з наступного.

Згідно п.1 ч.3 ст.314 КПК України, при прийняті рішення у підготовчому судовому засіданні суд має право, зокрема, затвердити угоду.

Відповідно п.1 ст.468 КПК України у кримінальному провадженні може бути укладена угода про примирення між потерпілим та підозрюваним чи обвинуваченим.

Згідно з ч.3 ст.469 КПК України угода про примирення між потерпілим та підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена у провадженні щодо кримінальних проступків, злочинів невеликої чи середньої тяжкості та у кримінальному провадженні у формі приватного обвинувачення.

Судом у підготовчому судовому засіданні встановлено, що кримінальне правопорушення, в якому обвинувачується ОСОБА_3 за ч.1 ст.185 КК України, відповідно до ст.12 КК України, є злочином середньої тяжкості, від якого є потерпілий.

На виконання вимог ст.474 КПК України, судом з`ясовано обставини, які дають змогу впевнитись у тому, що обвинувачений усвідомлює свої права, наслідки укладення і затвердження угоди, характер обвинувачення, вид покарання, яке буде до нього застосовано, а також інші заходи, які будуть застосовані та також переконатись, що укладення угоди є добровільним.

Суд переконався, що потерпілий ОСОБА_5 також розуміє наслідки укладення та затвердження даної угоди, визначені п.2 ч.1 ст.473 КПК України та укладення даної угоди для нього також є добровільним.

Суд, на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, підтверджених доказами та оцінених судом відповідно до ст.94 КПК України, дійшов висновку, що мало місце діяння, у вчиненні якого обвинувачується ОСОБА_3 за ч.1 ст.185 КК України, тобто таємне викрадення чужого майна (крадіжка).
Судом встановлено, що узгоджене сторонами покарання відповідає загальним правилам призначення покарань, передбаченим КК України, при цьому враховано ступінь тяжкості вчиненого обвинуваченим кримінального правопорушення, особу винного, обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання обвинуваченого.

Так ОСОБА_3 раніше не судимий за відомостями згідно Витягу ВІТ МВС України; за місцем проживання характеризується добре, що доведено довідкою виданою за місцем проживання від 23.01.2015 року; на обліку в нарколога та психіатра не перебуває відповідно до довідок виданих Оратівською ЦРЛ.

Обставинами, які пом`якшують покарання ОСОБА_3 , відповідно до ст. 66 КК України, суд визнає щире каяття добровільне відшкодування завданого збитку.
Обставин, що обтяжують покарання ОСОБА_3 відповідно до ст. 67 КК України, судом не встановлено.
З урахуванням наведеного, конкретних обставин справи, ступеня тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особи винного, обставин, що пом`якшують покарання та відсутності обставин, що обтяжують покарання, суд приходить до висновку про наявність всіх правових підстав для затвердження угоди про примирення укладеної між потерпілим та підозрюваним від 28.01.2015 року в даному кримінальному провадженні та призначення обвинуваченому узгодженого сторонами такої угоди покарання.

Цивільний позов у кримінальному провадженні не заявлявся.

Питання про речові докази та процесуальні витрати у даному кримінальному провадженні суд вирішує у відповідності до правил ст.100, 124 КПК України.

Також судом встановлено, що в ході досудового розслідування заходи забезпечення кримінального провадження не застосовувались.

Враховуючи викладене, керуючись ст.ст. 373, 374, 474, 475 КПК України, суд, -

УХВАЛИВ:

Затвердити угоду про примирення укладену 28 січня 2015 року між потерпілим ОСОБА_5 та підозрюваним ОСОБА_3 у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000011 від 14 січня 2015 року.

Визнати ОСОБА_3 винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.185 КК України, та призначити йому узгоджене сторонами угоди про примирення від 28.01.2015 року покарання у виді штрафу в розмірі 1020 (тисячу двадцять) гривень, що становить 60 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.
Стягнути з ОСОБА_3 на користь держави процесуальні витрати за проведення товарознавчого дослідження в сумі 307 (триста сім) гривень 45 коп.

Речовий доказ: мобільний телефон марки «NOKIA С2-06» залишити у розпорядженні законного володільця - потерпілого ОСОБА_5 .

Вирок може бути оскаржений обвинуваченою, прокурором протягом тридцяти днів з дня його проголошення до апеляційного суду Вінницької області через Липовецький районний суд виключно з підстав, передбачених ч.4 ст.394 КПК України.

Подання апеляційної скарги на вирок суду зупиняє набрання ним законної сили та його виконання, крім випадків, встановлених КПК України.

Після проголошення вироку його копію негайно вручити обвинуваченому та прокурору.

Суддя: ОСОБА_1