АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
__________________________________________________________________
Справа № 627/1967/14-к Головуючий 1-ї інстанції: ОСОБА_1
Провадження №11-сс/790/1810/14 Доповідач: ОСОБА_2
Категорія : ст.304 КПК України .
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
29 грудня 2014 року м. Харків
Колегія суддів судової палати у кримінальних справах апеляційного суду Харківської області у складі :
головуючого - ОСОБА_2 ,
суддів - ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,
за участю прокурора - ОСОБА_5 ,
потерпілого - ОСОБА_6 ,
при секретарі - ОСОБА_7 ,
розглянула у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Харкові матеріали за апеляційною скаргою ОСОБА_8 на ухвалу слідчого судді Краснокутського районного суду Харківської області від 22 грудня 2014 року про відмову у відкритті провадження за його скаргою на бездіяльність посадових осіб СВ Краснокутського РВ ГУМВС України в Харківській області.
Ухвалою слідчого судді Краснокутського районного суду Харківської області від 22 грудня 2014 року відмовлено у відкритті провадження за скаргою ОСОБА_6 на бездіяльність посадових осіб СВ Краснокутського РВ ГУМВС України в Харківській області щодо не розгляду його клопотання про надання витягу із Єдиного реєстру досудових розслідувань та неповідомлення про початок досудового розслідування у кримінальному провадженні за його заявою про кримінальне правопорушення.
Приймаючи рішення про відмову у відкритті провадження за скаргою ОСОБА_6 , слідчий суддя керувався положеннями ч. 1 ст. 303 КПК України, у відповідності до яких на досудовому провадженні може бути оскаржений лише певний перелік рішень, дій та бездіяльності слідчого та прокурора. А якщо скарга, подана на інші рішення, дію чи бездіяльність, що не підлягають оскарженню, то у відповідності до ч. 4 ст. 304 КПК України, слідчий суддя відмовляє у відкритті провадження. За висновком слідчого судді, оскаржувана ОСОБА_6 бездіяльність посадових осіб СВ Краснокутського РВ ГУМВС України не є предметом розгляду в порядку, передбаченому ч.1 ст.303 КПК України.
Не погодившись з постановленим процесуальним рішенням слідчого судді, ОСОБА_6 подав апеляційну скаргу, просить скасувати ухвалу слідчого судді від 22 грудня 2014 року та постановити нову ухвалу, якою направити його скаргу для розгляду до суду першої інстанції в іншому складі суду. Апелянт зазначає, що він є потерпілим у кримінальному провадженні, яке здійснюється слідчим відділом Краснокутського РВ ГУМВС України в Харківській області; 15 грудня 2014 року звернувся з клопотанням про надання витягу із ЄРДР або повідомлення про початок досудового розслідування, проте жодної відповіді, в порушення вимог ст.220 КПК України, не отримав, тому звернувся до слідчого судді із відповідною скаргою в порядку ст.303 КПК України. На думку апелянта, слідчим суддею необґрунтовано відмовлено у відкритті провадження за його скаргою, що зашкодило його інтересам. Посилаючись на вимоги ч.3 ст.306 КПК України, ОСОБА_6 вважає, що суд порушив вимоги процесуального закону, оскільки розглянув скаргу за його відсутності.
Заслухавши доповідь судді, пояснення заявника ОСОБА_6 в обґрунтування апеляційної скарги; думку прокурора, який заперечував проти її задоволення ; перевіривши матеріали справи та обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів дійшла висновку про задоволення апеляційної скарги, виходячи з наступного:
Відповідно до п.1 ч.1 ст.303 КПК України на досудовому провадженні може бути оскаржено нездійснення процесуальних дій слідчого або прокурора, які вони зобов*язані вчинити у визначений КПК України строк.
У розумінні загальних положень КПК України розгляд клопотань під час досудового розслідування є процесуальною дією, яку, згідно з вимогами ст.220 КПК України , слідчий, прокурор зобов*язані вчинити у визначений процесуальним законом строк не більше трьох днів з моменту подання клопотання та про результати розгляду клопотання повідомити особі, яка заявила клопотання.
Зі змісту скарги ОСОБА_6 вбачається, що ним фактично оскаржується бездіяльність слідчого щодо не розгляду його клопотання від 15 грудня 2014 року про надання витягу із ЄРДР, у відповідності зі ст.220 КПК України та, як наслідок невидача витягу із ЄРДР або рішення про відмову у задоволенні його клопотання. Звертаючись до слідчого судді зі скаргою ОСОБА_6 послався на те, що він у кримінальному провадженні є потерпілим та на підтвердження цього долучив до скаргу пам*ятку про права та обов*язки потерпілого, яка видана йому слідчим ОСОБА_9 .
Прокурор в судовому засіданні апеляційного суду пояснив, що ОСОБА_6 не є потерпілим у кримінальному провадженні, оскільки слідчим винесена постанова про відмову у визнанні його потерпілим. Натомість жодних доказів на підтвердження цієї обставини прокурор не надав, пояснити походження пам*ятки про права та обов*язки потерпілого, яка була вручена ОСОБА_6 , не зміг. З огляду на відсутність у ОСОБА_6 процесуального статусу потерпілого, прокурор вважав, що заявник не наділений правом звертатися з клопотаннями до слідчого, а тому бездіяльність слідчого щодо нерозгляду клопотання не може бути оскаржена ОСОБА_6 . Окрім того, прокурор пояснив, що відсутність у ОСОБА_6 статусу потерпілого у кримінальному провадженні була встановлена слідчим суддею при розгляді інших скарг заявника.
Проте, обставини, на які посилається прокурор, не були досліджені слідчим суддею та процесуально не могли бути досліджені судом на стадії прийняття скарги до розгляду, оскільки, виходячи зі змісту скарги ОСОБА_6 , вони не є очевидними.
Враховуючи викладене, колегія суддів вважає, що слідчий суддя безпідставно відмовив у відкритті провадження за скаргою ОСОБА_6 , оскільки в ній містяться доводи, які узгоджуються із вимогами п.1 ч.1 ст.303 КПК України. А обставини щодо наявності або відсутності у ОСОБА_6 статусу потерпілого та інші доводи, на які посилається заявник, мають бути з*ясовані слідчим суддею в стадії розгляду скарги по суті.
Оскільки, встановивши помилковість висновків суду першої інстанції, апеляційний суд позбавлений процесуальної можливості постановити судове рішення за скаргою ОСОБА_6 на бездіяльність органу досудового розслідування без розгляду її по суті слідчим суддею, а тому, за відсутності іншого законодавчо визначеного способу забезпечення виконання завдань кримінального провадження (ст.2 КПК України), колегія суддів застосовує найприйнятніший спосіб захисту порушеного права через відновлення процедури оцінки скарги ОСОБА_6 слідчим суддею з точки зору можливості відкриття судового провадження.
Посилання апелянта на порушення процесуального законодавства слідчим суддею з огляду на прийняття рішення у його відсутність, не ґрунтуються на законі, оскільки, відповідно до ч.2 та ч.4 ст.304 КПК України рішення щодо повернення скарги або відмови у відкритті провадження за скаргою, слідчий суддя приймає одноособово, участь заявника у цій стадії процесу не передбачена нормами КПК України.
Враховуючи викладене, апеляційний суд приходить до висновку, що ухвала слідчого судді Краснокутського районного суду Харківської області від 22 грудня 2014 року підлягає скасуванню, а матеріали за скаргою ОСОБА_6 направленню в суд першої інстанції для вирішення питання щодо відкриття провадження за скаргою.
Керуючись ст.ст. 404, 405, ч.3 ст.407,418,419,422 КПК України, колегія суддів
П О С Т А Н О В И Л А :
Апеляційну скаргу ОСОБА_6 задовольнити .
Ухвалу слідчого судді Краснокутського районного суду Харківської області від 22 грудня 2014 року про відмову у відкритті провадження скаргою ОСОБА_8 на бездіяльність посадових осіб СВ Краснокутського РВ ГУМВС України в Харківській області скасувати, а матеріали за скаргою ОСОБА_6 направити слідчому судді Краснокутського районного суду Харківської області для вирішення питання щодо відкриття провадження за скаргою.
Ухвала апеляційного суду оскарженню в касаційному порядку не підлягає.
Головуючий :
Судді :