Первомайський міськрайонний суд Харківської області
Справа № 632/666/15-к
провадження № 1-кп/632/81/15

22 квітня 2015 р.
В И Р О К

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 квітня 2015 року м. Первомайський

Первомайський міськрайонний суд Харківської області в складі: судді ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , сторін кримінального провадження: прокурора ОСОБА_3 , обвинуваченого ОСОБА_4 , захисника ОСОБА_5 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в режимі відеоконференції в залі суду кримінальне провадження за обвинуваченням ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Конотоп Сумської області, громадянина України, українця, з повною загальною середньою освітою, не одруженого, раніше неодноразово судимого: 05.03.2009 року Конотопським міськрайонним судом Сумської області за ч.2 ст. 186, 69, 104 КК України до 2 років позбавлення волі, на підставі ст.75 КК України звільненого від відбуття покарання з іспитовим строком на 1 рік, 22.07.2009 року Конотопським міськрайонним судом Сумської області за ч.2 ст. 289, 69, 71 КК України до 3 років 06 місяців позбавлення волі, 27.03.2012 року Конотопським міськрайонним судом Сумської області за ч.2 ст. 186, ст. 71 КК України до 4 років 02 місяців позбавлення волі, 07.09.2012 року Конотопським міськрайонним судом Сумської області за ч.3 ст. 185 КК України до 3 років позбавлення волі, на підставі ч.4 ст.70 КК України за сукупністю злочинів шляхом поглинання менш суворого покарання більш суворим покаранням за вироком Конотопського міськрайонного суду Сумської області від 27.03.2012 року призначено до відбуття 4 роки 02 місяці позбавлення волі, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , який відбуває покарання у Первомайській виправній колонії УДПтС України в Харківській області № 117, у вчиненні кримінального правопорушення злочину, передбаченого ст. 391 КК України, -
В С Т А Н О В И В:

Згідно з обвинувальним актом обвинувачений вчинив кримінальне правопорушення - злочин за таких обставин.
21.06.2012 року засуджений ОСОБА_4 прибув до Первомайської виправної колонії УДПтС України в Харківській області (№ 117) плановим етапом із Сумського слідчого ізолятору для подальшого відбуття покарання. По прибуттю в колонію 21.06.2012 року старшим інспектором відділення соціально-виховної та психологічної роботи майором внутрішньої служби ОСОБА_6 засудженому ОСОБА_4 були роз`яснені під підпис його права і обов`язки засудженого, згідно статті 107 Кримінально-виконавчого кодексу України. Також він був попереджений про відповідальність за їх порушення, а також йому були роз`яснені вимоги статті 391 Кримінального кодексу України, про що була прийнята відповідна розписка.

За час відбуття терміну покарання в місцях позбавлення волі засуджений ОСОБА_4 систематично та злісно порушував встановлений режим утримання, має 64 дисциплінарних стягнення, з яких він 9 разів був направлений до дисциплінарного ізолятору, 2 рази переводився до карцеру та 4 рази переводився до приміщення камерного типу.

Незважаючи на те, що представниками адміністрації Первомайської виправної колонії УДПтС України в Харківської області (№ 117) проводиться профілактична та виховна робота, засуджений ОСОБА_4 на шлях виправлення та перевиховання не встав, систематично злісно порушував встановлений режим відбуття покарання, за що неодноразово піддавався стягненням в дисциплінарному порядку за різні види порушень, є злісним порушником режиму утримання, згідно статті 133 Кримінально-виконавчого кодексу України.

Так, 14.03.2015 року, близько 1000 години, начальником відділення СПС майором внутрішньої служби ОСОБА_7 засудженому ОСОБА_4 було запропоновано приступити до виконання чергування згідно затвердженого графіку, з яким він був ознайомлений раніше, навести належний санітарний стан в коридорі дільниці посиленого контролю, а саме підмести та помити підлогу. При цьому засуджений ОСОБА_4 прибиральним інвентарем відром з водою, ганчіркою, шваброю, віником, совком, гумовими рукавицями був забезпечений, одягнений та взутий по сезону, на стан здоров`я скарг не пред`являв.

Проте, засуджений ОСОБА_4 у категоричній формі відмовився виконати вимогу начальника відділення СПС майора внутрішньої служби ОСОБА_7 , а саме приступити до виконання чергування, згідно затвердженого графіку.

Після цього начальником відділення СПС майором внутрішньої служби ОСОБА_7 засудженому ОСОБА_4 були додатково доведені вимоги статті 118 КВК України, статті 391 КК України, де засуджений ОСОБА_4 поставив підпис про ознайомлення.

Потім, начальником відділення СПС майором внутрішньої служби ОСОБА_7 засудженому ОСОБА_4 було знову запропоновано приступити до прибирання, на що останній відповів категоричною відмовою. Свою відмову виконати чергування засуджений ОСОБА_4 мотивував тим, що ця робота суперечить його життєвим переконанням та принижує його людську гідність, при цьому скарг на стан здоров`я не висловлював, був одягнений та взутий по сезону.

Засуджений ОСОБА_4 був оглянутий фельдшером медичної частини колонії капітаном внутрішньої служби ОСОБА_8 , який за результатами огляду видав медичну довідку, в якій вказано діагноз: "здоровий працездатний".

Крім того, 16.03.2015 року, близько 1030 годині, начальником відділення СПС майором внутрішньої служби ОСОБА_7 засудженому ОСОБА_4 було запропоновано приступити до виконання чергування згідно затвердженого графіку, з яким він був ознайомлений раніше, навести належний санітарний стан в коридорі дільниці посиленого контролю, а саме підмести та помити підлогу. При цьому засуджений ОСОБА_4 прибиральним інвентарем відром з водою, ганчіркою, шваброю, віником, совком, гумовими рукавицями був забезпечений, одягнений та взутий по сезону, на стан здоров`я скарг не пред`являв.

Проте засуджений ОСОБА_4 у категоричній формі відмовився виконати вимогу начальника відділення СПС майора внутрішньої служби ОСОБА_7 , а саме приступити до виконання чергування, згідно затвердженого графіку. Начальником відділення СПС майором внутрішньої служби ОСОБА_7 засудженому ОСОБА_4 були додатково доведені вимоги статті 118 КВК України, статті 391 КК України, де засуджений ОСОБА_4 поставив підпис про ознайомлення.

В подальшому, начальником відділення СПС майором внутрішньої служби ОСОБА_7 засудженому ОСОБА_4 було знову запропоновано приступити до прибирання, на що останній відповів категоричною відмовою. Свою відмову виконати чергування засуджений ОСОБА_4 мотивував тим, що ця робота суперечить його життєвим переконанням та принижує його людську гідність, при цьому скарг на стан здоров`я не висловлював, був одягнений та взутий по сезону.

Після цього засуджений ОСОБА_4 був оглянутий фельдшером медичної частини колонії капітаном внутрішньої служби ОСОБА_8 , який за результатами огляду видав медичну довідку, в якій вказано діагноз: "здоровий працездатний".

Крім того, 18.03.2015 року, близько 1020 години, начальником відділення СПС майором внутрішньої служби ОСОБА_7 засудженому ОСОБА_4 було запропоновано приступити до виконання чергування згідно затвердженого графіку, з яким він був ознайомлений раніше, навести належний санітарний стан в коридорі дільниці посиленого контролю, а саме підмести та помити підлогу. При цьому засуджений ОСОБА_4 прибиральним інвентарем відром з водою, ганчіркою, шваброю, віником, совком, гумовими рукавицями був забезпечений, одягнений та взутий по сезону, на стан здоров`я скарг не пред`являв.

Проте, засуджений ОСОБА_4 у категоричній формі відмовився виконати вимогу начальника відділення СПС майора внутрішньої служби ОСОБА_7 , а саме приступити до виконання чергування, згідно затвердженого графіку.

Після цього начальником відділення СПС майором внутрішньої служби ОСОБА_7 засудженому ОСОБА_4 були додатково доведені вимоги статті 118 КВК України, статті 391 КК України, де засуджений ОСОБА_4 поставив підпис про ознайомлення.

Потім, начальником відділення СПС майором внутрішньої служби ОСОБА_7 засудженому ОСОБА_4 було знову запропоновано приступити до прибирання, на що останній відповів категоричною відмовою. Свою відмову виконати чергування засуджений ОСОБА_4 мотивував тим, що ця робота суперечить його життєвим переконанням та принижує його людську гідність, при цьому скарг на стан здоров`я не висловлював, був одягнений та взутий по сезону.

Після цього засуджений ОСОБА_4 був оглянутий фельдшером медичної частини колонії капітаном внутрішньої служби ОСОБА_8 , який за результатами огляду видав медичну довідку, в якій вказано діагноз: "здоровий працездатний".

У всіх випадках відмови засудженим ОСОБА_4 від виконання законних вимог представників адміністрації, працівники Первомайської виправної колонії УДПтС України в Харківської області (№ 117) доводили до відома засудженого ОСОБА_4 вимоги ст.118 КВК України, а також вимоги статті 391 КК України, та попереджали про кримінальну відповідальність у разі його відмови виконати законні вимоги представника адміністрації.

Таким чином, засуджений ОСОБА_4 у демонстративній формі відмовився без поважних на то причин виконати законні вимоги представника адміністрації, чим виявив злісну непокору законним вимогам представників адміністрації Первомайської виправної колонії УДПтС України в Харківської області (№ 117), а саме: протидіяв в здійсненні їх функцій, спрямованих на виправлення та перевиховання засуджених. Крім того, засуджений ОСОБА_4 грубо порушив вимоги п.29 Правил внутрішнього розпорядку виправно-трудових установ, де вказано, що засуджені зобов`язані бути ввічливими з працівниками виправних установ, беззаперечно виконувати їх вказівки. Ці факти свідчать про наполегливе небажання засудженого ОСОБА_4 встати на шлях виправлення та перевиховання, а допущені ним порушення режиму відбуття покарання, стягнення, які не зняті та не погашені в установленому порядку, слід вважати злісними.

Згідно статті 133 КВК України злісним порушником встановленого порядку відбуття покарання, являється засуджений, не виконуючий законних вимог адміністрації, такий, що необґрунтовано відмовляється від праці (не менше 3 разів впродовж року), а також що вчинив впродовж року більше трьох інших порушень режиму покарання, за кожне з яких по постанові начальника колонії були накладені стягнення, які достроково не зняті і не погашені у встановленому законом порядку.

Такі діїобвинуваченого ОСОБА_4 органом досудового розслідування кваліфіковані за ст. 391 КК України а саме, як злісна непокора законним вимогам адміністрації установи виконання покарань або інша протидія адміністрації у законному здійсненні її функцій особою, яка відбуває покарання у виді позбавлення волі, якщо ця особа за порушення вимог режиму відбування покарання була піддана протягом року стягненню у виді переведення до приміщення камерного типу (одиночної камери).

22 квітня 2015 року між прокурором Первомайської міжрайонної прокурори Харківської області ОСОБА_3 , зодного боку, та обвинуваченим у вказаному провадженні ОСОБА_4 , з іншого боку, на підставі ст.ст. 468, 469, 472 КПК України була укладена угода про визнання винуватості, додержуючись певних умов, розгляд якої, відповідно до ч. 3 ст. 474 КПК України, проводиться судом під час судового провадження.

Як вбачається з даної угоди прокурор та обвинувачений ОСОБА_4 дійшли згоди щодо правової кваліфікації дій останнього за ст. 391 КК України, істотних для відповідного кримінального провадження обставин, а також покарання, яке повинен понестиобвинувачений ОСОБА_4 у виді 1 року позбавлення волі. На підставі ст. 71 КК України частково приєднати не відбуту частину покарання за вироком Конотопського міськрайонного суду Сумської області від 07.09.2012 року, і остаточно обвинуваченому ОСОБА_4 за сукупністю вироків призначити покарання у вигляді 1 року 3 місяців позбавлення волі.
В угоді передбачені наслідки укладення та затвердження угоди про визнання винуватості, встановлені ст. 473 КПК України.
Розглядаючи питання про затвердження угоди суд виходить з наступного.
Відповідно до п. 2 ст. 468 КПК України у кримінальному провадженні може бути укладена угода про визнання винуватості між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим.
Згідно з ч. 3 ст. 469 КПК України угода про визнання винуватості між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена у проваджені щодо кримінальних проступків, злочинів невеликої чи середньої тяжкості, тяжких злочинів, внаслідок яких шкода завдана лише державним чи суспільним інтересам.
В судовому засіданніОСОБА_4 свою вину у вчиненні кримінального правопорушення злочину, передбаченого ст. 391 КК України, визнав та зазначив, що він розуміє надані йому законом права, наслідки укладання та затвердження угоди про визнання винуватості, характер пред`явленого обвинувачення та вид покарання, який до нього буде застосований в результаті затвердження угоди про визнання винуватості, та наполягає на її затверджені.
Судом встановлено, щоОСОБА_4 обґрунтовано обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення - злочину, передбаченого ст. 391 КК України який, згідно ст. 12 КК України, є злочином середньої тяжкості.
Обставиною, яка пом`якшує покарання для обвинуваченого, є щире каяття.
Обставиною, що обтяжує покарання судом визнається рецидив злочину.
При цьому судом з`ясовано, що обвинувачений цілком розуміє права, визначені ч. 4 ст. 474 КПК України, наслідки укладення та затвердження даної угоди, передбачені п. 1 ч. 2 ст. 473 КПК України, характер обвинувачення, вид покарання, а також інші заходи, які будуть застосовані до нього у разі затвердження угоди судом.
Суд переконався, що укладення угоди сторонами є добровільним, тобто не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дії будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді.
Також судом встановлено, що умови даної угоди відповідають вимогам Кримінального процесуального та Кримінального кодексів України.
Узгоджені прокурором і обвинуваченим вид та міра покарання, визначені в межах санкції ст. 391 КК України, відповідають загальним засадам призначення покарання, не суперечать інтересам суспільства, є справедливими, необхідними і достатніми для виправлення ОСОБА_4 та запобігання вчинення ним нових злочинів. При цьому враховано ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винного, та обставини, що пом`якшують і обтяжують покарання.
Обставин, передбачених ч. 7 ст. 474 КПК України, які виключають можливість затвердження угоди, у судовому засіданні не встановлено.

Виходячи з викладеного, суд дійшов висновку про можливість затвердження угодипро визнання винуватості між прокурором Первомайської міжрайонної прокурори Харківської області ОСОБА_3 , з одного боку, та обвинуваченим у вказаному провадженні ОСОБА_4 , з іншого боку, на підставі ст.ст. 468, 469, 472 КПК України, і призначення обвинуваченому узгодженого сторонами виду і міри покарання.
Цивільний позов не заявлявся.

Міра запобіжного заходу відносно ОСОБА_4 обрана у вигляді тримання під вартою.

Процесуальні витрати та речові докази у справі відсутні.
Керуючись ст. ст. 373. 374, 475 КПК України, суд
З А С У Д И В:
Затвердити угоду від 22 квітня 2015 року про визнання винуватості укладену міжпрокурором Первомайської міжрайонної прокурори Харківської області ОСОБА_3 та обвинуваченим у вказаному провадженні ОСОБА_4 .

ОСОБА_4 визнати винним у вчиненні злочину, передбаченого ст. 391 КК України, та призначити узгоджене сторонами покарання у виді 1 року позбавлення волі.

На підставі ст.71 КК України частково приєднати не відбуту частину покарання за вироком Конотопського міськрайонного суду Сумської області від 07.09.2012 року, і остаточно ОСОБА_4 за сукупністю вироків призначити покарання у вигляді 1 року 3 місяців позбавлення волі.
Запобіжний захід відносно ОСОБА_4 у вигляді тримання під вартою в дисциплінарному ізоляторі Первомайської виправної колонії УДПтС України в Харківській області (№ 117), до набрання вироком законної сили, змінити на тримання під вартою в умовах СІЗО.

Строк відбування покарання рахувати з 23 березня 2015 року.

У відповідності до вимог ст. 473 КПК України роз`яснити прокурору та обвинуваченому обмеження права оскарження вироку суду згідно з положеннями ст.ст. 394, 424 КПК України.

Вирок може бути оскаржений до апеляційного суду Харківської області через Первомайський міськрайонний суд Харківської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Копію вироку вручити негайно після його проголошення засудженому та прокурору.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку.

Суддя: ОСОБА_1