Справа № 481/1749/14-к
Провадж.№ 1-кп/481/4/2015
В И Р О К
іменем України

07.07.2015 року Новобузький районний суд Миколаївської області у складі :

головуючої судді ОСОБА_1 ,

при секретарі судового засідання ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Новий Буг, Миколаївської області обвинувальний акт в кримінальному провадженні про вчинення кримінального правопорушення, яке внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000086 від 10 квітня 2014 року, відносно обвинуваченого ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Новий Буг, Миколаївської області , Україна, проживаючого та зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , громадянина України, працюючого водієм ПОСП «Злагода», з середньою технічною освітою, одруженого, раніше не судимого,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України,

за участю сторін кримінального провадження:

прокурорів ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6

потерпілої ОСОБА_7 ,

обвинуваченого ОСОБА_3 ,

захисника обвинуваченого ОСОБА_8 , -

Встановив:
Обвинувачений ОСОБА_3 допустив порушення правил безпеки дорожнього руху особою, яка керує транспортним засобом, що спричинило смерть потерпілого ОСОБА_9 за наступних обставин:

09.04.2014 року близько 21 години 00 хвилин обвинувачений ОСОБА_3 керуючи технічно справним автомобілем « Mercedes-Benz 308 D», реєстраційний номер НОМЕР_1 , рухався з перевищенням допустимої швидкості 100-104 км/год. По сухій асфальтованій проїжджій частині автодороги «с. Жовтневе с.Новоюр`ївка» Новобузького району Миколаївської області зі сторони с. Новоюр`ївка в напрямку с.Жовтневе. В цей час попереду в напрямку руху водія ОСОБА_3 , на проїжджій частині стояв пішохід ОСОБА_9 . Наближаючись до пішохода обвинувачений проявив неуважність до дорожньої обстановки, що склалася, та її змін, у темну пору доби та в умовах недостатньої видимості не обрав безпечну швидкість, маючи об`єктивну можливість завчасно бачити пішохода на шляху свого руху, своєчасно не вжив заходів до зменшення швидкості свого транспортного засобу, аж до повної зупинки, внаслідок чого передньою правою частиною свого автомобіля допустив зіткнення з пішоходом ОСОБА_9 .

В результаті дорожньо-транспортної пригоди пішохід ОСОБА_9 отримав тілесні ушкодження від яких ІНФОРМАЦІЯ_2 помер в Новобузькій ЦРЛ Миколаївської області.

Згідно висновку судово-медичної експертизи №58 від 08.05.2014 року, смерть ОСОБА_9 , настала внаслідок гострої крововтрати в результаті розриву грудного відділу аорти.

При цьому обвинувачений ОСОБА_3 порушив вимоги Правил дорожнього руху України, а саме:

п. 2.3. б), згідно якого для забезпечення безпеки дорожнього руху водій зобов`язаний бути уважним, стежити за дорожньою обстановкою, відповідно реагувати на її зміну;

п. 12.2. У темну пору доби та в умовах недостатньої видимості швидкість руху повинна бути такою, щоб водій мав змогу зупинити транспортний засіб у межах видимості дороги;

п.12.3 У разі виникнення небезпеки для руху або перешкоди, яку водій об`єктивно спроможний виявити, він повинен негайно вжити заходів для зменшення швидкості аж до зупинки транспортного засобу або безпечного для інших учасників руху об`їзду перешкоди.

п.12.6 «г» Поза населеними пунктами на всіх дорогах та на дорогах, що проходять через населені пункти, позначені знаком 5.47, дозволяється рух із швидкістю: 90 км/год.

В результаті порушення обвинуваченим Правил дорожнього руху України відбулась дорожньо-транспортна пригода, унаслідок якої загинув пішохід ОСОБА_9 .

Допитаний в судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_3 , свою вину у вчиненні кримінального правопорушення при обставинах, викладених вище, визнав повністю у вчиненому розкаявся, не оспорюючи фактичні обставини справи, просив суд застосувати до нього Закон України «Про амністію у 2014 році», оскільки у нього на утриманні перебуває мати ОСОБА_10 , якій виповнилось вже 88 років, а інших працездатних осіб, які б могли про неї піклуватися вона не має.

Крім визнання своєї вини обвинуваченим, його вина підтверджується показами потерпілої ОСОБА_7 , яка вважає, що обвинувачений об`єктивно міг побачити її сина на обочині, та міг уникнути зіткнення, якби був уважним. Потерпіла пояснила, що її син мав поганий слуг, а тому він одягав у темну пору доби куртку, на якій були світловідбивачі. У ніч, коли сталося ДТП, а саме 09.04.2014 року ОСОБА_9 також був одягнутий у таку куртку, а тому обвинувачений об`єктивно міг його побачити, та уникнути наїзду. Потерпіла вважає, що обвинуваченому має бути призначене покарання у виді позбавлення волі і вона заперечувала проти застосування Закону України «Про амністію» відносно обвинуваченого ОСОБА_3 .

Потерпіла ОСОБА_7 заявила, що у кримінальному провадженні нею цивільний позов не заявлявся, але вона має намір пред`явити такий позов у цивільному провадженні.

Допитані в судовому засіданні в якості свідків ОСОБА_11 та ОСОБА_12 пояснили, що вони працювали разом із обвинуваченим ОСОБА_3 в ПОСП «Єдність». 09.04.2014 року в темний час доби вони поверталися на автомобілі під керуванням обвинуваченого із с.Новоюріївка в с.Жовтневе додому після закінчення роботи. Вони сиділи в якості пасажирів на передньому сидіні. Під час руху вони дивились на дорогу однак нікого на узбіччі не бачили. Потім зустрічний автомобіль засліпив їм очі, після чого вони відчули удар по автомобілю, і зрозумівши що відбулось зіткнення обвинувачений негайно зупинив автомобіль. Коли вони вийшли із автомобіля, то побачили, що один хлопчина стояв біля мопеда, а інший лежав в кюветі близько метра від мопеду. Обвинувачений ОСОБА_3 відразу пішов до потерпілого ОСОБА_9 і зрозумівши, що він збив хлопця, намагався йому допомогти, зупинив автомобіль, який проїжджав мимо і попросив відвести ОСОБА_9 до лікарні. Свідки пояснили, що спиртні напої ніхто із них та обвинувачений ОСОБА_3 не вживали. Також свідки пояснили, що потерпілий був одягнений у речі чорного кольору.

Свідок ОСОБА_13 суду пояснив, що приблизно в квітні 2014 року в темну пору доби він їхав із м.Нового Бугу в напрямку с.Новоюріївка. На відрізку дороги між с.Жовтневе та с.Новоюріївка, його автомобіль спинив обвинувачений ОСОБА_3 , пояснив що він скоїв наїзд на молодого чоловіка і попросив його відвести до лікарні. Як сталася дорожньо - транспортна пригода свідок ОСОБА_13 не бачив. Також свідок пам`ятає, що потерпілий був одягнений у сорочку та светр темного кольору.

Свідок ОСОБА_14 пояснив, що безпосереднім свідком дорожно - транспортної пригоди він не був, у що був одягнений потерпілий він також не бачив.

Вина обвинуваченого у вчиненому також підтверджується письмовими доказами, які є у справі, а саме:

- Протоколом огляду місця дорожньо-транспортної пригоди від 10.04.2014 року, згідно якого місцем скоєння ДТП, є горизонтальна ділянка автодороги, яка має асфальтобетонне покриття, в сухому і чистому стані. Ширина покриття 7,7 м., призначене для руху у двох напрямках. Під час огляду було виявлено автомобіль « Mercedes-Benz 308 D», реєстраційний номер НОМЕР_1 , мопед, на відстані 27,9 м. від згаданого автомобіля, а також виявлено уламок скла, шапку, кросівки, мішок з металом. Також на асфальта були виявлені сліди гальмування як суцільні, так і переривчасті ( а.с.90- 102);

- Фото таблиця до протоколу огляду місця події від 09.04.2014 року згідно якого місцем скоєння ДТП, є автодорога «с.Жовтневе Новоюр`ївка», де виявлено автомобіль « Mercedes-Benz 308 D», реєстраційний номер НОМЕР_1 , мопед, та вищезазначені у протоколі огляду речі (а.с.103-105);

- Висновком експерта №-141 від 23.07.2014 року , відповідно до якого встановлено, що в момент контакту з транспортним засобом ОСОБА_9 знаходився у вертикальному положенні, ліва нога контактувала з покриттям дороги. Перший контакт тіла і транспортного засобу міг відбутися при тангенційній дії транспортного засобу на рівні лівої бічної поверхні на висоті біля 90 см. Від поверхні покриття дороги ( а.с.106-108);

- Висновком експерта № 785 від 11.07.2014 року, відповідно до якого швидкість автомобіля « Mercedes-Benz 308 D» була близько 100-104 км/год. Мінімальна відстань на якій міг знаходитись автомобіль « Mercedes-Benz 308 D» мід місця наїзду, в момент реакції водія та послідуючим застосуванням гальм складає близько 57 м. ( а.с.109-111);

- Висновком експерта « 4/53 від 12.05.2014 року відповідно до якого контактування автомобіля « Mercedes-Benz 308 D» відбулося передньою правою частиною, місце наїзду на пішохода розташоване в межах проїзної частини автодороги ( а.с.113-120);

- Висновком експерта № 1/97 від 15.08.2014 року відповідно до якого водій автомобіля « Mercedes-Benz 308 D» ОСОБА_3 порушив вимоги п.12.2, п.12.6 «г» та п.12.3 Правил дорожнього руху України (а.с.121-132);

- Висновком експерта № 2/84 від 07.05.2014 року відповідно до якого на момент ДТП ходова частина, рульове керування та робоча гальмівна система автомобіля « Mercedes-Benz 308 D», реєстраційний номер НОМЕР_1 знаходились у працездатному стані (а.с.133-140);.

- Згідно висновку експерта №58 від 08.05.2014 року у ОСОБА_9 , 1999 року народження були виявлені тілесні ушкодження, відповідно до яких смерть ОСОБА_9 , наступила від гострої крововтрати від розриву грудного відділу аорти. За критерієм небезпечності для життя виявлені тілесні ушкодження відносяться до категорії тяжких тілесних ушкоджень ( а.с.141-145);

- Відповідно до фотокопії свідоцтва про смерть ОСОБА_9 помер ІНФОРМАЦІЯ_3 (а.с.146);

- Характеризуючі матеріали обвинуваченого ОСОБА_15 вказують на те, що він раніше не судимий, має постійне місце роботи, за місцем проживання та роботи характеризується позитивно, на обліку у нарколога чи психіатра не перебуває (а.с.147-154);

- Постановою про визнання речовими доказами взуття, шапку, штани та куртку, визнано речовим доказом та залишено на зберіганні в кімнаті зберігання речових доказів СУ УМВС України в Миколаївській області. (а.с.155).

- Постановою про визнання речовими доказами автомобіля « Mercedes-Benz 308 D», реєстраційний номер НОМЕР_1 , визнано речовим доказом та залишено на зберіганні власника (а.с.157).

Оцінивши докази по справі суд вважає, що органом досудового слідства дії обвинуваченого ОСОБА_3 правильно кваліфіковані за ч. 2 ст. 286 КК України - порушення Правил дорожнього руху України, що спричинило смерть потерпілого.

При призначенні покарання обвинуваченому ОСОБА_3 , суд враховує: те, що він скоїв тяжкий злочин з необережності, особу обвинуваченого , обставини скоєного кримінального правопорушення, думку потерпілої, яка вважає, що обвинуваченому необхідно застосувати вид покарання - позбавлення волі.

Обставин що обтяжують відповідальність обвинуваченого не встановлено.

Обставиною, що пом`якшує відповідальність обвинуваченого, суд визнає - щире каяття та активне сприяння розкриттю злочину.

Так, призначаючи покарання, суд відповідно вимог ст.65 КК України, враховує:

вищенаведені обставини, позицію прокурора який просив призначити обвинуваченому ОСОБА_3 , покарання у виді позбавлення волі із позбавлення права керувати транспортними засобами та не заперечував проти застосування до обвинуваченого Закону України «Про амністію у 2014 році»; обвинувачений вину визнав і просив застосувати до нього Закон України «Про амністію у 2014 році», потерпіла заперечила щодо застосування до обвинуваченого вимоги вказаного Закону, у зв`язку з викладеним суд вважає за необхідне призначити покарання у виді позбавлення волі в межах санкції ч.2 ст. 286 КК України, визначивши відбуття покарання у виді позбавлення волі із призначення додаткового покарання у виді позбавлення права керувати транспортними засобами, оскільки, саме, це покарання, виходячи з принципів законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації, буде необхідним і достатнім для виправлення обвинуваченого та попередження вчинення нових злочинів.

Відповідно до ч.2 ст. 3 Закону України від 01.10.1996, № 392/96-ВР "Про застосування амністії в Україні", установивши в стадії судового розгляду кримінальної справи наявність акта амністії, що усуває застосування покарання за вчинене діяння, суд, за доведеності вини особи, постановляє обвинувальний вирок із звільненням засудженого від відбування покарання. Так, відповідно до ст. 1 Закону України за №1185 від 08.04.2014, «Про амністію у 2014 році», що набрав чинності 19.04.2014 року, підлягають звільненню від відбування покарання у виді позбавлення волі на певний строк та від інших покарань, не пов`язаних з позбавленням волі, засуджені за умисні злочини, які не є тяжкими або особливо тяжкими відповідно до статті 12 Кримінального кодексу України, та за злочини, вчинені з необережності, які не є особливо тяжкими відповідно до статті 12 Кримінального кодексу України: є) осіб, які на день набрання чинності цим Законом мають одного чи обох батьків, які досягли 70-річного віку або визнані інвалідами першої групи, за умови, що в цих батьків немає інших працездатних дітей.

Як видно із матеріалів справи обвинувачений має на своєму утриманні матір, яка на день набрання чинності Законом України «Про амністію у 2014 році» досягла 70 років ( а.с.34-41). Інші діти ОСОБА_10 є непрацездатними, що також підтверджується матеріалами справи ( а.с.26-31).

Разом із цим, суд не знаходить підстав для закриття кримінального провадження по даній справі, оскільки норми Кримінального процесуального кодексу не передбачають закриття провадження по справі у зв`язку із звільненням від відбування покарання особи. Тому в цій частині клопотання захисту слід залишити без задоволення.

З огляду на вказане, та враховуючи думку всіх учасників процесу, відсутність застережень вказаних у ст. 8 Закону України «Про амністію у 2014 році», та ст. 4 Закону України «Про застосування амністії в Україні», суд приходить до висновку про наявність правових підстав для звільнення ОСОБА_3 від відбування покарання на підставі пункту «є», статті 1 Закону України «Про амністію у 2014 році», що набрав чинності 19.04.2014, так як обвинувачений на день набрання чинності цим Законом має матір яка досягла 70 років.

Заходи забезпечення кримінального провадження по справі не обирались

Цивільний позов не заявлено.

Під час вчинення кримінального правопорушення за ч.2 ст.286 КК України обвинувачений ОСОБА_3 був осудний у розумінні до ст. 19 КК України.

Процесуальні витрати по справі у розмірі 4365 грн 86 коп за проведення експертиз підлягають стягненню із обвинуваченого ОСОБА_3 на підставі ч.2 ст.124 КПК України.

Долю речових доказів суд вирішує у відповідності до ст. 100 КПК України.

Керуючись ст.ст.368, 370,374 КПК України, ст. 1 п. «є», Закону України «Про амністію у 2014 році», що набрав чинності 19.04.2014, суд,-

Засудив:
ОСОБА_3 визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч.2 ст.286 КК України та призначити покарання у вигляді 03 (трьох) років позбавлення волі з позбавленням права управління всіма видами транспортних засобів на строк 01 рік.

Звільнити ОСОБА_3 від відбування призначеного покарання у виді позбавлення волі та від додаткового покарання у виді позбавлення права керування всіма видами транспортних засобів на підставі пунктів «є», статті 1 Закону України «Про амністію у 2014 році», що набрав чинності 19.04.2014.

Клопотання засудженого ОСОБА_3 в частині закриття кримінального провадження залишити без задоволення.

Речові докази по справі:

-автомобіль марки « Mercedes-Benz 308 D», реєстраційний номер НОМЕР_1 - залишити власнику;

-взуття, шапку, штани та куртку які знаходяться на зберіганні в кімнаті зберігання речових доказів СУ УМВС України в Миколаївській області знищити.

Стягнути з засудженого ОСОБА_3 в дохід держави витрати в сумі 4365 грн 86 коп за проведення експертиз.

На вирок суду може бути подано апеляційну скаргу до апеляційного суду Миколаївської області через Новобузький районний суд Миколаївської області протягом 30 днів з дня проголошення вироку.

Копію вироку вручити негайно після його проголошення обвинуваченому та прокурору. Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку. Копія вироку не пізніше наступного дня після ухвалення надіслати учасникам судового провадження, які не були присутніми в судовому засіданні під час оголошення вироку.

Головуюча суддя по справі: