Справа 1-5/08
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18
лютого 2008р. Підгаєцький районний суд

Тернопільської
області

в складі: головуючої судді Ігнатової Г.В.

при секретарі Манюк 1
.Т.

за участю прокурора Юсипів Р.В.

розглянувши
у відкритому судовому засіданні в залі в місті Підгайці кримінальну справу по обвинуваченню

ОСОБА_1
- ІНФОРМАЦІЯ_1 народження, жителя та уроженця с.Голгоче
Підгаєцького району Тернопільської області, гр. України, українець, з освітою середньою, не
одруженого, непрацюючого,
не судимого в порядку ст.. 89 КК України - за ст.296 ч. 1
КК України,-

ВСТАНОВИВ:

Підсудний ОСОБА_1, 06 січня 2008р. приблизно 22години ЗО хвилин знаходячись в будинку по
місцю проживання ОСОБА_2 в с. с.Голгоче Підгаєцького району будучи в стані алкогольного
сп”яніння у результаті сварки, що виникла під час застілля, через неприязнь із
хуліганських спонукань грубо порушуючи громадянський порядок з мотивів явної
неповаги до суспільства, з особливою зухвалістю безпричинно завдав потерпілому
ОСОБА_2 декілька ударів кулаком по голові, в результаті чого, останній отримав
тілесні ушкодження які за ступенем тяжкості відносяться до легких .

В результаті таких дій
був порушений відпочинок сім'ї ОСОБА_3 в їх будинку. Крім того під час нанесення ударів
підсудний висловлювався нецензурними словами, на прохання матері потерпілого ОСОБА_3
припинити ці дії відносно її сина не реагував і лише після втручання батька ОСОБА_4
підсудний припинив свої дії та залишив будинок потерпілого.

Все
це тривало на протязі 10-15 хвилин.

В судовому засіданні, як
і на досудовому слідстві підсудній вину свою у вчиненні ним злочину визнав
повністю.

Так, підсудній ОСОБА_1
суду показав, 06 січня 2008р. приблизно 22години ЗО хвилин знаходився в гостях у ОСОБА_2 разом з
ними був ще один їх знайомий. Вони всі
разом випили пляшку вина.. Перебуваючи в нетверезому стані під час застілля між ним та знайомим виникла суперечка в результаті
якої ОСОБА_2 став на захист останнього
та дав змогу залишити будинок. Через те він наніс потерпілому ОСОБА_2 декілька ударів кулаком по голові. Фактично
причин та підстав для таких дій відносно потерпілого не було, але дане
вчинив в результаті алкогольного сп'яніння. Визнає
і ті обставини що ним же порушено нічний спокій сім'ї ОСОБА_3 і фактично його
дії були припиненні безпосередньо
батьком потерпілого ОСОБА_4 Все це тривало на протязі 15 хвилин і після цього він пішов додому.

Далі підсудній
пояснив, що витрати пов'язані з лікуванням потерпілого відшкодовані і на даний час вони
помирились. Просить суворо його не карати.

Допитаний в судовому
засіданні потерпілий ОСОБА_2 підтвердив дані обставини, при цьому пояснив, що в
даний час вони продовжують дружити і помирились між собою в зв'язку з цим просить суд
суворо його не карати.

Крім особистого і повного визнання підсудним
своєї вини у вчинені злочину згідно
пред'явленого йому обвинувачення винність підсудного доведена матеріалами

справи зібраними досудовим слідством
і сам підсудній та потерпілий погодилися зі всіма зібраними доказами по справі не
заперечуючи їх достовірність та істинність фактичним обставинам при цьому
відмовились від їх дослідження в судовому засіданні.

Згідно ст.299 КПК України
учасники процесу відмовились від дослідження доказів по справі, суд приходить до висновку, що дії
підсудного ОСОБА_1 за ч.1ст. 296 КК України кваліфіковано вірно, як грубе
порушення громадського порядку з мотивів явної
неповаги до суспільства вчинене з особливою зухвалістю, а тому за даною статтею
він повинний нести кримінальну
відповідальність.

Призначаючи підсудному ОСОБА_1
покарання суд у відповідності до
СТ..СТ.50.65 КК України бере до уваги ступінь тяжкості вчиненого злочину, який
згідно ст.. 12 КК України відноситься
до категорії злочинів невеликої тяжкості, даних про особу винного, який раніше
судимий за аналогічний злочин, хоч судимість погашена, але на шлях виправлення
та перевиховання не став, а знову скоїв злочин,
що за місцем проживання характеризується негативно, конкретні обставини справи,
те що злочин скоїв в стані алкогольного сп'яніння, а тому йому міру покарання слід обрати у вигляді обмеження волі.

Крім того суд при
обранні міри покарання ОСОБА_1 враховує пом'якшуючі вину обставини, а саме щире каяття підсудного та визнання
вини в інкримінованому йому злочині, та
його молодий вік, добровільне відшкодування шкоди , а також суд приймає до уваги ту обставину, що підсудний ніде не
працює та враховує думку потерпілого, який просить не карати підсудного так як
вважає, що він усвідомив наслідки вчиненого ним злочину і виправлення його є можливе без
ізоляції від суспільства.

З урахуванням
викладеного, суд вважає за можливе призначити покарання у межах, встановлених у санкції
статті за даний злочин, та враховуючи пом'якшуючі вину обставини, суд вважає виправлення
винного без ізоляції від суспільства є неможливим тому слід призначити покарання у вигляді обмеження волі,
наближеної до найнижчої межі, встановленої
в санкції ст.296 ч. 1 КК України.

На
підставі наведеного, керуючись ст.ст. 323,324
КПК України,-

ЗАСУДИВ:

ОСОБА_1 визнати винним у
вчиненні злочину передбаченого
ч.Іст.29б КК України і за даною статтею призначити покарання: обмеження волі на строк
один рік шість місяців.

Міру запобіжного заходу
засудженому ОСОБА_1 до вступу вироку в законну силу залишити попередню підписку
про невиїзд з постійного місця проживання.

Речові
докази по справі повернути потерпілому.

Вирок може бути оскаржений до Тернопільського
апеляційного суду через Підгаєцький
районний суд на протязі 15 днів з моменту його
проголошення.

Головуюча:
Г.В.Ігнатова