Справа № 761/3163/15-к
Провадження № 1-кп/761/390/2015
У Х В А Л А

Іменем України

17 березня 2015 року Шевченківський районний суд м. Києва в складі:

головуючого судді ОСОБА_1

секретаря судового засідання ОСОБА_2

за участю прокурора ОСОБА_3

обвинуваченого ОСОБА_4

провівши у відкритому судовому засіданні в приміщенні Шевченківського районного суду м. Києва підготовче судове засідання у кримінальному провадженні № 0012778 відносно ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Іллічівська Одеської області, у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 185 КК України,

В С Т А Н О В И В:
До Шевченківського районного суду м. Києва надійшов обвинувальний акт з додатками відносно ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 185 КК України.

Прокурор у підготовчому судовому засіданні вважав можливим призначити судовий розгляд на підставі обвинувального акта.
Обвинувачений вважав можливим призначити судовий розгляд.
Заслухавши думку учасників кримінального провадження, вивчивши обвинувальний акт з додатками, суд приходить до висновку, що обвинувальний акт підлягає поверненню прокурору з наступних підстав.
Згідно з п. 3 ч. 3 ст. 314 КПК України у підготовчому судовому засіданні суд має право повернути обвинувальний акт, якщо він не відповідає вимогам цього Кодексу.
У відповідності з вимогами ч. 2 ст. 291 КПК України, обвинувальний акт повинен обов`язково містити відомості, які передбачені п.п.1-9 цієї частини, і, зокрема, виклад фактичних обставин кримінального правопорушення, які прокурор вважає встановленими, правову кваліфікацію кримінального правопорушення з посиланням на положення закону і статті (частини статті) закону України про кримінальну відповідальність та формулювання обвинувачення.

Згідно з п. 1 ч. 1 ст. 91 КПК України у кримінальному провадженні підлягає доказуванню подія кримінального правопорушення (час, місце, спосіб та інші обставини вчинення кримінального правопорушення).

Однак, всупереч вказаним нормам закону, в обвинувальному акті не конкретно сформульовано обвинувачення ОСОБА_4 , від якого останній повинен захищатись у суді.

Як вбачається з обвинувального акта, 14 листопада 2014 року, у нічний час, ОСОБА_4 , перебував у кімнаті № 5 хостелу «Золоті Ворота», що за адресою: АДРЕСА_1 , де всі мешканці спали. В цей момент він звернув свою увагу на мобільний телефон марки «Samsung S 5830», що належав ОСОБА_5 . В цей момент у ОСОБА_4 виник злочинний умисел, направлений на таємне викрадення чужого майна. Реалізуючи свій злочинний умисел, ОСОБА_4 , скориставшись тим, що власник телефону та жителі кімнати спали, своєю рукою таємно викрав приватне майно ОСОБА_5 , а саме: мобільний телефон марки «Samsung S 5830», вартістю 1 200 гривень, з сім-карткою мобільного оператора «Лайф», вартістю 50 гривень, на рахунку якої знаходились гроші в сумі 43 гривні та флеш-карткою об`ємом 2 Gb вартістю 50 гривень. А всього на загальну суму 1 343 гривні.

Крім того, 17 листопада 2014 року, у нічний час, ОСОБА_4 перебував у кімнаті № 5 хостелу «Золоті Ворота», що за адресою: АДРЕСА_1 , де всі мешканці спали. В цей момент він звернув свою увагу на дорожню сумку ОСОБА_6 , вартістю 500 гривень з особистими речами останнього, а саме: піджаком чорного кольору (без марки) вартістю 11 000 гривень, футболкою чорного кольору марки «Galliano», вартістю 750 гривень, футболкою білого кольору марки «Galliano», вартістю 750 гривень, футболкою чорного кольору марки «Richmond», вартістю 750 гривень, сковородою металевою, вартістю 250 гривень та джинсами синього кольору марки «Diesel», вартістю 1 500 гривень. В цей момент у ОСОБА_4 виник злочинний умисел, направлений на таємне, повторне викрадення чужого майна. Реалізуючи свій злочинний умисел, ОСОБА_4 , скориставшись тим, що власник речей та жителі кімнати спали, своєю рукою таємно, повторно, викрав приватне майно ОСОБА_6 на загальну суму 15 500 гривень.

Таким чином, своїми умисними діями, які виразились в таємному викраденні чужого майна, ОСОБА_4 , вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 185 КК України (крадіжка вчинена повторно).

При формулюванні обвинувачення ОСОБА_4 у вчиненні крадіжки 17 листопада 2014 року, відсутній перелік майна, яке було викрадено, із зазначенням вартості кожного з викрадених предметів.

Також не викладено усіх фактичних обставин щодо заволодіння майном, а саме в який спосіб обвинувачений розпорядився чи користувався викраденим майном, чи мав він реальну можливість розпорядитися викраденим, тобто обставини, які свідчать про те, що даний злочин є закінченим.

Крім того, відповідно до вимог ч. 2 ст. 33 КК України та роз`яснень, що містяться в п. 9 постанови Пленуму Верховного Суду України N 7 від 4 червня 2010 року Про практику застосування судами кримінального законодавства про повторність, сукупність і рецидив злочинів та їх правові наслідки, при сукупності злочинів кожен з них підлягає кваліфікації за відповідною статтею або частиною статті Особливої частини цього Кодексу.

Це правило застосовується, зокрема, і тоді, коли особа вчинила декілька тотожних злочинів (злочинів одного виду), які утворюють повторність, але перший із них не має кваліфікуючих ознак. У таких випадках перший злочин кваліфікується за частиною першою відповідної статті Особливої частини КК України, а один чи декілька наступних, за відсутності інших кваліфікуючих ознак - за частиною другою цієї статті за ознакою вчинення його (їх) повторно.

Проте, як убачається з обвинувального акта ОСОБА_4 було пред`явлено обвинувачення за двома епізодами таємного викрадення чужого майна 14 листопада 2014 року майна, що належить ОСОБА_5 та 17 листопада 2014 року майна, що належить ОСОБА_6 , і ці його дії було кваліфіковано за ч. 2 ст. 185 КК України.

Крім того, в обвинувальному акті зазначені суперечливі анкетні відомості щодо обвинуваченого, оскільки при формулюванні обвинувачення зазначено, що ОСОБА_4 раніше не судимий, при цьому, при викладі даних, що характеризують особу обвинуваченого, зазначено, що він раніше притягувався до кримінальної відповідальності.

Також, в порушення ч. 7 ст. 290 КПК України в реєстрі матеріалів досудового розслідування, що є невід`ємною частиною обвинувального акта, не містяться відомості про проведення такої процесуальної дії з потерпілими як відкриття матеріалів кримінального провадження, а також відсутні дані щодо належного повідомлення потерпілих про право ознайомитися з ними.

За таких обставин суд вважає порушення вимог КПК України істотними і такими, що перешкоджають суду призначити судовий розгляд.

Крім того, відповідно до ч. 3 ст. 315 КПК України під час підготовчого засідання суд за клопотанням учасників судового провадження має право обрати, змінити чи скасувати заходи забезпечення кримінального провадження, в тому числі запобіжний захід, обраний щодо обвинуваченого. При розгляді таких клопотань, суд додержується правил, передбачених розділом ІІ цього Кодексу. За відсутності зазначених клопотань сторін кримінального провадження застосування заходів забезпечення кримінального провадження, обраних під час досудового розслідування, вважається продовженим.

З огляду на те, що клопотань від учасників судового провадження про зміну чи скасування запобіжного заходу, обраного щодо обвинуваченого ОСОБА_4 не надходило, запобіжний захід у вигляді особистого зобов`язання вважати продовженим.
Керуючись ст. 314 КПК України, суд

У Х В А Л И В :

Обвинувальний акт з додатками у кримінальному провадженні № 0012778 відносно ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 185 КК України, повернути прокурору Шевченківського району м. Києва.
Запобіжний захід ОСОБА_4 у вигляді особистого зобов`язання вважати продовженим.

Ухвала може бути оскаржена до Апеляційного суду м. Києва через Шевченківський районний суд м. Києва протягом семи днів з дня її оголошення.
Ухвала набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги ухвала, якщо її не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Суддя: