28.07.2015 Справа № 367/4182/15-к
В И Р О К
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
28 липня 2015 року Ірпінський міський суд Київської області у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

при секретарі ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

за участю прокурора ОСОБА_4 ,

потерпілого ОСОБА_5 ,

обвинуваченого ОСОБА_6

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні Ірпінського міського суду Київської області кримінальну справу по обвинуваченню

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Первомайське Котовського району, Молдова, гр. України, освіта неповна середня, непрацюючого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , раніше судимого: 24.12.2002 Любашівським районним судом Одеської області за ч. 3 ст. 185 КК України до позбавлення волі строком 3 роки 6 місяців, на підставі ст. 75 КК України звільнено від відбування покарання з випробуванням та призначено іспитовий строк 2 роки;

11.09.2006 Васильківським районним судом Київської області за ч. 2 ст. 121, ч. 3 ст. 135 КК України до позбавлення волі строком 7 років 6 місяців,

17.12.2007 Васильківським районним судом Київської області за ч. 2 ст. 393, ст. 70 КК України до позбавлення волі строком 7 років 6 місяців

у скоєнні злочину, передбаченого ч. 3 ст. 15, ч. 3 ст. 185 КК України, -

в с т а н о в и в:
ОСОБА_6 , маючи не зняту та непогашену судимість за умисний злочин проти життя та здоров`я особи, на шлях виправлення не став, та вчинив новий умисний злочин за наступних обставин.

28.05.2015, близько 13.00 год. (точний час досудовим розслідуванням не встановлено), ОСОБА_6 , за попередньою змовою з двома невстановленими досудовим розслідуванням особами на ім`я ОСОБА_7 та ОСОБА_8 , маючи намір на таємне викрадення чужого майна, шляхом розриву плівки з полімерного матеріалу на дерев`яних воротах гаража, таємно проникли до будинку АДРЕСА_3 , власником якого є ОСОБА_5 , звідки намагалися викрасти будівельну мінеральну вату в кількості 39 листів, розміром 0,6х1м, товщиною 5см, та 44 листа розміром 0,6х1м, товщиною 10см, загальною вартістю 3495,00 грн., однак свої злочинні дії, направлені на таємне викрадення чужого майна з причин, що не залежали від їх волі не довели до кінця, оскільки ОСОБА_6 був затриманий на місці вчинення злочину власником будинку ОСОБА_5 .

Допитаний в судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_6 свою вину у скоєні злочину визнав повністю та підтвердив обставини скоєння ним злочину. Доповнень до показань не мав. Вказав, що на обліку у лікаря психіатра та у лікаря нарколога не перебуває.

Потерпілий в судовому засіданні надав показання про те, що затримав обвинуваченого на горищі будинку, матеріальних претензій до обвинуваченого не має, вважав, що обвинуваченому необхідно призначити покарання пов`язане з позбавленням волі.

У зв`язку із повним визнанням обвинуваченим своєї вини у скоєнні злочину, визнання ним кваліфікації його дій, обставин скоєння злочину та доказів, на які посилається сторона обвинувачення, дослідження зібраних по справі доказів, за згодою учасників процесу, відповідно до положень ст. 349 КПК України, було обмежено допитом обвинуваченого, показання якого, фактично збігаються з показаннями, які він надавав під час досудового розслідування, і які відповідають фактичним обставинам справи і ніким не оспорюються, допитом потерпілого та дослідженням документів, які містяться в матеріалах кримінального провадження, що характеризують особу обвинуваченого.

Заслухавши думку прокурора, показання обвинуваченого та потерпілого, вивчивши матеріали кримінального провадження № 0001191, дослідивши наявні в матеріалах кримінального провадження докази, та документи, які характеризують особу обвинуваченого, суд приходить до висновку, що винні дії обвинуваченого ОСОБА_6 віднесено до суспільно-небезпечних діянь, відповідальність за які передбачена Особливою частиною Кримінального кодексу України.

Стороною обвинувачення дії обвинуваченого ОСОБА_6 кваліфіковано за ч. 3 ст. 15, ч. 3 ст. 185 КК України, як незакінчений замах на таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинений за попередньою змовою групою осіб, поєднане з проникненням у житло.

Суд вважає таку кваліфікацію дій обвинуваченого ОСОБА_6 правильною, оскільки умисні дії обвинуваченого ОСОБА_6 виражаються у незакінченому замаху на таємне викрадення 28.05.2015 близько 13.00 год., за попередньою змовою з двома невстановленими досудовим розслідуванням особами, з будинку АДРЕСА_3 , який належав ОСОБА_5 , будівельну мінеральну вату в кількості 39 листів розміром 0,6х1м. товщиною 5см. та 44 листа розміром 0,6х1м. товщиною 10 см. загальною вартістю 3495,00 грн., яке належало ОСОБА_5 і для обвинуваченого було чужим, про що свідчить активна поведінка обвинуваченого, в момент вчинення злочину, яка була спрямована на незаконне, безоплатне вилучення чужого майна поза волею власника, поєднана з проникненням у житло, яке не було доведено до кінця, з причин, що не залежали від волі обвинуваченого, тобто він не вчинив усіх дій, які вважав необхідними для доведення злочину до кінця, оскільки був затриманий власником будинку, тобто скоїв злочин, передбачений ч. 3 ст. 15, ч. 3 ст. 185 КК України.

Обираючи міру покарання обвинуваченому ОСОБА_6 , суд враховує, що обвинувачений скоїв злочин, який відповідно до ст. 12 КК України, віднесено до категорії тяжких злочинів.

Обставинами, які пом`якшують відповідальність обвинуваченого, є визнання своєї вини.

Обставинами, які обтяжують відповідальність обвинуваченого, є рецидив злочину.

За місцем проживання обвинувачений ОСОБА_6 характеризується посередньо. На обліку у лікаря-нарколога та лікаря-психіатра не перебуває. Раніше притягався до кримінальної відповідальності та був засудженим за умисні злочини проти життя та здоров`я особи, має не зняту та не погашену судимість.

За даних умов, враховуючи ступінь тяжкості та обставини вчиненого злочину, особу обвинуваченого, пом`якшуючі та обтяжуючі відповідальність обвинуваченого обставини, а також те, що відповідно до ч. 2 ст. 65 КК України, особі яка вчинила злочин, має бути призначено покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових злочинів, суд дійшов висновку, що виправлення обвинуваченого не можливе без ізоляції його від суспільства, а тому призначає обвинуваченому покарання у виді позбавлення волі, оскільки призначення саме такого покарання на думку суду, буде необхідне й достатнє для виправлення обвинуваченого та попередження нових злочинів.

Запобіжний захід у відношенні обвинуваченого суд залишає без змін тримання під вартою.

Речовими доказами суд розпоряджається відповідно до ст. 100 КПК України.

Керуючись статтями 369, 370, 373, 374 КПК України, суд, -

у х в а л и в :
ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнати винним у скоєнні злочину, передбаченого ч. 3 ст. 15, ч. 3 ст. 185 КК України та призначити йому покарання у виді позбавлення волі строком 3 (три) роки.

До вступу вироку в законну силу у відношенні обвинуваченого ОСОБА_6 суд залишає запобіжний захід тримання під вартою.

Строк відбування покарання ОСОБА_6 рахувати з 30.05.2015.

Речові докази по справі, які знаходяться на зберіганні в камері схову Ірпінського МВ ГУ МВС України в Київській області, а саме мобільний телефон "Моторола", мобільний телефон "Леново", грошові кошти, а саме: одну купюру номіналом 2 гривні, одну купюру номіналом 5 гривень, дві сім-картки оператора зв`язку "МТС" та одна сім-картка оператора зв`язку "Київстар" повернути власникам.

Речові докази по справі, які передано на зберігання ОСОБА_6 залишити власнику.

На вирок до апеляційного суду Київської області через Ірпінський міський суд Київської області може бути подано апеляцію впродовж тридцяти діб з дня проголошення вироку, підсудним в той же строк з моменту отримання копії вироку.

Суддя ОСОБА_1