Справа № 11-479 Головуючий у І інстанції Лисенко Владислав Вікторович
Категорія 24 Доповідач у 2 інстанції Колокольникова
УХВАЛА

Іменем України

28 квітня 2011 року колегія суддів судової палати у кримінальних справах апеляційного суду Київської області в складі :

Головуючого-судді - Колокольнікової Н.М.,

суддів - Нагорного А.М., Авраменка М.Г.

за участю прокурора - Скрипки І.І.

представника потерпілої - ОСОБА_1

засудженої - ОСОБА_2

розглянула у відкритому судовому засіданні в м. Києві кримінальну справу за апеляціями прокурора, який брав участь у розгляді справи судом першої інстанції та захисника ОСОБА_3 в інтересах засудженої ОСОБА_2 на вирок Києво - Святошинського районного суду Київської області від 25 лютого 2011 року щодо

ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженки ІНФОРМАЦІЯ_2, громадянки України, ІНФОРМАЦІЯ_3, незаміжньої, не працюючої, раніше не судимої, зареєстрованої та проживаючої за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_4,

- засудженої за ч. 4 ст.190 КК України та призначено покарання - 5 років позбавлення волі з конфіскацією Ѕ частини майна, що є її власністю.

Постановлено стягнути з ОСОБА_2 на користь:

- ОСОБА_4 1262500 гривень завданої матеріальної шкоди.

Згідно вироку, ОСОБА_2, маючи прямий умисел, спрямований на шахрайське заволодіння грошовими коштами, належними ОСОБА_4 в розмірі 250 000 доларів США, та корисливі мотиви, користуючись довірою, породженою дружніми стосунками та тривалим знайомством, шляхом повідомлення останній неправдивої інформації щодо своїх дійсних можливостей та намірів по придбанню земельної ділянки в селі Стоянка, Києво-Святошинського району Київської області поблизу автодороги Київ-Житомир, будівництва на придбаній ділянці автозаправної станції і подальшої передачі її частини у власність ОСОБА_4 для ведення спільної підприємницької діяльності, в результаті чого ввела в оману останню, викликавши у неї хибну впевненість у вигідності придбання ділянки і ведення спільної підприємницької діяльності, завдяки чому схилила її до надання грошових коштів за адресою: Київська область, Києво-Святошинський район с.

Білогородка, пров. Калініна 14, які ОСОБА_2 отримала двома частинами: першу - 15.12.2007 року в розмірі 170 000 доларів США, що згідно офіційного курсу НБУ, встановленому на цю дату - 5,05 гривні за 1 долар США, складає 858 500 гривень, а другу - 10.01.2008 року в розмірі 80 000 доларів США, що згідно офіційного курсу НБУ, встановленому на цю дату - 5,05 гривні за 1 долар США, складає 404 000 гривень.

Після отримання вказаних грошових коштів, ОСОБА_2 своїх зобов'язань по придбанню ділянки і будівництва автозаправної станції не виконала, жодних дій, спрямованих на виконання взятих зобов'язань не вчинила, грошові кошти не повернула і розпорядилась ними на власний розсуд.

В результаті своїх шахрайських дій ОСОБА_2 заволоділа грошовими коштами, належними ОСОБА_4 на загальну суму 1262500 гривень, що на момент вчинення злочину становить особливо великий розмір.

В апеляції прокурор, який брав участь у розгляді справи судом першої інстанції, не оспорюючи кваліфікації дій засудженої та доведеності її вини, просить вирок суду скасувати та постановити новий вирок, яким визнати ОСОБА_2 винною у вчиненні злочину, передбаченому ч. 4 ст. 190 КК України та призначити покарання 6 років позбавлення волі з конфіскацією всього майна, яке є її власністю, а також стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_4 1262500 гривень завданої матеріальної шкоди, оскільки суд, призначаючи покарання ОСОБА_2, не в повній мірі врахував дані, що характеризують її особу, тяжкість скоєного злочину, її ставлення до скоєного, наявність обставин, що помякшують та обтяжують покарання, внаслідок чого призначив занадто мяке покарання, яке не відповідає тяжкості злочину та особі засудженої, чим не дотримався вимог ст. 65 КК України.

В апеляції захисник ОСОБА_3 в інтересах засудженої ОСОБА_2, просить змінити вирок суду, звільнити ОСОБА_2 від відбування основного покарання у вигляді позбавлення волі на підставі ст.ст. 66, 69, 75,76 КК України, оскільки судом при призначенні покарання не були враховані обставини, що пом'якшують його, чим позбавив засуджену процесуального права на застосування ст. 69 КК України.

Так, при призначенні покарання судом не враховані обставини які, відповідно до ст. 66 КК України, є такими, що пом'якшують покарання, а саме : збіг тяжких особистих та сімейних обставин, те, що ОСОБА_2 раніше не судима, має на утриманні неповнолітню дочку - Дар'ю, ІНФОРМАЦІЯ_5, виховання та утримання якої засуджена здійснювала виключно самостійно та своїм коштом, так як з батьком дитини розлучена, має батька ОСОБА_5, постраждалого внаслідок Чорнобильської катастрофи 1 категорії, який потребує постійного догляду. Крім цього, ОСОБА_2 повністю визнала себе винною, щиро розкаялася, активно сприяла розкриттю злочину, частково відшкодувала завдані збитки та має намір повністю їх відшкодувати, позитивно характеризується за місцем проживання та роботи.

Заслухавши доповідача, думку прокурора, який підтримав свою апеляцію та заперечував проти апеляції захисту, засуджену, яка підтримала подану захисником апеляцію та заперечувала проти задоволення апеляції прокурора, перевіривши матеріали кримінальної справи та доводи апеляції, колегія суддів вважає, що апеляції прокурора та захисника ОСОБА_3 не підлягають задоволенню із наступних підстав.

Доведеність вини ОСОБА_2 у заволодінні чужим майном шляхом обману і зловживанням довірою /шахрайство/, вчиненим в особливо великих розмірах, підтверджена сукупністю зібраних у справі доказів, які правильно оцінені та обґрунтовано покладені судом в основу обвинувального вироку, що апелянтами не оскаржується.

Кваліфікація злочинних дій засудженої за ч.4 ст. 190 КК України є правильною і також не оспорюється.

Істотних порушень вимог кримінально-процесуального законодавства, які б могли вплинути на прийняте рішення чи підстав для скасування вироку та закриття справи апеляційний суд не вбачає.

Відповідно до ч.1 ст.65 КК України, суд призначає покарання, враховуючи ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винного та обставини, що пом'якшують та обтяжують покарання. При цьому, особі, яка вчинила злочин, має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових злочинів.

Призначаючи покарання засудженій, суд в достатній мірі врахував ступінь тяжкості, суспільну небезпечність вчиненого злочину, дані про особу винної, обставини, що пом'якшують, зокрема і ті, на які посилається захист, і обтяжують відповідальність, а тому мотивовано призначив покарання у виді позбавлення волі з конфіскацією Ѕ частини майна, що є її власністю, яке відповідає вимогам ст. ст. 50, 65 КК України, що, на думку апеляційного суду, є необхідне й достатнє для її виправлення і попередження нових злочинів. Підстав для застосування ст. 75 КК України, апеляційний суд не вбачає.

При таких обставинах, доводи прокурора щодо невідповідності призначеного судом покарання та захисту щодо необхідності застосування ст.ст. 69, 75 КК України є безпідставними.

На підставі наведеного, керуючись ст.ст. 365, 366, 382 КПК України, колегія суддів судової палати у кримінальних справах апеляційного суду Київської області, -

У х в а л и л а :

Апеляцію прокурора, який брав участь у розгляді справи судом першої інстанції та захисника ОСОБА_3 - залишити без задоволення, вирок Києво - Святошинського районного суду Київської області від 25 лютого 2011 року щодо ОСОБА_2 - залишити без зміни.

Головуючий

Судді