Кагарлицький районний суд Київської області
Справа № 368/805/15-к
провадження № 1-кп/368/52/15
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
25.05.2015 рокум.Кагарлик Київської області

Кагарлицький районний суд Київської області
в складі: головуючого-судді ОСОБА_1
при секретарі ОСОБА_2
з участю прокурора ОСОБА_3
та обвинувачених ОСОБА_4 та ОСОБА_5
розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Кагарлик Київської області кримінальне провадження № 0000193 від 01.04.2015 року стосовно ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Кагарлик Київської області, українця, громадянина України, зареєстрованого та проживаючого в АДРЕСА_1 , освіта середньо - спеціальна, неодруженого, непрацюючого, раніше не судимого, у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України,
та стосовно ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженця м. Прилуки Чернігівської області, українця, громадянина України, зареєстрованого в АДРЕСА_2 та проживаючого в АДРЕСА_3 , освіта середньо - спеціальна, неодруженого, непрацюючого, раніше не судимого, у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України, -
в с т а н о в и в:
30 березня 2015 р. близько 21 години, ОСОБА_4 спільно з ОСОБА_5 під час розмови вирішили піти до домогосподарства АДРЕСА_4 , де проживає та власником якого є ОСОБА_6 , для того щоб здійснити крадіжку з вказаного домогосподарства.
Так, 31 березня 2015 р. близько 00 години 10 хвилин ОСОБА_4 спільно з ОСОБА_5 , діючи за попередньою змовою, групою осіб, умисно, з корисливих мотивів, з метою незаконного збагачення за рахунок чужого майна, впевнившись в тому, що за їх злочинними діями ніхто не спостерігає, через огороджене домогосподарство проникли на подвір`я, з якого викрали три металеві драбини кустарного виробництва, вартістю 250 гривень одна, на загальну суму 750 гривень; металеву трубу, покриту смолою, довжиною 10 метрів, діаметром 50 мм, вартістю 20 гривень за 1 метр погонний, загальною вартістю 200 гривень; металеве ліжко, вартістю 100 гривень; металеві ночви, вартістю 20 гривень.
Після чого, ОСОБА_4 спільно з ОСОБА_5 підійшли до вхідних дверей приміщення сараю та за допомогою фізичної сили зірвали металеву скобу замикаючого пристрою на вхідних дверях до вищевказаного сараю та проникли всередину, звідки викрали два металеві листи 1 х 1,5 метра, вартістю 60 гривень один, загальною вартістю 120 гривень, після чого з місця події зникли, розпорядившись викраденим на власний розсуд, тим самим, спричинивши потерпілій ОСОБА_6 , матеріальну шкоду на загальну суму 1190 гривень.
Допитаний в судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 винним себе у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 185 ч. 3 КК України визнав повністю та суду пояснив, що 30.03.2015 року близько 21 години він зустрівся з ОСОБА_7 , з яким вирішили трохи відпочити. Приблизно опівночі, коли вони проходили близько домогосподарства, яке належить потерпілій, вирішили вчинити крадіжку. Через паркан проникли на територію даного домогосподарства, де виявили металеву драбину, яку викрали. Окрім того, вони викрали металеву трубу, близько 10 метрів Потім взяли візок, на якому привезли металеву драбину, трубу, два листи з металу та ночви. Все це перевезли на візку до нього додому. Деякі речі за допомогою ножівки вони порізали, а саме: металеву трубу та металеву драбину. Зранку вони поздавали все на металолом, окрім однієї драбини, яку він заховав у себе на горищі. Отримані грошові кошти було витрачено на власні потреби. Потерпілій вони повернули частину речей, а за частину вони зобов`язалися повернути коштами. Свою частину коштів він потерпілій відшкодував. Свою вину визнає повністю, щиро кається. Просить суд суворо його не карати.
Допитаний в судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_5 винним себе у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 185 ч. 3 КК України визнав повністю та суду пояснив, що 30.03.2015 року близько 21 години він зустрівся зі своїм знайомим ОСОБА_8 , з яким вирішив відпочити. Близько опівночі вони вирішили вчинити крадіжку металобрухту з домогосподарства, яке належить потерпілій. Через паркан вони проникли на територію даного домогосподарства, де виявили драбину. Спочатку винесли драбину, а потім вернулись за трубою. Вони сходили за візком, на якому всі викрадені речі перевезли до ОСОБА_9 . Рано вони всі речі здали на металолом, окрім однієї драбини, яку він заховав у себе на горищі. Отримані грошові кошти ним було витрачено на власні потреби. Потерпілій вони повернули частину речей, а за частину вони зобов`язалися повернути коштами. Свою частину коштів він потерпілій зобов`язується віддати. Свою вину визнає повністю, щиро кається. Просить суд суворо його не карати
Потерпіла ОСОБА_6 в судове засідання не з`явилася, подавши до суду заяву, в якій просила справу по обвинуваченню ОСОБА_4 та ОСОБА_5 слухати у її відсутність. Щодо міри покарання полягає на погляд суду. Претензії у неї до обвинувачених, щоб вони відшкодували збитки.
За згодою обвинувачених та інших учасників судового провадження, суд в силу ч. 3 ст. 349 КПК України (в редакції 2012 року), визнав недоцільними дослідження доказів щодо тих обставин справи, які ніким не оспорюються. Судом з`ясовано, що обвинувачені ОСОБА_4 та ОСОБА_5 правильно розуміють зміст цих обставин, сумнівів у добровільності їхніх позиції немає, а також сторонам роз`яснено, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку, при цьому допитати обвинувачених і вивчити матеріали кримінального провадження в частині, які характеризують особу обвинувачених.
Вина обвинуваченого ОСОБА_4 в скоєнні інкримінованого йому кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України (в редакції 2001 року), підтверджується також матеріалами, зібраними під час досудового розслідування справи, які не були об`єктом дослідження і учасники процесу не вважають за доцільне їх досліджувати, оскільки фактичні обставини скоєного, доведеність вини обвинуваченого та кваліфікація його дій учасниками процесу не оспорюються.
Вина обвинуваченого ОСОБА_5 в скоєнні інкримінованого йому кримінального правопорушення, передбаченого ст.. 185 ч. 3 КК України (в редакції 2001 року), підтверджується також матеріалами, зібраними під час досудового розслідування справи, які не були об`єктом дослідження і учасники процесу не вважають за доцільне їх досліджувати, оскільки фактичні обставини скоєного, доведеність вини обвинуваченого та кваліфікація його дій учасниками процесу не оспорюються.
Обвинувачений ОСОБА_4 під час розслідування добровільно, без примусу та тиску в повному обсязі беззаперечно визнав свою винуватість у вчинені ним кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України (в редакції 2001 року) та щиро покаявся , що підтвердив це і у судовому засіданні.
Обвинувачений ОСОБА_5 під час розслідування добровільно, без примусу та тиску в повному обсязі беззаперечно визнав свою винуватість у вчинені ним кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України (в редакції 2001 року) та щиро покаявся , що підтвердив це і у судовому засіданні.
Таким чином суд дійшов до висновку, що мало місце діяння, у вчиненні якого обвинувачується ОСОБА_4 , яке містить склад кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ст.. 185 ч. 3 КК України (в редакції 2001 року) - як таємне викрадення чужого майна (крадіжка), за попередньою змовою групою осіб, поєднана з проникненням у приміщення, обвинувачений винний у вчиненні даного злочину та підлягає покаранню.
Таким чином суд дійшов до висновку, що мало місце діяння, у вчиненні якого обвинувачується ОСОБА_5 , яке містить склад кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ст.. 185 ч. 3 КК України (в редакції 2001 року) - як таємне викрадення чужого майна (крадіжка), за попередньою змовою групою осіб, поєднана з проникненням у приміщення, обвинувачений винний у вчиненні даного злочину та підлягає покаранню.
Обставини, які характеризують особу обвинувачених.
Згідно паспорту серії НОМЕР_1 , виданого 18 грудня 2007 року обвинувачений ОСОБА_4 народився ІНФОРМАЦІЯ_3 в м. Кагарлик Київської області, відповідно, на момент вчинення злочину був повнолітнім та є громадянином України.

Згідно характеристики № 434/02-41 від 07 квітня 2015 року, виконавчим комітетом Кагарлицької міської ради Київської області вбачається, що ОСОБА_4 не одружений. Проживає разом з батьками. Ніде не працює і не навчається. На гр.. ОСОБА_4 при міськвиконкомі компрометуючих матеріалів немає.
Згідно вимоги про судимість № 2445 від 01.04.2015 р. станом на 01.04.2015 року ОСОБА_4 рахується як такий, що раніше не судимий.
Згідно довідки поліклініки Кагарлицької центральної районної лікарні № 234 обвинувачений ОСОБА_4 за наркологічного допомогою не звертався та на обліку у лікаря нарколога не перебуває.
Згідно довідки поліклініки Кагарлицької центральної районної лікарні № 135 обвинувачений ОСОБА_4 за психіатричною допомогою не звертався та на обліку в лікаря - психіатра не перебуває.
Згідно паспорту серії НОМЕР_2 , виданого 20 березня 2008 року обвинувачений ОСОБА_5 народився ІНФОРМАЦІЯ_4 в м. Прилуки Чернігівської області, відповідно, на момент вчинення злочину був повнолітнім та є громадянином України.

Згідно характеристики № 02-51/90 від 08 квітня 2015 року, виданою виконавчим комітетом Миронівської міської ради Київської області про те, що за час проживання в м. Миронівна Київської області ОСОБА_10 скарг від сусідів та голови вуличного комітету до міської ради не надходило. Миронівський міськвиконком у відношенні до гр.. ОСОБА_5 компрометуючими матеріалами не володіє.
Згідно вимоги про судимість № 2446 від 01.04.2015 р. станом на 01.04.2015 року ОСОБА_5 рахується як такий, що раніше не судимий.
Згідно довідки поліклініки Миронівської центральної районної лікарні № 2580 обвинувачений ОСОБА_5 за наркологічного допомогою не звертався та на обліку у лікаря нарколога не перебуває.
Згідно довідки поліклініки Миронівської центральної районної лікарні № 2580 обвинувачений ОСОБА_5 за психіатричною допомогою не звертався та на обліку в лікаря - психіатра не перебуває.
Обгрунтування судом призначення обвинуваченому ОСОБА_4 міри та виду покарання.
Так, санкція ч. 3 ст. 185 КК України передбачає покарання у виді позбавлення волі на строк від трьох до шести років.
Згідно ч. 4 ст. 12 КК України тяжким злочином є злочин, за який передбачене основне покарання у виді штрафу в розмірі не більше двадцяти п`яти тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або позбавлення волі на строк не більше десяти років.
Відповідно ч. 4 ст. 12 КК України злочин, вчинений обвинуваченим ОСОБА_4 , є тяжким злочином.
При призначенні обвинуваченому покарання суд керується вимогами ст. ст. 65-67 КК України та роз`ясненнями постанови Пленуму Верховного Суду України від 24.10.2003 року "Про практику призначення судами кримінального покарання" із змінами та доповненнями та виходить із принципів законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації покарання, врахуванні ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.
До обставин, що пом`якшує покарання обвинуваченого ОСОБА_4 згідно ст. 66 КК України (в редакції 2001 року), суд відносить щире каяття, усунення заподіяної шкоди, активне сприяння розкриттю злочину та відшкодування завданих збитків.
Обставин, що обтяжують покарання обвинуваченого ОСОБА_4 , згідно ст. 67 КК України (в редакції 2001 року), суд не вбачає.
Враховуючи те, що покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення обвинуваченого, з урахуванням наведеного, суд вважає, що виправлення обвинуваченого ОСОБА_4 можливе без ізоляції його від суспільства, та вважає за можливе призначити йому покарання, що буде необхідним та достатнім для його виправлення та попередження вчинення ним нових злочинів в межах санкції ст.. 185 ч. 3 КК України та звільнити його від відбування покарання з випробуванням із застосуванням ст. 75 КК України. Визначене покарання, на думку суду, є необхідним та достатнім для виправлення ОСОБА_4 та попередження вчинення ним нових злочинів.
Що стосується початку відбування покарання, то суд в даному випадку керується п. 9 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику призначення судами кримінального покарання»№ 7 від 24 жовтня 2003 року, згідно з яким іспитовий строк обчислюється з дня постановлення вироку незалежно від того, судом якої інстанції застосовано ст.. 75 КК України (2001 року).
Обгрунтування судом призначення обвинуваченому ОСОБА_5 міри та виду покарання.
Так, санкція ч. 3 ст. 185 КК України передбачає покарання у виді позбавлення волі на строк від трьох до шести років.
Згідно ч. 4 ст. 12 КК України тяжким злочином є злочин, за який передбачене основне покарання у виді штрафу в розмірі не більше двадцяти п`яти тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або позбавлення волі на строк не більше десяти років.
Відповідно ч. 4 ст. 12 КК України злочин, вчинений обвинуваченим ОСОБА_5 , є тяжким злочином.
При призначенні обвинуваченому покарання суд керується вимогами ст. ст. 65-67 КК України та роз`ясненнями постанови Пленуму Верховного Суду України від 24.10.2003 року "Про практику призначення судами кримінального покарання" із змінами та доповненнями та виходить із принципів законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації покарання, врахуванні ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.
До обставин, що пом`якшує покарання обвинуваченого ОСОБА_5 згідно ст. 66 КК України (в редакції 2001 року), суд відносить щире каяття, усунення заподіяної шкоди та активне сприяння розкриттю злочину.
Обставин, що обтяжують покарання обвинуваченого ОСОБА_5 , згідно ст. 67 КК України (в редакції 2001 року), суд не вбачає.
Враховуючи те, що покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення обвинуваченого, з урахуванням наведеного, суд вважає, що виправлення обвинуваченого ОСОБА_5 можливе без ізоляції його від суспільства, та вважає за можливе призначити йому покарання, що буде необхідним та достатнім для його виправлення та попередження вчинення ним нових злочинів в межах санкції ст.. 185 ч. 3 КК України та звільнити його від відбування покарання з випробуванням із застосуванням ст. 75 КК України. Визначене покарання, на думку суду, є необхідним та достатнім для виправлення ОСОБА_5 та попередження вчинення ним нових злочинів.
Що стосується початку відбування покарання, то суд в даному випадку керується п. 9 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику призначення судами кримінального покарання»№ 7 від 24 жовтня 2003 року, згідно з яким іспитовий строк обчислюється з дня постановлення вироку незалежно від того, судом якої інстанції застосовано ст.. 75 КК України (2001 року).
Цивільного позову по справі не заявлено.
Заходи забезпечення кримінального провадження в ході досудового розслідування не застосовувались.
Процесуальні витрати по справі відсутні.
Речові докази по кримінальному провадженню: а.с. 40 мікроволокон, які передано в кімнату зберігання речових доказів Кагарлицького РВ ГУ МВС України в Київській області, - знищити; а.с. 52 2 металеві листи, дві металеві драбини, вісім частин металевої труби, металеві ночви, частини металевого ліжка, а саме: 2 бильця та металева основа для сидіння, які передано на зберігання під розписку потерпілій ОСОБА_6 - після набрання вироком законної сили залишити потерпілій ОСОБА_6 ; а.с. 57 металеву драбину, яку передано на зберігання під розписку потерпілій ОСОБА_6 - після набрання вироком законної сили залишити потерпілій ОСОБА_6 .
На підставі вищевикладеного та керуючись ст.ст. 349, 370, 373, 374, 376 КПК України (в редакції 2012 року), суд, -
з а с у д и в:
ОСОБА_4 визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України, та призначити йому покарання у виді позбавлення волі строком на три роки.
У відповідності до ст. 75 КК України звільнити засудженого ОСОБА_4 від відбування призначеного покарання з іспитовим строком 1 (один) рік, якщо він протягом визначеного судом іспитового строку не вчинить нового злочину і виконає покладені на нього обов`язки.
Відповідно до ст. 76 КК України на засудженого ОСОБА_4 покласти наступні обов`язки:
· повідомляти в органи кримінально-виконавчої інспекції про зміну місця проживання, роботи або навчання ;
· періодично з`являтись для реєстрації в органи кримінально-виконавчої інспекції.
Контроль за поведінкою засудженого покласти на кримінально-виконавчу інспекцію за місцем його проживання.
Запобіжний захід відносно ОСОБА_4 не обирався.
ОСОБА_5 визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України, та призначити йому покарання у виді позбавлення волі строком на три роки.
У відповідності до ст. 75 КК України звільнити засудженого ОСОБА_5 від відбування призначеного покарання з іспитовим строком 1 (один) рік, якщо він протягом визначеного судом іспитового строку не вчинить нового злочину і виконає покладені на нього обов`язки.
Відповідно до ст. 76 КК України на засудженого ОСОБА_5 покласти наступні обов`язки:
· повідомляти в органи кримінально-виконавчої інспекції про зміну місця проживання, роботи або навчання ;
· періодично з`являтись для реєстрації в органи кримінально-виконавчої інспекції.
Контроль за поведінкою засудженого покласти на кримінально-виконавчу інспекцію за місцем його проживання.
Запобіжний захід відносно ОСОБА_5 не обирався.
Процесуальні витрати по справі відсутні.
Речові докази по кримінальному провадженню: а.с. 40 мікроволокон, які передано в кімнату зберігання речових доказів Кагарлицького РВ ГУ МВС України в Київській області, - знищити; а.с. 52 2 металеві листи, дві металеві драбини, вісім частин металевої труби, металеві ночви, частини металевого ліжка, а саме: 2 бильця та металева основа для сидіння, які передано на зберігання під розписку потерпілій ОСОБА_6 - після набрання вироком законної сили залишити потерпілій ОСОБА_6 ; а.с. 57 металеву драбину, яку передано на зберігання під розписку потерпілій ОСОБА_6 - після набрання вироком законної сили залишити потерпілій ОСОБА_6 .
Цивільний позов по справі не заявлено.
Заходи забезпечення кримінального провадження не застосовувалися.
На вирок суду може бути подана апеляційна скарга до апеляційного суду Київської області через Кагарлицький районний суд Київської області протягом тридцяти діб з моменту його проголошення, а особою, яка перебуває під вартою - з моменту вручення їй копії судового рішення.
Вирок суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції. Якщо строк апеляційного оскарження буде поновлено, вважається, що вирок не набрав законної сили. Судове рішення суду апеляційної інстанції набирає законної сили з моменту його проголошення.
Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку. Копія вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченому та прокурору.
Копія вироку не пізніше наступного дня після ухвалення надсилається учаснику судового провадження, який не був присутнім в судовому засіданні.

Суддя ОСОБА_1