Справа № 344/8921/15-к
Провадження № 1-кс/344/2432/15
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01 липня 2015 року м. Івано-Франківськ

Слідчий суддя Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області ОСОБА_1 , з участю секретаря ОСОБА_2 , скаржника ОСОБА_3 , представника ОСОБА_4 , слідчого ОСОБА_5 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області скаргу ОСОБА_3 на постанову слідчого про закриття кримінального провадження, -

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_3 звернулася до Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області зі скаргою про скасування постанови слідчого СВ Івано-Франківського МВ УМВС України в Івано-Франківській області старшого лейтенанта міліції ОСОБА_5 від 23 травня 2015 року про закриття кримінального провадження № 0001668 від 15 травня 2013 року та направлення матеріалів провадження для продовження досудового розслідування.

ОСОБА_3 та її представник ОСОБА_4 в судове засідання з`явилися, підтримали викладені у скарзі вимоги та просили їх задовольнити.

Слідчий в судовому засіданні проти скарги заперечив, посилаючись на необґрунтованість її доводів, просив в задоволенні скарги відмовити.

Представник прокуратури в судове засідання повторно не з`явився, про дату та час судового засідання повідомлявся належним чином.

Заслухавши пояснення скаржника, її представника, слідчого, дослідивши матеріали скарги та ознайомившись з матеріалами кримінального провадження № 0001668, вважаю за необхідне зазначити наступне.

Статтею 22 Кримінального процесуального кодексу України (надалі «КПК України») передбачено, що кримінальне провадження здійснюється на основі змагальності, що передбачає самостійне обстоювання стороною обвинувачення і стороною захисту їхніх правових позицій, прав, свобод і законних інтересів засобами, передбаченими цим Кодексом. Сторони кримінального провадження мають рівні права на збирання та подання до суду речей, документів, інших доказів, клопотань, скарг, а також на реалізацію інших процесуальних прав, передбачених цим Кодексом.

У відповідності до положень статті 26 КПК України сторони кримінального провадження є вільними у використанні своїх прав у межах та спосіб, передбачених цим Кодексом.

Статтею 94 КПК України визначено, що слідчий, прокурор, слідчий суддя, суд за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження, керуючись законом, оцінюють кожний доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів з точки зору достатності та взаємозв`язку для прийняття відповідного процесуального рішення.

Згідно з пунктом 2 частини 1 статті 284 КПК України кримінальне провадження закривається, якщо встановлена відсутність в діянні складу кримінального правопорушення.

В судовому засіданні встановлено, що до Івано-Франківського МВ УМВС звернулася громадянка ОСОБА_3 із заявою про вчинення злочину членами сім`ї ОСОБА_6 ) у зв`язку із самовільним зайняттям її земельної ділянки, яка знаходиться по АДРЕСА_1 .

15 травня 2013 року за даним фактом СВ Івано-Франківського МВ УМВС було розпочате досудове розслідування.

Постановою старшого слідчого СВ Івано-Франківського МВ УМВС України в Івано-Франківській області лейтенанта міліції ОСОБА_5 від 23 травня 2015 року про закриття кримінального провадження №0001668, відомості про яке 15 травня 2013 року внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань за ч. 1 ст. 197-1 КК України, закрито на підставі п. 2 ч. 1 ст. 284 КПК України у зв`язку з відсутністю складу кримінального правопорушення.

Як вбачається зі змісту оскаржуваної постанови, підставами для закриття кримінального провадження став висновок слідчого про наявність в спірних правовідносинах між ОСОБА_3 та ОСОБА_7 цивільного-правового спору щодо володіння, користування і розпорядження земельними ділянками, що перебувають у власності громадян і юридичних осіб, а також відсутність об`єктивних доказів вини сім`ї ОСОБА_6 ) у вчиненні злочину, передбаченого статтею 197-1 КК України.

Так, як встановлено слідчим суддею зі змісту оскаржуваної постанови та матеріалів кримінального провадження, при розслідуванні даного провадження слідчим було допитано та проаналізовано пояснення потерпілої ОСОБА_3 , свідків ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 (інженер-землевпорядник ТзОВ НВП «ГІС»), ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , досліджено відомості державного акту на право власності на земельну ділянку серії № 888470, виданого ОСОБА_12 на підставі рішення № 482 від 17 грудня 1993 року 12 сесії 21 скликання Крихівецької сільської ради Івано-Франківської міської ради від 5 лютого 2007 року, матеріали, надані ДП «Карпатгеодезкартографія» по земельно-кадастровій інвентаризації та виготовленню документів, що посвідчують право власності на земельні ділянки, акт перевірки № 935, протокол додаткового огляду, проведеного 2 квітня 2014 року відповідно до ухвали суду, відповідь, отриману від ДП «Івано-Франківський інститут землеустрою».

Разом з тим, як встановлено слідчим суддею, 22 травня 2015 року ОСОБА_3 звернулася до слідчого із клопотанням про ініціювання слідчих дій, зокрема, просила допитати в якості потерпілої ОСОБА_3 , допитати в якості свідків працівника землевпорядника сільської ради ОСОБА_13 , голову земельної комісії ОСОБА_14 , заступника голови земельної комісії ОСОБА_15 , працівників управління архітектури і містобудування , а також витребувати відповідні документи.

Як зазначив слідчий в судовому засіданні, вказане клопотання ОСОБА_3 ним розглянуто не було.

Крім того, в судовому засіданні слідчий не заперечив невжиття ним повного об`єму заходів, необхідних в даному кримінальному провадженні.

В матеріалах кримінального провадження також містяться письмові вказівки прокуратури, які, як вказала представник скаржника та не заперечив слідчий, виконано не в повному обсязі.

Отже, відповідно до матеріалів кримінального провадження та оскаржуваної постанови слідчого вбачається, що під час досудового розслідування слідчим не було проведено достатнього обсягу слідчих дій, необхідних в даному кримінальному провадженні, а встановленим під час досудового розслідування обставинам не дана повна та об`єктивна правова оцінка, а тому оскаржувана постанова не може вважатися такою, що відповідає вимогам статті 110 КПК України.

Відповідно до частини 2 статті 307 КПК України ухвала слідчого судді за результатами розгляду скарги на рішення, дії чи бездіяльність під час досудового розслідування може бути про:1) скасування рішення слідчого чи прокурора; 2) зобов`язання припинити дію; 3) зобов`язання вчинити певну дію; 4) відмову у задоволенні скарги.

Частиною 3 статті 307 КПК України визначено, що ухвала слідчого судді за результатами розгляду скарги на рішення, дію чи бездіяльність слідчого чи прокурора не може бути оскаржена, окрім ухвали про відмову у задоволенні скарги на постанову про закриття кримінального провадження.

Зважаючи на наведене, вважаю необхідним задовольнити скаргу.

Керуючись ст.ст. 303, 306, 307, 309, 395 КПК України, слідчий суддя

У Х В А Л И В :
Скаргу задовольнити.

Скасувати постанову слідчого СВ Івано-Франківського МВ УМВС України в Івано-Франківській області старшого лейтенанта міліції ОСОБА_5 від 23 травня 2015 року про закриття кримінального провадження № 0001668 від 15 травня 2013 року.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя ОСОБА_1