Справа № 462/4086/13-к Головуючий у 1 інстанції: ОСОБА_1
Провадження № 11-кп/783/122/14 Доповідач: ОСОБА_2
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 червня 2014 року м.Львів

Колегія суддів Судової палати у кримінальних справах Апеляційного суду Львівської області в складі:

головуючого-судді ОСОБА_2 ,
суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,
при секретарі ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу захисника обвинуваченого ОСОБА_6 адвоката ОСОБА_7 на вирок Залізничного районного суду м.Львова від 09 грудня 2013 року по кримінальному провадженню № 0000722 про обвинувачення
ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м.Львова, українця, громадянина України, з вищою освітою, працюючого приватним підприємцем, неодруженого, який зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , проживає за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не судимого,

за ч.2 ст.190 КК України,

з участю прокурора ОСОБА_8 , ОСОБА_9
обвинуваченого ОСОБА_6
захисника обвинуваченого ОСОБА_6 - адвоката ОСОБА_7

в с т а н о в и л а :

Вироком Залізничного районного суду м.Львова від 09 грудня 2013 року ОСОБА_6 визнаний винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.190 КК України і призначено покарання у виді обмеження волі строком на 2 (два) роки
Згідно із вироком суду ОСОБА_6 визнаний винним у тому, що він 07 та 10 серпня 2012 року, маючи намір на заволодіння майном потерпілого ОСОБА_10 , шляхом обману та зловживання довірою останнього та, перебуваючи з ним у довірливих відносинах, під приводом продажу мобільних телефонів марки «Apple iPhone 4S» з Великобританії за низькими цінами, отримав від ОСОБА_10 кошти в загальній сумі 8000 грн., про що написав відповідні розписки від 07.08.2012 року та від 10.08.2012 року, однак своїх зобов`язань щодо поставки вказаних телефонів не виконав, розпорядившись отриманими коштами для власних потреб, чим спричинив потерпілому ОСОБА_10 матеріальну шкоду на суму 8000 грн.
Крім того, ОСОБА_6 , повторно, маючи умисел на заволодіння майном потерпілого ОСОБА_11 , перебуваючи з ним у довірливих відносинах, шляхом обману та зловживання довірою останнього, 27 грудня 2012 року, близько 13 год.30 хв., знаходячись у м.Льові по вул.Вигоди, 34, отримав від останнього кошти в розмірі 5700 грн. під приводом необхідності погашення заборгованості ОСОБА_6 перед ТзОВ «Барком». Вказаних коштів обвинувачений потерпілому ОСОБА_11 не повернув, чим спричинив останньому матеріальну шкоду в розмірі 5700 грн.
В апеляційній скарзі захисник обвинуваченого ОСОБА_6 адвокат ОСОБА_7 просить скасувати вирок Залізничного районного суду м.Львова від 09 грудня 2013 року і закрити кримінальне провадження відносно ОСОБА_6 за відсутністю в його діях складу кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.190 КК України. Вирок суду адвокат вважає таким, що винесений без урахування дійсних обставин справи. Стверджує, що суд першої інстанції поверхнево розглянув справу, дав неправильну оцінку доказам, деяким доказам не дав оцінку взагалі, в основу вироку поклав припущення, внаслідок чого ухвалив вирок, який суперечить дійсним обставинам справи.
Адвокат вважає, що суд неправильно кваліфікував дії обвинуваченого ОСОБА_6 за ст.190 КК України, оскільки останній написав розписки про те, що позичив кошти в розмірі 8000 грн. у потерпілого ОСОБА_12 для поставки мобільних телефонів, однак з незалежних від обвинуваченого причин не зміг виконати свого зобов`язання в обумовлені строки та повернув ОСОБА_12 2000 грн. про що є розписка в матеріалах справи.
Крім того, апелянт вказує, що судом першої інстанції було відхилено клопотання захисту про витребування та долучення до матеріалів справи рішення суду про притягнення до адміністративної відповідальності потерпілого ОСОБА_11 , у показах якого та свідка ОСОБА_13 містяться розбіжності, що не усунені шляхом повторного допиту останньої.
Також адвокат звертає увагу, що слідчий експеримент, на який покликається суд першої інстанції в мотивувальній частині вироку, проведений лише з участю потерпілого ОСОБА_11 .
Не відповідає дійсності твердження суду про те, що обвинувачений ОСОБА_6 вдруге притягується до відповідальності за ст.190 КК України.
Заслухавши доповідача, обвинуваченого ОСОБА_6 та його захисника адвоката ОСОБА_7 , які підтримали апеляційну скаргу, думку прокурора, який заперечив проти такої, перевіривши матеріали кримінального провадження та обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів прийшла до переконання, що така не підлягає до задоволення з наступних підстав.
Відповідно до ч.1 ст.370 КПК України судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим.
Згідно з ст. 190 КК України шахрайство-це заволодіння чужим майном або придбання права на майно шляхом обману чи зловживанням довірою. Обман повідомлення потерпілому неправдивих відомостей або приховування певних обставин. Зловживання довірою недобросовісне використання довіри потерпілого.
Суд першої інстанції правильно оцінив отримані, у передбаченому КПК України порядку, докази в даному кримінальному провадженні, оцінивши їх в сукупності, вірно зробив висновок, що вина ОСОБА_6 у вчиненому повністю доведена і правильно кваліфікував його дії за ч.2 ст.190 КК України.
Доводи апеляційної скарги захисника обвинуваченого ОСОБА_6 адвоката ОСОБА_7 спростовуються матеріалами кримінального провадження.
Покликання захисника на те, що в діях ОСОБА_6 відсутній склад кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.190 КК України колегія суддів визнала необґрунтованими, такі спростовуються показаннями потерпілого ОСОБА_12 , потерпілого ОСОБА_11 та свідка ОСОБА_13 , які є логічними, послідовними і несуперечливими.
Крім того, вина ОСОБА_6 підтверджується протоколом проведення слідчого експерименту від 19.04.2013 року (т.1 а.с.29-39); протоколом проведення слідчого експерименту від 14.05.2013 року (т.1 а.с.58-66); довідкою, складеною головним бухгалтером ТзОВ «Барком» про відсутність заборгованості у ОСОБА_6 .
Те, що слідчий експеримент, на який покликається суд першої інстанції в мотивувальній частині вироку, проведений лише з участю потерпілого ОСОБА_11 , не суперечить вимогам ст.249 КПК України щодо порядку проведення слідчого експерименту, оскільки відповідно до ч.3 даної статті залучення підозрюваного до участі у слідчому експерименті є правом, а не обов`язком слідчого, тому доводи захисника в цій частині є необґрунтованими.
Враховуючи вищенаведене, колегія суддів при перевірці справи не виявила допущених істотних порушень кримінально-процесуального закону чи неправильного застосування кримінального закону, які тягнули б за собою зміну чи скасування вироку.
Відповідно до ст.417 КПК України суд апеляційної інстанції, встановивши обставини, передбачені ст.284 КПК України, скасовує обвинувальний вирок і закриває кримінальне провадження.
При розгляді вироку суду першої інстанції колегія суддів не виявила підстав, передбачених ст.284 КПК України, а тому апеляційна скарга не підлягає до задоволення.

Керуючись ст.ст.405, 407, 418, 419 КПК України, колегія суддів,

у х в а л и л а :

Апеляційну скаргу захисника обвинуваченого ОСОБА_6 адвоката ОСОБА_7 залишити без задоволення, а вирок Залізничного районного суду м.Львова від 09 грудня 2013 року відносно ОСОБА_6 без змін.

Ухвала може бути оскаржена в касаційному порядку до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом трьох місяців з дня її проголошення.

Головуючий:

Судді: