У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р
А Ї Н И

2008 року березня
04 дня колегія суддів судової
палати з кримінальних справ Апеляційного суду Сумської області в складі:

головуючого
- Лугового М.Г.

суддів -
Прокопенка О.Б., Сахнюка В.Г.

з участю прокурора - Кравцової Л.М.

розглянула у відкритому судовому засіданні в м. Суми
кримінальну справу за апеляцією засудженої ОСОБА_1 на вирок Конотопського міськрайонного
суду Сумської області від 25 жовтня 2007 року, яким :

ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженка та мешканка м. Конотоп, Сумської
області, раніше засуджувалася:

1) 19.11.1999 року Конотопським міським судом
за ч.3 ст. 140 КК України до 1 року 6 місяців позбавлення волі;

2) 11.06.2002 року Конотопським міським судом за ч.1 ст. 121
КК України до 5 років позбавлення волі;
17.03.2007 року звільнилась по відбуттю
строку покарання, -

засуджена за ч.2
ст. 121 КК України до позбавлення
волі строком на вісім років шість місяців.

Постановлено
стягнути з ОСОБА_1 на користь: Конотопського міського фінансового управління в
Сумській області 51 грн.39 коп. витрат
Конотопської ЦРЛ за лікування потерпілої ОСОБА_2; на користь ОСОБА_3 1826 грн. матеріальної та
3000 грн. моральної шкоди.

Доля
речових доказів судом вирішена у відповідності з вимогами ст. 81 КПК України.

Згідно з вироком суду ОСОБА_1 визнано винною та засуджено
за вчинення злочину при слідуючих обставинах :

03.08.2007 року близько 22 години ОСОБА_1 перебуваючи у
будинку АДРЕСА_1, після вживання
спиртних напоїв на ґрунті неприязних стосунків та виниклої сварки, схопила
ОСОБА_2 за волосся і нанесла їй два удари кулаком в обличчя, від чого остання
впала на землю, вдарившись головою об цементні східці будинку. Не зупинившись
на вчиненому ОСОБА_1, з метою спричинення тяжкого тілесного ушкодження,
небезпечного для життя в момент заподіяння, нанесла не менше 17 ударів ногами
по тулубу ОСОБА_2 та залишила потерпілу на подвір'ї. 04.08.2007 року близько 01
години ОСОБА_1 і ОСОБА_4, повернувшись
до будинку побачили ОСОБА_2, яка скаржилася на біль і викликали медичну
допомогу. В результаті дій ОСОБА_1 потерпілій були заподіяні тяжкі тілесні
ушкодження, від яких ІНФОРМАЦІЯ_2
ОСОБА_2 померла.

В поданій апеляції на вирок суду
засуджена ОСОБА_1 з постановленим вироком не погоджується та зазначає, що суд
першої інстанції допустив порушення законодавства, а саме неправильно
кваліфікував її дії за ч.2 ст. 121 КК України та не врахував неправомірні дії
ОСОБА_2 і обставини, які пом'якшують її покарання. Вказує, що потерпіла ОСОБА_2
сама спровокувала конфлікт, під час якого ображала та вдарила ОСОБА_4, а у послідуючому на подвір'ї вдарила
і її ключами в обличчя, а вона відповідно до ч.5 ст. 36 КК України та ст. 27
Конституції України захищалась, тому прохає вирок скасувати з направленням
справи на додаткове розслідування.

Вислухавши доповідь судді, думку прокурора Кравцової Л.М.
про залишення вироку суду без зміни, перевіривши матеріали справи та
обговоривши доводи, викладені в апеляції, колегія суддів вважає, що вона
задоволенню не підлягає.

Викладені у вироку суду висновки, щодо доведеності вини
ОСОБА_1 в умисному спричиненні тяжких тілесних ушкоджень ОСОБА_2, від яких
настала смерть потерпілої, за обставин, викладених у вироку, підтверджуються
сукупністю зібраних у справі доказів, які перевірено в судовому засіданні в
установленому кримінально-процесуальним законодавством порядку.

Доводи апеляції засудженої ОСОБА_1 про порушення законодавства при розгляді
справи та неправильну кваліфікації її дій за ч.2 ст. 121 КК України не
заслуговують на увагу.

Так ОСОБА_1, як під час досудового слідства, так і у
судовому засіданні, визнаючи вину у повному обсязі, підтверджувала, що 03
серпня 2007 р. у пізній вечірній час на
території будинку АДРЕСА_1, після виниклого конфлікту із ОСОБА_2, побила
останню, спочатку вдаривши в обличчя, від чого потерпіла впала, вдарившись
головою об східці, а потім нанесла близько 10 ударів ногами по тулубу.

Потерпіла ОСОБА_3 вказувала, що ОСОБА_2 була її дочкою.
04 серпня 2007 р. їй зателефонували знайомі і повідомили про перебуванні дочки
в лікарні, де вона у послідуючому померла.

Згідно висновку судово-медичної експертизи (а.с.
138-143), смерть потерпілої ОСОБА_2 настала від тупої травми тулубу, що
ускладнилася множинними переломами ребер і привела до гострої дихальної
недостатності.

Із
висновку судово-психіатричної експертизи (а.с. 124-126) вбачається, що ОСОБА_1
при вчинені злочину перебувала в стані простого алкогольного сп'яніння і під
дію ст.ст. 19, 20 КК України не підпадає.

Суд
першої інстанції всебічно, повно і об'єктивно дослідивши обставини справи за обвинуваченням ОСОБА_1, дійшов до
висновку, що потерпіла ОСОБА_2 не провокувала конфлікт, а саме ОСОБА_1 вчинила
відносно потерпілої неправомірні дії.

Порушень
кримінально-процесуального закону, які б тягли зміну чи скасування вироку,
колегія суддів також не вбачає.

Колегія
суддів вважає кваліфікацію дій ОСОБА_1 за ч.2 ст.121 КК України вірною.

Покарання за
зазначеним законом ОСОБА_1 судом призначено з дотриманням вимог ст.65 КК
України. При цьому враховано тяжкість вчиненого злочину, дані про особу винної,
обставини, що пом'якшують та обтяжують покарання. За таких обставин суд першої
інстанції, аргументовано призначив ОСОБА_1 покарання в межах санкції ч.2 ст.121 КК України у виді позбавлення
волі. Колегія суддів судової палати з кримінальних справ вважає, що визначене
ОСОБА_1 покарання є необхідне й достатнє для її виправлення та попередження
нових злочинів.

Не знаходячи підстав до задоволення апеляції, керуючись
ст. ст. 362, 366, 377 КПК України, колегія суддів судової палати з кримінальних
справ, -

У Х В А Л И Л А :

Вирок Конотопського міськрайонного суду Сумської області від 25 жовтня 2007 року
відносно ОСОБА_1 залишити
без зміни, а апеляцію засудженої ОСОБА_1 - без задоволення.

Головуючий
М.Г. Луговий

Судді
О.Б. Прокопенко

В.Г. Сахнюк