АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
__________________________________________________________________
Провадження №11-кп/790/123/15 Головуючий 1 інстанції: ОСОБА_1
Справа №1-кп/617/149/14 Доповідач: ОСОБА_2
Категорія: ст.348 КК України
вирок
іменем України
18 лютого 2015 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ апеляційного суду Харківської області у складі:

головуючого судді - ОСОБА_2 ,

суддів - ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

при секретарі - ОСОБА_5 ,

за участю прокурорів - ОСОБА_6 , ОСОБА_7 ,

обвинуваченого - ОСОБА_8 ,

захисника - ОСОБА_9 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Харкові кримінальне провадження за апеляційною скаргою прокурора на вирок Вовчанського районного суду Харківської області від 22 жовтня 2014 року відносно ОСОБА_8 ,

встановила:
Вироком Вовчанського районного суду Харківської області від 22 жовтня 2014 року,

ОСОБА_8 ,

ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця

смт.Білий Колодязь Вовчанського району

Харківської області, українця, громадянина

України, з неповною середньою освітою,

не працюючого, зареєстрованого за адресою:

АДРЕСА_1 , фактично

проживаючого за адресою:

АДРЕСА_2 , раніше не судимого,

визнано винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст.348 КК України та призначено покарання із застосуванням ст.69 КК України у виді 5 років позбавлення волі.

Постановлено стягнути з ОСОБА_8 на користь держави витрати за проведення судових експертиз в сумі 4570 гривень 20 копійок.

Як встановив суд, ОСОБА_8 , 09 травня 2014 року о 22 годині 20 хвилин перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння, маючи умисел на вбивство працівника правоохоронного органу у зв`язку з виконанням останнім своїх службових обов`язків щодо охорони громадського порядку на блокпосту, розташованому на перехресті вулиць Леніна та Димитрова в смт.Білий Колодязь Вовчанського району Харківської області, з скляної пляшки об`ємом 0,5 літрів, в якій перебувала заздалегідь виготовлена ним рідина з бензину та мастила, облив верхній одяг та засоби індивідуального захисту бронежилет працівника правоохоронного органу, старшого прапорщика міліції ОСОБА_10 , який згідно доручення начальника ГУМВС України в Харківській області від 11.04.2014 року виконував свої службові обов`язки щодо охорони громадського порядку на вказаному блокпосту, після чого підпалив сірник та вголос висловив свій намір про вбивство працівника правоохоронного органу шляхом його підпалу з вимогою прибрати блокпост.

В апеляційній скарзі прокурор просить вирок Вовчанського районного суду Харківської області скасувати та постановити новий вирок, яким визнати ОСОБА_8 винним у скоєнні кримінального правопорушення передбаченого ст.348 КК України та призначити покарання у виді 10 років позбавлення волі. В обґрунтування своїх вимог прокурор посилається на те, що суд першої інстанції приймаючи рішення про застосування ст.69 КК України та призначення обвинуваченому покарання нижче від найнижчої міри, встановленої в санкції ст.348 КК України, формально перерахував ряд обставин без визначення, які з них є такими, що істотно знижують ступіть тяжкості вчиненого злочину. Також, на домку прокурора, поза увагою суд залишив дані про перебування ОСОБА_8 на обліку у лікаря нарколога, лікування від алкоголізму, та не вірно було взято до уваги позитивні дані характеризуючи обвинуваченого, оскільки вони надані захисником вже в ході судового розгляду та не можуть бути допустимими. Крім того, прокурор послався і на те, що судом в повній мірі не враховані обставини вчинення злочину, що в результаті дій ОСОБА_8 підірвано авторитет державних установ, які здійснюють функцію захисту прав громадян, інтересів суспільства й держави, заподіяно шкоду охоронюваним законом правам та інтересам окремих громадян.

Заслухавши доповідь судді, вислухавши думку прокурора, який підтримав свою апеляційну скаргу, обвинуваченого ОСОБА_8 та захисника ОСОБА_9 , що заперечували проти задоволення скарги прокурора і вважали вирок законним та обґрунтованим, перевіривши матеріали кримінального провадження та обговоривши доводи апеляції, колегія суддів вважає, що скарга прокурора підлягає частковому задоволенню за таких обставин.

Як вбачається з матеріалів кримінального провадження, дана справа була розглянута судом у порядку передбаченому діючим законодавством, фактичні обставини справи, винність ОСОБА_8 у скоєнні інкримінованого злочину та правильність кваліфікації його дій в апеляції не оскаржуються, а тому апеляційним судом не перевіряються.

Що стосується доводів апеляції прокурора стосовно м`якості призначеного покарання, та необґрунтованим застосування ст.69 КК України, то вони підлягають частковому задоволенню.

Відповідно до вимог ст.65 КК України, суд призначає покарання в межах, установлених у санкції статті Особливої частини цього Кодексу, що передбачає відповідальність за вчинений злочин, враховуючи його ступінь тяжкості, особу винного та обставини, що пом`якшують і обтяжують покарання. При цьому особі, яка вчинила злочин, має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження злочинів.

Згідно положень ст.69 КК України можливість призначення більш м`якого покарання ніж передбачено законом, визначається наявністю кількох обставин, що пом`якшують покарання та істотно знижують ступінь тяжкості вчиненого злочину, з урахуванням особи винного. При цьому, суд повинен умотивувати таке рішення.

При призначенні покарання суд першої інстанції не в повній мірі врахував ці вимоги закону, у зв`язку з чим помилково дійшов висновку про можливість призначення ОСОБА_8 за ст.348 КК України покарання із застосуванням ст.69 КК України.

В обґрунтування можливості призначення ОСОБА_8 покарання за ст.348 КК України із застосуванням ст.69 КК України, суд послався на ступінь тяжкості вчиненого злочину, такі пом`якшуючі покарання обставини, як розкаяння у скоєному злочині, знаходження на його утриманні доньки інваліда дитинства, відсутність претензій потерпілого як морального так і матеріального характеру, позитивні характеристики з місяця проживання та клопотання колишніх співробітників ОСОБА_8 , в якому вони позитивно характеризують його як людину і працівника та просять суд суворо його не карати.

Разом з тим, у порушення вимог ч.1 ст.69 КК України, суд у вироку не умотивував яким чином ці обставини істотно знижують ступінь тяжкості вчиненого ОСОБА_8 кримінального правопорушення.

Крім того, судом першої інстанції залишено без уваги, що при вчиненні кримінального правопорушення, яке згідно ст.12 КК України відноситься до особливо тяжких злочинів, ОСОБА_8 знаходився у стані алкогольного сп`яніння, що безумовно є обтяжуючою обставиною покарання.

Враховуючи викладене, колегія суддів приходить до висновку про те, що застосування положень ст.69 КК України є необґрунтованим, а призначене ОСОБА_8 покарання нижче від найнижчої межі, встановленої санкцією ст.348 КК України, за своїм розміром явно несправедливим внаслідок м`якості і його не можна визнати необхідним та достатнім для виправлення обвинуваченого і попередження нових злочинів.

За таких підстав, колегія суддів вважаэ, що вирок суду першої інстанції, в частині призначеного покарання, підлягає скасуванню з постановленням нового вироку.

При призначені покарання, колегія суддів, враховує розкаяння ОСОБА_8 у скоєному злочині, знаходження на його утриманні доньки інваліда дитинства, відсутність претензій потерпілого, позитивні характеристики з місця проживання та клопотання колишніх співробітників ОСОБА_8 , і вважає що це само по собі, не є підставою для застосування ст.69 КК України, а дає лише можливість суду призначити йому мінімальне покарання, передбачене санкцією ст.348 КК України, в зв`язку з чим, апеляційна скарга прокурора підлягає частковому задоволенню.

На підставі вищевикладеного, керуючись ст.ст.407, 409, 420 КПК України, колегія суддів, -

засудила:
Апеляційну скаргу прокурора - задовольнити частково.

Вирок Вовчанського районного суду Харківської області від 22 жовтня 2014 року відносно ОСОБА_8 , в частині призначеного йому покарання, скасувати.

Призначити ОСОБА_8 за ст.348 КК України покарання у виді 9 років позбавлення волі.

Початок строку відбування ОСОБА_8 покарання обчислювати з моменту його фактичного затримання, а саме з 10 травня 2014 року.

В іншій частині вирок залишити без змін.

Вирок набирає законної сили з моменту його проголошення, та може бути оскаржений у касаційному порядку безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом трьох місяців з дня його проголошення, а засудженим - в той самий строк з дня вручення йому копії вироку.

Головуючий:

Судді: