Провадження по справі № 1-кп/260/372/2013
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 грудня 2013 року Ленінський районний
суд м.Донецька у складі:

головуючого судді - Кротінова В.О.

за участю секретаря - Шелістової Ю.К.

прокурора - Козуб Г.С.

захисників: ОСОБА_1, ОСОБА_2

обвинувачених: ОСОБА_3, ОСОБА_4

розглянувши матеріали кримінального
провадження №0001524 за
обвинуваченням:

ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженця
м.Донецька, громадянина України, з
незакінченою середньою освітою, не
одруженого, не працюючого, який
зареєстрований та проживає за адресою:
АДРЕСА_2, раніше засудженого:

- 20.12.2005 року Ленінським р/с м.Донецька
за ст.309 ч.1 КК України до 1 року 6 місяців
позбавлення волі. На підставі ст.75 КК
України звільнений від відбуття
покарання з іспитовим строком 1 рік.

-12.05.2010 року Ленінським р/с м.Донецька за
ст.263 ч.1, 15 ч.2, 263 ч.1, 70 ч.1 до 2 років 6
місяців позбавлення волі. На підставі
ст.75 КК України звільнений від відбуття
покарання з іспитовим строком 2 роки.

-22.11.2010 року Ленінським р/с м.Донецька за
ст.185 ч.2 до 3 років 3 місяці позбавлення
волі. Вирок суду не виконаний, у
вчиненні кримінальних правопорушень,
передбачених ст. 317 ч.1, 311 ч.1 України;

ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_8, уродженця
м.Донецька, громадянина України, не
одруженого, не працюючого, з середньою
освітою, який зареєстрований та
проживає за адресою: АДРЕСА_3, в силу
ст. 89 КК України раніше не судимого, у
вчиненні кримінального
правопорушення, передбаченого ст. 307
ч.2 України;

В С Т А Н О В И В :

02 липня 2013 року, у ОСОБА_4, який
знаходився у стані, викликаному
вживанням наркотичних засобів, що
підтверджується висновком медичного
освідування від 02.07.2013 р., виник умисел,
направлений на незаконне виготовлення
наркотичних засобів з метою подальшого
збуту та власного споживання.
Реалізуючи свій умисел, спрямований на
незаконне виготовлення, з метою
подальшого збуту та власного
споживання, перебуваючи за адресою:
АДРЕСА_2, з придбаних раніше
інгредієнтів, кустарним способом,
шляхом проведення хімічних реакцій,
незаконно виготовив особливо
небезпечний наркотичний засіб, обіг
якого заборонено - «дезоморфін» та в
порушення вимог Закону України "Про
обіг в Україні наркотичних засобів,
психотропних речовин, їх аналогів і
прекурсорів"; Закону України "Про
заходи протидії незаконному обігу
наркотичних засобів, психотропних
речовин і прекурсорів та зловживанню
ними" від 15 лютого 1995 року; Постанови
Кабінету Міністрів України № 770 від
06.05.2000 року «Про затвердження Переліку
наркотичних засобів, психотропних
речовин, їх аналогів і прекурсорів»;
діючи умисно, перебуваючи АДРЕСА_2,
реалізуючи раніше намічений злочинний
умисел, спрямований на незаконне
виготовлення з метою збуту, а також
збут наркотичних засобів, у
безоплатній формі, шляхом пригощання,
незаконно збув медичний шприц з
особливо небезпечним наркотичним
засобом, обіг якого заборонено -
«дезоморфін» масою 0,002г., шляхом
передачі з рук в руки, громадянину
ОСОБА_3.

Дії ОСОБА_4 органом досудового
розслідування кваліфіковані вірно,
оскільки він своїми умисними діями, що
виразились у незаконному виготовленні
та подальшому збуті особливо
небезпечного наркотичного засобу, обіг
якого заборонено - «дезоморфін», яке
мало місце 02.07.2013 року, скоїв
кримінальне правопорушення,
передбачене ч.2 ст.307 КК України.

Крім того, 02 липня 2013 року, ОСОБА_3,
знаходячись у стані, викликаному
вживанням наркотичних засобів, що
підтверджується висновком медичного
освідування від 02.07.2013 р., маючи не зняту
і не погашену судимість у
встановленому законом порядку
належних висновків не зробив, на шлях
виправлення не став, діючи умисно,
знаходячись у стані, викликаному
вживанням наркотичних засобів, що
підтверджується висновком медичного
освідування від 03.07.2013 р., добровільно,
безоплатно, дозволив незаконно
виготовити особливо небезпечну
наркотичну речовину, обіг якої
заборонено - «дезоморфін»
наркозалежній особі, а саме
громадянину ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_8, у
приміщенні за адресою: АДРЕСА_2, в якому
постійно проживає громадянин ОСОБА_3

Крім того, ОСОБА_3, маючи не зняту і не
погашену судимість у встановленому
законом порядку належних висновків не
зробив, на шлях виправлення не став,
діючи умисно, знаходячись у стані,
викликаному вживанням наркотичних
засобів, що підтверджується висновком
медичного освідування від 03.07.2013 р.,
незаконно придбав та зберігав за
місцем свого мешкання пластмасовий
медичний шприц проградуйований на 10см3,
в якому міститься прозора рідина
світло-жовтого кольору об'ємом 4,8 мл., та
флакон помаранчевого скла, закритий
полімерною пробкою, в якому міститься
прозора рідина світло-жовтого кольору
об'ємом 87.0 мл., які згідно висновку
експерта НДЕКЦ від 10.07.2013 року № 1001 є
розчинами соляної кислоти, які в даному
вигляді відноситься до прекурсорів,
які ОСОБА_3 зберігав з метою їх
використання для виготовлення
психотропних речовин.

Дії ОСОБА_3 органом досудового
розслідування кваліфіковані вірно,
оскільки він своїми умисними діями, що
виразились у незаконному наданні
приміщення для виготовлення
наркотичних засобів, а також у
незаконному придбанні та зберіганні
прекурсорів з метою їх використання
для виготовлення наркотичних речовин,
яке мало місце 02.07.2013 року, вчинив
кримінальні правопорушення,
передбачені ч.1 ст.317, ч.1 ст.311 КК України.

27.12.2013 року на стадії судового розгляду
між сторонами кримінального
провадження обвинуваченим ОСОБА_4
та прокурором прокуратури
Ленінського району м. Донецька
укладена по даному кримінальному
провадженню №0001524 угода про
визнання винуватості, згідно якої
прокурор прокуратури Ленінського
району м. Донецька ОСОБА_5 з однієї
сторони та обвинувачений ОСОБА_4 з
другої сторони дійшли згоди щодо
формулювання обвинувачення та
правової кваліфікації дій
обвинуваченого за ст. 307 ч.2 КК
України, істотних для даного
кримінального провадження обставин.
Також сторонами угоди узгоджено
покарання, яке повинен понести
обвинувачений за вчинення
кримінального правопорушення за ст. 307
ч.2 КК України у вигляді шести років
позбавлення волі без конфіскації
майна. Згідно до вимог ст.. 69 КК
України остаточно призначити
покарання за ст.. 307 ч.2 КК України у
вигляді трьох років та шести
місяців позбавлення волі без
конфіскації майна.

Крім того, 27.12.2013 року на стадії
судового розгляду між сторонами
кримінального провадження
обвинуваченим ОСОБА_3 та прокурором
прокуратури Ленінського району м.
Донецька укладена по даному
кримінальному провадженню №0001524
угода про визнання винуватості,
згідно якої прокурор прокуратури
Ленінського району м. Донецька ОСОБА_5
з однієї сторони та обвинувачений
ОСОБА_3 з другої сторони дійшли
згоди щодо формулювання
обвинувачення та правової
кваліфікації дій обвинуваченого за
ст. ст. 317ч .1, 311 ч.1 КК України,
істотних для даного кримінального
провадження обставин. Також сторонами
угоди узгоджено покарання, яке
повинен понести обвинувачений за
вчинення кримінальних правопорушень
за ст.317 ч.1 КК України у вигляді трьох
років позбавлення волі, за ст.. 311 ч. 1
КК України у вигляді одного року
обмеження волі. На підставі ст. 70 ч.1
КК України за сукупністю злочинів
шляхом поглинення менш суворого
покарання більш суровим,остаточно
призначити покарання обвинуваченому
ОСОБА_3 у вигляді трьох років
позбавлення волі.

Також судом встановлено, що
обвинувачений ОСОБА_3 був засуджений
22.11.2010 року Ленінським районним
судом м. Донецька за ст. 185 ч.2 КК
України до трьох років та трьох
місяців позбавлення волі, однак після
постановлення вироку, але до повного
відбуття покарання, ОСОБА_3 вчинив
вищевказаний злочини, тому покарання
обвинуваченому ОСОБА_3 необхідно
визначити у відповідності з вимогами
ст. 71 ч.1 КК України, тобто до покарання
призначеного за новим вироком,
частково приєднати невідбуту частину
покарання за попереднім вироком та
остаточно призначити ОСОБА_3
покарання у виді 3 ( трьох ) років 6
(шести) місяців позбавлення волі.

В угодах передбачені наслідки їх
укладення, затвердження та
невиконання, які роз'яснені
обвинуваченим.

Розглядаючи в порядку п.1 ч.3 ст. 314
КПК України питання про можливість
затвердження угод про визнання
винуватості, суд виходить з
наступного.

В судовому засіданні обвинувачені
ОСОБА_3, ОСОБА_4 визнали себе
винними у вчиненні даних
кримінальних правопорушень,
повідомили про добровільність своєї
позиції при укладенні угод про
визнання винуватості, розуміння
характеру обвинувачення, наслідків
укладення та затвердження угод про
визнання винуватості просили
вказані угоди затвердити і
призначити узгоджену в угодах міру
покарання.

Прокурор також не заперечував проти
затвердження судом вказаної угоди.

Відповідно до вимог ст. 468 КПК України
у кримінальному провадженні може
бути укладена угода між прокурором
та підозрюваним чи обвинуваченим
про визнання винуватості.

Так, згідно вимог ч. 4 ст. 469 КПК
України угода при визнання
винуватості між прокурором та
підозрюваним чи обвинуваченим може
бути укладена у провадженні щодо
кримінальних проступків, злочинів
невеликої чи середньої тяжкості,
тяжких злочинів, внаслідок яких шкода
завдана лише державним чи суспільним
інтересам. Укладення угоди про
визнання винуватості у кримінальному
провадженні, в якому бере участь
потерпілий, не допускається.

Злочин передбачений ст. 307 ч.2 КК
України у вчиненні якого ОСОБА_4
визнав себе винним, згідно з
вимогами ст. 12 КК України є тяжким
злочином.

Злочин передбачений ст. 311 ч.1 КК
України у вчиненні якого ОСОБА_3
визнав себе винним, згідно з
вимогами ст. 12 КК України є злочином
невеликої тяжкості.

Злочин передбачений ст. 317 ч.1 КК
України у вчиненні якого ОСОБА_3
визнав себе винним, згідно з
вимогами ст. 12 КК України є злочином
середньої тяжкості.

Узгоджена угодами міра покарання для
обвинувачених установлена з
урахуванням характеризуючих даних
обвинувачених.

Так, ОСОБА_4 має постійне місце
реєстрації та проживання,
характеризується задовільно на обліку
в наркологічному та
психоневрологічному диспансерах не
перебуває, раніш притягався до
кримінальної відповідальності,
покарання за попереднім вироком
Кіровського районного суду м.
Донецька від 01.09.2009 року відбув у
повному обсязі.

Обвинувачений ОСОБА_3 також має
постійне місце реєстрації та
проживання, характеризується
негативно, перебуває на обліку в
наркологічному та психоневрологічному
диспансерах, раніш засуджений,
покарання за попереднім вироком
Ленінського районного суду м.
Донецька від 22.11.2010 року не відбув.

Судом встановлено, що укладення
угоди сторонами є добровільним, тобто
не є наслідком застосування
насильства примусу, погроз або
наслідком обіцянок чи дій будь - яких
інших обставин, ніж ті, що передбачені
в угоді. При цьому судом з'ясовано, що
ОСОБА_4 та ОСОБА_3 повністю усвідомлюють
зміст укладеної з прокурором угоди
про визнання винуватості, характер
обвинувачення, щодо якого визнають
себе винуватими, цілком розуміють
свої права, а також наслідки
укладення, затвердження даних угод та
наслідки їх невиконання.

Оскільки вказані умови угод про
визнання винуватості повністю
відповідають вимогам Кримінального
процесуального кодексу України та
Кримінального кодексу України,
відповідають інтересам суспільства
не порушують права, свободи чи
інтереси сторін, або інших осіб,
відсутня неможливість виконання
обвинуваченими взятих на себе за
угодою зобов'язань, а також не
встановлено відсутність фактичних
підстав для визнання винуватості,
суд дійшов висновку про наявність
всіх правових підстав для
затвердження угоди про визнання
винуватості та призначення
обвинуваченим ОСОБА_4 та ОСОБА_3
узгодженої сторонами міри покарання.

Враховуючи вищевикладене та
керуючись ст. ст. 314, 373,374, 468,469, 474 ч.7, 475
КПК України,-

З А С У Д И В:

Затвердити угоду про
визнання винуватості від 27 грудня
2013 року, укладену між прокурором
прокуратори Ленінського району м.
Донецька ОСОБА_5 та обвинуваченим
ОСОБА_4 у кримінальному провадженні
№№0001524.

ОСОБА_4 визнати винним у скоєнні
кримінального правопорушення,
передбаченого ст. 307 ч.2 КК України і
призначити йому покарання у вигляді
шести років позбавлення волі без
конфіскації майна.

Згідно до вимог ст.. 69 КК України
остаточно призначити покарання за
ст. 307 ч.2 КК України у вигляді трьох
років та шести місяців позбавлення
волі без конфіскації майна, з
відбуванням покарання в
кримінально-виконавчій установі
закритого типу, обчислюючи термін
покарання з дня його затримання.

Обрати запобіжний захід
відносно ОСОБА_4 у вигляді тримання
під вартою у СІЗО ГПтСУ в Донецькій
області, затримати ОСОБА_4 після
набрання даним вироком законної сили.

Затвердити угоду про визнання
винуватості від 27 грудня 2013 року,
укладену між прокурором прокуратори
Ленінського району м. Донецька ОСОБА_5
та обвинуваченим ОСОБА_3 у
кримінальному провадженні
№№0001524.

ОСОБА_3 визнати винним у скоєнні
кримінальних правопорушень,
передбачених ст. ст. 317 ч.1, 311 ч.1 КК
України і призначити йому покарання:

за ст. 317 ч.1 КК України у вигляді
трьох років позбавлення волі;

за ст. 311 ч. 1 КК України у вигляді
одного року обмеження волі.

На підставі ст. 70 ч.1 КК України за
сукупністю злочинів шляхом
поглинення менш суворого покарання
більш суровим,остаточно призначити
покарання обвинуваченому ОСОБА_3 у
вигляді трьох років позбавлення
волі.

Відповідно до вимог ст. 71 ч.1 КК
України до призначеного покарання,
частково приєднати невідбуту
частину покарання за вироком
Ленінського районного суду м.
Донецька від 22.11.2010 року та остаточно
визначити ОСОБА_3 покарання у
вигляді 3 ( трьох ) років 6 (шести)
місяців позбавлення волі, з
відбуванням покарання в
кримінально-виконавчій установі
закритого типу, обчислюючи термін
покарання з дня його затримання.

Обрати запобіжний захід відносно
ОСОБА_3 у вигляді тримання під
вартою у СІЗО ГПтСУ в Донецькій
області, ОСОБА_3 після набрання даним
вироком законної сили.

Речові докази - пластмасовий медичний
шприц об'ємом 5 мл3 частково заповнений
рідиною червоного кольору; (бірка № 1 -
напис виконаний маркером зеленого
кольору); пластмасовий медичний шприц
об'ємом 5 мл3 частково заповнений
рідиною прозорого кольору, ( бірка № 2 );
пластмасовий медичний шприц оо'ємом 10
мл3 частково заповнений рідиною
прозорого кольору ( бірка № 3 );
пластмасовий медичний шприц об'ємом 5
мл3 частково заповнений рідиною
червоного кольору ( бірка № 4 );
пластмасовий медичний шприц об'ємом 5
мл3 частково заповнений рідиною
червоного кольору ( бірка № 5 );
пластмасовий медичний шприц об'ємом 10
мл3 частково заповнений рідиною
червоного кольору (бірка № 6); скляна
ємкість в якій знаходиться медичний
шприц з речовиною червоного кольору (
бірка № 7 ); пластмасовий медичний шприц
об'ємом 5 мл3 частково заповнений
рідиною червоного кольору ( бірка № 8 );
пластмасовий медичний шприц об'ємом 5
мл3 частково заповнений рідиною
прозорого кольру ( бірка № 9 ); скляний
флакон з етикеткою «Етанол 96», який
частково заповнений рідиною; ( бірка
№10); скляний стакан з залишками
речовини червоного кольору ( бірка №11);
пластмасова пляшка коричневого
кольору об'ємом 1 л., частково заповнена
рідиною мутного кольору ( бірка № 12 ); 4
медичні шприца з залишками рідини
бурого кольору ( бірка № 13 ); а такогж
медичні шприци з рідиною 1,964, 2,991, 2,514,
4,027г. містять особливо небезпечний
жотичний засіб, обіг якого заборонено
дезоморфін. Кількість дезоморфін
становить: 1002, 0,002, 0,003, 0,002г. (
відповідно). Рідини об'ємами 4,8 та 87,0 мл.
є розчинами соляної кислоти -
прекурсори. ( висновок експерта № 1001 ),
які в ході огляду приміщення за
адресою: АДРЕСА_2 були вилучені та
знаходяться на збереженні в камері
схову речолвих доказів Ленінського
РВ ДМУ України в Донецької області -
знищити.

Вирок може бути оскаржений з
підстав, передбачених ст. 394 КПК
України, до апеляційного суду
Донецької області шляхом подачі
апеляційної скарги протягом
тридцяти днів з дня його оголошення.

Суддя:

Кротінов В.О.