ІНДУСТРІАЛЬНИЙ РАЙОННИЙ СУД м.
№ 1кп/202/364/2013
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 жовтня 2013 року Індустріальний
районний суд м. Дніпропетровська

в складі: головуючого - судді Дружиніна
К.М.

при секретарі - Дьяченко О.І.

за участю прокурора - Головко В. В.

захисника - ОСОБА_1

розглянувши в відкритому судовому
засіданні в м. Дніпропетровську
кримінальне провадження № 0003324
відносно ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1,
уродженця м. Дніпропетровська,
громадянина України, не працюючого,
одруженого, раніше не судимого;
проживаючого по АДРЕСА_1,
зареєстрованого по АДРЕСА_2, в скоєнні
кримінального правопорушення,
передбаченого ст.124 КК України;

ВСТАНОВИВ:

Обвинувачений ОСОБА_2, 18 червня 2013 року
приблизно в 20 годин 50 хвилин,
знаходився на території гаражного
кооперативу «Планер» по вул. Іжевській,
3 у м. Дніпропетровську, разом з
потерпілим ОСОБА_3 та іншими особами, в
стані алкогольного сп'яніння. На ґрунті
раптово виниклих неприязних відносин,
між вказаними особами виникла сварка, в
ході якої ОСОБА_3 образив ОСОБА_2 та
інших присутніх. Після того, потерпілий
ОСОБА_3 пішов до свого гаражу НОМЕР_1 ГК
«Планер», де взяв невстановлену
металеву трубу, довжиною приблизно 1,5
метрів, за допомогою якої хотів
показати іншим прийоми рукопашного
бою. Потерпілий ОСОБА_3 підійшов до
гаражу НОМЕР_2 ГК «Планер», почав
розмахувати металевою трубою,
погрожувати фізичною розправою, та
замахнувся вказаним предметом, який
утримував у руках, на обвинуваченого
ОСОБА_2, який вийшов йому назустріч. В
свою чергу, ОСОБА_2, захищаючись від
суспільно небезпечного посягання на
його життя та здоров'я, ухилився від
удару металевою трубою, який намагався
нанести йому ОСОБА_3, та реалізовуючи
свій раптово виниклий умисел,
направлений на умисне заподіяння
тяжких тілесних ушкоджень, явно
виходячи за межі необхідної оборони,
знаходячись у стані алкогольного
сп'яніння, діючи умисно, наніс удар
металевим совком з дерев'яною ручкою,
довжиною приблизно 0,5 метрів, який взяв
біля входу в гараж та утримував у
правій руці, в область голови
потерпілого ОСОБА_3 Від отриманого
удару потерпілий ОСОБА_3 впав на
бетонну поверхню.

Внаслідок протиправних умисних дій
ОСОБА_2, що явно не відповідали
небезпеці посягання та обстановці
захисту, потерпілому ОСОБА_3 згідно
висновку експерта №3640е від 29.08.2013 року,
було спричинено тілесні ушкодження у
вигляді черепно-мозкової травми, забою
головного мозку 2 ступеню, гострої
субдуральної гематоми праворуч,
переломи тім'яної, скроневої та лобної
кісток праворуч, потиличноі кістки
ліворуч, численні уламкові переломи
кісток носу, стінок гайморових пазух з
обох сторін, дуги виличної кістки
праворуч, пневмоцефалії, гемосинусу,
несхідної атрофії зорового нерву
правого ока, гематоми та
субкон'юктивальних крововиливів обох
очей, забійних ран у зовнішнього кута
правої брови, в крила носу праворуч, що
утворилися від не менш як двох
механічних дій тупого твердого
предмету так і при ударі об такий. За
своїм характером виявлені ушкодження
відносяться до тяжких тілесних
ушкоджень, як небезпечних для життя.

ОСОБА_2 свою вину визнав повністю,
пояснив суду, що дійсно 18 червня 2013 року
приблизно в 20 годин 50 хвилин, він
знаходився на території гаражного
кооперативу «Планер» по вул. Іжевській,
3 у м. Дніпропетровську, разом з
потерпілим ОСОБА_3 та іншими особами,
разом вживали спиртні напої. З
потерпілим виникла сварка, той образив
його особисто. Потерпілому
запропонували піти додому. Потерпілий
ОСОБА_3 пішов до свого гаражу НОМЕР_1 ГК
«Планер», взяв металеву трубу, довжиною
приблизно 1,5 метрів, за допомогою якої
хотів показати прийоми рукопашного
бою. ОСОБА_3 повернувся, почав
розмахувати металевою трубою,
погрожувати фізичною розправою, та
замахнувся на нього трубою.
Захищаючись від можливого удару
потерпілого, він ухилився від удару
металевою трубою, який намагався
нанести йому ОСОБА_3, та знаходячись у
стані алкогольного сп'яніння, у
відповідь вдарив потерпілого
металевим совком з дерев'яною ручкою,
який утримував у правій руці, в область
голови. Від отриманого удару ОСОБА_3
впав на бетонну поверхню. Таким чином
від його дій потерпілий отримав
зазначені тяжкі тілесні ушкодження.

Про винність ОСОБА_2, суд робить
висновок виходячи з наступних доказів:
протоколів огляду місця події та
вилучених речей (а.п.7, 24-25), що визнані
речовими доказами по кримінальному
провадженню (а.п.10, 26-27); висновку
експерта № 3640Е від 29.08.2013 року, згідно
якого потерпілому ОСОБА_3 було
спричинено тілесні ушкодження у
вигляді черепно-мозкової травми, забою
головного мозку 2 ступеню, гострої
субдуральної гематоми праворуч,
переломи тім'яної, скроневої та лобної
кісток праворуч, потиличної кістки
ліворуч, численні уламкові переломи
кісток носу, стінок гайморових пазух з
обох сторін, дуги виличної кістки
праворуч, пневмоцефалії, гемосинусу,
несхідної атрофії зорового нерву
правого ока, гематоми та
субкон'юктивальних крововиливів обох
очей, забійних ран у зовнішнього кута
правої брови, в крила носу праворуч, що
утворилися від не менш як двох
механічних дій тупого твердого
предмету так і при ударі об такий. За
своїм характером виявлені ушкодження
відносяться до тяжких тілесних
ушкоджень, як небезпечних для життя,
згідно п.2.1.3 б, в «Правил
судово-медичного визначення ступеню
тяжкості тілесних ушкоджень»,
затверджених наказом МОЗ України №6
від 17.01.1995 p.(а.п.68-70); протоколу
проведення слідчого експерименту за
участю ОСОБА_2, в ході якого встановлені
обставини вчинення злочину (а.п.91- 98);
висновком експерта № 4086е від 27.09.2013
року, згідно якого локалізація та
характер тілесних ушкоджень виявлених
у ОСОБА_3 не суперечать механізму їх
спричинення на який вказує ОСОБА_2 в
ході проведення слідчого експерименту,
тобто при ударі дерев'яним держаком від
совку в ліву половину голови, з
послідуючим падінням потерпілого та
ударом правою половиною голови та
обличчя об бетонне покриття (а.п.104-105)

Інші докази, здобуті в ході досудового
слідства не досліджувались в судовому
засіданні, в зв'язку з визначенням
порядку та об'єму дослідження доказів,
передбаченому ч.3 ст. 349 КПК України,
оскільки свідчення ОСОБА_2
відповідають фактичним обставинам
кримінального провадження та ніким не
заперечуються.

Таким чином, суд дійшов висновку про
доведеність вини обвинуваченого
ОСОБА_2 в умисному спричиненні умисних
тяжких тілесних ушкоджень при
перевищенні меж необхідної оборони, а
саме у вчиненні кримінального
правопорушення, передбаченого ст. 124 КК
України.

Призначаючи покарання ОСОБА_2, суд
відповідно до ст. 65 КК України, враховує
ступінь тяжкості вчиненого злочину,
дані про його особу, обставини, що
пом'якшують та обтяжують покарання.

ОСОБА_2 вчинив умисний злочин невеликої
тяжкості.

ОСОБА_2 свою вину визнав повністю, щиро
покаявся, має на утриманні малолітню
дитину, що судом враховується як
пом'якшуючі його покарання обставини.
До обставини, що обтяжує покарання
обвинуваченого суд відносить вчинення
злочину в стані алкогольного сп'яніння.

З урахуванням викладеного, суд вважає,
що для виправлення обвинуваченого та
попередження нових злочинів, необхідно
призначити покарання саме у вигляді
обмеження волі, призначення іншого
виду покарання суд вважає недоцільним.
В той же час, суд вважає можливим
виправлення обвинуваченого без
ізоляції від суспільства, з
застосуванням ст. 75 КК України,
звільнивши від відбування
призначеного судом покарання з
випробуванням.

Цивільний позов потерпілого про
відшкодування моральної шкоди, суд
вважає обґрунтованим, та таким, що
підлягає задоволенню в повному обсязі.

Речові докази: сліди речовини бурого
кольору, що зберігаються при
матеріалах кримінального провадження,
суд вважає за необхідне залишити при
матеріалах кримінального провадження;
фрагмент лопатки, що зберігається в
камері схову Індустріального РВ ДМУ
ГУМВС України в Дніпропетровській
області, суд вважає за необхідне
знищити; шорти чоловічі, що
зберігаються в камері схову
Індустріального РВ ДМУ ГУМВС України в
Дніпропетровській області, суд вважає
за необхідне повернути власнику.

З метою належного виконання
процесуального рішення, суд вважає за
необхідне, обрати відносно
обвинуваченого міру запобіжного
заходу у вигляді особистого
зобов'язання.

На підставі викладеного та керуючись
ст.ст. 370, 371, 373, 374 КПК України, суд,

ЗАСУДИВ:

ОСОБА_2 визнати винним в скоєнні
кримінального правопорушення,
передбаченого ст. 124 КК України та
призначити йому покарання у вигляді
одного року обмеження волі.

На підставі ст. 75 КК України, звільнити
ОСОБА_2 від відбуття призначеного
покарання, якщо засуджений протягом
двох років іспитового строку, не
вчинить нового кримінального
правопорушення та виконає покладені на
нього обов'язки.

Відповідно до п.п. 2, 3 ч.1 ст. 76 КК України
зобов'язати ОСОБА_2, не виїжджати за
межі України на постійне проживання
без дозволу органу
кримінально-виконавчої системи,
повідомляти органи
кримінально-виконавчої системи про
зміну місця проживання та роботи.

Міру запобіжного заходу відносно
ОСОБА_2 обрати у вигляді особистого
зобов'язання.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_3 в
рахунок відшкодування моральної шкоди
сім тисяч гривень.

Речові докази: сліди речовини бурого
кольору, що зберігаються при
матеріалах кримінального провадження -
залишити при матеріалах кримінального
провадження; фрагмент лопатки, що
зберігається в камері схову
Індустріального РВ ДМУ ГУМВС України в
Дніпропетровській області - знищити;
шорти чоловічі, що зберігаються в
камері схову Індустріального РВ ДМУ
ГУМВС України в Дніпропетровській
області - повернути власнику ОСОБА_2.

На вирок може бути подана апеляція в
судову палату по кримінальним справам
апеляційного суду Дніпропетровської
області на протязі тридцяти днів з дня
його проголошення.

Головуючий:
К.М. Дружинін