Справа № 1-672/11
Провадження № 1/1015/3710/11
В И Р О К

іменем України

30.09.2011 року м. Київ

Києво-Святошинський районний суд Київської області в складі:

головуючої судді Омельченко М.М.

при секретарі Калиновській Н.В.

за участю прокурора Ціцуашвілі Н.І.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні кримінальну справу за обвинуваченням ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженця ІНФОРМАЦІЯ_2, українця, громадянина України, що має повну середню освіту, не працюючого, не одруженого, зареєстрованого та проживаючого за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_3, раніше не судимого,

-у вчиненні злочину, передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України, -

встановив:

В проміжок часу з 20 по 25 травня 2010 року, ОСОБА_1, за попередньою змовою спільно з невстановленою досудовим слідством особою, з метою таємного викрадення майна, скориставшись відсутністю поблизу сторонніх осіб, через паркан проникли на подвіря будинку № 43 по вул. Шкільній в с. Білогородка Києво-Святошинського району Київської області, де шляхом демонтажу силою рук та застосування небезпечної бритви, відєднали та викрали з території подвіря 40 м належного ОСОБА_2 електричного дроту марки ВВГ-3?2,5 за ціною 8,7 грн. за 1 погонний метр на загальну суму 348 грн., з викраденим з місця вчинення злочину зникли, завдавши потерпілій ОСОБА_2 вікторії Леонідівні матеріальних збитків на суму 348 грн.

В судовому засіданні підсудний ОСОБА_1 вину у вчиненні інкримінованому йому діянні визнав повністю та суду пояснив, що в проміжок часу з 20.05.2010 року по 25.05.2010 року, в першій половині дня він пішов до ОСОБА_3, де зустрівся з ОСОБА_4, який у розмові запропонував скоїти крадіжку електричного дроту з подвіря будинку №43 по вул. Шкільній в с. Білогородка Києво-Святошинського району Київської області, запевнив, що на даний час власники помешкання відсутні. Близько 13 години того ж дня вони з ОСОБА_4 пішли до вказаного будинку, впевнилися, що поблизу немає сторонніх осіб та власників будинку, перелізли через паркан на подвіря. Там разом із ОСОБА_4М, вони частково позривали, а частково позрізали бритвою для гоління, яку він приніс із собою, електричний дріт із зовнішньої стіни сараю, між сараєм та погребом, між будинком та літньою кухнею, між будинком та дзвінком, загальною довжиною близько 40 метрів. В подальшому, за місцем проживання ОСОБА_4 вони обпалили електричний дріт, який був у пластиковій ізоляції. Потім він, ОСОБА_1, продав викрадений електричний дріт за 50 грн. наглядно знайомому ОСОБА_5, якому повідомив, що дріт належить знайомому, який хворіє і якому для лікування потрібні кошти. Отримані від продажу дроту кошти вони з ОСОБА_4 поділили між собою. Свою частину ОСОБА_1 витратив на власні потреби. У вчиненому підсудний щиро розкаявся, просив суворо його не карати, не позбавляти волі, врахувати, що ним відшкодована завдана потерпілій шкода.

Окрім визнання підсудним вини у предявленому йому обвинуваченні, вина ОСОБА_1 у вчиненні злочину, передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України, підтверджується сукупністю доказів, які були зібрані у справі та досліджені під час судового слідства, а саме:

- оголошеними в судовому засіданні відповідно до ст. ст. 306, 308, 314 КПК України показами потерпілої ОСОБА_2, яка, будучи допитаною на досудовому слідстві, показала, що в с. Білогородка по вул. Шкільній, 43, Києво-Святошинського району Київської області вони з чоловіком мають дачний будинок, який з усіх сторін огороджений парканом, частково цегляним, частково з сітки рябця. З 01.05.2010 року по04.08.2010 року в будинку нікого не було. Приїхавши на дачу 04.08.2010 року вони виявили, що не працює домофон. Оглянувши його, виявили що відсутність проводу живлення, який був приєднаний до нього та до розподільчої коробки в будинку. Відстань від місця кріплення дроту до домофону та розподільчої коробки 23,5 м. Дріт був зрізаний на стіні будинку в місці вводу в будинок. Також не було 7 м електричного дроту між будинком та літньою кухнею, 3 м електричного дроту в льосі, 2 м між льохом і сараєм, 4,5 м на приміщенні сараю. Весь дріт був марки ВВГ 2, 2,5, був у пластиковій гофрі, яку вони виявили на подвірї. Окрім електричного дроту нічого викрадено не було, проникнення в будинок не було, слідів злому не виявили (а.с. 30-31);

- постановою від 06.08.2010 року про порушення кримінальної справи відносно ОСОБА_1 за ч.3 ст.185 КК України (а.с. 1); заявою ОСОБА_2 від 04.08.2010 року на імя начальника Києво-Святошинського РВ ГУ МВС України в Київській області з проханням прийняти міри до невідомих осіб, які шляхом демонтажу викрали електропровід з подвіря її будинку, завдавши збитку на суму 600 грн. (а.с. 4); протоколом огляду місця події від 04.08.2010 року, під час якого було оглянуто підсобне приміщення та будинок, розташовані за адресою: Київська область, Києво-Святошинський район, с. Білогородка, вул. Шкільна, 43, виявлено відсутність електропроводки, розташованої по подвірю (а.с. 5); явкою з каяттям ОСОБА_6 (а.с. 9); рахунком-фактурою № СФ-1259/М від 05.08.2010 року на електропровід ВВГ 3?2,5 довжиною 40 метрів на суму 348 грн. (а.с. 11); постановою про відмову в порушенні кримінальної справи відносно ОСОБА_5 за ст. 213, 396 КК України (а.с. 47); протоколом відтворення обстановки та обставин події від 28.08.2010 року (а.с. 48-54); постановою про порушення кримінальної справи відносно ОСОБА_1 та ОСОБА_4 за ч.3 ст.185 КК України (а.с. 57); постановою від 20.09.2010 року про виділення з кримінальної справи матеріалів відносно обвинуваченого ОСОБА_4 (а.с. 63); протоколом явки з повинною ОСОБА_4 від 16.08.2011 року (а.с. 102); постановою від 15.08.2011 року про уточнення даних матеріалів кримінальної справи (а.с. 107); протоколом очної ставки від 16.08.2011 року між ОСОБА_1 та ОСОБА_4 (а.с. 127-129); постановою від 30.08.2011 року про виділення кримінальної справи, порушеної відносно ОСОБА_4 за ч.3 ст.185 КК України з кримінальної справи за обвинуваченням ОСОБА_1 та ОСОБА_4 за ч.3 ст.185 КК України в окреме провадження (а.с. 143).

Оцінюючи зібрані по справі докази в їх сукупності суд визнає, що підсудний щодо обставин вчиненого під час розгляду справи в суді, а також потерпіла на досудовому слідстві, давали правдиві послідовні покази, які підтверджуються дослідженими у справі письмовими доказами.

Суд визнає, що вина підсудного у вчиненні злочину доведена повністю, дії ОСОБА_1 кваліфікуються судом за ч. 3 ст. 185 КК України як таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинена за попередньою змовою групою осіб, поєднана з проникненням в сховище.

Призначаючи покарання підсудному суд враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, а також особу підсудного.

Призначаючи покарання підсудному ОСОБА_1 суд враховує, що злочини за ч.3 ст.185 КК України відноситься до тяжких злочинів, ОСОБА_1 раніше не судимий (а.с. 140), за місцем проживання характеризується посередньо (а.с. 141), на обліку у лікаря-нарколога та лікаря-психіатра не перебуває (а.с. 142), обставинами, що помякшують покарання, відповідно до ст. 66 КК України, суд визнає щире каяття та добровільне відшкодування завданої шкоди, обставин, що обтяжують покарання, відповідно до ст. 67 КК України, судом не встановлено. Тому, з урахуванням викладеного, ставлення підсудного до вчиненого, його другорядної ролі при вчиненні злочину, вважає доцільним призначити покарання за ч. 3 ст. 185 КК України у вигляді позбалення волі вмежах санкцій відповідної статті з випробуванням, оскільки приходить до висновку, що виправлення та перевиховання підсудного можливе без ізоляції від суспільства.

Провадження по цивільному позову потерпілої ОСОБА_2 підлягає закриттю у звязку з відмовою потерпілої від позовних вимог.

Речові докази та судові витрати у справі відсутні.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 323-324 КПК України, суд -

засудив:

ОСОБА_1 визнати винним у вчиненні злочину, передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України, і призначити йому покарання у виді 3 (трьох) років позбавлення волі.

На підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_1 від відбування покарання з випробуванням, встановивши йому іспитовий строк 1 (один) рік.

На підставі ст. 76 КК України покласти на ОСОБА_1 обовязки повідомляти кримінально-виконавчу інспекцію про зміну місця проживання, роботи, періодично зявлятись для реєстрації в кримінально-виконавчу інспекцію.

Запобіжний захід, обраний відносно ОСОБА_1 у вигляді підписки про невиїзд, до набранням вироком законної сили залишити без змін.

Провадження по цивільному позову ОСОБА_2 про стягнення з ОСОБА_1 348 грн. матеріальної шкоди закрити.

Вирок може бути оскаржений до Апеляційного суду Київської області через Києво-Святошинський районний суд Київської області протягом 15 діб з часу його проголошення прокурором та потерпілою, а засудженим в той же строк, з часу отримання ним копії вироку.

Суддя М.М. Омельченко