Справа №577/38/15-к Головуючий у суді у 1 інстанції - ОСОБА_1
Номер провадження 11-кп/788/176/15 Суддя-доповідач - ОСОБА_2
Категорія - Умисне вбивство
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
14 квітня 2015 року колегія суддів з розгляду кримінальних справ Апеляційного суду Сумської області в складі:

головуючого-судді - ОСОБА_2 ,

суддів - ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

з участю секретаря судового засідання - ОСОБА_5 ,

прокурора ОСОБА_6 ,

потерпілої - ОСОБА_7 ,

обвинуваченого - ОСОБА_8 ,

захисника ОСОБА_9 ,

розглянула у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Суми кримінальне провадження за №0002016 відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань 16.11.2014 року, за апеляційними скаргами обвинуваченого ОСОБА_8 , потерпілої ОСОБА_7 , прокурора у кримінальному провадженні ОСОБА_10 , захисника ОСОБА_9 , на вирок Конотоського міськрайонного суду Сумської області від 26.01.2015 року, яким

ОСОБА_8 ,

ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця та мешканця АДРЕСА_1 , українця, громадянина України, з середньо-технічною освітою, пенсіонера, одруженого, раніше не судимого,

визнано винуватим у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого частиною 1 ст.115 КК України і призначено покарання 10 (десять) років позбавлення волі. Постановлено стягнути з ОСОБА_8 на користь потерпілої ОСОБА_7 у відшкодування моральної шкоди завданої злочином в сумі 70 000 грн. Вирішена доля речових доказів.

ВСТАНОВИЛА:
Згідно вироку суду, обвинувачений ОСОБА_8 , визнаний винуватим в тому, що 16 листопада 2014 року, о 9 годині, у дворі будинку АДРЕСА_1 , під час побутової сварки з потерпілою ОСОБА_11 , схопив в руки лопату із залізним полотном, і з метою протиправного заподіяння смерті, умисно наніс не менше 10 ударів, по волосистій частині голови та обличчю потерпілої ОСОБА_11 , чим спричинив їй відкриту черепно-мозкову травму з множинними переломами кісток склепіння та основи черепу, травматичними субарахноїдальними крововиливами головного мозку та мозочку, які ускладнились набряком головного мозку, і спричинили смерть потерпілої на місці пригоди.

У поданій апеляційній скарзі обвинувачений ОСОБА_8 , визнаючи свою провину у скоєному, не погодився із висновками суду першої інстанції про те, що злочин вчинив у стані алкогольного сп`яніння, і що при побитті потерпілої ОСОБА_11 , він усвідомлював свої дії. Стверджує, що фактично запам`ятав, що наніс потерпілій два удари лопатою, а як наносив решту ударів не пам`ятає. Крім того, суд першої інстанції не врахував як пом`якшуючу обставину, його 73-х річний похилий вік та захворювання гіпертонією і сечо - камінною хворобою, а тому просить пом`якшити призначене покарання.

У поданій апеляційній скарзі потерпіла ОСОБА_7 , вважає вирок незаконним внаслідок невідповідності призначеного судом покарання ступені тяжкості кримінального правопорушення та особі обвинуваченого через м`якість.

На думку потерпілої, суд першої інстанції не врахував, що вбивство, яке вчинив ОСОБА_8 , вчинене із-за малозначного приводу, і з особливою жорстокістю. Злочин який вчинив обвинувачений відноситься до категорії особливо тяжких насильницьких злочинів. Суд не врахував приховування обвинуваченим слідів злочину та знарядь вбивства, що на думку потерпілої свідчить про його підвищену суспільну небезпеку. Потерпіла просить вирок суду скасувати та ухвалити новий вирок, яким призначити обвинуваченому ОСОБА_8 покарання у виді 15 (п`ятнадцяти) років позбавлення волі.

У поданій апеляційній скарзі прокурор вважає вирок суду незаконним у зв`язку з неправильним застосуванням кримінального закону та невідповідності призначеного судом покарання ступеню тяжкості кримінального правопорушення та особі обвинуваченого через м`якість.

На думку прокурора, суд першої інстанції, не в повній мірі врахував ступінь тяжкості вчиненого обвинуваченим ОСОБА_8 , злочину, який відноситься до категорії особливо тяжких насильницьких злочинів, наслідком якого настала смерть потерпілої ОСОБА_11 , а також дані про особу ОСОБА_8 , який вбивство вчинив із-за малозначного приводу під час побутової лайки.

Характер, спосіб та знаряддя вбивства, значна кількість заподіяних потерпілій тілесних ушкоджень, поведінка обвинуваченого після злочину, а саме: вчинення ОСОБА_8 , активних дій, направлених на приховування слідів злочину, знаряддя вбивства, одягу, в який він був вдягнутий, на думку прокурора, свідчать про підвищену суспільну небезпеку особи ОСОБА_8 .

Прокурор стверджує, що призначаючи ОСОБА_8 покарання у мінімальних межах санкції ч.1 ст.115 КК України, суд першої інстанції, не прийняв до уваги позицію потерпілих, які наполягали на призначенні обвинуваченому покарання у максимальному розмірі, яке установлене у санкції статті, що передбачає відповідальність за вчинений злочин.

Прокурор просить вирок Конотопського міськрайонного суду від 26.01.2015 р. стосовно ОСОБА_8 скасувати, повторно дослідити дані, які характеризують особу винного та ухвалити новий вирок, яким призначити обвинуваченому 12 років позбавлення волі.

У поданій апеляційній скарзі захисник обвинуваченого ОСОБА_12 адвокат ОСОБА_9 , не оспорюючи доведеність провини та правильність кваліфікації діянь ОСОБА_8 , вважає, що вирок суду незаконний так як суд не дотримався вимог ст.ст.50, 65 КК України, належним чином не врахував особу винного і призначив суворе покарання.

Захисник стверджує, що суд першої інстанції не врахував, що обвинувачений є особою похилого віку, (1942 р.н.) має статус дитини війни, а з 1998 року перебуває на диспансерному обліку у лікарні з приводу: гіпертонії 2 ст 3-го ризику; стенокардії; сечокам`яної хвороби обох нирок, та інших хвороб і які потребують постійного лікування.

Звертає увагу на те, що судом першої інстанції не взято до уваги відшкодування потерпілій стороні матеріальних збитків завданих злочином і що обвинувачений не заперечував проти відшкодування моральної шкоди, з його доходів.

При вирішенні цивільного позову, суд першої інстанції, не врахував майновий стан обвинуваченого, про те що у червні місяці 2014 року його будинок, де він проживав разом із своєю дружиною-пенсіонеркою, знищено пожежею і постановив стягнути, на думку захисника надмірний розмір моральної шкоди, а саме в сумі 70 000 грн., не взявши до уваги, що обвинувачений погоджувався на стягнення з нього моральної шкоди в сумі 50 000 грн.

Захисник стверджує, що судом не надано належної оцінки обставинам, які пом`якшують покарання обвинуваченого, а саме те, що ОСОБА_8 , як на досудовому розслідуванні так і в судовому засіданні у повному обсязі визнав свою вину та щиро висловлював каяття з приводу скоєного, про те суд у вироку чомусь вказав, що обвинувачений «в скоєному в основному розкаявся», не враховано що обвинувачений до кримінальної відповідальності притягується вперше, активно сприяв розкриттю злочину, сприяв встановленню істини у справі, на обліку у лікаря нарколога та психіатра не знаходиться, позитивно характеризується за місцем свого проживання.

Захисник просить дослідивши матеріали, які характеризують обвинуваченого, вирок суду змінити у зв`язку з неправильним застосуванням закону України про кримінальну відповідальність, істотним порушенням кримінального процесуального закону та невідповідністю призначеного покарання ступеню тяжкості кримінального правопорушення та особі обвинуваченого через суворість, пом`якшити призначене покарання до 5 років позбавлення волі, застосувавши правила ст.69 КК України і зменшити розмір стягнення моральної шкоди до 50 000 (п`ятидесяти тисяч) грн.

Заслухавши доповідь судді про зміст оскарженого судового рішення та доводи учасників судового провадження , викладені в апеляційних скаргах, пояснення обвинуваченого ОСОБА_8 і його захисника адвоката ОСОБА_9 на підтримку доводів поданих їх апеляційних скарг та заперечення з приводу задоволення апеляційних скарг потерпілої і прокурора; пояснення потерпілої ОСОБА_7 , на підтримку доводів поданої її та прокурором апеляційних скарг та заперечення на апеляційні скарги обвинуваченого і його захисника; думку прокурора, на підтримку доводів апеляційної скарги прокурора у кримінальному провадженні ОСОБА_10 , про часткове задоволення апеляційної скарги потерпілої та заперечення з приводу задоволення апеляційних скарг обвинуваченого і його захисника; провівши судові дебати, дослідивши матеріали справи та обговоривши доводи апеляційних скарг, колегія суддів вважає, що апеляційні скарги задоволенню не підлягають, з огляду на таке.

Висновок суду першої інстанції щодо доведеності винуватості ОСОБА_8 , у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого частиною 1 ст.115 КК України за обставин, викладених у вироку, ґрунтуються на сукупності зібраних і належно оцінених судом доказах і є правильними.

Зокрема, винуватість обвинуваченого в умисному протиправному заподіянні смерті потерпілій ОСОБА_11 , підтверджується: показаннями потерпілих ОСОБА_7 ОСОБА_13 , свідків ОСОБА_14 , ОСОБА_15 , ОСОБА_16 і ОСОБА_17 із яких убачається, що вбивство потерпілої ОСОБА_11 , вчинив обвинувачений ОСОБА_8 , на обличчі якого, руках та одязі, після злочину побачили сліди від крові.

Окрім того, вина ОСОБА_8 підтверджується й даними, що містяться у висновках судово медичних експертиз від 17 і 25 листопада 2014 року про те, що смерть ОСОБА_11 настала внаслідок відкритої черепно-мозкової травми з множинними переломами кісток склепіння та основи черепу, з травматичними субарахноїдальними крововиливами головного мозку та мозочку, які ускладнились набряком головного мозку, і які в комплексі по небезпечності для життя є тяжкими тілесними ушкодженнями, несумісними з життям ОСОБА_11 , (а.с. 25-33, 38-47) даними, що містяться у протоколах: огляду місяця пригоди, (а.с. 50-53) огляду трупу ( а.с.54-59) проведення слідчого експерименту ( а.с. 95-100) та іншими наведеними у судовому рішенні доказами і сумніву у їх достовірності немає.

Ці та інші наведені у вироку суду докази переконливо свідчать про те, що ОСОБА_8 винний у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого частиною 1 ст. 115 КК України та його діяння за цим законом кваліфіковано правильно.

Доводи апеляційної скарги обвинуваченого ОСОБА_8 , про те, що він наніс потерпілій тільки два удари лопатою, а чи наносив решту ударів не пам`ятає, на думку колегії суддів, є безпідставними, так як спростовуються даними які містяться в додатковій судовій медичній експертизі від 25 листопада 2014 року за № 239 проте що потерпілій було заподіяно біля 10 ударів по волосистій частині голови і 8 ударів по іншим частинам тіла. (а.с. 38-47). Крім того, з висновку стаціонарної судової психолого - психіатричної експертизи від 26 грудня 2014 року за № 43 видно, що обвинувачений ОСОБА_8 , в період часу до якого відноситься інкриміноване йому діяння, міг усвідомлювати свої дії і керувати ними.(а.с. 247-252)

Безпідставними є і доводи апеляційної скарги обвинуваченого ОСОБА_8 , про вчинення злочину в стані алкогольного сп`яніння. Як вбачається з вироку суду, суд першої інстанції не встановив, що обвинувачений ОСОБА_8 , вчинив злочин в стані алкогольно сп`яніння і в його провину ця обставина не ставиться. Суд не визнав таку обставину, і обставиною, що обтяжує його покарання, відповідно до частини 1 п. 13. ст. 67 КК України.

З приводу показань обвинуваченого ОСОБА_8 , що він наніс тільки два удари лопатою по потерпілій ОСОБА_11 , а як наносив решту ударів, він не пам`ятає, то даючи оцінку цим показанням, суду першої інстанції, у вироку вказав, що відсутність детальних показів обвинуваченого про кількість нанесених ударів потерпілій, і розцінює як дозволеним законом способом захисту. При цьому, суд не виключає, що відсутність детальних показань обвинуваченого може бути пов`язано з вживання обвинуваченим алкогольних напоїв після заподіяння смерті ОСОБА_11 , або з певним душевним потрясінням яке виникло у обвинуваченого після вчинення протиправних діянь. З такими висновками суду першої погоджується і колегія суддів.

Отже вважати, що судом неправильно застосований закон України про кримінальну відповідальність як про це зазначають у апеляційних скаргах сторони кримінального провадження, немає підстав.

Доводи апеляційних скарг потерпілої і прокурора про м`якість призначеного покарання, та доводи апеляційних скарг обвинуваченого і його захисника про суворість призначеного покарання, на думку колегії суддів, є безпідставними, оскільки призначене покарання, ОСОБА_8 відповідає вимогам ст. 50 і 65 КК України.

Як вбачається з вироку, призначаючи покарання, суд першої інстанції урахував, ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу ОСОБА_8 , який у скоєнні розкаявся, визнав свою провину, має пенсійний вік, раніше не судимий, його позитивні характеристики за місцем мешкання.

Визнання вини, відсутність судимостей, щире каяття, позитивну характеристики з місця мешкання, пенсійний вік, суд першої інтонації визнав обставинами, що пом`якшують покарання обвинуваченого, а обставиною, що обтяжує покарання, так це вчинення обвинуваченим ОСОБА_8 , кримінального правопорушення щодо особи похилого віку. Як зазначено у вироку, суд також прийняв до уваги і те, що обвинувачений відшкодував потерпілим заподіяні матеріальні збитки.

Доводи потерпілої та прокурора про те, що вбивство вчинено із малозначного приводу, з особливою жорстокістю, з приховуванням слідів злочину та знарядь вбивства свідчать про підвищену суспільну небезпеку особи ОСОБА_8 , на думку колегії суддів, не є підставою до висновку, що призначене судом першої інстанції, обвинуваченому ОСОБА_8 покарання, не відповідає тяжкості вчиненого злочину і особі обвинуваченого, через м`якість, оскільки, як вбачається з матеріалів кримінального провадження, обвинувачений ОСОБА_8 , як на досудовому розслідуванні так і в судовому засіданні у повному обсязі визнав свою вину та щиро розкаявся у скоєному, до кримінальної відповідальності притягується вперше, активно сприяв розкриттю злочину, сприяв встановленню істини у справі, висловлював своє вибачення перед потерпілими, а кваліфікуюча ознака умисне вбивство вчинене з особливою жорстокістю, у вину обвинуваченому, не ставилася.

Доводи апеляційної скарги прокурора про те, що при призначенні покарання суд, не прийняв до уваги правову позицію потерпілих ОСОБА_13 та ОСОБА_7 , які просили призначити ОСОБА_8 покарання наближеним до максимального розміру, передбаченого санкцією ч.1 ст.115 КК України не заслуговують на увагу, оскільки, в судовому засіданні, прокурор орієнтував суд на призначення покарання обвинуваченому 10 років позбавлення волі і з правовою позицією прокурора погодилися і потерпілі. Даних про те, що потерпілі наполягали на призначенні обвинуваченому максимальний розмір покарання передбачений частиною 1 ст. 115 КК України в журналі судового засідання немає. Крім того, призначене покарання у виді 10 років позбавлення волі, не є мінімальним покаранням санкції частини 1 ст.115 КК України.

Безпідставними є доводи захисника ОСОБА_9 і про те, що суд першої інстанції, при призначенні покарання не врахував, що обвинувачений ОСОБА_8 , є особою похилого віку та має статус дитини війни. Як вбачається з вироку суду, судом першої інстанції, визнав обставиною, що пом`якшує покарання обвинуваченого його пенсійний вік, а від так і те, що у віці 73 роки він має статус дитини війни і є особою похилого віку.

Доводи апеляційної скарги обвинуваченого про призначення більш м`якого покарання і його захисника про застосування ст. 69 КК України, на думку колегії суддів є безпідставними, з огляду на таке.

Згідно ст. 69 КК України за наявності кількох обставин, що пом`якшують покарання та істотно знижують ступінь тяжкості вчиненого злочину, з урахуванням особи винного суд, умотивувавши своє рішення, може призначити основне покарання, нижче від найнижчої межі, або перейти до іншого, більш м`якого виду основного покарання не зазначеного в санкції статі Особливої частини цього Кодексу за цей злочин.

Як вбачається з матеріалів кримінального провадження, захисник ОСОБА_9 надала судовим інстанціям першої та апеляційної інстанції тільки дані, що характеризують особу винного з позитивної сторони, про те, ці дані про особу винного, не є обставинами, які б істотно знижували (або зменшували ) ступінь тяжкості вчиненого ним особливо тяжкого насильницького злочину, наслідком якого настала смерть потерпілої ОСОБА_11 , таких обставин в кримінальному провадженні немає.

Таким чином, колегія суддів вважає, що обране та призначене покарання обвинуваченому ОСОБА_8 , є необхідним і достатнім для його виправлення та попередження від вчинення нових злочинів, а тому не можуть бути задоволені вимоги апеляційних скарг потерпілої ОСОБА_7 і прокурора про призначення обвинуваченому більш тяжкого покарання та доводи апеляційних скарг обвинуваченого та його захисника про застосування ст. 69 КК України і призначення більш м`якого покарання.

Стосовно доводів апеляційної скарги захисника, про надмірну суму стягнення у відшкодування моральної шкоди. У колегії суддів, не викликає сумніву те, що потерпілі ОСОБА_7 і ОСОБА_13 , внаслідок смерті їх матері ОСОБА_11 , отримали душевний біль та моральні страждання, а тому заподіяна їм моральна шкода, підлягає відшкодуванню з боку ОСОБА_8 . Суд першої інстанції, врахувавши фактичні обставини справи, наслідки від злочину, та у співвідношенні тяжкості вчиненого злочину і його наслідків на думку колегії суддів, прийшов до обґрунтованого висновку, що розмір моральної шкоди повинен становити 70 000 грн.

Доводи захисника ОСОБА_9 стосовно зменшення цієї суми до 50000 грн., внаслідок того, що у будинку у якому проживав ОСОБА_8 була пожежа (т.2 а.п.80) не заслуговують на увагу, оскільки це не має відношення до даного кримінального провадження.

Таким чином, колегія суддів, не встановила і істотних порушень вимог кримінального процесуального закону які б тягнули за собою зміну чи скасування вироку суду.

Керуючись ст..ст. 404, 405, 407, 409, 413, 419, 420 КПК України, колегія суддів апеляційного суду, -

УХВАЛИЛА:
Вирок Конотоського міськрайонного суду Сумської області від 26 січня 2015 року щодо ОСОБА_8 залишити без зміни, а апеляційні скарги обвинуваченого ОСОБА_8 , потерпілої ОСОБА_7 , прокурора у кримінальному провадженні ОСОБА_10 , і захисника ОСОБА_9 без задоволення.

Ухвала може бути оскаржена в касаційному порядку до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ на протязі 3-х місяців з дня її проголошення, а обвинуваченим ОСОБА_8 , який перебуває під вартою в цей же строк з дня вручення йому копії ухвали.

СУДДІ:
ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4