АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
__________________________________________________________________
Провадження № 11-кп/790/769/15 Головуючий І-ої інстанції
Справа №629/334/15-к ОСОБА_1
Категорія: ч.1 ст.317 КК України Доповідач: ОСОБА_2

УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 квітня 2015 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ апеляційного суду Харківської області у складі:
головуючого судді ОСОБА_3 ,

суддів ОСОБА_4 , ОСОБА_5 ,

при секретарі ОСОБА_6 ,

за участю: прокурора ОСОБА_7 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Харкові кримінальне провадження за апеляційною скаргою прокурора у кримінальному провадженні ОСОБА_8 на ухвалу Лозівського міськрайонного суду Харківської області від 23 лютого 2015 року, -
В С Т А Н О В И Л А :
Зазначеною ухвалою матеріали кримінального провадження №0000014 від 02.01.2015р. з обвинувальним актом у відношенні ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , за підозрою у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.317 КК України, постановлено повернути Лозівському міжрайонному прокурору Харківської області для виконання вимог ст.ст.291-293 КПК України.

Таке рішення суд мотивував тим, що слідчий та прокурор не виконали належним чином вимоги ст.9 КПК України, чим порушили право на захист обвинуваченого. Як вказано в ухвалі, доданий до обвинувального акту реєстр матеріалів досудового розслідування оформлений з порушенням вимог ч.2 ст.109 КПК України, в ньому не відображено ряд даних щодо прийнятих в ході досудового розслідування процесуальних рішень. Крім того, судом вказано на необхідність конкретизувати обвинувачення.

В апеляційній скарзі прокурор у кримінальному провадженні просить ухвалу скасувати у зв`язку з істотними порушеннями судом вимог кримінального процесуального закону та призначити новий розгляд у суді першої інстанції. Посилаючись на главу 27 КПК України, якою регламентовано проведення підготовчого судового засідання, параграфом 3 глави 28 КПК України, де визначено порядок надання доказів та їх дослідження, а також ст.368 КПК України, якою визначені питання, що вирішуються судом при ухваленні вироку, прокурор вказує, що суд, незважаючи на вказані вимоги закону, надав оцінку викладеним в обвинувальному акті обставинам, які підлягають перевірці безпосередньо під час судового розгляду. Прокурор вважає, що при фактичному викладі та кваліфікації дій ОСОБА_9 в обвинувальному акті зазначено всі обставини вчинення кримінального правопорушення, умисел та мотив, а реєстр матеріалів досудового розслідування відповідає вимогам ст.109 КПК України. Також прокурор посилається на думку обвинуваченого щодо можливості призначення судового розгляду. Таким чином, прокурор вважає викладені в ухвалі посилання на порушення прокурором вимог ст.291 КПК України формальною підставою для повернення обвинувального акту, що не сприяє повному, всебічному та об`єктивному встановленню обставин кримінального правопорушення та поновленню порушених конституційних прав громадян, особливо потерпілих.
Заслухавши доповідь судді, прокурора який підтримав доводи апеляційної скарги та просив скасувати ухвалу суду, дослідивши матеріали кримінального провадження та перевіривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів приходить до наступних висновків.
Відповідно до положень п.3 ч.3 ст.314 КПК України у підготовчому судовому засіданні суд має право прийняти рішення про повернення обвинувального акта прокурору, якщо він не відповідає вимогам цього Кодексу. Тобто, після отримання обвинувального акта суд зобов`язаний перевірити матеріали кримінального провадження, з`ясувати достатність фактичних і юридичних підстав для прийняття одного з рішень, передбачених ч.3 ст.314 КПК України, та вирішити питання, пов`язані з підготовкою кримінального провадження до судового розгляду. Завданням підготовчого провадження є процесуальне та організаційне забезпечення проведення судового розгляду. Згідно з п.5 ч.2 ст.291 КПК України обвинувальний акт має містити виклад фактичних обставин кримінального правопорушення, які прокурор вважає встановленими, правову кваліфікацію кримінального правопорушення з посиланням на положення закону і статті (частини статті) закону України про кримінальну відповідальність та формулювання обвинувачення.

Як вказано в ухвалі суду, реєстр матеріалів кримінального провадження не містить даних щодо прийняття законних і неупереджених процесуальних рішень та надання належної правової оцінки діям свідків, які, згідно з обвинувальним актом, разом з обвинуваченим виготовляли та вживали психотропні речовини, що є неприпустимим.

Крім того, в ухвалі вказано, що доданий до обвинувального акту реєстр матеріалів досудового розслідування не містить відомостей про здійснення всіх процесуальних дій й часу їх проведення, прийнятих процесуальних рішень та їх реквізитів, а внесення відомостей до реєстру здійснено без дотримання вимог ч.2 ст.109 КПК України, без чіткого розмежування в реєстрі відповідної процесуальної дії або прийнятого процесуального рішення в тій послідовності, що встановлений в КПК України, а сам реєстр не підписаний слідчим.

Суд також вказав на те, що в реєстрі зазначено про повідомлення ОСОБА_9 в порядку ч.6 ст.290 КПК України, однак слідчим та прокурором не виконані належним чином вимоги даної статті, до того ж з наданих суду документів не вбачається, що ОСОБА_9 був призначений захисник в порядку ст.54 КПК України або ж винесено ухвалу про відмову від залучення захисника.

Також в рішенні суду зазначено, що всупереч вимогам ч.1 ст.290 КПК України щодо повідомлення стороні захисту про завершення досудового розслідування та надання доступу до матеріалів досудового розслідування, в розділі ІІ «Прийняті в ході досудового розслідування процесуальні рішення» реєстру взагалі не вбачається, що прокурором виносилось доручення, яке б надавало слідчому можливість відкрити матеріали іншій стороні для ознайомлення, що має суттєве значення для захисту ОСОБА_9 в суді. Крім того, в п.8 цього розділу реєстру вказано про складання обвинувального акту 31.01.2015р. слідчим, однак не вказана санкція прокурора; в п.13 не міститься відомостей про внесення до Єдиного реєстру досудових розслідувань часу повідомлення ОСОБА_9 про підозру та правову кваліфікацію кримінального правопорушення, у вчиненні якого він підозрюється, із зазначенням статті (частини статті) закону України про кримінальну відповідальність, що не може свідчити про виконання вимог ч.4 ст.278 КПК України. Також, всупереч вимогам ч.3 ст.283 КПК України, реєстр не містить даних про внесення прокурором до Єдиного реєстру досудових розслідувань відомостей про закінчення досудового розслідування, що свідчить про недодержання прокурором положень щодо форми закінчення досудового розслідування, як обов`язкової стадії кримінального провадження.

Крім того, судом доручено конкретизувати обвинувальний акт у відношенні ОСОБА_9 , та встановити, кому саме належить на праві власності квартира АДРЕСА_1 , де ОСОБА_9 , згідно з обвинувальним актом, надавав приміщення ОСОБА_10 та ОСОБА_11 для незаконного виготовлення та вживання психотропних речовин, оскільки, як вбачається з обвинувального акту, ОСОБА_9 зареєстрований за іншою адресою, а тому необхідно встановити власника квартири і допитати у якості свідка. Судом також вказано про необхідність належним чином вивчити особу ОСОБА_9 , в подальшому вручити йому під розписку копію обвинувального акту, заповнити реєстр матеріалів досудового розслідування відповідно до вимог КПК України, відібрати відповідні розписки.

На підставі викладеного суд дійшов висновку про неповноту реєстру та його невідповідність вимогам ст.109 КПК України, що також стало підставою для повернення даного обвинувального акта прокурору. Колегія суддів погоджується з такими висновками, та вважає що суд першої інстанції вірно встановив допущені органом досудового слідства порушення кримінального процесуального закону, які мають суттєве значення для прийняття законного та обгрунтованого судового рішення в даній справі, а саме порушення вимог ст. 291 КПК України за наявності яких ухвалив правильне та законне рішення про повернення обвинувального акту прокурору відповідно до вимог ст. 314 КПК України.

В той же час наведені прокурором у апеляційній скарзі доводи є непереконливими, носять формальний характер, і тому не можуть бути підставами для скасування рішення місцевого суду, яке направлене на виконання завдань кримінального провадження, передбачених ст. 2 КПК України, та його здійснення у відповідності до загальних засад, зокрема передбачених ст. 9 КПК України, в першу чергу органами досудового розслідування і прокурором з тим, щоб в подальшому ці ж завдання належно могли бути виконані судом.
На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 404, 405, 407 КПК України, колегія суддів,-
ПОСТАНОВИЛА:
Апеляційну скаргу прокурора у кримінальному провадженні ОСОБА_8 залишити без задоволення, а ухвалу Лозівського міськрайонного суду Харківської області від 23 лютого 2015 року, якою матеріали кримінального провадження №0000014 від 02.01.2015р. з обвинувальним актом у відношенні ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , за підозрою у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.317 КК України, постановлено повернути Лозівському міжрайонному прокурору Харківської області для виконання вимог ст.ст.291-293 КПК України - залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення і касаційному оскарженню не підлягає.
Судді:

_________________ _________________ _________________

ОСОБА_2 ОСОБА_4 ОСОБА_5