Ухвала

іменем україни

Колегія суддів Судової палати у кримінальних справах

Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ у складі:

головуючого : ОСОБА_4,

суддів: ОСОБА_5, ОСОБА_6,

з участю прокурора ОСОБА_7,

захисника ОСОБА_1,

засудженого ОСОБА_2

розглянула в судовому засіданні 16 квітня 2015 року в м. Києві кримінальну справу відносно ОСОБА_2 за касаційними скаргами прокурора, який брав участь у розгляді справи судом апеляційної інстанції, та засудженого ОСОБА_2 на вирок Уманського міськрайонного суду Черкаської області від 06 червня 2012 року та ухвалу Апеляційного суду Черкаської області від 04 лютого 2014 року.

Вироком Уманського міськрайонного суду Черкаської області від 06 червня 2012 року

ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, громадянина України, раніше неодноразово судимого, останній раз

16 серпня 2007 року вироком Уманського міськрайонного суду до 2 років обмеження волі, звільненого на підставі ст. 75 КК від відбування покарання з випробуванням з іспитовим строком 2 роки,

засуджено за ч. 1 ст. 115 КК до покарання у виді позбавлення волі на строк 11 років.

На підставі ст. ст. 71, 72 КК ОСОБА_2 до призначеного судом покарання частково приєднано невідбуту частину покарання за вироком від 16.08.2007 року, та остаточно визначено покарання у виді позбавлення волі на строк 11 років 3 місяці.

Вироком вирішено питання про стягнення судових витрат та про речові докази.

Апеляційним судом Черкаської області залишено без зміни зазначений вирок місцевого суду.

Згідно з вироком суду ОСОБА_2 визнаний винним та засуджений за те, що він 15 липня 2009 року близько 13 год., знаходячись біля приміщення літньої кухні у дворі буд. АДРЕСА_1, перебуваючи у стані алкогольного сп'яніння, в ході конфлікту на ґрунті раптово виниклих неприязних відносин, який переріс у бійку з ОСОБА_3, діючи умисно та цілеспрямовано, з метою заподіяння смерті іншій особі, наніс один удар ножем в область грудей ОСОБА_3, чим спричинив тяжкі тілесні ушкодження, які є небезпечні для життя, від яких ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_2 помер в приміщенні Уманської міської лікарні.

У касаційній скарзі прокурор просить ухвалу апеляційного суду скасувати через істотні порушення вимог кримінально-процесуального закону, неправильне застосування кримінального закону та невідповідність призначеного покарання тяжкості вчиненого злочину та особі засудженого внаслідок м'якості, кримінальну справу направити на новий апеляційний розгляд. При цьому посилається на те, що ухвала апеляційного суду щодо законності призначеного засудженому покарання належним чином не мотивована та не відповідає вимогам ст. 377 КПК 1960 року; що суди, всупереч вимогам ст. ст. 50, 65 КК, не звернули уваги на ступінь тяжкості вчиненого злочину, що ОСОБА_2 неодноразово судимий, судимості не погашені, що у вчиненому не розкаявся, вину не визнав, збитки не відшкодував.

У касаційній скарзі засуджений ОСОБА_2 просить судові рішення скасувати, кримінальну справу направити на новий судовий розгляд. При цьому посилається на те, що умислу на вбивство потерпілого у нього не було, що він захищався від неправомірних дій останнього; зазначає, що судом не встановлено місця вчинення злочину, способу його вчинення, мотиву та інші обставини у справі, не розмежовано вчинення умисного вбивства від заподіяння тяжких тілесних ушкоджень. Зазначає, також, про порушення його права на захист в ході досудового слідства. Крім того посилається, що суд апеляційної інстанції не перевірив належним чином доводів його апеляції та не усунув суперечностей у показах свідків.

Заслухавши доповідь судді, прокурора, який вважав судові рішення законними, засудженого ОСОБА_2 та його захисника ОСОБА_1, які підтримали касаційну скаргу засудженого, перевіривши матеріали справи, обговоривши доводи касаційних скарг, колегія суддів вважає, що касаційні скарги підлягають частковому задоволенню, ухвала апеляційного суду - скасуванню з направленням справи на новий апеляційний розгляд з таких підстав.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 398 КПК 1960 року, підставою для скасування вироку, ухвали чи постанови є істотне порушення вимог кримінально-процесуального закону.

Суд першої інстанції, розглянувши матеріали кримінальної справи, визнав ОСОБА_2 винним у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 115 КК.

На вирок суду прокурором та засудженим ОСОБА_2 подані апеляції.

Прокурор в апеляції наводив доводи, у тому числі і ті, які є аналогічні доводам касаційної скарги прокурора, та просив вирок суду скасувати через невідповідність призначеного покарання тяжкості вчиненого злочину та особі засудженого внаслідок м'якості і постановити новий вирок. При цьому посилався на те, що судом при призначенні покарання належним чином не враховано ступінь тяжкості вчиненого злочину, дані про особу засудженого, конкретні обставини справи.

Засуджений ОСОБА_2 в апеляції та доповненнях до неї посилався на неповноту та однобічність досудового та судового слідства, наводив доводи, у тому числі аналогічні доводам його касаційної скарги, та просив вирок суду скасувати. При цьому зазначав про невірну кваліфікацію його дій за ч. 1 ст. 115 КК і просив перекваліфікувати його дії на ст. 119 КК чи ст. 121 КК, оскільки умислу на вбивство потерпілого у нього не було. Крім того просив пом'якшити призначене йому покарання.

Апеляційний суд, переглянувши кримінальну справу за вказаними апеляціями, дійшов висновку про їх безпідставність та залишив вирок суду без зміни.

Згідно з вимогами ст. 377 КПК 1960 року в ухвалі апеляційного суду має бути зазначено: суть апеляції; короткий виклад пояснень осіб, які брали участь у засіданні; докладні мотиви прийнятого рішення. При залишенні апеляції без задоволення в ухвалі апеляційного суду мають бути зазначені підстави, через які апеляцію визнано необґрунтованою.

Разом з тим вказаних вимог кримінально-процесуального закону суд апеляційної інстанції не виконав, доводів, викладених в апеляції засудженого, у тому числі, аналогічних доводам його касаційної скарги, зокрема, щодо невірності кваліфікації його дій за ст. 115 КК, щодо відсутності в його діях умислу на вбивство потерпілого, а також щодо невідповідності висновків суду фактичним обставинам справи, суд апеляційної інстанції належним чином не перевірив та відповідних мотивів на їх спростування не навів.

Поряд з цим апеляційний суд не дав в ухвалі і вичерпної відповіді на доводи апеляції прокурора та не зазначив мотивованої підстави, з яких визнав ці доводи необґрунтованими.

За положеннями ст. 399 КПК 1960 року вказівки суду, який розглянув справу в касаційному порядку, є обов'язковими для органів дізнання чи досудового слідства при додатковому розслідуванні і суду першої чи апеляційної інстанції при повторному розгляді справи.

Ухвалою Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 12 листопада 2013 року скасовано ухвалу Апеляційного суду від 23 жовтня 2012 року у вказаній кримінальній справі відносно ОСОБА_2 і справу направлено на новий апеляційний розгляд. При цьому в ухвалі суду касаційної інстанції зазначено як про необхідність перевірки апеляційним судом при новому розгляді справи всіх доводів, наведених в апеляціях прокурора та засудженого, так і про необхідність перевірки доводів наведених у їх касаційних скаргах, за результатами розгляду яких було постановлено вказану ухвалу суду касаційної інстанції.

Поряд з цим, апеляційний суд вказівки суду касаційної інстанції належним чином не виконав. Доводи зазначених касаційних скарг, у тому числі і ті, які є аналогічні доводам апеляцій засудженого і прокурора, виклав узагальнено, належним чином не перевірив їх обґрунтованість та, як наслідок, відповідних мотивів в ухвалі не навів.

Вказані порушення, на думку колегії суддів, є такими, що істотно вплинули на правильність прийняття рішення по справі в апеляційній інстанції.

Виходячи з того, що ухвала апеляційного суду постановлена з порушенням вимог кримінально-процесуального закону, вона підлягає скасуванню, справа - направленню на новий апеляційний розгляд, а касаційні скарги прокурора та засудженого - частковому задоволенню.

Під час нового розгляду суду апеляційної інстанції необхідно усунути вказані недоліки, повно і всебічно перевірити всі доводи поданих прокурором та засудженим ОСОБА_2 апеляцій на вирок місцевого суду, розглянути питання щодо обґрунтованості доводів їх касаційних скарг, та постановити рішення з дотриманням усіх вимог кримінально-процесуального закону.

На підставі наведеного, керуючись ст. ст. 394 - 396 КПК 1960 року, п. п. 11, 15 розділу ХІ «Перехідні положення» КПК, колегія суддів

у х в а л и л а:

Касаційні скарги прокурора, який брав участь у розгляді справи судом апеляційної інстанції, та засудженого ОСОБА_2 задовольнити частково.

Ухвалу Апеляційного суду Черкаської області від 04 лютого 2014 року відносно ОСОБА_2 - скасувати, справу направити на новий апеляційний розгляд.

Судді:

ОСОБА_5 ОСОБА_4 ОСОБА_6