АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ПОЛТАВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 11/1690/346/2012
Головуючий по 1-й інстанції Альошина
Суддя-доповідач: Лісіченко Л. М.
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03 квітня 2012 року
м.Полтава

Колегія суддів судової палати у
кримінальних справах Апеляційного
суду Полтавської області в складі:

Головуючого - судді Лісіченко Л.М.

Суддів - Нізельковської Л.В., Харлан Н.М..

З участю прокурора - Акулової С.М.

Представників цивільних позивачів -
ОСОБА_2, ОСОБА_3

Захисника - адвоката ОСОБА_4

розглянула у відкритому судовому
засіданні в м. Полтава кримінальну
справу за апеляцією помічника
Миргородського міжрайонного прокурора
на постанову Миргородського
міськрайонного суду Полтавської
області від 26 січня 2012 року.

Цією постановою кримінальну
справу про обвинувачення ОСОБА_5 за ч.4
ст.187; п.6 ч.2 ст.115 КК України, ОСОБА_6 за ч.2
ст.185; ч.3 ст.185; ч.3 ст.187 КК України,
ОСОБА_7, ОСОБА_8 за ч.3 ст.187 КК України,
ОСОБА_9 за ч.3 ст.186 КК України з
попереднього розгляду повернуто
прокурору Полтавської області для
усунення недоліків в порядку ст.249-1 КПК
України.

Повертаючи справу прокурору суд
вказав, що обвинувальний висновок не
відповідає вимогам ст.228-232 КПК України.

Зокрема:

- в обвинувальному висновку не
вказано хто з обвинувачених за якою
статтею обвинувачується;

- біля обвинувального висновку
відсутня довідка про рух справи;

- обвинувальний висновок є
неконкретним, оскільки по епізоду
29.07.2011 року не вказано хто з
обвинувачених, куди і скільки ударів
наніс, в обвинуваченні ОСОБА_6 по цьому
ж епізоду не зазначена роль ОСОБА_7;

- в анкетних даних обвинувачених
ОСОБА_6, ОСОБА_7 не вказана його
судимість, а щодо ОСОБА_5 відсутня
довідка про його умовно-дострокове
звільнення;

- в протоколі допиту в якості
обвинувачених ОСОБА_8 та ОСОБА_6
вказано, що вони обвинувачуються за ч.4
ст.187 КК України, тоді як фактично
обвинувачення їм пред'явлене за ч.3 ст.187
КК України;

- не перевірені та не приєднані до
справи матеріали за заявою ОСОБА_8 про
застосування до нього тиску
працівниками міліції, які постановою
слідчого виділені в окреме
провадження.

В апеляції помічник Миргородського
міжрайонного прокурора просить
скасувати постанову суду як незаконну
у зв'язку з істотним порушенням норм
кримінально-процесуального закону, а
справу направити на новий судовий
розгляд, оскільки висновки суду про
невідповідність обвинувального
висновку вимогам ст.223 КПК України є
передчасними.

Інші учасники судового процесу
постанову не оскаржили.

Колегія суддів, заслухавши доповідь
судді апеляційного суду, думку
прокурора, який апеляцію підтримав і
просив скасувати постанову суду як
незаконну з вищенаведених підстав, а
справу направити на новий судовий
розгляд в той же суд, міркування
представника цивільного позивача
ОСОБА_2, який підтримав апеляцію
прокурора і вважає постанову суду
передчасною, заперечення проти
апеляції представника цивільного
позивача ОСОБА_3 та захисника - адвоката
ОСОБА_4, які просили постанову суду
залишити без зміни, а апеляцію
прокурора - без задоволення,
перевіривши матеріали справи та доводи
апеляції, приходить до висновку, що
вона підлягає задоволенню з наступних
підстав.

Відповідно до вимог ст.249-1 КПК України
суддя своєю постановою повертає справу
прокурору у разі, якщо прокурором були
суттєво порушені вимоги статей 228-232 КПК
України, для усунення виявлених
порушень.

Пунктом 11 постанови Пленуму Верховного
Суду України «Про практику
застосування
кримінально-процесуального
законодавства при попередньому
розгляді кримінальних справ у судах
першої інстанції» визначено, що
суттєвими порушеннями при складанні
обвинувального висновку, правильність
якого повинен перевірити прокурор,
слід вважати такі порушення вимог
статей 223, 224 КПК України, які виключають
можливість здійснення обвинуваченим
свого захисту і можливість прийняття
судом законного рішення у справі з
урахуванням такого обвинувального
висновку.

До таких порушень судом слід відносити
випадки, коли обвинувальний висновок
не затверджено прокурором або
затверджено тим прокурором, який не
вправі був це робити; коли
обвинувачення, викладене в
обвинувальному висновку, істотно
відрізняється від формулювання,
наведеного в постанові про притягнення
особи як обвинуваченого; коли в
обвинувальному висновку не зазначені
докази, що підтверджують пред'явлене
обвинувачення або в ньому містяться
посилання на докази, яких немає в
справі; коли в обвинувальному висновку
містяться висновки, що протирічать
один одному.

У постанові про повернення справи
прокурору суддя має зазначити, при
здійсненні яких саме процесуальних дій
чи прийнятті яких саме процесуальних
рішень прокурор допустив порушення
закону і якого саме, навести доводи на
користь того, що ці порушення є
суттєвими.

Як убачається з матеріалів справи суд
вищевикладені вимоги закону не виконав
і передчасно повернув справу прокурору
з підстав, які не можна вважати
суттєвими порушеннями норм КПК
України, які перешкоджають суду
прийняти законне рішення по справі.

Так, висновки суду про те, що в
обвинувальному висновку не вказано хто
з обвинувачених за якою статтею
обвинувачується безпідставні,
оскільки обвинувачення кожного з них
сформульовано так, як і в постановах
про його пред'явлення, а перерахування
всіх статтей обвинувачення на
титульному листі томів справи не
перешкоджає розгляду справи по суті, як
і відсутність довідки про рух справи.

Суперечності ж щодо формулювання
обвинувачення кожного з суб'єктів
неможливо усунути шляхом повернення
справи прокурору на підставі ст.249-1 КПК
України зі стадії попереднього
розгляду, а в разі необхідності, можуть
бути усунуті шляхом направлення справи
на додаткове розслідування.

Передчасним колегія суддів вважає і
висновок суду про неконкретність
пред'явленого обвинувачення, оскільки
об'єм пред'явленого обвинувачення та
доведеність винуватості чи
невинуватості у вчиненні злочинів може
бути перевірений судом лише шляхом
судового слідства.

Відсутність в анкетних даних ОСОБА_6 та
ОСОБА_7 відомостей про судимості також
не перешкоджає судовому розгляду
справи по суті, а довідка ВК чи
постанова суду про умовно-дострокове
звільнення ОСОБА_5 у 1997 році за
необхідності може бути витребувана
судом.

Не суттєвини та такими, що не
перешкоджають призначенню справи до
судового розгляду колегія суддів
вважає розбіжності в постанові про
пред'явлення обвинувачення та
протоколі допиту в якості
обвинувачених ОСОБА_6 та ОСОБА_8 з
приводу частини статті КК за якою вони
обвинувачуються.

Матеріали перевірки заяви ОСОБА_8 про
застосування до нього недозволених
методів слідства можуть бути
витребувані судом під час судового
слідства, і саме на цій стадії розгляду
справи суд може дати оцінку як заяві
особи, так і матеріалам перевірки.

Враховуючи вищевикладене колегія
суддів дійшла висновку, що постанова
суду про повернення кримінальної
справи прокурору для усунення
недоліків підлягає скасуванню, справу
слід направити на новий судовий
розгляд зі стадії попереднього
розгляду в той же суд, задовольнивши
апеляцію прокурора.

На підставі викладеного, керуючись
ст.ст. 365, 366, 382 КПК України, колегія
суддів,-

У Х В А Л И Л А :

Апеляцію помічника Миргородського
міжрайонного прокурора Полтавської
області задовольнити.

Постанову Миргородського
міськрайонного суду Полтавської
області від 26 січня 2012 року про
повернення кримінальнуої справи про
обвинувачення ОСОБА_5 за ч.4 ст.187; п.6 ч.2
ст.115 КК України, ОСОБА_6 за ч.2 ст.185; ч.3
ст.185; ч.3 ст.187 КК України, ОСОБА_7, ОСОБА_8
за ч.3 ст.187 КК України, ОСОБА_9 за ч.3 ст.186
КК України прокурору Полтавської
області на доопрацювання, скасувати, а
справу направити на новий судовий
розгляд в той же суд зі стадії
попереднього розгляду.

Головуючий: Л. М. Лісіченко

Судді: