Провадження № 274/6488/14-к
ВИРОК Провадження № 1-кп/0274/114/15
І м е н е м У к р а ї н и
08.05.2015 року м. Бердичів
Бердичівський міськрайонний суд Житомирської області в складі:
головуючого - судді . . . . . . . ОСОБА_1
за участі секретарів . . . . . . . . ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні кримінальне провадження № 274/6488/14-к про обвинувачення
ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Бердичева Житомирської області, громадянина України, з повною загальною середньою освітою, розлученого, непрацюючого, проживаючого та зареєстрованого в АДРЕСА_1 , раніше судимого на час скоєння злочинів: 1) 17.11.99 Бердичівським міським судом Житомирської області за ст.ст. 140 ч. 2, 44, 46-1 КК України (в ред. 1960 р.) на 2 роки позбавлення волі без конфіскації майна з відстрочкою виконання вироку на 1 рік без сплати штрафу; 2) 06.07.00 Бердичівським міським судом Житомирської області за ст.ст. 140 ч. 3, 43 КК України (в ред. 1960 р.) на 3 роки 2 місяці позбавлення волі з конфіскацією всього належного йому майна; 3) 29.10.02 Козятинським районним судом Вінницької області за ст.ст. 187 ч. 3, 71 КК України на 8 років позбавлення волі з конфіскацією всього особистого майна; 4) 26.06.03 Бердичівським міським судом Житомирської області за ст.ст. 304, 185 ч. 3, 187 ч. 3, 187 ч. 4, 70, 70 ч. 4 КК України на 9 років 6 місяців позбавлення волі з конфіскацією належного майна, також на даний час ще судимого 24.11.14 Бердичівським міськрайонним судом за ст.ст. 307 ч. 2, 69 ч. 1 КК України на 4 роки позбавлення волі з конфіскацією всього належного йому особистого майна,
за ст.ст. 185 ч. 2, 190 ч. 2, 186 ч. 3 КК України,
за участі прокурорів . . . . . . . ОСОБА_6 , ОСОБА_7
потерпілих . . . . . . . . ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10
захисника . . . . . . . . . . . . . . . . ОСОБА_11
обвинуваченого . . . . . . . . . . . ОСОБА_5 ,
30 жовтня 2014 року близько 23 години ОСОБА_5 , будучи особою, яка раніше вчинила злочини, передбачені статтями 185, 187 КК України, прийшов до свого знайомого ОСОБА_8 , з яким знаходились в приміщенні літньої кухні за адресою: АДРЕСА_2 .
Знаходячись в приміщенні літньої кухні, ОСОБА_5 на столі помітив ноутбук Lenovo та мобільний телефон Nokia 6300, належні ОСОБА_8 , і вирішив їх викрасти.
Реалізуючи свій злочинний намір, ОСОБА_5 , скориставшись неуважністю господаря, який знаходився за ширмою, з метою таємного викрадення чужого майна підійшов до столу приміщення літньої кухні, з якого повторно таємно викрав майно, належне ОСОБА_8 , а саме: ноутбук Lenovo, вартістю 2599 гривень; мобільний телефон Nokia 6300, вартістю 100 гривень, споряджений сім-карткою оператора мобільного зв`язку «Київстар», вартістю 10 гривень, на рахунку якої знаходились гроші в сумі 35 гривень.
В результаті злочинних дій ОСОБА_5 потерпілому ОСОБА_8 заподіяно матеріальної шкоди на загальну суму 2744 гривні.
Крім того, 08 листопада 2014 року близько 17 години 20 хвилин ОСОБА_5 , будучи особою, яка раніше вчинила злочини, передбачені статтями 185, 187 КК України, під час руху в невстановленому слідством таксі з метою незаконного заволодіння чужим майном шляхом зловживання довірою попросив у своєї знайомої ОСОБА_9 передати йому мобільний телефон Huawei G610 під приводом здійснення дзвінка.
ОСОБА_9 , не знаючи про злочинні наміри ОСОБА_5 , передала тому свій мобільний телефон Huawei G610.
Отримавши мобільний телефон, ОСОБА_5 пройшов до магазину «ТРИДЕ», що по вул. Вінницькій, 71 в м. Бердичеві. Знаходячись у вказаному магазині, ОСОБА_5 , скориставшись неуважністю ОСОБА_9 , залишивши приміщення магазину, пішов, а мобільний телефон не повернув. Таким чином ОСОБА_5 шляхом зловживання довірою повторно заволодів майном, належним ОСОБА_9 , а саме мобільним телефоном Huawei G610, вартістю 4500 гривень, в якому знаходились сім-картка оператора мобільного зв`язку «Київстар», вартістю 10 гривень, на рахунку якої знаходились гроші в сумі 30 гривень, та сім-картка оператора мобільного зв`язку «МТС», вартістю 10 гривень, на рахунку якої знаходились гроші в сумі 5 гривень, а також шкіряним чохлом до мобільного телефону, вартістю 150 гривень.
В результаті злочинних дій ОСОБА_5 потерпілій ОСОБА_9 заподіяно матеріальної шкоди на загальну суму 4705 гривень.
Також 15 листопада 2014 року близько 11 години 20 хвилин ОСОБА_5 , будучи особою, яка раніше вчинила злочини, передбачені статтями 185, 187, 190 КК України, з метою відкритого викрадення чужого майна підійшов до квартири АДРЕСА_3 та постукав у двері. Коли на стук відкрила замок дверей мешканка квартири ОСОБА_10 , ОСОБА_5 шляхом ривка потягнув двері на себе. ОСОБА_10 , намагаючись перешкодити незаконному проникненню ОСОБА_5 до квартири, стала закривати двері. В цей час ОСОБА_5 , продовжуючи свої злочинні дії, рукою штовхнув у груди ОСОБА_10 , внаслідок чого та впала на підлогу і їй було спричинено фізичний біль. Після цього ОСОБА_5 через відкриті двері проник до квартири АДРЕСА_3 , де, реалізуючи свій злочинний намір, заштовхав потерпілу ОСОБА_10 до кімнати та, посадивши на диван, наказав мовчати. Далі ОСОБА_5 , таким чином застосувавши насильство, яке не є небезпечним для життя та здоров`я потерпілої, з полиці меблевої стінки повторно, відкрито викрав майно, належне ОСОБА_10 , а саме: ноутбук LENOVO IdeaPad G50, вартістю 3000 гривень; сумку до ноутбука Continent, вартістю 200 гривень.
Внаслідок злочинних дій ОСОБА_5 потерпілій ОСОБА_10 спричинено фізичний біль, а також заподіяно матеріальної шкоди на загальну суму 3200 гривень.
Кримінальна відповідальність за злочини, у вчиненні яких ОСОБА_5 визнається винуватим, передбачена статтями 185 ч. 2, 190 ч. 2, 186 ч. 3 КК України.
В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_5 свою вину у вчиненні інкримінованих йому злочину визнав повністю та пояснив, що десь в жовтні 2014 року він приїхав до потерпілого ОСОБА_8 . Потерпілий просив його привезти наркотик «фен» з ОСОБА_12 , але він відмовився, згодившись лише відвезти того до ОСОБА_12 . Він був на літній кухні потерпілого, а той в цей час мився у душовій за занавіскою. Тоді він взяв мобільний телефон і ноутбук ОСОБА_8 та, не очікуючи останнього, пішов з будинку. Мобільний телефон був Nokia 6300, а ноутбук - Lenovo. Вийшовши з будинку потерпілого, він замовив таксі та поїхав в Житомир. Наступного дня в ломбарді здав викрадене, гроші витратив на власні цілі. Щодо потерпілої ОСОБА_9 , то ту він знав десь місяць-півтора до події. Вона йому зателефонувала ввечері, попросила приїхати, привезти пива. Він взяв пива, приїхав, ОСОБА_9 була з семирічною дитиною. Вони з потерпілою попили пива, далі поїхали в ТЦ «Оноре де Бальзак», а потім спустились до «Дитячого світу». Йому потрібно було подзвонити знайомому за гроші, для чого він попросив у ОСОБА_9 телефон з картою мобільного оператора «Лайф». Взявши телефон, він вийшов з магазину, подзвонив. В цей час вирішив телефон потерпілій не повертати. Телефон потерпілої був Huawei. Сівши в таксі, він поїхав від магазину. Викрадений телефон він здав до ломбарду, отримані гроші витратив на власні потреби. З приводу заволодіння майном ОСОБА_10 може повідомити, що йому зателефонував знайомий ОСОБА_13 . Повідомив, що потрібно забрати гроші. Він приїхав до ОСОБА_14 , той розповів, що потрібно забрати борг, десь до 1000 грн. Приїхали до місця проживання ОСОБА_10 . Потерпілу він раніше бачив, але особисто знайомий не був. ОСОБА_14 сказав, що сам зайти не може, так як вона його знає. Тоді він підійшов до дверей квартири потерпілої, постукав. Вона відкрила двері, він її відштовхнув, зайшов в квартиру. Що саме говорив потерпілій, не пам`ятає, пам`ятає, що говорив, щоб та сіла на диван і її ніхто не чіпатиме. Грошей у потерпілої не було, і тому він забрав ноутбук тієї, як йому і сказав ОСОБА_14 . Разом з ноутбуком забрав і сумку до ноутбуку. Вийшовши з квартири ОСОБА_10 , викликав таксі. В подальшому викрадений ноутбук за його проханням в ломбард здала знайома ОСОБА_15 , яка не знала, що ноутбук крадений. Гроші від продажу витрачали разом з ОСОБА_14 . У скоєному він кається, просить суворо не карати.
Незважаючи на часткове невизнання вини обвинуваченим, а саме заволодіння майном ОСОБА_9 шляхом обману, а не таємним викраденням, винуватість ОСОБА_5 повністю підтверджується сукупністю зібраних та досліджених у судовому засіданні доказів.
1. За фактом таємного викрадення майна ОСОБА_8 винуватість ОСОБА_5 підтверджується:
· показаннями потерпілого ОСОБА_8 , який пояснив, що познайомились з ОСОБА_5 приблизно за місяць до інциденту через соцмережу «Однокласники». Зідзвонились, обвинувачений розповів, що перебуває в Житомирській тюрмі. Він дав зрозуміти, що не має бажання з тим мати справ, але через деякий час ОСОБА_5 йому знову передзвонив у припіднятому настрої. Повідомив, що його звільнили, запропонував зустрітись. Він назвав обвинуваченому нейтральне місце зустрічі. Зустрілись, поспілкувались, обвинувачений пожалівся на життя. В розмові ОСОБА_5 розповів, що батьки його дівчини також художники і запропонував познайомити. Він же відповів, що йому не до цього. Але через деякий час знову подзвонив обвинувачений, сказав, що його дівчина ОСОБА_16 цікавиться живописом, і він запросив їх до себе. Показав картини, зробив на замовлення портрет ОСОБА_16 . ОСОБА_5 з ОСОБА_16 приходили декілька разів, спонукали на вживання наркотиків. В день крадіжки, наприкінці жовтня 2014 року, у нього були друзі. І в цей день ОСОБА_17 протягом дня йому дзвонив, намагаючись витягнути з дому, але він відмовлявся. Обвинувачений дочекався, доки від нього не підуть гості, і близько 21 години зайшов. Він запитав у ОСОБА_5 , де ОСОБА_16 , і той відповів, що незабаром буде, а сам же приїхав на машині та пробив колесо, внаслідок чого йому потрібен розвідний ключ. Він подзвонив ОСОБА_16 і та підтвердила, що буде хвилин через 15. Тоді він сказав, що ще встигне помитись. Пішов в душ, який знаходиться в літній кухні, де і був ОСОБА_18 . На столі в літній кухні стояв ноутбук Lenovo, який він купував в 2010 році за 1000 доларів США, ставив програму, спеціально їздив до Польщі за орнаментами. Цей ноутбук був фактично роботою всього життя. Почув, що ноутбук припинив грати. Визирнувши з-за ширми, побачив, що обвинувачений дивиться в його бік. Запитав ОСОБА_5 , чи той не йде зустрічати ОСОБА_16 , та продовжив митись. Хвилини через дві відчув, що в кухні тихо. Виглянув та побачив, що вхідні двері привідкриті. Подумав, що обвинувачений пішов за ОСОБА_16 . Закрив вхідні двері та помітив, що зник ноутбук. Також не стало мобільного телефону Nokia 6300 з флеш-картою, сім-картою мобільного оператора «Київстар» та зарядним пристроєм. Згадав, що ОСОБА_5 з ОСОБА_16 називали адресу проживання останньої по АДРЕСА_4 . Знайшов матір ОСОБА_16 , пояснив ситуацію. Мати ОСОБА_16 запропонувала зателефонувати, повідомила, що прийшов він з проханням повернути ноутбук. Там кинули слухавку і на дзвінки більше не відповідали. Написали смс-повідомлення, відповіли, щоб він не хвилювався, а йшов додому. Тоді він попросив написати у відповіді-повідомленні, що о 08 годині він буде в міліції, і нехай його чекають з ноутбуком, і тоді він не напише заяви до міліції. Цього зроблено не було. Збитки йому не відшкодовано, майно не повернуто, тому просить цивільний позов задовольнити. При призначенні покарання просить призначити невеликий строк, але у колонії високого рівня безпеки, щоб обвинувачений відчув і зробив висновки;
· даними протоколу прийняття заяви про вчинене кримінальне правопорушення (або таке, що готується) від 31.10.14, з якого видно, що попереджений про кримінальну відповідальність за завідомо неправдиве повідомлення про вчинення злочину ОСОБА_8 заявив про крадіжку належних йому ноутбуку Lenovo та мобільного телефону Nokia 6300 з літньої кухні по пров. Березневому, 15 31.10.14 близько 23 год. 00 хв. Просить притягнути за це ОСОБА_5 до кримінальної відповідальності (т. 1, а.п. 10);
· даними протоколу огляду місця події від 21.11.14 з фототаблицею до нього, в ході якого зафіксовано місце скоєння злочину - оглянуто приміщення літньої кухні на території домоволодіння АДРЕСА_2 . Під час огляду зафіксовано місце розташування столу, з якого були викрадені ноутбук та мобільний телефон (т. 1, а.п. 33-36);
· даними довідки ТОВ „АЛЛО від 15.11.14, згідно з якою вартість ноутбуку Lenovo (б/в) станом на 15.11.14 становила 2599 грн. 00 коп. (т. 1, а.п. 27);
· даними довідки ФОП ОСОБА_19 від 15.11.14, згідно з якою вартість телефону Nokia 6300 становить 100 грн. 00 коп. (т. 1, а.п. 28);
· даними довідки магазину „Фокстрот, згідно з якою вартість сім-карти оператора „Київстар станом на 30.10.14 становила 10 гривень (т. 1, а.п. 29);
2. За фактом шахрайства стосовно ОСОБА_9 винуватість ОСОБА_20 підтверджується:
· показаннями потерпілої ОСОБА_9 , яка пояснила, що в листопаді 2014 року їй подзвонив знайомий ОСОБА_5 , напросився в гості. Прийшов, запропонував погуляти з дитиною. Поїхали, пили пиво. Близько 17 години замовили таксі та поїхали до «Дитячого світу». В таксі ОСОБА_5 попросив у неї мобільний телефон, щоб передзвонити, так як у нього закінчились гроші на рахунку. Передзвонив, поговорив з сестрою. Вона так зрозуміла, що після розмови телефон він мав повернути їй, але не повернув і вона подумала, що на цей номер йому передзвонять. Приїхавши, ОСОБА_5 з дитиною пішли в «Дитячий світ», а вона залишалась в таксі. Вхід до магазину лише один. Хвилин через п`ять вона зайшла до магазину. Дитина стояла біля входу, а ОСОБА_5 ніде не було. Син сказав, що обвинувачений йому сказав почекати. Обдивившись відділи, ОСОБА_5 не знайшла. Обвинувачений заволодів її телефоном Huawei, який вона купувала за 4670 грн. з лишком. В телефоні були сім-картки операторів мобільного зв`язку «Київстар» і «МТС» з коштами на рахунках, флеш-карта, чохол. З викраденого їй нічого не повернуто. При призначенні покарання обвинуваченому покладається на розсуд суду, претензій до обвинуваченого не має;
· даними протоколу прийняття заяви про вчинене кримінальне правопорушення (або таке, що готується) від 08.11.14, з якого видно, що попереджена про кримінальну відповідальність за завідомо неправдиве повідомлення про вчинення злочину ОСОБА_9 заявила про те, що 08.11.14 близько 17 год. 20 хв. ОСОБА_5 шляхом зловживання довірою заволодів її мобільним телефоном Huawei G610 в магазині „Дитячий світ, що по вул. Вінницькій в м. Бердичеві (т. 1, а.п. 38);
· даними копії гарантійного талону та упаковки від мобільного телефону Huawei G610, ІМЕІ НОМЕР_1 , в корпусі білого кольору, наданими потерпілою ОСОБА_9 на підтвердження наявності у неї викраденого ОСОБА_5 телефону (т. 1, а.п. 46, 47);
· даними довідки магазину „Фокстрот, згідно з якою станом на 08.11.14 вартість мобільного телефону Huawei G610 складала 4500 грн., сім-карти мобільного оператора „Київстар - 10 грн., сім-карти мобільного оператора „МТС - 10 грн., а шкіряного чохла до мобільного телефону - 150 грн. (т. 1, а.п. 51);
· даними листа ПТ „Ломбард „Скарбниця, відповідно до якого 08.11.14 о 19 год. 42 хв. ОСОБА_21 , яка є знайомою ОСОБА_5 і на прохання останнього здавала викрадені речі до ломбарду на свій паспорт, здала до ломбарду мобільний телефон Huawei G610, ІМЕІ НОМЕР_1 , належний потерпілій ОСОБА_9 (т. 1, а.п. 115);
3. За фактом відкритого викрадення майна ОСОБА_10 винуватість ОСОБА_5 підтверджується:
· показаннями потерпілої ОСОБА_10 , яка пояснила, що 15 листопада близько 11 години ранку вона перебувала одна у себе вдома по АДРЕСА_5 . В цей час постукали в двері. Було трохи лячно, і вона не відчинила. Але стукіт продовжувався кожні 5-10 хвилин, а потім постукали ще й у вікно. Тоді вона передзвонила сестрі ОСОБА_22 і повідомила, що хтось стукає, а вона боїться відчиняти. Сестра порадила викликати міліцію. Знову почувся стукіт у двері, але цього разу її покликали на ім`я. Вона подумала, що це хтось з сусідів. Відчинила, побачила ОСОБА_5 . Спитала до кого, він відповів, що до неї. Вона ще перепитала, чи він не помилився, але обвинувачений сказав, що знає її матір і запропонував до тієї передзвонити. На той час зв`язку з матір`ю не було. Тоді ОСОБА_5 запропонував поїхати разом до матері. Вона зателефонувала до сестри і та порадила дзвонити до міліції або зачинитись, що вона і зробила. Знову постукав обвинувачений і сказав, що хоче зв`язатись з її матір`ю. Тоді вона попросила у ОСОБА_5 документи. Той відповів, що вони у автомобілі та пішов. Вона в цей час увімкнула мобільний телефон в режим гучномовця, щоб чула сестра, одягнулась і вийшла подивитись, куди пішов обвинувачений. На вулиці стояло лише сіре таксі, в якому була якась дівчина. Повернулась до квартири, сказала сестрі, що не знає, куди дівся ОСОБА_5 . В цей час знову постукав обвинувачений і як тільки почув, що замок відчинився, відразу штовхнув її і вона впала на підлогу. ОСОБА_5 забрав у неї телефон, закривши їй рот, очі, щоб не дивилась. Позвав якусь дівчину на ім`я ОСОБА_23 , яку вона не побачила, але почула, що зачинились двері. Обвинувачений заштовхав її в іншу кімнату, сказав сісти на диван і що він їй нічого не зробить. Дістав скотч, щоб зв`язати руки. Спитав, де ноутбук, де зарядний пристрій до того. Також питав за гроші, але вона відповіла, що грошей немає. Далі ОСОБА_5 сказав їй залишатись на дивані, вона почула, як закриваються вхідні двері. Тоді вона встала, зачинилась на замок і передзвонила сестрі. Сестра сказала, що викликала міліцію, і хвилини через дві приїхала. З квартири обвинувачений забрав лише ноутбук LENOVO G50, вартістю 3000 грн., і сумку до ноутбуку, вартістю 200 грн. Більше нічого з квартири не пропало. Чому забирав речі ОСОБА_5 не пояснював. Вона боргів не має, в тому числі і сусіду ОСОБА_14 , який є знайомим обвинуваченого. ОСОБА_14 їй потім говорив, що нічого не знає про напад ОСОБА_5 . З викраденого їй нічого не повернуто. При призначенні міри покарання покладається на розсуд суду, цивільний позов просить задовольнити;
· показаннями свідка ОСОБА_24 , яка показала, що в середині листопада 2014 року близько 10-11 години ранку їй зателефонувала сестра ОСОБА_10 і повідомила, що до неї у квартиру стукає невідомий. Як вона зрозуміла, невідомий мав якісь справи з їхньою матір`ю. Тоді вона сказала сестрі попросити у невідомого документи і в телефоні почула, що невідомий погодився. ОСОБА_23 вийшла подивитись за ним. Далі незнайомий знову постукав до квартири, сестра відкрила двері, вона ще почула нецензурну лексику, а потім зв`язок перервався. Вона викликала міліцію і поїхала до сестри. Сестра пояснила, що коли відчинила замок, нападник увірвався, штовхнув її і вона впала. Далі невідомий посадив її на диван, ще хотів зв`язати руки скотчем. Обвинувачений запитав, де ноутбук, сестра показала. Нападник забрав ноутбук, сумку до ноутбуку і пішов. Також сестра казала, що у квартирі була ще якась жінка, яку невідомий називав ОСОБА_23 . Наскільки їй відомо, сестра боргів не має. Після нападу у сестри боліла шия, сестра приймала знеболювальні таблетки;
· даними протоколу прийняття заяви про вчинене кримінальне правопорушення (або таке, що готується) від 15.11.14, з якого вбачається, що попереджена про кримінальну відповідальність за завідомо неправдиве повідомлення про вчинення злочину ОСОБА_10 заявила про відкрите викрадення невідомою особою з приміщення квартири АДРЕСА_3 її ноутбуку „Леново 15.11.14 приблизно об 11 год. 30 хв. (т. 1, а.п. 55);
· даними протоколу огляду місця події від 15.11.14 з фототаблицею до нього, в ході якого зафіксовано місце скоєння злочину - оглянуто приміщення квартири АДРЕСА_3 . Під час огляду зафіксовано місце розташування меблевої стінки, де знаходився до викрадення ноутбук потерпілої (т. 1, а.п. 57-60);
· даними копії фіскального чеку від 16.12.13 на придбання потерпілою ОСОБА_10 в магазині „Ельдорадо ноутбуку LENOVO IdeaPad G50 з комплектуючими, в тому числі сумкою Continent, на загальну суму 4568 грн. 70 коп. (т. 1, а.п. 69);
· даними протоколу пред`явлення особи для впізнання за фотознімками від 17.11.14, при проведенні якого потерпіла ОСОБА_10 серед чотирьох пред`явлених їй для впізнання фотознімків впізнала знімок із зображенням ОСОБА_5 , як особи, яка відкрито викрала її ноутбук із сумкою 15.11.14 (т. 1, а.п. 70-71);
· даними довідки ДП „САВ-ІР, згідно з якою станом на 15.11.14 вартість ноутбуку LENOVO G50 складала 3000 грн., сумки для ноутбуку Continent - 200 грн. (т. 1, а.п. 113).
За клопотанням прокурора, проти задоволення якого не заперечили інші учасники судового розгляду, суд визнав недоцільним дослідження інших доказів щодо фактичних обставин, які ніким не оспорюються.
Показання обвинуваченого ОСОБА_5 про те, що на момент фактичного взяття мобільного телефону у потерпілої ОСОБА_9 у нього не було наміру заволодівати цим телефоном, суд розцінює як намагання виправдати свої дії в очах потерпілої, таким чином пом`якшивши ставлення до себе, хоча відповідно до кримінального закону в такому разі строк покарання за злочинні дії встановлено більший (п`ять проти трьох років позбавлення волі). Проаналізувавши докази в їхній сукупності (показання обвинуваченого, потерпілої ОСОБА_9 , лист з ломбарду) слід дійти висновку, що обвинувачений відходячи з телефоном потерпілої від останньої вже мав намір не повертати цей телефон. На це вказує як надуманий привід отримання телефону, на що вказують показання потерпілої, так і вся подальша поведінка обвинуваченого - протягом вкрай короткого проміжку часу він зник з магазину, залишивши маленьку дитину одну, а відразу після цього за допомогою знайомої вже здав телефон потерпілої до ломбарду.
На підставі викладеного, оцінивши наведені докази в їхній сукупності, суд вважає вину обвинуваченого ОСОБА_5 в межах висунутого обвинувачення доведеною повністю та кваліфікує його дії за ч. 2 ст. 185 КК України, як таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинене повторно; за ч. 2 ст. 190 КК України, як заволодіння чужим майном шляхом зловживання довірою (шахрайство), вчинене повторно; за ч. 3 ст. 186 КК України, як відкрите викрадення чужого майна (грабіж), поєднане з насильством, яке не є небезпечним для життя чи здоров`я потерпілого, вчинене повторно, поєднане з проникненням у житло.
Обставинами, що пом`якшують покарання обвинуваченому, суд визнає: щире каяття, активне сприяння розкриттю злочину.
Обставиною, яка обтяжує покарання обвинуваченому, суд визнає: рецидив злочинів, оскільки ОСОБА_25 вчинено нові умисні злочини за наявності судимості за умисний злочин, яка не враховувалась при кваліфікації його дій (ст. 304 КК України).
При призначенні покарання ОСОБА_26 суд керується загальними засадами призначення покарання - ст. 65 КК України, і враховує ступінь тяжкості вчинених ним злочинів, дані про особу винного та обставини, що пом`якшують і обтяжують його покарання.
Відповідно до ст. 12 ч.ч. 1, 3, 4 КК України злочин, передбачений ч. 3 ст. 186 КК України, є тяжким злочином, а злочини, передбачені ч. 2 ст. 185, ч. 2 ст. 190 КК України, є злочинами середньої тяжкості.
Обвинувачений раніше неодноразово судимий, в тому числі за вчинення корисливих злочинів, відбував покарання у виді позбавлення волі і на даний час також відбуває покарання у виді позбавлення волі, за невеликий проміжок часу після звільнення за місцем тимчасового проживання характеризувався посередньо, як особа, на яку скарг не надходило, не працював.
З урахуванням наведеного, зокрема того, що ОСОБА_5 раніше призначалось покарання у виді позбавлення волі за вчинення корисливих злочинів, однак висновків він для себе не зробив і після звільнення протягом вкрай невеликого проміжку часу знову вчинив ряд корисливих злочинів в період судового розгляду щодо нього декількох інших кримінальних проваджень, приймаючи до уваги санкції статей, суд приходить висновку, що виправлення та перевиховання обвинуваченого без ізоляції від суспільства неможливе. Враховуючи думку потерпілих, які не наполягають на суворості покарання, покладаючись у цьому питанні на розсуд суду, суд вважає за можливе не призначати йому покарання на максимальний строк позбавлення волі, визначений в санкціях статей. Остаточне покарання суд призначає з врахуванням вироку Бердичівського міськрайонного суду від 24.11.14. На думку суду саме призначене покарання є необхідним й достатнім для його виправлення та запобігання вчиненню нових злочинів.
Цивільні позови потерпілих ОСОБА_8 , ОСОБА_10 щодо стягнення матеріальної шкоди з обвинуваченого підлягають задоволенню в межах пред`явленого обвинувачення, оскільки доведені в ході судового розгляду дослідженими доказами разом із обвинуваченням, яке і є предметом судового розгляду. Питання відшкодування матеріальних збитків, що перевищують обсяг обвинувачення потерпілі можуть вирішити в порядку цивільного судочинства. Крім того, суд також задовольняє цивільні позови потерпілих ОСОБА_8 , ОСОБА_10 щодо стягнення з обвинуваченого ОСОБА_5 моральної шкоди в розмірі 2000 грн. на користь кожного з потерпілих. Вирішуючи питання щодо розміру відшкодування моральної шкоди суд враховує, що така шкода заподіяна злочинними діями обвинуваченого, враховує характер та обсяг душевних страждань потерпілих, які пережили душевні страждання, пов`язані з втратою відчуття безпеки у власному помешканні, змушені витратити зусилля на відновлення попереднього стану здоров`я, нематеріальних здобутків, пошуку викраденого майна і обвинуваченого. При цьому суд також виходить із засад розумності та справедливості, враховуючи майновий стан обвинуваченого, який не працює, зареєстрованого майна не має, та приймає до уваги розмір вартості викраденого майна, характер вчинених у відношенні потерпілих злочинних дій, які не пов`язані безпосередньо заподіянням моральної шкоди як особистості, а виключно у відношенні до майна потерпілих.
Дані про процесуальні витрати матеріали провадження не містять.
Підстав для обрання щодо обвинуваченого запобіжного заходу, враховуючи прийняття судом рішення в порядку, передбаченому статтями 537 п 12), 539 КПК України, а саме тимчасове залишення засудженого ОСОБА_5 у слідчому ізоляторі для судового розгляду, до набрання вироком законної сили суд не вбачає.
Керуючись статтями 373, 374 КПК України, суд
ОСОБА_5 визнати винуватим у пред`явленому обвинуваченні у скоєнні злочинів, передбачених статтями 185 ч. 2; 190 ч. 2, 186 ч. 3 КК України, та призначити йому покарання:
за ч. 2 ст. 185 КК України - у виді позбавлення волі на строк 2 (два) роки;
2) за ч. 2 ст. 190 КК України - у виді позбавлення волі на строк 2 (два) роки;
3) за ч. 3 ст. 186 КК України - у виді позбавлення волі на строк 4 (чотири) роки.
На підставі ч. 1 ст. 70 КК України за сукупністю злочинів шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим засудженому ОСОБА_5 призначити покарання у виді позбавлення волі на строк 4 (чотири) роки.
На підставі ч. 4 ст. 70 КК України за сукупністю злочинів шляхом часткового складання призначених покарань, призначених за цим вироком та вироком Бердичівського міськрайонного суду Житомирської області від 24 листопада 2014 року, визначає обвинуваченому ОСОБА_5 остаточне покарання у виді позбавлення волі на строк 5 (п`ять) років з конфіскацією всього належного йому особистого майна.
Початок строку відбуття призначеного покарання обвинуваченим ОСОБА_5 обчислювати з 24 листопада 2014 року, зарахувавши до строку відбування покарання час тримання ОСОБА_5 під вартою з 06 січня 2014 року до 31 січня 2014 року, а також з 18 листопада 2014 року до 24 листопада 2014 року у відповідності день тримання під вартою одному дню позбавлення волі.
Цивільний позов потерпілого ОСОБА_8 задовольнити частково. Стягнути з ОСОБА_5 на користь ОСОБА_8 2744 (дві тисячі сімсот сорок чотири) грн. 00 коп. матеріальної шкоди та 2000 (дві тисячі) грн. 00 коп. моральної шкоди.
Цивільний позов потерпілої ОСОБА_10 задовольнити частково. Стягнути з ОСОБА_5 на користь ОСОБА_10 3200 (три тисячі двісті) грн. 00 коп. матеріальної шкоди та 2000 (дві тисячі) грн. 00 коп. моральної шкоди.
Запобіжний захід до набрання вироком законної сили щодо обвинуваченого ОСОБА_5 - не обирати. До набрання законної сили залишається діяти ухвала Бердичівського міськрайонного суду від 30.12.14 про тимчасове залишення засудженого ОСОБА_5 у слідчому ізоляторі для судового розгляду цього кримінального провадження.
Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо він не скасований, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

На вирок протягом тридцяти днів з дня проголошення може бути подана апеляційна скарга до апеляційного суду Житомирської області через Бердичівський міськрайонний суд. Для особи, яка перебуває під вартою, строк подачі апеляційної скарги обчислюється з моменту вручення їй копії вироку.

Копія вироку негайно після проголошення вручається обвинуваченому та прокурору. Учаснику, який не був присутнім в судовому засіданні, копія вироку надсилається не пізніше наступного дня після ухвалення.

Головуючий - суддя ОСОБА_1