Справа № 11-327/2011 Головуючий у 1 інстанції: Посисень Л.М.
Доповідач: Романюк М. Ф.
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30 вересня 2011 року Колегія суддів Судової палати у кримінальних справах апеляційного суду Львівської області у складі:

головуючого - Романюка М.Ф.

суддів - Тенюха В.П., Галина В.П.

при секретарі - Кирилейзі Ю.С.

з участю прокурора - Шахрайчук Н.І.

засудженого - ОСОБА_1

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Львові кримінальну справу за апеляцією прокурора Сисина С.В., який приймав участь в справі на вирок Бориславського міського суду Львівської області від 13 січня 2011 року, -

встановила:

Цим вироком :

ОСОБА_1,

ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженець ІНФОРМАЦІЯ_2, українець, громадянин України, ІНФОРМАЦІЯ_3, розлучений, військовозобовязаний, непрацюючий проживає: ІНФОРМАЦІЯ_4 раніше судимий

Засуджений за ст. 395, ч.2 ст.185 КК України та призначено покарання:

за ст. 395 КК України на 4 (чотири) місяці арешту;

за ч.2 ст. 185 КК України на 2 (два) роки 6 (шість) місяців позбавлення волі;

На підставі ст. 70 КК України визначено ОСОБА_1 остаточне покарання за сукупністю злочинів шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим 2 (два) роки 6 (шість) місяців позбавлення волі.

На підставі ст. 75 КК України ОСОБА_1 звільнено від відбування призначеного покарання з випробуванням з іспитовим строком тривалістю 2 (два) роки 6 (шість) місяців та покладено обовязки, передбачені ст. 76 КК України.

Міру запобіжного заходу підписку про невиїзд до набрання вироком законної сили засудженому ОСОБА_1 залишено без змін.

ОСОБА_1 згідно постанови Шевченківського районного суду м. Львова від 26.11.2009 року встановлений адміністративний нагляд терміном на 2 роки з обмеженнями: заборона виходу з будинку з 22 години до 06 години, зявлятися в органи внутрішніх справ за місцем свого проживання для реєстрації, про що йому було оголошено 21.12.2009 року.

Згідно розпорядження начальника Бориславського МВ ГУМВС України у Львівській області №16р від 04 квітня 2010 року ОСОБА_1 повинен був зявлятися на реєстрацію в Бориславський МВ ГУ МВСУ у Львівській області 1,2,3,4 пятниці місяця о18 год., а у випадку роботи в другу зміну о 10 год.

Однак ОСОБА_1, перебуваючи під адміністративним наглядом, в порушення встановлених йому обмежень, не повідомивши працівників Бориславського МВ ГУ МВСУ у Львівській області про своє фактичне місце перебування, 09.04.2010 року, 16.04.2010 року, 23.04.2010 року, 07.05.2010 року, 14.05.2010 року, 21.05.2010 року, 28.05.2010 року, 04.06.2010 року, 11.06.2010 року, 18.06.2010 року, 25.06.2010 року, 02.07.2010 року, 09.07.2010 року не з'явився без поважних причин на реєстрацію в Бориславський МВ ГУМВС України у Львівській області, а також був відсутній в квартирі за місцем свого проживання: ІНФОРМАЦІЯ_5 у час, в який йому заборонено виходити з квартири: 01 лютого 2010 року о 23 годині 15 хвилин, 10 лютого 2010 року о 22 годині 20 хвилин, 24 лютого 2010 року о 23 годині 45 хвилин, 04 березня 2010 року о 01 годині 45 хвилин, 09 березня 2010 року о 02 годині 20 хвилин, 18 березня 2010 року о 02 годині 10 хвилин, 30 березня 2010 року о 03 годині 05 хвилин, 07 квітня 2010 року о 22 годині 32 хвилини, 15 квітня 2010 року о 23 годині 40 хвилин, 20 квітня 2010 року о 01 годині 40 хвилин, 28 квітня 2010 року о 01 годині 15 хвилин, 05 травня 2010 року о 03 годині 15 хвилин, 11 травня 2010 року о 02 годині 20 хвилин, 19 травня 2010 року о 02 годині 35 хвилин, 26 травня 2010 року о 00 годин 10 хвилин, 03 червня 2010 року о 04 годині 10 хвилин, 08 червня 2010 року о 02 годині 36 хвилин, 16 червня 2010 року о 00 годин 45 хвилин, 29 червня 2010 року о 03 годині 35 хвилин, 01 липня 2010 року о 01 годині 36 хвилин, 03 липня 2010 року о 02 годині 15 хвилин, 05 липня 2010 року о 23 годині 45 хвилин, 07 липня 2010 року о 01 годині 36 хвилин, 09 липня 2010 року о 22 годині 20 хвилин, 12 липня 2010 року о 01 годині 25 хвилин та 13 липня 2010 року о 02 годині 33 хвилини, - не повідомивши працівників міліції про своє місце перебування.

А з 28 червня 2010 року до 14 липня 2010 року ОСОБА_1, з метою ухилення від адміністративного нагляду, без поважних на те причин і повідомлення працівників Бориславського МВ ГУМВСУ у Львівській області, самовільно залишив місце свого проживання: ІНФОРМАЦІЯ_6 і фактично проживав в ІНФОРМАЦІЯ_7.

Крім того, ОСОБА_1 11.08.2010 року, близько 14 год. 00 хв., знаходячись в приміщенні магазину Стек-компютер, що розташований по вул. Дрогобицькій, 7 в м. Бориславі, шляхом вільного доступу, повторно, таємно викрав із вітрини цифровий фотоапарат торгової марки Сапоп Diqital IXUS 100 IS, вартістю 1750 грн., чим спричинив потерпілому ОСОБА_2 матеріальної шкоди на загальну суму 1750 грн.

На вирок суду державний обвинувач Сисин С.В. подав апеляцію в якій зазначає, що призначене судом покарання не відповідає ступеню тяжкості вчинених ОСОБА_1 злочинів та особі засудженого, внаслідок мякості. Просить вирок Бориславського міського суду Львівської області від 13.01.2011 року відносно ОСОБА_1 скасувати та постановити новий вирок суду, яким ОСОБА_1 визнати винним у вчиненні злочинів, передбачених ст.ст. 185 ч.2, 395 КК України та призначити йому покарання: за ст. 185 ч.2 КК України 2 роки 6 місяців позбавлення волі, за ст. 395 КК України 4 місяці арешту та на підставі ст. 70 КК України остаточне покарання ОСОБА_1 призначити шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим у вигляді 2 років 6 місяців позбавлення волі.

Заслухавши доповідача, думку прокурора про необхідність скасування вироку, думку засудженого про залишення вироку без змін, розглянувши матеріали справи та дослідивши доводи апеляції, колегія суддів вважає, що апеляція підлягає до задоволення.

Висновок суду про доведеність вини ОСОБА_1 у вчиненні зазначених у вироку злочинних дій відповідає фактичним обставинам справи, підтверджується зібраними у справі та перевіреними належним чином в судовому засіданні доказами, є обґрунтованим і ніким не оспорюється. Порушень кримінально процесуального закону під час встановлення фактичних обставин вчинення злочину, які могли б істотно вплинути на висновки суду про винуватість засудженого та на кваліфікацію його дій, не виявлено.

Вина ОСОБА_1 та правильність кваліфікації його дій не оспорюється в апеляції, які на думку колегії суддів, правильно кваліфіковані за ст.395, ч.2 ст.185 КК України.

При призначенні покарання засудженому ОСОБА_1 суд у вироку покликається на врахування ступеню тяжкості вчиненого злочину, особу винного, який по місцю проживання характеризується позитивно, має на утриманні дитину, а також, що завдані збитки потерпілому ОСОБА_2 повністю відшкодовані, що ОСОБА_1 попросив у потерпілого пробачення, як обставини, які помякшують покарання.

Виходячи із цього, суд першої інстанції прийшов до висновку, що виправлення ОСОБА_1 можливе без відбування ним покарання у виді позбавлення волі.

Проте, висновок суду щодо застосування ст. 75 КК України та звільнення ОСОБА_1 від відбування покарання, суперечить вимогам закону та загальним засадам призначення покарання, а тому вирок в цій частині підлягає скасування.

Відповідно до ч.ч.1 і 2 ст.65 КК України, як норма котра встановлює загальні засади призначення покарання, суд призначає покарання в межах, установлених у санкції статті Особливої частини, що передбачає відповідальність за вчинений злочин, враховуючи ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винного та обставини, що помякшують та обтяжують покарання. Особа, яка вчинила злочин, має бути призначене покарання, необхідне і достатнє для її виправлення та попередження нових злочинів.

Відповідно до ч.1 ст.75 КК України, якщо суд при призначенні покарання у виді позбавлення волі на строк не більше 5 років, враховуючи тяжкість злочину, особу винного та інші обставини справи, дійде висновку про можливість виправлення засудженого без відбування покарання, він може прийняти рішення про звільнення від відбування покарання з випробуванням.

Так, судом першої інстанції при призначені покарання ОСОБА_1 суд не в повній мірі врахував тяжкість вчинених ним злочинів, те, що він раніше чотири рази був засуджений, однак на шлях виправлення не став та будучи особою, якій судом встановлено адміністративний нагляд повторно вчинив злочин.

Також судом при постановленні вироку стосовно ОСОБА_1 не враховано, що останній раніше уже двічі судом звільнявся від призначеного покарання із призначенням йому іспитового терміну, однак для себе належних висновків не зробив та вчинив нові злочини.

Наведене свідчить про підвищену суспільну небезпеку особи засудженого та тяжкість вчинених ОСОБА_1 злочинів, неможливість його виправлення та перевиховування шляхом звільнення від відбуття покарання з випробуванням.

Ухвалою апеляційного суду Львівської області від 28 липня 2011 року ОСОБА_1 змінено запобіжний захід з підписки про невиїзд на взяття під варту.

Строк покарання ОСОБА_1 слід рахувати з 25 липня 2011року, тобто з часу фактичного затримання згідно протоколу про затримання від 25.07.2011 року.

Обираючи покарання ОСОБА_1, колегія суддів на підставі ст.65 КК України, з урахуванням вчинення засудженим тяжкого злочину, встановлених судом першої інстанції та перепровірених при апеляційному розгляді справи помякшуючих і обтяжуючих покарання обставин, спосіб та мету його вчинення та особи винного, вважає за необхідне обрати покарання у вигляді позбавлення волі на строк, визначений місцевим судом. Таке покарання є необхідне і достатнє для його виправлення та попередження нових злочинів.

Керуючись ст.ст. 323,324,378 КПК України, колегія суддів, -

засудила:

Апеляцією прокурора Сисина С.В. задоволити.

Вирок Бориславського міського суду Львівської області від 13 січня 2011 року в частині обрання покарання засудженому ОСОБА_1 із застосуванням ст. 75 КК України скасувати та постановити у цій частині новий вирок.

Обрати ОСОБА_1 покарання за ст. 185 ч.2 КК України 2 роки 6 місяців позбавлення волі, за ст. 395 КК України 4 місяці арешту.

На підставі ст. 70 КК України шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим призначити ОСОБА_1 покарання у вигляді 2 років 6 місяців позбавлення волі.

Строк відбуття покарання засудженому ОСОБА_1 рахувати з 25 липня 2011року, тобто з часу фактичного затримання.

Запобіжний захід ОСОБА_1 залишити раніше обраний - взяття під варту.

Вирок може бути оскаржений до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ упродовж одного місяця з моменту його проголошення, а засудженим в той же строк з моменту вручення копії вироку.

Головуючий :

Судді :