АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
__________________________________________________________________
Провадження №11-кп/790/681/15 Головуючий 1 інстанції ОСОБА_1
Справа №634/139/14-к Доповідач: ОСОБА_2
Категорія: ч.3 ст.186 КК України
УХВАЛА
Іменем України
24 березня 2015 року колегія суддів судової палати у кримінальних справах апеляційного суду Харківської області в складі:

головуючого - ОСОБА_2 ,

суддів - ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

при секретарі - ОСОБА_5 ,

за участю прокурора - ОСОБА_6 ,

захисника - ОСОБА_7 ,

засудженого - ОСОБА_8 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Харкові кримінальне провадження за апеляційною скаргою засудженого на ухвалу Сахновщинського районного суду Харківської області від 27.01.2015р. якою відмовлено ОСОБА_8 у застосуванні відносно нього положень Закону України «Про амністію у 2014 році»,-

ВСТАНОВИЛА:
Вказаною ухвалою суду відмовлено ОСОБА_8 у застосуванні відносно нього положень Закону України «Про амністію у 2014 році» оскільки він був звільнений від відбування покарання з випробуванням та до закінчення визначеного судом іспитового строку знов вчинив умисний тяжкий злочин, що відповідно до ст.8 вказаного закону перешкоджає у застосуванні амністії.

Не погоджуючись з прийнятим судом рішенням, засуджений подав апеляційну скаргу в які просить скасувати ухвалу суду оскільки районний суд неправильно застосував закон України про кримінальну відповідальність та призначити новий судовий розгляд у суді першої інстанції.

Заслухавши доповідь судді, пояснення апелянта та прокурора, які вважали за можливе задовольнити апеляцію, вислухавши захисника, перевіривши матеріали справи та обговоривши апеляційні доводи, колегія суддів вважає, що апеляція підлягає задоволенню виходячи з наступних підстав.

Так, згідно ч.1 ст.404 КПК України суд апеляційної інстанції переглядає судове рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.

Як випливає з ухвали Сахновщинського районного суду Харківської області від 27.01.2015р. (т.9 а.с.27-28), відмовляючи у задоволенні клопотання про застосування амністії районний суд вказав, що ОСОБА_8 був засуджений 24.05.2013р. за ч.2 ст.185 КК України до 3-х років позбавлення волі, із застосуванням ст.75 КК України звільнений від відбування покарання з випробуванням 3 роки та до закінчення визначеного судом іспитового строку знову вчинив умисний злочин, передбачений ч.3 ст. 186 КК України, який у відповідності до ст.12 КК України, є тяжким злочином, а тому до нього не може бути застосовано положення Закону України «Про амністію у 2014 році».

Отже суд першої інстанції констатував, що оскільки ОСОБА_8 був звільнений від відбування покарання з випробуванням та до закінчення визначеного судом іспитового строку знову вчинив умисний тяжкий злочин, то він не підпадає під дію Закону України «Про амністію в 2014 році».

Вказана п.«в» ст.8 Закону України «Про амністію в 2014 році». передбачає, що амністія не застосовується до осіб які звільнені судом від відбування покарання з випробуванням і до закінчення визначеного судом іспитового строку знову вчинили умисний тяжкий або особливо тяжкий злочин;

Отже, наведена норма закріплює положення щодо неможливості застосування амністії до осіб, які до закінчення визначеного судом іспитового строку внаслідок звільнення від відбування покарання з випробуванням знову вчинили умисний злочин не будь-якої тяжкості, а саме умисний тяжкий чи особливо тяжкий.

Крім того, формулювання «знову вчинили тяжкий та особливо тяжкий злочин» з огляду на його семантичне тлумачення свідчить, що попередньо вчинений злочин особою, яка під час відбуття покарання звільнилася з місць позбавлення волі умовно-достроково, має також бути не лише умисним, а й за класифікацією злочинів відноситись до категорії тяжких чи особливо тяжких злочинів. Вчинення попередньо умисних злочинів невеликої чи середньої тяжкості не є підставою для незастосування закону «Про амністію у 2014 році».

Таким чином, колегія суддів вважає, що амністія не застосовується до осіб, які раніше звільнилися з місць позбавленні волі умовно-достроково за вчинення тяжкого або особливо тяжкого злочину і знову вчинили умисний тяжкий або особливо тяжкий злочин у період наявності судимості (мають непогашену чи незняту судимість за попередньо вчинений тяжкий чи особливо тяжкий злочин).

Отже, апеляційною інстанцією встановлено, що суд першої інстанції застосував закон, який не підлягає застосуванню тобто положення п.2 ч.1 ст.413 КПК України, що згідно п.4 ч.1 ст.409 КПК України є підставою для скасування судового рішення.

З приводу доводів викладених в апеляційній скарзі слід зазначити, що виходячи зі змісту положень ст.404 КПК України, суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги і зобов`язаний повторно дослідити лише ті обставини, які під час кримінального провадження були встановлені, але дослідженні судом першої інстанції не повністю або з порушеннями.

У даному ж випадку апеляційний суд позбавлений можливості ухвалити нову ухвалу оскільки його про це не просили..

Тому, виходячи із передбачених ч.6 ст.9, п.13 ч.1 ст.7 КПК України загальних засад кримінального провадження, з метою забезпечення учасникам судового процесу право на справедливий судовий розгляд справи, ухвалене рішення підлягає скасуванню з призначенням нового розгляду в суді першої інстанції.

На підставі вищевикладеного, керуючись ст.ст.405, 407, п.4 ч.1 ст.409, п.2 ч.1 ст.413, ст.ст.415, 419 КПК України, колегія суддів,-

УХВАЛИЛА:
Апеляційну скаргу засудженого ОСОБА_8 задовольнити.

Увалу Сахновщинського районного суду Харківської області від 27.01.2015р., якою відмовлено ОСОБА_8 у застосуванні відносно нього положень Закону України «Про амністію у 2014 році» скасувати і призначити новий розгляд у суді першої інстанції в іншому складі суду.

Ухвала оскарженню не підлягає.
Головуючий
Судді