Справа № 1-334/08
В И Р О К

і м е н е м У к р а ї н и

22 вересня 2008 року
Деснянський районний суд м. Чернігова в складі:

головуючого
- судді
- Стеблини А.В.

при секретарі
- Бойко Н.С., Крошка В.М.

з участю прокурора
- Домашенко О.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні, в
залі суду в м. Чернігові справу за обвинуваченням ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1 року

народження, уродженця с. Халявин Чернігівського

району
Чернігівської області, українця,

громадянина України, з повною загальною

середньою освітою, не одруженого, студента

Чернігівського вищого професійного училища №

15, не судимого, проживаючого за адресою:

АДРЕСА_1,

у
скоєнні злочину, передбаченого ст. 122 ч. 1 КК України, -

в с т а н о в и в:

08.05.2008 року, близько 11.00 год.,
ОСОБА_1, перебуваючи в стані алкогольного сп'яніння, знаходячись на подвір'ї
будинку АДРЕСА_2, на ґрунті раптово виниклих неприязних відносин, умисно наніс
один удар кулаком в область щелепи ОСОБА_2, чим спричинив останньому тілесні
ушкодження у вигляді перелому нижньої щелепи справа по 42 зубу, які згідно
висновку судово-медичного експерта № 1489 від 10.07.08 року відносяться до
категорії середнього ступеню тяжкості за ознакою тривалого розладу здоров'я.

Підсудний ОСОБА_1, будучи допитаним в судовому засіданні, свою вину за
пред'явленим йому обвинуваченням по ст. 122 ч. 1 КК України визнав повністю та
повністю підтвердив обставини спричинення ОСОБА_2 тілесних ушкоджень. У
скоєному щиро кається. Заявлений прокурором позов визнає повністю. Позов
потерпілого про відшкодування матеріальної та моральної шкоди визнає частково.

Відповідно до оголошеного у судовому засіданні протоколу допита потерпілого
ОСОБА_2, 08.05.2008 року, в денний час, він знаходився за місцем свого мешкання
і у вікно побачив, як незнайомий хлопець, що прийшов в гості до його сусіда
ОСОБА_3, підійшов до його крильця і справив природні потреби в його відро. Він
одразу вийшов на подвір'я і попросив хлопця, який був у нетверезому стані,
винести відро на город. Однак, хлопець відмовився це робити. В цей час вийшов з
квартири сусід ОСОБА_3 і він сказав тому, щоб він поговорив зі своїм товаришем.
На це ОСОБА_3 відповів, що зараз все владнає. Після цього, він пішов до себе
додому. Вийшовши приблизно через дві хвилини на подвір'я, він побачив, що
сміття з відра було висипане на стежку біля будинку, де ходять люди. Він
незнайомого хлопця попросив все прибрати зі стежки, але той відмовився. Так як
він не був знайом з цим хлопцем, то він попросив сусіда ОСОБА_3, щоб той навів
порядок. В той час, коли він спускався з свого крильця, незнайомий хлопець
наніс йому удар кулаком правої руки в область щелепи, в наслідок чого він впав.
Потім, він зайшов до себе додому і викликав наряд міліції, після чого звернувся
до травмпункту.

Свідок ОСОБА_4 у суді показав, що 08.05.2008 року, в денний час до нього в
гості прийшов його товариш ОСОБА_1, який вже знаходився у нетверезому стані. Через
деякий час підсудний вийшов з будинку і пішов до туалету, який знаходиться у
дворі. Однак, підсудний до туалету не дійшов і справив свої природні потреби у
відро сусіда. Це побачив його сусід ОСОБА_2 і
почав кричати на підсудного, щоб той виніс відро. Спочатку підсудний
відмовився це робити, але потім виніс відро та вилив його вміст на доріжку, де
ходять люди. Побачивши це, потерпілий сказав підсудному, щоб той все прибрав.
Але підсудний не послухав і рукою вдарив потерпілого в обличчя. Після цього, потерпілий
пішов до себе додому і викликав працівників міліції.

Згідно оголошеного у судовому засіданні протоколу допита свідка ОСОБА_5
08.05.2008 року, в денний час, він приїхав до свого співробітника ОСОБА_2, який
мешкає в приватному будинку. Подивившись у вікно він побачив, що незнайомий
йому хлопець підійшов до крильця будинку ОСОБА_2 та справив свої природні
потреби у відро для сміття. ОСОБА_2 вийшов на двір та попросив сусіда, щоб його
товариш виніс відро на смітник. Після цього, хлопець взяв відро, відніс його на
прохід біля будинку, де ходять люди, та вилив все з відра. Коли ОСОБА_2 це
побачив, то сказав хлопцю, щоб той все прибрав. Той хлопець нічого не казавши,
розвернувся та вдарив ОСОБА_2 кулаком один раз в область голови. Від нанесеного
удару у ОСОБА_2 була зламана щелепа. Потім, вони викликали міліцію і поїхали до
травмпункту.

Вина підсудного ОСОБА_1 також підтверджується і іншими наданими та
дослідженими у суді доказами:

- заявою
ОСОБА_2 від 13.05.08р., де той просить провести перевірку по факту спричинення
йому тілесних ушкоджень у дворі його будинку (а.с. 5);

- протоколом
очної ставки між ОСОБА_2 та ОСОБА_1 від 10.06.2008 року, в ході якої ОСОБА_2
розповів про обставини спричинення йому тілесних ушкоджень ОСОБА_1, а
останній при цьому фактично повністю
підтвердив його свідчення (а.с. 24);

- висновком
судово-медичного експерта № 1489 від 10.07.2008 року, згідно якого у ОСОБА_2
мається тілесне ушкодження у вигляді: перелому нижньої щелепи справа по 42
зубу, котре виникло від дії тупого предмету, в тому числі і від нанесення удару
кулаком, могло утворитися 08.05.08р. і відноситься до категорії середнього
ступеню тяжкості за ознакою розладу здоров'я строком понад 21 день.
Малоймовірно, що тілесне ушкодження виявлене у ОСОБА_2 могло утворитися при падінні.
Враховуючи характер та локалізацію тілесного ушкодження, виявленого у ОСОБА_2,
він міг піддаватися впливу як мінімум однієї силової дії. Не виключена
можливість, що тілесне ушкодження виявлене у ОСОБА_2 могло утворитись за
обставин, на які вказує ОСОБА_1 (а.с. 33-35).

Оцінюючи зібрані по справі та перевірені у судовому засіданні докази в їх
сукупності, суд приходить до висновку, що інкриміноване підсудному ОСОБА_1
діяння повністю доведено приведеними вище доказами і правильно кваліфіковано по
ст. 122 ч. 1 КК України, як умисне заподіяння середньої тяжкості тілесного
ушкодження, за ознакою тривалого розладу здоров'я.

Обставиною, що пом'якшує покарання підсудного ОСОБА_1 суд визнає щире
каяття.

Обставиною, що обтяжує покарання підсудного ОСОБА_1 суд визнає вчинення
злочину особою, що перебуває у стані алкогольного сп'яніння.

Вирішуючи питання про міру покарання підсудному ОСОБА_1, суд враховує
характер та ступінь суспільної небезпечності вчиненого ним злочину, що не є
тяжким, його наслідки, конкретні обставини справи, особу підсудного, який
раніше не притягувався до будь-якої відповідальності, позитивну характеристику
з місця проживання та навчання, його вік, сімейний стан та стан здоров'я,
обставини, що пом'якшують та обтяжують
покарання, у зв'язку з чим, суд вважає за можливе призначити покарання у
вигляді обмеження волі в межах санкції статті інкримінованого йому злочину з
випробуванням, застосувавши ст. 75 КК України.

Позов прокурора м. Чернігова в інтересах держави в особі фінансового
управління Чернігівської міської ради про відшкодування витрат на стаціонарне
лікування потерпілого обґрунтований, а тому підлягає задоволенню в повному
обсязі.

Враховуючи, що потерпілий ОСОБА_2 у судове засідання не з'явився, його
позов про відшкодування матеріальної та моральної шкоди необхідно залишити без
розгляду.

Судові витрати по справі відсутні.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 323, 324 КПК України, суд -

З А С У Д И В:

ОСОБА_1 визнати винним у вчиненні злочину, передбаченого ст. 122 ч. 1 КК
України і призначити йому покарання у вигляді двох років обмеження волі.

Відповідно до ст. 75 КК України, звільнити засудженого ОСОБА_1 від
відбування призначеного судом покарання з випробуванням, встановивши іспитовий
строк один рік.

Відповідно до ст. 76 КК України, зобов'язати засудженого ОСОБА_1
повідомляти органи кримінально-виконавчої системи про зміну місця проживання та
періодично з'являтися для реєстрації в органи кримінально-виконавчої системи.

До вступу вироку в законну силу, міру запобіжного заходу засудженому
ОСОБА_1 залишити підписку про невиїзд.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь держави в особі фінансового управління
Чернігівської міської ради 1052 грн. 48 коп.

Позов потерпілого ОСОБА_2 залишити без розгляду.

На вирок може бути подана апеляція до Апеляційного суду Чернігівської
області на протязі 15 діб з моменту його проголошення.

Суддя
А.В.Стеблина