стр. 1 із 4
Справа № 303/3199/14-к
1-о/303/2/15
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
22 липня 2015 року м.Мукачево
МУКАЧІВСЬКИЙ МІСЬКРАЙОННИЙ СУД ЗАКАРПАТСЬКОЇ ОБЛАСТІ
в особі головуючого - судді ОСОБА_1 ,
при секретарі ОСОБА_2 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду заяву ОСОБА_3 про перегляд вироку Мукачівського районного суду від 25 вересня 1998 року за нововиявленими обставинами, яким визнано винним і засуджено

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , мешканця АДРЕСА_1 , з вищою освітою, одруженого, засудженого вироком Мукачівського районного суду Закарпатської області від 25.09.1998 року за ст. 102 КК України до 2 років виправних робіт без позбавлення волі за місцем його роботи в КАТП «Великолучківський» с.В.Лучки Мукачівського району з утриманням 20 процентів його заробітку в прибуток держави та звільнений на підставі ст. 1 п. «б» Закону України «Про амністію» від 24 липня 1998 року,
за участю: заявника ОСОБА_3 ,
прокурора ОСОБА_4 ,

В С Т А Н О В И В:
ОСОБА_3 подав до Мукачівського міськрайонного суду Закарпатської області заяву про перегляд вироку Мукачівського районного суду від 25 вересня 1998 року за нововиявленими обставинами та одночасно винесення постанови про притягнення до відповідальності ОСОБА_5 та ОСОБА_6 .
Заяву ОСОБА_3 мотивує тим, що 25 вересня 1998 року вироком Мукачівського районного суду його визнано винним за ст.102 КК України за нанесення тілесних ушкоджень ОСОБА_7 по кваліфікуючим ознакам - умисне середньої тяжкості тілесне ушкодження, що потягло за собою тривалий розлад здоров`я на строк понад 21 день. Судом визнано, що дана кваліфікація повністю знайшла своє підтвердження в судовому засіданні. Вину в інкримінованому йому злочині в суді він не визнав і винним себе не вважав. Не дивлячись на заперечення своєї вини, суд прийшов до висновку, що його вина у вищевказаному інкримінованому йому злочині повністю стверджується сукупністю зібраних по справі доказів. Вироком суду від 25.09.1998 року зазначено : «Потерпілий ОСОБА_7 на попередньому слідстві пояснив, що 31 березня 1997 року близько 14 години він прийшов додому до ОСОБА_8 і побачивши останнього на огороді пішов до нього. Там у цей час було багато людей, знаходився підсудний ОСОБА_3 , який тримав в руці дерев`яну палицю і кричав та лаявся в адресу ОСОБА_9 , ОСОБА_10 і ОСОБА_11 . Коли він проходив повз ОСОБА_3 останній вдарив його палицею по голові. Від удару він впав на землю і на деякий час втратив свідомість. Прийшов до тями коли ОСОБА_10 та ОСОБА_9 відтягували від нього ОСОБА_3 . Після цього його повели у двір до ОСОБА_8 , а далі вже додому. Внаслідок нанесених йому підсуднім ОСОБА_3 ударів ОСОБА_7 було заподіяно тілесні ушкодження
стр. 2 із 4
середньої тяжкості.
22 лютого 2012 року ОСОБА_7 притягнуто як обвинуваченого за ч.1 ст.122 КК України у кримінальній справі, слідчим було 25.03.2012 року винесено постанову і скеровано до Мукачівського міськрайонного суду для розгляду. Суд розглянувши кримінальну справу №7206399 та постанову старшого слідчого СУ УМВС України в Закарпатській області ОСОБА_12 про звільнення від кримінальної відповідальності ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , обвинуваченого у вчинені злочину, передбаченого ч.1 ст. 122 Кримінального кодексу України, справу закрив у зв`язку із закінченням строків давності притягнення до кримінальної відповідальності на підставі ст. 49 КК України та ст.ст. 7-1, 11-1 КПК України. ОСОБА_7 при розгляді справи № 0707/6567/2012 Мукачівським міськрайонним судом дав письмове пояснення при цьому визнав себе винним у вчиненні дій щодо нанесення йому тілесних ушкоджень середнього ступеня тяжкості 31.03.1997 року, відповідальність за які передбачена ч.1 ст.122 Кримінального кодексу України.
Таким чином, на даний час є два рішення суду - вирок і постанова, які набрали законної сили, одним з яких визнано винним його, а з другого вбачається, що побили його особи, які відповідно до постанови суду у справі № 0707/6567/2012 проходили як потерпілі. Отже, на даний час існує два рішення суду по одному і тому ж факту, які діаметрально протилежні один одному незважаючи на один і той же час події. При цьому щодо отриманих ОСОБА_7 тілесних ушкоджень у вигляді ЗЧМТ, що потягли за собою розлад здоров`я понад 21 день, то у справі встановлені обставини, які викликають сумнів, зокрема у проведеній судово-медичній експертизі щодо ОСОБА_7 № 199/97 від 01.04.1997 року вказано, що при М-ехо дослідженні у нього встановлено ЗЧМТ, струс головного мозку, яка проявилася горизонтальним ністагмом, анізорефлексією з кінцівок, зниженням підошвенних рефлексів справа, ознаки інтерстеціальної гіпертензії, тим часом як у виписці з історії хвороби ОСОБА_7 вказано, що у останнього виявлено Ехо-зміщення, М-ехо не виявлено, це вказує на недостовірність судово-медичної експертизи відносно ОСОБА_7 від 13.05.1997 року, яку проводив судово-медичний експерт ОСОБА_13 при визначенні ступеня важкості ушкоджень ОСОБА_7 .
В судовому засіданні заявник ОСОБА_3 заяву про перегляд за нововиявленими обставинами вироку Мукачівського районного суду від 25 вересня 1998 року, яким його визнано винним за ст.102 КК України за нанесення тілесних ушкоджень ОСОБА_7 , підтримав із вказаних у ній мотивів, зазначив, що даного злочину він не вчиняв, навпаки злочин вчинив ОСОБА_7 відносно нього, тому просить його ОСОБА_3 виправдати. Вказав, що наведені ним в обґрунтування заяви обставини були відомі суду при ухваленні вироку від 25.09.1998 року, але тоді їм не було дано належну оцінку.
Прокурор заперечив проти задоволення заяви ОСОБА_3 , вважає, що нововиявлених обставин, які були б підставами для скасування вироку Мукачівського районного суду від 25 вересня 1998 року немає.
Потерпілий ОСОБА_7 в судове засідання не з`явився, відповідно до твердження ОСОБА_3 потерпілий за місцем реєстрації та проживання відсутній. Згідно повідомлень відділення поштового зв`язку судові повістки йому не вручені у зв`язку із закінченням терміну зберігання поштового відправлення. Відповідно до довідки, виданої Страбичівською сільською радою 18.06.2015 року ОСОБА_7 за місцем проживання відсутній, виїхав на роботу за межі України, тому допитати його в судовому засіданні не виявилося можливим.
Допитаний в судовому засіданні судово-медичний експерт ОСОБА_13 показав, що він проводив судово-медичне обстеження, яким виявлено тілесні ушкодження у ОСОБА_7 , проведене воно було з додержанням відповідних норм і правил, його результат вважає вірним. На запитання заявника ОСОБА_3 відповів, що таких тілесних ушкоджень як мацарація не існує, тому не може пояснити чому лікуючий лікар у медичній карті ОСОБА_7 використав такий термін. При струсі головного мозку людина здатна рухатися, пересуватися, якщо не втратила свідомість.
Заслухавши доводи заявника, думку прокурора, допитавши експерта, дослідивши матеріали заяви, а також кримінальної справи про обвинувачення ОСОБА_7 за ч. 1 ст.122 КК
стр. 3 із 4
України, які мають значення для вирішення даної заяви, суд приходить до наступного висновку.
З пункту 16 Перехідних положень КПК України вбачається, що заяви (клопотання) про перегляд судового рішення за нововиявленими обставинами, подані учасниками процесу (судового провадження) безпосередньо до суду 20 листопада 2012 року або пізніше, розглядаються судом у порядку, визначеному главою 34 КПК.
Згідно статті 460 Кримінального процесуального кодексу України, учасники судового провадження мають право подати заяву про перегляд за нововиявленими обставинами судового рішення суду будь-якої інстанції, яке набрало законної сили.
У відповідності до вимог частини 1 статті 459 Кримінального процесуального Кодексу України, судові рішення, що набрали законної сили, можуть бути переглянуті за нововиявленими обставинами.
Згідно ч.2 ст.459 КПК України, нововиявленими обставинами визнаються:
1) штучне створення або підроблення доказів, неправильність перекладу висновку і пояснень експерта, завідомо неправдиві показання свідка, потерпілого, підозрюваного, обвинуваченого, на яких ґрунтується вирок;
2) зловживання слідчого, прокурора, слідчого судді чи суду під час кримінального провадження;
3) скасування судового рішення, яке стало підставою для ухвалення вироку чи постановлення ухвали, що належить переглянути;
4) визнання Конституційним Судом України неконституційності закону, іншого правового акта чи їх окремого положення, застосованого судом;
5) інші обставини, які не були відомі суду на час судового розгляду при ухваленні судового рішення і які самі по собі або разом із раніше виявленими обставинами доводять неправильність вироку чи ухвали, що належить переглянути.
В судовому засіданні належними і допустимими доказами встановлено наступне.
25 вересня 1998 року ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , вироком Мукачівського районного суду засуджений за ст.102 КК України (в редакції 1960 р.) і йому призначено покарання у вигляді 02 (двох) років виправних робіт без позбавлення волі за місцем його роботи в КАТП Великолучківський с.В.Лучки Мукачівського району з утриманням 20 процентів його заробітку в прибуток держави. На підставі ст. 1 п.б Закону України Про амністію від 24 липня 1998 року ОСОБА_3 було звільнено від призначеного за цим вироком покарання по ст. 6 п.4 КПК України у зв`язку з актом амністії.
Вказане судове рішення було постановлено з додержанням вимог ч.2, 3 ст.6 КПК України (1960 р.) за згодою ОСОБА_3 .
Постановою президії Закарпатського обласного суду від 1 червня 1999 року вирок Мукачівського районного суду від 25 вересня 1998 року щодо ОСОБА_3 залишено без змін.
Жодних обставин, які не були відомі судам першої та апеляційної інстанцій при постановленні вказаних судових рішень на даний час судом не встановлено.
Відповідно до постанови Мукачівського міськрайонного суду від 26 липня 2012 року ОСОБА_7 обвинуваченого у вчиненні злочину передбаченого ч.1 ст.122 КК України (в редакції 2001 року) звільнено від кримінальної відповідальністю у зв`язку із закінченням строків давності та кримінальну справу відносно нього закрито.
В ході розгляду даної заяви ОСОБА_3 клопотав про виклик до суду і допит в якості свідка та у якості лікаря ОСОБА_14 , у задоволенні даного клопотання судом було відмовлено з тих мотивів, що при досудовому розслідуванні ОСОБА_14 був допитаний, очевидцем обставин досліджуваних подій він не був і цьому була дана оцінка при ухваленні постанови президії Закарпатського обласного суду від 1 червня 1999 року.
З поданої ОСОБА_3 заяви вбачається, що нововиявленою обставиною для перегляду вироку Мукачівського районного суду від 25 вересня 1998 року, яким його визнано винним у вчиненні злочину, передбаченого ст. 102 Кримінального кодексу України та звільнено від кримінальної відповідальності на підставі закону України про амністію, - є постанова Мукачівського міськрайонного суду від 26 липня 2012 року, якою ОСОБА_7
стр. 4 із 4
звільнено від кримінальної відповідальності, у зв`язку із закінченням строків давності.
Однак, наявність у діях ОСОБА_7 складу злочину, передбаченого ч.1 ст.122 КК України (в редакції 2001 року) не виключає наявності у діях ОСОБА_3 складу злочину, передбаченого ст. 102 КК України (в редакції 1960 року).
Також нововиявленою обставиною заявник вважає недостовірність судово-медичної експертизи відносно ОСОБА_7 від 13.05.1997 року, яку проводив судово-медичний експерт ОСОБА_13 .
Вивченням копії Акту № 199/97 від 13.05.1997 року у ОСОБА_7 виявлено тілесні ушкодження у вигляді синця в правій скуловій області і саднини в правій, скроненій областях і на правій вушній раковинах, у нього встановлена закрита черепно-мозкова травма, струс головного мозку, яка проявилася горизонтальним ністагмом, анізорефлексією з кінцівок, зниженням підошвенних рефлексів справа, ознаками інтерстеціональної гіпертензії при М-ехо дослідженні. Можуть вкладатися в дату події, яка мала місце 31.03.1997 р. і відносяться до тілесних ушкоджень середньої важкості.
Відповідно до висновку № 98 комісійної експертизи від 02.12.2010 року, проведеної експертами Закарпатського обласного бюро судово-медичної експертизи, у ОСОБА_7 були виявлені тілесні ушкодження у вигляді садна на шкірних покривах правої скулової ділянки та синця у вигляді переривчатої лінії на його фоні, який переходить на скулову ділянку та праву вушну раковину, розміром 0,5х3,5 см. Значних розбіжностей тілесних ушкоджень, виявлених у ОСОБА_7 , які зафіксовані у його амбулаторній карті № НОМЕР_1 , у виписці з історії хвороби № 5609/97 та у акті № 199/97 судово-медичного обстеження, які б могли вплинути на ступінь тяжкості тілесних ушкоджень не виявлено.
Посилання заявника ОСОБА_3 на неточності у висновках судово-медичних експертиз не може визнаватися нововиявленими обставинами, оскільки значних розбіжностей, які б могли вплинути на ступінь тяжкості тілесних ушкоджень, одже і на кваліфікацію злочину та вину ОСОБА_3 у його вчиненні не виявлено.
В судовому засіданні не встановлено жодних обставин, передбачених ч.2 ст.459 КПК України, які є підставою (підставами) для перегляду вироку Мукачівського районного суду від 25 вересня 1998 року стосовно ОСОБА_3 за нововиявленими обставинами.
Крім цього ОСОБА_3 в судовому засіданні (у виступі в судових дебатах) визнав, що наведені ним в обгрунтування заяви обставини були відомі суду при ухваленні вироку, але тоді їм не було дано належної оцінки.
На підставі вищенаведеного та відповідно до частини 1 статті 467 КПК України заяву ОСОБА_3 про перегляд вироку Мукачівського районного суду від 25 вересня 1998 року слід залишити без задоволення.
Крім цього, у відповідності до КПК України, суд не наділений повноваженнями винести постанову про притягнення осіб до відповідальності, тому у частині вимог заяви про притягнення до відповідальності ОСОБА_5 та ОСОБА_6 необхідно відмовити.
Керуючись ст.ст.371, 372, 466, 467 КПК України, суд
У Х В А Л И В:

Заяву ОСОБА_3 про перегляд вироку Мукачівського районного суду від 25 вересня 1998 року у кримінальній справі № 1-66/98 за нововиявленими обставинами та притягнення до відповідальності ОСОБА_5 та ОСОБА_6 залишити без задоволення.
На ухвалу суду може бути подана апеляційна скарга в апеляційний суд Закарпатської області через цей суд протягом семи днів з дня її оголошення.

Головуючий ОСОБА_1