АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Провадження № 11-кп/774/1143/15 Справа № 183/1413/15 Головуючий у 1 й інстанції - ОСОБА_1 Доповідач - ОСОБА_2

У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
12 червня 2015 року Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ
Апеляційного суду Дніпропетровської області
у складі головуючого- судді ОСОБА_2
суддів: ОСОБА_3 , ОСОБА_4
при секретарі- ОСОБА_5
за участю, в режимі відеоконференції обвинуваченої, стосовно якої винесено обвинувальний вирок- ОСОБА_6
ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянки України, уродженки м.Новомосковська Дніпропетровської області, раніше судимої:
· 26 листопада 2014 року Новомосковським міськрайонним судом Дніпропетровської області за ч.1 ст.309 КК України до 1 (одного) року позбавлення волі, на підставі ст.75 КК України, звільнена від відбування покарання з випробуванням, з іспитовим строком 1 (один) рік,-
В С Т А Н О В И Л А:
В апеляції /а.с.242 т.1/обвинувачена ОСОБА_6 , стосовно якої ухвалено обвинувальний вирок та призначено покарання за ч.1 ст.185 КК України у виді позбавлення волі на строк 1 (один) рік; за ч.2 ст.185 КК України у виді позбавлення волі на строк 3 (три) роки; за ч.2 ст.309 КК України у виді позбавлення волі на строк 4 (чотири) роки; за ч.2 ст.307 КК України у виді позбавлення волі на строк 6 (шість) років з конфіскацією всього, належного їй майна, на підставі ч.1 ст.70 КК України при сукупності злочинів, остаточне покарання призначено шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим 6 (шість) років позбавлення волі з конфіскацією всього належного їй майна, на підставі ч.1 ст.71 КК України, шляхом часткового приєднання невідбутої частини покарання за вироком Новомосковського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 26 листопада 2014 року остаточно призначено 6 (шість) років 1 (один) місяць позбавлення волі з конфіскацією всього належного їй майна, не оспорюючи фактичних обставин по справі та кваліфікації її дій, просить вирок Новомосковського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 10 квітня 2015 року- змінити в частині покарання, а саме зменшити їй строк покарання на 2 роки, оскільки на її думку суд першої інстанції виніс суворе рішення відносно неї.
При розгляді справи судом апеляційної інстанції обвинувачена ОСОБА_6 підтримала апеляційні вимоги, посилаючись на доводи, викладені в апеляційній скарзі, зазначивши при цьому єдину обставину для пом`якшення покарання- повне визнання нею своєї вини.
Прокурор, яка приймала участь у розгляді справи судом апеляційної інстанції прохала апеляцію обвинуваченої ОСОБА_6 залишити без задоволення, а вирок суду першої інстанції без змін, як законний та обґрунтований.
Стосовно обвинуваченої ОСОБА_6 судом першої інстанції винесено обвинувальний вирок за те, що вона, 19 липня 2014 року, приблизно о 17 годині 05 хвилин, знаходячись у кухні квартири АДРЕСА_1 , розпиваючи спиртні напої разом з ОСОБА_8 та ОСОБА_9 , переконавшись, що за її діями ніхто не спостерігає, діючи умисно, із корисливих мотивів, шляхом вільного доступу, таємно, викрала мобільний телефон марки «Nокіа Аshа 305», який належить ОСОБА_8 , з викраденим мобільним телефоном з місця скоєння злочину зникла, розпорядившись майном на власний розсуд, спричинивши потерпілому ОСОБА_8 матеріальну шкоду на суму 437 гривень 05 копійок.
Продовжуючи свою злочину діяльність,04 січня 2015 року, приблизно об 11 годині06 хвилин, ОСОБА_6 , знаходячись в приміщенні «АТБ-маркет» розташованого за адресою: вул.Радянська,16, м.Новомосковська Дніпропетровської області, переконавшись, що за її діями ніхто не спостерігає, діючи умисно, з корисливих мотивів, шляхом вільного доступу, таємно, викрала одну банку червоної ікри марки «Русский Посол Золотой Запас», вартістю 81 гривень 99 копійок за 1 штуку та дві банки червоної ікри марки «Рибний день», вартістю 86 гривень 99 копійок за 1 штуку, надалі ОСОБА_6 з викраденим майном з місця скоєння злочину зникла, розпорядившись ним на власний розсуд, чим спричинила представнику потерпілому ОСОБА_10 матеріальну шкоду на загальну суму 255 гривень 97 копійок.
Продовжуючи свою злочину діяльність, ОСОБА_6 , в не встановлений досудовим розслідуванням час, знаходячись в невстановленому досудовим розслідуванням місці, маючи злочинний умисел, направлений на незаконне придбання, зберігання з метою збуту, а також незаконний збут наркотичних засобів, діючи умисно, з корисливих мотивів, незаконно придбала у невстановленої слідством особи з метою збуту речовину коричневого кольору, яка містить наркотичний засіб- «опій ацетильований», кількість якої становило не менше 0,9000 грама, яку почала незаконно зберігати при собі, з метою збуту.
09 лютого 2015 року, приблизно о 12 годині 15 хвилин, ОСОБА_6 , продовжуючи реалізовувати свій злочинний умисел, направлений на незаконне зберігання з метою збуту, а також незаконний збут наркотичних засобів, діючи умисно, з корисливих мотивів, перенесла в медичному шприці на перехрестя вулиці Бойова та вулиці Барикадна м.Новомосковська Дніпропетровської області, раніше незаконно придбаний наркотичний засіб «опій ацетильований», кількість якого становило 0,9000 грама, де незаконно збула особі під вигаданими анкетними даними ОСОБА_11 за 80 гривень наркотичний засіб «опій ацетильований», маса якого в перерахунку на суху речовину становить 0,0158 грама, який ОСОБА_11 , в цей же день, добровільно видав працівникам міліції.
Продовжуючи свою злочину діяльність ОСОБА_6 , в невстановлений досудовим розслідуванням час, знаходячись в невстановленому досудовим розслідуванням місці, маючи злочинний умисел, направлений на незаконне придбання, зберігання з метою збуту, а також незаконний збут наркотичних засобів, діючи умисно, з корисливих мотивів, незаконно придбала у невстановленої слідством особи з метою збуту медичний шприц із речовиною коричневого кольору, яка містить наркотичний засіб- «опій ацетильований», кількість якої становило не менше 1,051 грама, яку почаланезаконно зберігати при собі, з метою збуту.
17 лютого 2015 року, приблизно о 12 годині 50 хвилин, ОСОБА_6 , продовжуючи реалізовувати свій злочинний умисел, направлений на незаконне зберігання з метою збуту, а також незаконний збут наркотичних засобів, діючи умисно, перенесла на спортивний майданчик Новомосковського технікуму Національної металургійної академії України, котрий розташований за адресою: АДРЕСА_2 , раніше нею незаконно придбану речовину коричневого кольору з метою збуту, та цього ж дня, а саме 17 лютого 2015 року, приблизно о 12 годині 50 хвилин, незаконно збула ОСОБА_12 за 80 гривень наркотичний засіб «опій ацетильований», маса якого в перерахунку на суху речовину становить 0,0315 грама, який ОСОБА_12 , в цей же день, 17 лютого 2015 року, добровільно видав працівникам міліції.
Продовжуючи свою злочину діяльність ОСОБА_6 , в невстановлений досудовим розслідуванням час, знаходячись в невстановленому досудовим розслідуванням місці, маючи злочинний умисел, направлений на незаконне придбання, зберігання без мети збуту, у невстановленої слідством особи придбала наркотичну речовину- «канабіс», кількість якої становило не менше 341,3221 грама, яку почала незаконно зберігати при собі, без мети збуту. 17 лютого 2015 року, приблизно о 13 годині 05 хвилин, на спортивному майданчику Новомосковського технікуму Національної металургійної академії України, який розташований за адресою: Дніпропетровська область, м.Новомосковськ, вул. Жовтнева, 16, ОСОБА_6 було затримано та доставлено до СВ Новомосковського МВ ГУМВС України в Дніпропетровській області, де в ході затримання проведено особистий обшук речей ОСОБА_6 , під час якого в поліетиленовому пакеті, який знаходився з нею, було виявлено та вилучено особливо небезпечний наркотичний засіб, обіг якого заборонено- «канабіс», маса якого, в перерахунку на висушену речовину, складає 327,6664 грама.
Заслухавши суддю-доповідача, сторони, частково дослідивши докази по справі, перевіривши доводи апеляції та матеріали кримінального провадження колегія суддів приходить до наступного.
Висновок суду першої інстанції про винність ОСОБА_6 у скоєнні кримінальних правопорушень, за які вона засуджена, кваліфікація її дій: за ч.1 ст.185 КК України, як таємне викрадення чужого майна (крадіжка); за ч.2 ст.185 КК України, як таємне викрадення чужого майна (крадіжка) вчинена повторно; за ч.2 ст.309 КК України, як незаконне придбання та зберігання наркотичних засобів, без мети збуту, вчинене повторно; за ч.2 ст.307 КК України, як незаконне придбання, зберігання з метою збуту, незаконний збут, а також незаконний збут наркотичних засобів, вчинений повторно, та збут наркотичних засобів у місцях, що призначені для проведення навчальних, спортивних і культурних заходів, та збут особливо небезпечних наркотичних засобів, в апеляції не оскаржується, а тому, відповідно до вимог ст.404 КПК України, судом апеляційної інстанції не перевіряється.
Що стосується апеляційних вимог обвинуваченої про зміну вироку суду першої інстанції у зв`язку з невідповідністю призначеного покарання тяжкості скоєних кримінальних правопорушень та особі обвинуваченої, через його суворість, колегія суддів виходить з наступного.
Як витікає з вимог ст.65 КК України суд призначає покарання з урахуванням ступеню тяжкості скоєного злочину, особи винного та обставин, які пом`якшують або обтяжують покарання. Особі, яка вчинила злочин, має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових злочинів.
Відповідно до положень ст.50 КК України покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засудженого, а також запобігання вчиненню нових злочинів як засудженим, так і іншими особами, а також не має на меті завдати фізичних страждань або принизити людську гідність.
При обранні міри покарання обвинуваченій ОСОБА_6 судом першої інстанції були в повній мірі дотримані вимоги вказаних статей кримінально закону, врахована як тяжкість скоєних нею злочинів, які відноситься до категорії середньої тяжкості та тяжкого, так і особа винної, яка не працює, характеризується за місцем проживання посередньо, а також обставини, які пом`якшують покарання- повне визнання нею своєї вини, щире каяття та добровільне відшкодування шкоди, і хоча суд і не зазначив у вироку, однак фактично врахував таку пом`якшуючу покарання обвинуваченої обставину, як активне сприяння розкриттю злочинів, що в своїй сукупності і дає підстави вважати, що суд першої інстанції обґрунтовано обрав покарання ОСОБА_6 в межах санкцій законів, за якими її визнано винною, призначивши основне покарання останній у виді позбавлення волі та додаткове покарання у виді конфіскації всього, належного ОСОБА_6 майна, застосувавши при цьому принцип поглинання менш суворого покарання більш суворим, тобто з урахуванням вимог ч.1 ст.70 КК України та частково приєднавши, на підставі ч.1 ст.71 КК України, покарання призначене за вироком Новомосковського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 26 листопада 2014 року, призначивши таким чином мінімально можливе для даного випадку покарання у його виді та розмірі, зазначеному у вироку, що відповідає вимогам як ст.50 КК України, так і ст.65 КК України.
Тому, враховуючи наведене вище колегія суддів приходить до висновку, що призначене судом покарання обвинуваченій ОСОБА_6 у виді шести років одного місяця позбавлення волі з конфіскацією всього, належного їй майна, є не тільки справедливим, але й необхідним та достатнім для виправлення обвинуваченої і не вбачає підстав для зміни вироку в частині призначення покарання ОСОБА_6 з призначенням обвинуваченій менш суворого покарання, в тому числі з застосуванням вимог ст.69 КК України та ст.75 КК України, оскільки ні судом першої інстанції, ні колегією при розгляді справи в суді апеляційної інстанції не встановлені як обставини, які б істотно знижували ступінь тяжкості вчинених обвинуваченою злочинів, так і обставини, які б вказували б на можливість виправлення обвинуваченої ОСОБА_6 без відбування покарання.
Виходячи з наведеного вище доводи обвинуваченої про повне визнання нею своєї вини, як обставини, яка б істотно знижувала ступінь тяжкості скоєних нею кримінальних правопорушень колегія суддів до уваги не приймає, оскільки вказана обставина у повному обсязі була врахована судом першої інстанції при призначенні покарання, жодного ж іншого доводу обвинувачена ні в апеляції, ні в засіданні апеляційної інстанції не навела.
Крім того колегія вважає за необхідне зазначити, що хоча при призначенні покарання суд першої інстанції і не застосував у повному обсязі кримінальний закон, який підлягає застосуванню, а саме ч.4 ст.70 КК України, оскільки злочин, передбачений ч.1 ст.185 КК України було скоєно обвинуваченою ОСОБА_6 19 липня 2014 року /а.с.226 т.1/, тобто до винесення вироку Новомосковського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 26 листопада 2014 року /а.с.213 т.1/, за яким ОСОБА_6 було засудженого за ч.1 ст.309 КК України до 1 року позбавлення волі та на підставі вимог ст.75 КК України від відбування покарання звільнено з випробуванням, з іспитовим строком 1 рік, з покладенням на обвинувачену певних обов`язків, відповідно до вимог ст.76 КК України, однак зважаючи на вимоги ч.2 ст.404 КПК України, згідно яких суд апеляційної інстанції вправі вийти за межі апеляційних вимог лише якщо цим не погіршується становище обвинуваченого, а ні самою обвинуваченою, ні стороною обвинувачення вирок з вказаних підстав не оскаржується, не ставиться питання і про ухвалення судом апеляційної інстанції свого вироку, у колегії суддів у даному випадку відсутні підстави для прийняття рішення в цій частині.
Яких-би то не було даних, які б свідчили про наявність при розслідуванні кримінального провадження та його розгляді істотних вимог норм кримінального процесуального закону, які б тягли за собою безумовне скасування вироку, по справі не встановлено, не вказує на такі порушення й обвинувачена в своїй апеляції.
На підставі вищевикладеного, керуючись ст.376 ч.2 КПК України, ст.404 КПК України, п.1) ч.1 ст.407 КПК України, ст.418 КПК України, ст.419 КПК України, колегія суддів,-
П О С Т А Н О В И Л А:
Апеляцію обвинуваченої ОСОБА_6 на вказаний вирок- залишити без задоволення.
Ухвала набирає чинності з дня її проголошення і може бути оскаржена шляхом подачі касаційної скарги до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ протягом трьох місяців з дня проголошення судового рішення судом апеляційної інстанції, а засудженою ОСОБА_6 , яка утримується під вартою- в той самий строк з дня вручення їй копії судового рішення.

Судді:

ОСОБА_3 ОСОБА_2 ОСОБА_4