Ухвала 10 квітня 2015 року м. Київ
Колегія суддів судової палати у кримінальних справах

Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних

і кримінальних справ у складі:

судді доповідача ОСОБА_2,

суддів: ОСОБА_3, ОСОБА_4,

розглянувши касаційну скаргу засудженого ОСОБА_1 на вирок Богородчанського районного суду Івано-Франківської області від 04 грудня 2014 року та ухвалу Апеляційного суду Івано-Франківської області від 12 лютого 2015 року щодо нього,

в с т а н о в и л а:

У касаційній скарзі, як випливає з її змісту, засуджений порушує питання про перевірку вказаних судових рішень у касаційному порядку.

Перевіривши відповідність касаційної скарги вимогам ст. 427 КПК України, касаційний суд дійшов висновку, що скаргу подано без додержання вимог вказаної статті.

Згідно з пунктами 4, 5 ч. 2 ст. 427 КПК України у касаційній скарзі вказується: обґрунтування вимог особи, яка подала касаційну скаргу, із зазначенням того, у чому полягає незаконність чи необґрунтованість судових рішень; вимоги особи, яка подала касаційну скаргу, до суду касаційної інстанції.

Також, положеннями ч. 1 ст. 438 КПК України передбачено, що підставами для скасування або зміни судового рішення судом касаційної інстанції є лише 1) істотне порушення вимог кримінального процесуального закону (ст. 412 КПК України); 2) неправильне застосування закону України про кримінальну відповідальність (ст. 413 КПК України); 3) невідповідність призначеного покарання тяжкості кримінального правопорушення та особі засудженого (ст. 414 КПК України).

Засуджений подав касаційну скаргу без додержання зазначених положень кримінального процесуального закону. Зокрема, у скарзі не міститься обґрунтування необхідності скасування вироку та ухвали на підставах, передбачених ч. 1 ст. 438 КПК України з огляду на положення статей 412−414 цього Кодексу. Засуджений, не погоджуючись із висновками судів, вказує на їх невідповідність фактичним обставинам кримінального провадження, посилається на однобічність досудового слідства та неповноту судового розгляду, що в силу статей 433, 438 КПК України не є предметом перевірки суду касаційної інстанції.

Крім того, із змісту мотивувальної частини касаційної скарги ОСОБА_1 убачається, що він порушує питання про скасування вироку суду першої інстанції та необхідності, на його думку, постановлення нового вироку, яким визнати його невинним (що не входить до повноважень суду касаційної інстанції), одночасно ставить вимогу про скасування судових рішень та призначення нового розгляду справи у суді першої інстанції, тобто мотивувальна та прохальна частини касаційної скарги є суперечливими.

Також, засуджений не погоджується з призначеним йому покаранням внаслідок суворості, при цьому не наводить жодних доводів, які б підтверджували неправильне застосування закону України про кримінальну відповідальність судом першої інстанції, не зазначає й конкретних порушень закону, допущених апеляційним судом при постановленні ухвали за результатами розгляду апеляції засудженого на вирок районного суду, з огляду на положення ст. 438 КПК України.

В той же час, відповідно до ч. 3 ст. 427 КПК України, якщо особа не бажає брати участь у касаційному розгляді, вона зазначає про це в касаційній скарзі. У поданій скарзі не міститься жодних застережень щодо цієї обставини.

Наявність вказаних недоліків унеможливлює відкриття касаційного провадження за скаргою засудженого.

У зв'язку із зазначеним, керуючись вимогами ч. 1 ст. 429 КПК України, суд касаційної інстанції вважає, що касаційну скаргу засудженого слід залишити без руху, надавши йому п'ятнадцятиденний строк з дня отримання копії ухвали для усунення зазначених недоліків.

При повторному зверненні до суду засудженим має бути підтверджено, що ним не пропущено цей строк.

На підставі викладеного та керуючись ч. 1 ст. 429 Кримінального процесуального кодексу України, колегія суддів

у х в а л и л а :

касаційну скаргу засудженого ОСОБА_1 на вирок Богородчанського районного суду Івано-Франківської області від 04 грудня 2014 року та ухвалу Апеляційного суду Івано-Франківської області від 12 лютого 2015 року залишити без руху, надавши йому п'ятнадцятиденний строк з дня отримання ним копії даної ухвали для усунення зазначених недоліків.

У разі не усунення недоліків касаційної скарги залишеної без руху в установлений строк, така скарга повертається особі, яка її подала.

Ухвала оскарженню не підлягає.

С у д д і:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4