Справа № 11-947 2007 р. Головуючий
справи - ст. 187 ч.2 КК Бурбак
УХВАЛА

Іменем України

2007 року
вересня місяця 5 дня Колегія суддів судової палати в кримінальних справах
апеляційного суду Полтавської області в складі:

Головуючого -
Гавриша В. М.

суддів : Юренко
Л. А., Павленка В. П.

з участю
прокурора - Калька О.С.

засуджених
ОСОБА_1., ОСОБА_2 розглянула у
відкритому судовому засіданні в м.
Полтаві справу за апеляціями заступника прокурора Октябрського району
м. Полтави з внесеними до неї
змінами, а також засуджених ОСОБА_1. та
ОСОБА_2 на вирок Октябрського районного суду м.
Полтави від 14 грудня 2006 року.

Цим вироком

ОСОБА_1,

ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженець і мешканець м. Полтави,
українець, громадянин
України, із середньою освітою, неодружений,
раніше судимий:

20.03.2001
року Октябрським районним судом м.
Полтави за ст. ст.
140 ч.3, 44 КК України на 3 роки
позбавлення волі з відстрочкою виконання вироку на підставі ст.
46-1 КК України на 2 роки;

28.09.2001
року Октябрським районним судом м.
Полтави за ст. ст.
185 ч.3, 71, 140 ч.3,
44 КК України на 3 роки 6 місяців позбавлення волі. Звільнився
02.12.2003 року умовно-достроково на 1 рік 1 місяць 1 день;

13.09.2004
року Октябрським районним судом м.
Полтави за ст. ст.
185 ч.3, 69, 15,
185 ч.3, 70, 71 КК України на 1 рік 6 місяців позбавлення
волі, -

засуджений за
ч.2 ст.
186 КК України на 4 роки позбавлення волі;

за ч.3 ст.
185 КК України на 3 роки позбавлення волі;

за ч.2 ст.
185 КК України на 1 рік позбавлення волі.

На
підставі ст. 70 ч.1
КК України за сукупністю злочинів,
шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим визначено
покарання у вигляді 4 років позбавлення волі.

На
підставі ч.4 ст. 70 КК України за сукупністю злочинів шляхом
поглинення менш суворого покарання ,
призначеного за вироком Октябрського районного суду м. Полтави від 13.09.2004 року, більш суворим, що призначено за цим вироком, визначити ОСОБА_1. покарання у вигляді
позбавлення волі на строк 4 роки.

за ст.
187 ч.2 КК України на 7 років позбавлення волі з конфіскацією всього
належного йому майна.

Згідно ст. 71
КК України шляхом часткового приєднання покарання остаточно за сукупністю
вироків визначити покарання у вигляді 7 років 6 місяців позбавлення волі з
конфіскацією всього належного йому майна.

ОСОБА_2,

ІНФОРМАЦІЯ_2, уродженець і мешканець м. Полтави,
українець, громадянин України, з середньою освітою, одруженого,
раніше судимий :

26.07.2000
року Київським районним судом м. Полтави
за ст.
ст. 140 ч.3, 145 ч.1,
42 КК України на 3 роки позбавлення волі, звільнився 28.06.2002 року умовно-достроково
на 7 місяців 15 днів;

2004
року Ленінським районним судом м. Полтави за
ст. ст. 185 ч.3,
71 КК України на 3 роки 1 місяць позбавлення волі. Ухвалою
Апеляційного суду Полтавської
області від

2005
року покарання пом'якшено до 2 років 1 місяця позбавлення
волі. Звільнився по відбуттю строку покарання.

засуджений
за ст.
187 ч.2 КК України із застосуванням
ст. 69 КК України на 5 років позбавлення волі без конфіскації майна.

Стягнуто
із засудженого ОСОБА_1. на користь потерпілих: ОСОБА_3 - 1100 грн., ОСОБА_4. - 606 грн.

Стягнуто
в солідарному порядку із засуджених ОСОБА_1. та ОСОБА_2 на користь ОСОБА_5.
1772 грн. на відшкодування матеріальної шкоди.

Вирішено долю
речових позовів.

За
вироком суду ОСОБА_1. та ОСОБА_2. засуджені за вчинення злочинів за таких
обставин.

27 грудня 2003
року о 23 годині 45 хвилин біля магазину "Аміго", розташованого на зупинці громадського
транспорту "Мотель" м. Полтави

з

ОСОБА_1
з метою заволодіння майном, під приводом
подивитись котра година взяв у потерпілого ОСОБА_6 мобільний телефон
"Сіменс С-15" і втік з цим телефоном,
заподіявши потерпілому матеріальну на суму 500 грн.

18
січня 2004 року біля 23 години 10 хвилин на подвір'ї
будинку АДРЕСА_1, ОСОБА_1. за
попередньою змовою з невстановленою слідством особою з метою заволодіння майном
застосовуючи до потерпілого ОСОБА_7 насильство,
яке не є небезпечним для його життя та здоров'я, заволоділи його барсеткою, мобільним телефоном та іншим майном, спричинивши йому матеріальну шкоду на
загальну суму 488 грн.

19
січня 2004 року о 21 годині 15 хвилин через відчинені
двері ОСОБА_1. проник у кв. АДРЕСА_2 звідки таємно викрав дублянку та сумку з
грошима, завдавши потерпілій ОСОБА_3
матеріальну шкоду на загальну суму 1100 грн.

27 ОСОБА_5 2004 року в денний час ОСОБА_1. викрав велосипед та інструменти
з тамбура до квартир АДРЕСА_3,
спричинивши потерпілому ОСОБА_4. матеріальну шкоду на суму 606 грн.

31
жовтня 2005 року о 23 годині ОСОБА_1. та ОСОБА_2. за перебуваючи в стані
алкогольного сп'яніння біля стадіону м.
Полтави, за попередньою змовою з
метою заволодіння майном напали на потерпілого ОСОБА_5., побили останнього, спричинивши йому легкі тілесні ушкодження з
короткочасним розладом здоров'я і заволоділи його мобільним телефоном
"Сіменс С-62" вартістю 200 грн.,
золотою печаткою - 542 грн.,
шкіряною курткою та іншим майном,
заподіявши потерпілому матеріальну шкоду на загальну суму 2002 грн.

В
апеляції із внесеними до неї змінами заступник прокурора Октябрського району
м. Полтави зазначає, при застосуванні покарання, районний суд невірно призначив засудженому
ОСОБА_1. покарання на підставі ч.4
ст. 70 та 71 КК України, оскільки при цьому враховував покарання за
вироком Октябрського районного суду м.
Полтави від 13 вересня 2004 року,
яке засуджений повністю відбув. Просить вирок суду змінити, виключити із вироку вказівку про застосування
щодо засудженого ОСОБА_1. ч. 4 ст. 70 та
ст. 71 КК України, і остаточно вважати ОСОБА_1. засудженим за
сукупністю вчинених злочинів на 7 років позбавлення волі. В іншій частині вирок
суду залишити без змін.

Засуджений
ОСОБА_2. в апеляції стверджує, що
розбійного нападу на потерпілого ОСОБА_5. він не вчиняв, він лише спостерігав за бійкою між ОСОБА_1 та
потерпілим з відстані близько 70 - 100 метрів. Про те, що ОСОБА_1 заволодів майном потерпілого він довідався
лише через дві години після бійки. Суд безпідставно не взяв до уваги показання
ОСОБА_1а про те, що злочин він вчинив
один. Винний лише у тому, що не
повідомив про вчинений ОСОБА_1
злочин. Посилаючись не
однобічність та

4

необ'єктивність досудового та судового слідства,
просить вирок суду змінити, його дії з
ст. 187 КК України
перекваліфікувати на ст. 396 КК України.

Засуджений
ОСОБА_2. в апеляції
зазначає, що злочинів передбачених ст.
ст. 185 ч. 2, 185 ч.3 та 186 ч. 2 КК України він не вчиняв.
По 1-4 епізодах явки з повинною він написав під тиском оперативних працівників
Октябрського райвідділу міліції. У справі відсутні будь які докази його
винності у вчиненні цих злочинів. Під тиском працівників міліції він оговорив
також і ОСОБА_2. Злочин щодо потерпілого ОСОБА_5 він вчинив сам. По справі не встановлено які саме тілесні
ушкодження були заподіяні потерпілому ОСОБА_5. Досудове та судове слідства
велось однобічно та не об'єктивно. Посилаючись на незадовільний стан здоров'я, а також на надмірну суворість призначеного
йому покарання, просить вирок суду
змінити та пом'якшити призначене йому покарання.

Заслухавши доповідача, міркування
прокурора на підтримання доводів апеляції з внесеними до неї змінами, засудженого ОСОБА_2., який просив його дії перекваліфікувати з
ч.2 ст.
187 на ч. 1 ст. 396 КК України та призначити йому за цією
статтею покарання не пов'язане з позбавленням волі, засудженого ОСОБА_1., який підтримав доводи апеляції і просив
пом'якшити призначене йому покарання,
перевіривши матеріали справи та доводи поданих апеляцій, колегія суддів вважає, що апеляція прокурора з внесеними до неї
змінами підлягає до задоволення,
апеляція засудженого ОСОБА_1. підлягає до часткового задоволення, а апеляція засудженого ОСОБА_2. не підлягає
до задоволення з таких підстав.

Суд
вірно встановив фактичні обставини справи і обґрунтовано засудив ОСОБА_1. та
ОСОБА_2. за вчинення зазначених у вироку та цій ухвалі злочинів. Висновки суду
ґрунтуються на перевірених в судовому засіданні та детально викладених у вироку
доказах, яким суду дав вірну оцінку.

Доводи
засудженого ОСОБА_1. про те, що злочинів
щодо потерпілих ОСОБА_6., ОСОБА_7.,
ОСОБА_3. та ОСОБА_4 він не вчиняв та що у справі відсутні
докази вчинення ним зазначених злочинів є безпідставними.

Його винність по
вказаних епізодах підтверджена його власноручно написаними явками з повинною (
т. 1, а.с. 20,
48, 89, 121 ) зізнаннями під час досудового слідства
( т. 1, а.с. 199 - 200 ),
даними протоколу відтворення обстановки та обставин події злочину, відповідно до яких ОСОБА_1. під час цієї
слідчої дії детально розповів і показав на місці за яких обставин він вчиняв ці
злочини ( т. 2, а.с. 1 - 8 ),
показаннями свідків ОСОБА_9. та
ОСОБА_10. відповідно до яких ОСОБА_1. під час цієї слідчої дії показання давав
добровільно, без будь-якого примусу з
боку працівників міліції. Правильно суд звернув увагу також і на те, що показання ОСОБА_1. про обставини вчинення
злочину повністю узгоджуються з показаннями потерпілих, а отже сумнівів не викликають.

5

Твердження в апеляції засудженого ОСОБА_2. про
те, що він не приймав участі в нападі на
потерпілого ОСОБА_5. є безпідставними. Вони спростовуються показаннями
останнього про те, що ОСОБА_2. приймав
участь у нападі на нього спільно з ОСОБА_1,
наносив йому удари та забрав його печатку. Ці показання потерпілий
підтвердив також і під час очної ставки між ними ( т. 1, а.с.
145 ). Факт участі ОСОБА_2. у нападі на потерпілого ОСОБА_5. під час
досудового слідства підтверджував також і ОСОБА_1. ( т. 1, а.с.
199 )

Доводи
ОСОБА_1. про застосування до нього недозволених методів слідства підтвердження
не знайшли.

Безпідставними є і посилання в апеляції засудженого ОСОБА_1. не те, що по справі не встановлено ступінь тяжкості
заподіяних потерпілому ОСОБА_5. тілесних ушкоджень. Відповідно до висновку
судово-медичної експертизи ОСОБА_5. були заподіяні тілесні ушкодження у вигляді
черепно-мозкової травми - струсу головного мозку, забою м'яких тканин голови, шиї,
тулубу та кінцівок, які
відносяться до легких тілесних ушкоджень з короткочасним розладом здоров'я ( т.
1, а.с.
149-150)

При
визначенні покарання засудженим ОСОБА_1. та ОСОБА_2. суд правильно, відповідно до вимог ст. 65
КК України врахував ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу кожного винного та обставини, що пом'якшують та обтяжують їх покарання і
призначив їм по кожній статті обвинувачення покарання, яке відповідає вчиненому та даним про особу
кожного винного.

Разом з
тим, при визначенні покарання
засудженому ОСОБА_1. за сукупністю вчинених злочинів суд допустився порушень
вимог матеріального закону.

Так, відповідно до вимог ч. 4 ст. 70
КК України, якщо після постановления вироку по справі
буде встановлено, що засуджений винен ще
і в іншому злочині, вчиненому ним до постановления попереднього
вироку, то у строк відбуття
покарання, остаточно призначеного за
сукупністю злочинів, зараховується
покарання, відбуте повністю або частково
за попереднім вироком.

Згідно з
положеннями ч.1 ст. 71 КК України, якщо засуджений після постановления вироку, але до повного відбуття покарання вчинив
новий злочин, суд до покарання , призначеного за новим вироком, повність або частково приєднує не відбуту частину
покарання за попереднім вироком.

Як вбачається з
оскаржуваного вироку суду, ОСОБА_1.
визнаний винним у вчиненні злочинів як до попереднього вироку так і після.
Однак при постановленні вироку від 14 грудня 2006 року не було враховано, що покарання за вироком від 13.09.2004 року
ОСОБА_1. відбув повністю у ВТК
№69, а тому безпідставно врахував це
покарання та застосував положення ч. 4
ст. 70 КК України. Крім
того, судом безпідставно застосовано
положення ст. 71 КК України та приєднано до покарання за ч.

6

2 ст. 187 КК України б
місяців позбавлення волі,
оскільки ОСОБА_1. не вчиняв цього злочину до відбуття покарання за
попереднім вироком.

У
зв'язку з цим доводи апеляції прокурора про безпідставне застосування ч.4 ст. 70
та ст.
71 КК України та про їх виключення із резолютивної частини вироку є
обґрунтованими і заслуговують на увагу.

У зв'язку
з викладеним підлягає пом'якшенню і призначене засудженому ОСОБА_1. покарання.

На
підставі викладеного та керуючись
ст. ст. 365,
366 КПК України, колегія суддів
апеляційного суду, -

ухвалила:

Апеляцію заступника прокурора Откябрського району м. Полтави з внесеними до неї змінами
задовольнити повністю, апеляцію
засудженого ОСОБА_1. задовольнити частково,
а апеляцію засудженого ОСОБА_2. залишити без задоволення.

Вирок суду
змінити.

Виключити
із резолютивної частини вироку вказівку про засудження ОСОБА_1. на підставі ч.
4 ст.
70 та ст. 71 КК України і на підставі ч.1 ст. 70
КК України, шляхом повного поглинення
менш суворого покарання більш суворим,
остаточно, вважати ОСОБА_1.
засудженим за сукупністю вчинених злочинів на 7 ( сім ) років позбавлення волі
з конфіскацією всього майна.

В іншій частині
вирок Октябрського районного суду від 14
2006 року щодо ОСОБА_1 та ОСОБА_2 залишити без змін.