АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
__________________________________________________________________
Провадження №11-кп/790/1185/15 Головуючий 1-ої інстанції: ОСОБА_1
Справа: №640/3797/14-к
Категорія: ч. 2 ст. 222 КК
Іменем України
21 липня 2015 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ апеляційного суду Харківської області у складі:
головуючого - ОСОБА_2 ,
суддів - ОСОБА_3 , ОСОБА_4
при секретарі - ОСОБА_5
за участю прокурора - ОСОБА_6 ,
обвинуваченого - ОСОБА_7
захисника - ОСОБА_8

розглянула у відкритому судовому засіданні у залі суду в м. Харкові апеляційну скаргу заступника прокурора Харківської області на вирок Київського районного суду м. Харкова від 27 березня 2015 року, відповідно до якого
ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який народився в с. Пролетарське Зміївського району Харківської області, громадянин України, з середньою освітою, одружений, має доньку, ІНФОРМАЦІЯ_2 , не працюючий, раніше неодноразово судимий, останній раз: 29.08.2011 року Зміївським районним судом Харківської області за ч. 2 ст. 186 КК України до 5 років 6 місяців позбавлення волі, 29.12.2014 року звільнений від відбування покарання на не відбуту частину строк 1 рік 8 місяців 19 днів на підставі ухвали Жовтневого районного суду м. Харкова від 19.12.2014 року,
засуджений за ч. 1 ст. 222 КК України до штрафу в розмірі 17 000 гривень з розсрочкой виплати шрафу відповідно до ч. 4 ст. 53 КК України.
В апеляційній скарзі заступник прокурора Харківської області просить вирок суду скасувати у зв`язку з неправильним застосуванням закону України про кримінальну відповідальність, невідповідністю призначеного покарання особі обвинуваченого внаслідок м`якості, посилаючись на те, що ОСОБА_7 , звільнившись 29.12.2014 року з місць позбавлення волі умовно достроково на невідбуту частину строку 1 рік 8 місяців 19 днів, 13.01.2015 року знову скоїв злочин. Однак, суд, призначивши покарання за новий злочин у виді штрафу, остаточне покарання за правилами ст. 71 КК України не призначив. Тому заступник прокурора області просить постановити відносно ОСОБА_7 новий вирок, яким призначити йому за ч. 1 ст. 222 КК України 17 000 грн. в дохід держави, а на підставі ст. 71 КК України остаточне покарання визначити у виді позбавлення волі строком на 1 рік 8 місяців 19 днів зі штрафом у розмірі 17 000 грн.
Заслухавши доповідь судді, пояснення прокурора, який підтримав апеляційну скаргу заступника прокурора Харківської області, обвинуваченого та його захисника, які заперечували проти її задоволення, ознайомившись за матеріалами провадження та обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів дійшла наступного.
Кримінальне провадження щодо ОСОБА_7 розглядалось за правилами ст.349 КК України, оскільки обвинувачений визнав себе винним у вчиненні інкримінованого йому злочину за обставин, викладених у вироку.
Не оспорюються в апеляційній скарзі і висновки суду щодо кваліфікації дій ОСОБА_7 за ч. 1 ст. 222 КК України, а також щодо виду та розміру покарання, призначеного за ч. 1 ст. 222 КК України, тому в цій частині вирок суду не перевірявся.
Відповідно до вимог ч. 4 ст. 81 КК України у разі вчинення особою, до якої було застосовано умовно дострокове звільнення від відбування покарання, протягом невідбутої частини покарання нового злочину суд призначає їй покарання за правилами, передбаченими ст.ст. 71 і 72 КК України.
Згідно ч. 1 ст. 71 КК України якщо засуджений після постановлення вироку, але до повного відбуття покарання вчинив новий злочин, суд до покарання, призначеного за новим вироком, повністю або частково приєднує невідбуту частину покарання за попереднім вироком.
Відповідно до ч. 3 ст. 72 КК України основні покарання у виді штрафу та позбавлення права обіймати певні посади або займатися певною діяльністю при призначенні їх за сукупністю злочинів і за сукупністю вироків складанню з іншими видами покарань не підлягають і виконуються самостійно.
Положення п. 26 постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 24 жовтня 2003 року «Про практику призначення судами кримінального покарання» передбачають, що у разі коли особа була засуджена до арешту або позбавлення волі та була звільнена відбування покарання умовно-достроково і в період умовно-дострокового звільнення вчинила новий злочин, суд зобов`язаний визначити остаточне покарання у виді позбавлення волі, зокрема й тоді, коли останнім за часом вироком призначаються більш м`які види покарання.
Як вбачається з матеріалів провадження, ОСОБА_7 , 29 грудня 2014 року, звільнившись з місць позбавлення волі умовно достроково на невідбуту частину строку покарання 1 рік 8 місяців 19 днів, 13 січня 2015 року знову скоїв злочин.
Проте, призначаючи покарання ОСОБА_7 за новий злочин у виді штрафу, суд першої інстанції остаточне покарання за правилами ст.ст. 71, 72 КК України не призначив, чим допустив порушення, передбачене п.1 ч.1 ст.413 КПК України, тобто не застосував закон, який підлягає застосуванню. Тому остаточне покарання має бути призначено з дотриманням правил, передбачених ст.ст. 71, 72 КК України, тобто більш суворе покарання.
Відповідно до вимог п. 2 ч. 1 ст. 420 КПК України суд апеляційної інстанції скасовує вирок суду першої інстанції і ухвалює свій вирок у разі необхідності застосування більш суворого покарання.
Тому, колегія суддів, дотримуючись вимог ч. 1 ст. 404 КПК України, скасовує вирок щодо ОСОБА_7 в частині призначеного йому за ч. 1 ст. 222 КК України покарання і відповідно вимог ч. 1 ст. 71, ч. 3 ст. 72 КК України постановляє в цій частині свій вирок. При цьому, колегія суддів вважає за необхідне до покарання, призначеного за новим вироком, повністю приєднати невідбуту частині покарання за вироком Зміївського районного суду Харківської області від 29 серпня 2011 року 1 рік 8 місяців і 19 днів, оскільки ОСОБА_7 , звільнившись з місць позбавлення волі умовно-достроково 29 грудня 2014 року, вже 13 січня 2015 року вчинив новий злочин, тобто протягом першого ж місяця після звільнення.
За таких обставин апеляційна скарга заступника прокурора Харківської області підлягає задоволенню.
На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 392, 404, 405, п. 3 ч. 1 ст. 407, ч. 2 ст. 409, 414, п. 2 ч. 1 ст. 420 КПК України, колегія суддів,-

у х в а л и л а:
Апеляційну скаргу заступника прокурора Харківської області задовольнити.
Вирок Київського районного суду м. Харкова від 27 березня 2015 року щодо ОСОБА_7 в частині призначення йому покарання скасувати і ухвалити новий вирок, яким ОСОБА_7 призначити покарання за ч. 1 ст. 222 КК України у виді штрафу в дохід держави в розмірі 17 000 грн.

На підставі ч.1 ст.71 КК України, за сукупністю вироків, до призначеного покарання приєднати повністю частину покарання, невідбуту за вироком Зміївського районного суду Харківської області від 29 серпня 2011 року і визначити остаточне покарання ОСОБА_7 1 рік 8 місяців і 19 днів позбавлення волі зі штрафом 17 000 грн. в дохід держави.

Вирок апеляційного суду може бути оскаржено до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом трьох місяців з дня проголошення, а засудженим - в той самий строк з дня вручення йому копії вироку.
Головуючий-

Судді: