У х в а л а

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Колегія суддів Судової палати у
кримінальних справах

Верховного Суду України у складі:

головуючого

Верещак В.М.,

суддів

Гошовської Т.В., Жука В.Г.

за участю прокурора

Ковтун Н.Я.

розглянула в судовому засіданні в м. Києві 13 березня 2008 року
кримінальну справу за касаційним поданням заступника прокурора Донецької
області на вирок Володарського районного суду Донецької області від 30 липня
2007 року.

Цим вироком

ОСОБА_1,

ІНФОРМАЦІЯ_1,

уродженця с. Новогригор'ївка Володарського району

Донецької області, громадянина
України,

не судимого, -

засуджено за ч. 2 ст. 307 КК
України із застосуванням ст. 69 КК України на 3 роки обмеження волі без
конфіскації майна; за ч. 2 ст. 15, ч. 2 ст. 307 КК України на 5 років позбавлення
волі з конфіскацією всього належного йому майна.

На підставі ст. 70 КК України
за сукупністю злочинів шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим ОСОБА_1 остаточно визначено покарання у виді позбавлення волі строком на 5 років з конфіскацією всього належного йому майна, а на підставі ст. 75 КК
України звільнено від відбування як основного, так і додаткового покарання з випробуванням з іспитовим строком
3 роки з покладенням на нього обов'язків, передбачених пунктами 2, 3 ч. 1 ст.
76 КК України.

Постановлено стягнути з ОСОБА_1.
188 грн. 30 коп. судових витрат за проведення судово-хімічної експертизи.

ОСОБА_1. визнано винним та
засуджено за те, що він у вересні 2006 року незаконно, з метою збуту, біля
водоймища поблизу
с. Новогригор'ївка Володарського
району Донецької області назбирав гілочки дикорослої коноплі, які переніс до
свого місця проживання, де висушив їх, подрібнив та залишив на зберігання 26,3
г канабісу висушеного, який є особливо небезпечним наркотичним засобом, залишок
якого у розмірі 6,6 г 08 лютого 2007 року був виявлений і вилучений
працівниками міліції в ході огляду його домоволодіння.

Крім того, ОСОБА_1, 08 лютого 2007
року, перебуваючи біля школи, розташованої по вул. Леніна у с. Новогригор'ївка
Володарського району Донецької області, умисно, повторно, намагався збути ОСОБА_2 19,7 г особливо небезпечний
наркотичний засіб - канабіс висушений, проте не довів свій злочинний намір до
кінця з причин, що не залежали від його волі, оскільки в момент передачі даного наркотичного засобу був
затриманий працівниками міліції, які в ході його особистого огляду виявили та
вилучили у нього цей наркотичний засіб.

В апеляційному порядку справа не
розглядалась.

У касаційному поданні прокурор, не оспорюючи висновків суду про доведеність
винуватості ОСОБА_1. та правильність кваліфікації його дій, обґрунтованості
застосування ст. 75 КК України, порушує питання про зміну вироку щодо нього у
зв'язку з неправильним застосуванням кримінального закону. При цьому
посилається на те, що суд, звільняючи ОСОБА_1. на підставі ст. 75 КК України
від відбування покарання з випробуванням, всупереч положенням ст. 77 КК України
призначив йому за ч. 2 ст. 15, ч. 2 ст. 307 та за сукупністю злочинів додаткове
покарання у виді конфіскації майна, а потім, всупереч вимог ст. 75 КК України
звільнив засудженого від додаткового
покарання.

Заслухавши доповідача, думку
прокурора, який підтримав касаційне подання, а також вважав, що кваліфікація
дій засудженого за ст. 15 і ч. 2 ст. 307 КК України є зайвою, перевіривши
матеріали справи і, обговоривши доводи касаційного подання, колегія суддів
вважає, що подання підлягає задоволенню частково з таких підстав.

Суд правильно встановив фактичні
обставини справи та зробив обґрунтований висновок про доведеність винуватості
ОСОБА_1. у незаконних діях з наркотичними засобами з метою збуту.

Разом із тим, при кваліфікації дій
засудженого суд допустив помилку та неправильно застосував кримінальний закон.

Диспозиція ст. 307 КК України
передбачає кримінальну відповідальність за незаконне виробництво, виготовлення,
придбання, зберігання, перевезення чи пересилання з метою збуту, а також
незаконний збут наркотичних засобів, психотропних речовин або їх аналогів.

Як убачається з матеріалів справи,
ОСОБА_1 у вересні 2006 року з метою збуту незаконно придбав, виготовив та
зберігав особливо небезпечний наркотичний засіб - канабіс, частину якого
намагався збути ОСОБА_2 8 лютого 2007 року.

Враховуючи наведені фактичні
обставини справи, а також те, що ОСОБА_1 намагався збути частину того ж самого
наркотичного засобу, яку придбав, виготовив та зберігав з метою збуту, то
колегія суддів вважає, що всі його дії охоплюються ч. 2 ст. 307 КК України як
незаконне придбання, виготовлення та зберігання з метою збуту особливо
небезпечного наркотичного засобу і додаткової кваліфікації за ст. 15 і ч. 2 ст.
307 КК України не потребують.

За таких обставин кваліфікація дій
ОСОБА_1. за ст. 15 і ч. 2 ст.
307 КК України у даному випадку є зайвою і підлягає виключенню з вироку.

Що стосується доводів прокурора про
те, що суд при призначенні засудженому
покарання неправильно застосував кримінальний закон, то вони є
обґрунтованими, оскільки, як убачається з вироку, суд, звільняючи ОСОБА_1. на
підставі ст. 75 КК України від відбування покарання з випробуванням, всупереч
положенням ст. 77 КК України призначив йому за ст. 15 і ч. 2 ст. 307 КК України
та за сукупністю злочинів додаткове покарання у виді конфіскації майна, а
потім, всупереч вимог ст. 75 КК України, звільнив його від цього додаткового
покарання.

Обґрунтованість звільнення ОСОБА_1.
від відбування покарання з випробуванням у касаційному поданні не оспорюється.

На
підставі викладеного та керуючись статтями 394-396 КПК України, колегія суддів

у х в а л и л а:

касаційне подання заступника прокурора Донецької області задовольнити частково.

Вирок Володарського районного суду
Донецької області від 30 липня 2007 року щодо ОСОБА_1 з м і н и т и.

Виключити з вироку кваліфікацію дій ОСОБА_1. за ч. 2 ст.
15 і ч. 2 ст. 307 КК України як зайву.

Вважати ОСОБА_1 засудженим за ч.
2 ст. 307 КК України із
застосуванням ст. 69 КК України на 3 роки обмеження волі та на підставі статей
75, 76 КК України звільненим від відбування покарання з випробуванням з іспитовим
строком 3 роки та зобов'язаним не виїжджати за межі України на постійне місце
проживання без дозволу органу кримінально-виконавчої системи, повідомляти
органи кримінально-виконавчої системи про зміну місця проживання.

У решті вирок залишити без зміни.

С У Д Д І:

Гошовська Т.В. Верещак В.М. Жук В.Г.