ВИЩИЙ СПЕЦІАЛІЗОВАНИЙ СУД УКРАЇНИ
З РОЗГЛЯДУ ЦИВІЛЬНИХ І КРИМІНАЛЬНИХ СПРАВ
УХВАЛА ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
27 березня 2015 року м. Київ

Вищий спеціалізований суд України з розгляду цивільних і кримінальних справ у складі колегії суддів:

ОСОБА_10, ОСОБА_9, ОСОБА_8,

розглянувши касаційну скаргу захисника ОСОБА_4, який діє в інтересах засудженого ОСОБА_5, на вирок Голосіївського районного суду м. Києва від

19 листопада 2014 року та ухвалу Апеляційного суду м. Києва від 12 лютого 2015 року,

встановив:

У касаційній скарзі захисником викладено вимогу про зміну судових рішень щодо ОСОБА_5, пом'якшення покарання - звільнення від його відбування з випробуванням на підставі ст. 75 КК України. Вказав, що ОСОБА_5 вчинив кримінальне правопорушення внаслідок збігу тяжких особистих обставин, а саме: складних житлових умов, важкого матеріального стану. Крім того, судами не було враховано повною мірою дані про особу засудженого ОСОБА_5, який не судимий, має середню освіту, не міг знайти роботу протягом тривалого часу, щиро розкаявся, активно сприяв розкриттю кримінального правопорушення, отже суд достатні підстави для звільнення ОСОБА_5 від відбування покарання з випробуванням, так як виправлення засудженого, на думку захисника, можливе без ізоляції від суспільства.

Вироком Голосіївського районного суду м. Києва від 19 листопада

2014 року ОСОБА_5 засуджено за ч. 3 ст. 185 КК України до покарання у виді позбавлення волі на строк чотири роки.

Також, вироком суду засуджено ОСОБА_6, який щодо нього не оскаржується.

За вироком суду ОСОБА_5 визнано винуватим у тому, що він

25 листопада 2013 року, приблизно о 14-ій годині, діючи умисно, з метою вчинення крадіжки майна, за попередньою змовою з іншою особою, прибувши до квартири АДРЕСА_1, шляхом зламу замку вхідних дверей проникли в яку, та звідки викрали майно, вироби з золота, грошові кошти, що належать потерпілому ОСОБА_7, з чим з місця вчинення злочину зникли, розпорядившись викраденим на власний розсуд.

Ухвалою Апеляційного суду м. Києва від 12 лютого

2015 року вирок суду щодо ОСОБА_5 залишено без зміни, а апеляційну скаргу захисника ОСОБА_4 - без задоволення.

Перевіривши доводи, викладені у касаційній скарзі, додані до неї копії судових рішень, суд дійшов висновку про відсутність підстав для задоволення касаційної скарги та витребуванні матеріалів кримінального провадження, що є підставою, відповідно до п. 2 ч. 2 ст. 428 КПК України, для відмови у відкритті провадження.

Висновки суду про винуватість у вчиненні кримінального правопорушення та кваліфікація дій засудженого ОСОБА_5 за

ч. 3 ст. 185 КК України у касаційній скарзі не оспорюються.

Що стосується доводів касаційної скарги захисника ОСОБА_4 про суворість призначеного покарання засудженому, то суд вважає їх безпідставними, виходячи з наступного.

Судом при призначенні покарання ОСОБА_5 повною мірою враховано тяжкість вчиненого кримінального правопорушення, що є тяжким, дані про особу засудженого, який за місцем проживання характеризується позитивно, не працює, на обліку у лікарів психіатра та нарколога не перебуває, в силу ст. 89 КК України раніше не судимий. Обставиною, яка пом'якшує покарання, суд визнав визнання вини ОСОБА_5 Обставин, які обтяжують покарання, судом не встановлено.

Отже, призначене покарання відповідає вимогам статей

50, 52, 65 КК України, є необхідним та достатнім для виправлення засудженого ОСОБА_5, попередження вчинення ним нових кримінальних правопорушень.

Крім того, як убачається з ухвали суду апеляційної інстанції, судом ретельно перевірені доводи захисника ОСОБА_4, аналогічні тим, що викладені ним у касаційній скарзі, що визнані необґрунтованими з наведенням докладних мотивів прийнятого рішення.

Так, в ухвалі суду зазначено, що колегія суддів вважає безпідставним клопотання захисту про застосування до ОСОБА_5

п. 5 ч. 1 ст. 66 КК України та приходить до висновку про відсутність підстав для зміни вироку в частині призначеного покарання, оскільки будь-яких підтверджень того, що кримінальне правопорушення засуджений вчинив внаслідок збігу тяжких обставин суду не надано.

Отже, обґрунтування касаційної скарги не містить доводів, які викликають необхідність перевірки їх матеріалами кримінального провадження, а із касаційної скарги та наданих до неї копій судових рішень вбачається, що підстав для задоволення скарги немає.

Керуючись п. 2 ч. 2 ст. 428 КПК, суд,

ухвалив:

У відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою захисника ОСОБА_4, який діє в інтересах засудженого ОСОБА_5, на вирок Голосіївського районного суду м. Києва від 19 листопада 2014 року та ухвалу Апеляційного суду

м. Києва від 12 лютого 2015 року відмовити.

Ухвала суду касаційної інстанції оскарженню не підлягає.

Судді:

____________________ ___________________ _________________

ОСОБА_10 ОСОБА_9 ОСОБА_8