Апеляційний суд Кіровоградської області
_____________________________________________________________________________________
Справа № 11-а -728 2008 року Головуючий у суді І-ї
інстанції - Андріянов О.В.
Категорія - ст. 186 ч.2 КК України Доповідач у суді ІІ-ї інстанції - Олексієнко
18 листопада 2008 року. Колегія суддів судової палати у
кримінальних справах апеляційного суду Кіровоградської області у складі:
-судді: Медведенка Ю.С.,
суддів: Олексієнко І.С., Кадегроб А.І.,
участю прокурора: Ахалшенішвілі Н.Є.,
захисника-адвоката: ОСОБА_1.,
законного представника
засудженого: ОСОБА_2.,
у відкритому судовому засіданні в м. Кіровограді кримінальну справу за
апеляцією засудженого ОСОБА_3 на вирок Світловодського міськрайонного суду
Кіровоградської області від 06 серпня 2008 року, яким:
ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1,
українець, громадянин України, уродженець м. Світловодська, Кіровоградської
області, мешкає в АДРЕСА_1, громадянин України, не одружений, освіта неповна
середня, не працює, раніше судимий:
року вироком Світловодського міськрайонного суду Кіровоградської області за ч.2
ст. 15, ч.2 ст. 186, ч.2 ст. 186, ч.1 ст. 186, ч.3 ст. 185, ст. 70 КК України
на 4 роки позбавлення волі, на підставі ст. 75 КК України звільнений від
відбування покарання з іспитовим строком на 2 роки,
засуджений
за ч.2. ст. 186 КК України на 4 роки позбавлення волі, на підставі ст. 71 КК
України до призначеного покарання частково приєднано не відбуту частину
покарання за вироком Світловодського міськрайонного суду Кіровоградської
області від 24.09.2007 року та остаточно призначено покарання у вигляді
позбавлення волі строком на 4 роки 3 місяці.
Суд визнав винним неповнолітнього
ОСОБА_3 в тому, що він 30.05.2008 року близько 21 години в АДРЕСА_2,
перебуваючи у стані алкогольного сп'яніння, повторно, з корисливих спонукань,
застосував до малолітнього ОСОБА_4. 01.10.1996 року народження насильство, яке
не є небезпечним для життя чи здоров'я потерпілого, штовхнув останнього рукою у
груди та відкрито викрав мобільний телефон “Сіменс - А 55” вартістю 80 грн., із
встановленою в ньому сім-картою оператора мобільного зв'язку “Київстар”
вартістю 50 грн., на рахунку якої знаходилися кошти в сумі 18 грн., із
викраденим з місця вчинення злочину зник, викраденим майном розпорядився на
власний розсуд, завдавши потерпілому ОСОБА_4. майнову шкоду на загальну суму
В апеляції засуджений ОСОБА_3 просить вирок суду першої інстанції змінити в
частині призначеного покарання та застосувати ст. 69 КК України призначивши
мінімальний строк позбавлення волі, оскільки судом недостатньо враховано той
факт, що він є неповнолітнім, розкаявся, усвідомив неправильність своїх вчинків
та бажає виправитись.
Заслухавши доповідача, пояснення засудженого, який підтримав свою апеляцію,
висновок захисника-адвоката ОСОБА_1. в інтересах засудженого та законного
представника засудженого, які підтримали доводи апеляції засудженого, думку
прокурора про залишення вироку без змін, перевіривши матеріали справи та
обговоривши доводи, викладені в апеляції, колегія суддів вважає, що вона не
підлягає задоволенню, а вирок районного суду - зміні в частині строку
відбування покарання з наступних підстав.
Допитаний у судовому засіданні в
суді першої інстанції ОСОБА_3 вину визнав повністю у вчиненні злочину передбаченого
ч.2 ст. 186 КК України за обставин викладених в обвинувальному вироку та
підтвердив дані ним під час досудового слідства показання, а також пояснив, що
викрадене він добровільно повернув, злочин вчинив в стані алкогольного
Враховуючи повне визнання вини та не оспорювання у судовому засіданні
засудженим фактичних обставин справи, докази судом не досліджувались у
відповідності до ч.3 ст. 299 КПК України. З метою встановлення чи правильно
розуміє засуджений та інші учасники судового розгляду такий порядок дослідження
доказів по справі, чи немає сумнівів у добровільності та істинності їх позиції
судом роз'яснено всім учасникам положення ст. 299 КПК України, а також і те, що
у такому випадку вони будуть позбавлені права оспорювати ці фактичні обставини
справи та розмір цивільного позову у апеляційному порядку. На дослідження
доказів у порядку передбаченому ч.3 ст.299 КПК України засуджений погодився
добровільно після роз'яснення йому наслідків застосування цієї статті, що
відображено у протоколі судового засідання від 06.08.2008 року (а.с. 98).
Кваліфікація дій ОСОБА_3 за ст. 186 ч.2 КК України є правильною.
Призначаючи міру покарання засудженому, суд першої інстанції відповідно до
вимог ст. 65 КК України врахував характер і ступінь суспільної небезпеки
вчиненого злочину, який відноситься до категорії тяжких, особу засудженого,
який посередньо характеризується за місцем проживання, раніше судимий за
корисливий злочин, не працює, перебуває на обліку лікаря-нарколога та в
кримінальній міліції у справах неповнолітніх, обставини, що обтяжують покарання
- вчинення злочину щодо малолітньої особи та в стані алкогольного сп'яніння, а
також обставини, що пом'якшують покарання - щире каяття, дійове каяття,
вчинення злочину неповнолітнім.
З урахуванням викладених обставин, колегія суддів вважає, що суд першої
інстанції обґрунтовано призначив засудженому покарання без застосуванням ст. 69
КК України, яке є необхідним та достатнім для його виправлення.
Викладені в апеляції доводи судом враховані при призначені покарання в
достатній мірі, а тому не можуть служити підставою для застосування ст. 69 КК
Відповідно до ст. 335 КПК України в резолютивній частині обвинувального
вироку повинно бути зазначено початок строку відбуття покарання.

Згідно ст. 338 КПК України початок строку відбуття покарання у вигляді
позбавлення волі або виправних робіт, коли підсудний до винесення вироку не
перебував під вартою, обчислюється з моменту приведення вироку у виконання.
Коли підсудний до винесення вироку тримався під вартою в цій справі, в строк
відбуття покарання зараховується строк перебування під вартою.

Як вбачається з матеріалів справи постановою Світловодського міськрайонного
суду Кіровоградської області від 18 червня 2008 року відносно ОСОБА_3 було
обрано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком на один місяць та
взято під варту в залі судового засідання. (а.с. 68)

Враховуючи, що до постановлення вироку судом першої інстанції ОСОБА_3
передував під вартою, суд повинен був в резолютивній частині зазначити, що
строк відбування покарання останньому необхідно рахувати з моменту затримання,
тобто з 18 червня 2008 року., що судом першої інстанції не виконано.

Керуючись ст.ст. 362, 366 КПК
України, колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А :

Апеляцію засудженого ОСОБА_3 залишити без задоволення.

Вирок Світловодського міськрайонного суду Кіровоградської області від 06
серпня 2008 року відносно ОСОБА_3 - змінити в частині строку відбування
покарання.

Строк відбування покарання ОСОБА_3 рахувати з моменту затримання, тобто з
18 червня 2008 року, зарахувавши в строк відбуття покарання, строк його
перебування під вартою з 16 серпня 2007 року по 24 вересня 2007 року.

В решті вирок залишити без змін.

СУДДІ:

Медведенко Ю.С. Олексієнко І.С. Кадегроб А.І.