Справа № 496/1006/15-к
Провадження № 1-кп/496/92/15
В И Р О К

І м е н е м У к р а ї н и

18.03.2015 року місто Біляївка

Біляївський районний суд Одеської області у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

при секретарі ОСОБА_2 ,

за участю

прокурора ОСОБА_3 ,

захисника ОСОБА_4 ,

обвинуваченого ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду міста Біляївка матеріали кримінального провадження за підозрою:

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця села Щербанка Роздільнянського району Одеської області, українця, громадянина України, освіта неповна середня, не одруженого, тимчасово не працюючого, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , в силу ст. 89 КК України раніше не судимого,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 297 КК України,

В С Т А Н О В И В :

03.02.2015 року, близько 13:00 години, ОСОБА_5 , за попередньою змовою з неповнолітніми ОСОБА_6 і ОСОБА_7 , на цвинтарі, що розташований по АДРЕСА_1 , маючи умисел на заволодіння предметами з могил, діючи з корисливих мотивів, зірвали руками дві металеві лавки з двох могил, де поховані родичі ОСОБА_8 , загальною вартістю 400 гривень. Після цього, неповнолітні ОСОБА_6 , ОСОБА_7 та ОСОБА_5 з місця скоєння кримінального правопорушення зникли та розпорядились викраденим за власним розсудом, таким чином спричинивши потерпілому ОСОБА_8 матеріальний збиток на загальну суму 400 гривень.
Обвинувачений ОСОБА_5 в судовому засіданні винним визнав себе повністю та пояснив, що 03.02.2015 року приблизно о 13:00 годині, за попередньою змовою з неповнолітніми ОСОБА_6 і ОСОБА_7 , на цвинтарі, що розташований по АДРЕСА_1 , зірвали руками дві металеві лавки з двох могил, де поховані родичі ОСОБА_8 , після чого з місця скоєння кримінального правопорушення зникли та розпорядились викраденим за власним розсудом. У скоєному щиро розкаявся.

Окрім повного визнання своєї вини, винність обвинуваченого в інкримінованому йому кримінальному правопорушенні повністю доказана і підтверджується зібраними по справі в порядку ст. ст. 84-86, 91-31 КПК України доказами, дослідження яких відповідно до ст. 349 КПК України за згодою учасників судового розгляду судом визнано недоцільним щодо тих обставин, які ніким не оспорюються і обмежено допитом обвинуваченого. При цьому судом з`ясовано правильність розуміння учасниками кримінального провадження обставин щодо недоцільності дослідження доказів, добровільність їх позиції, та роз`яснено вимоги ч. 3 ст. 349 КПК України, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку.

Потерпілий ОСОБА_8 в судове засідання не з`явився, але від нього надійшла заява, в якій він просить розглянути кримінальне провадження відносно ОСОБА_5 за його відсутності, претензій матеріального та/або морального характеру до нього не має.

Суд кваліфікує умисні дії обвинуваченого ОСОБА_5 за ч. 3 ст. 297 КК України, тобто незаконне заволодіння предметами, що знаходяться на могилі, вчинене за попередньою змовою групою осіб з корисливих мотивів.
При призначенні покарання суд враховує суспільну небезпеку вчиненого обвинуваченим кримінального правопорушення та особу винного у їх сукупності.

До обставин, що пом`якшують покарання обвинуваченому, суд відносить щире каяття, що виявилось у тому, що він як під час досудового розслідування, так і під час судового слідства, повно, детально та послідовно розповів про обставини вчинення ним кримінального правопорушення.

Обставин, що обтяжують покарання обвинуваченому, судом не встановлено.

Обвинувачений ОСОБА_5 вчинив умисний тяжкий злочин, проте позитивно характеризується за місцем проживання, визнаний таким, що не має судимостей відповідно до ст. 89 КК України.

Враховуючи особу обвинуваченого, ступінь тяжкості скоєного кримінального правопорушення, пом`якшуючі покарання обставини, та відсутність обтяжуючих покарання обставин, суд вважає, що покарання обвинуваченому ОСОБА_5 слід призначити в межах санкції ч. 3 ст. 297 КК України у виді позбавлення волі із застосуванням ст. 75 КК України, звільнивши від відбування покарання з випробуванням, поклавши на нього обов`язки, передбачені п.п. 2-4 ч. 1 ст. 76 КК України, яке буде необхідним і достатнім для виправлення обвинуваченого та буде цілком відповідати тяжкості вчиненого кримінального правопорушення і особі винного.

Потерпілий ОСОБА_8 під час кримінального провадження до початку судового розгляду не заявляв цивільний позов про стягнення матеріальної та/або моральної шкоди з обвинуваченого ОСОБА_5 , який вчинив суспільно небезпечне діяння.
Суд звертає увагу, що відповідно до положень ч. 7 ст. 128 КПК України, особа, яка не пред`явила цивільного позову в кримінальному провадженні, а також особа, цивільний позов якої залишено без розгляду, має право пред`явити його в порядку цивільного судочинства.
З огляду реєстру матеріалів досудового розслідування та вивченням обвинувального акту встановлено, що під час досудового розслідування залучення експертів для проведення експертиз не здійснювалось, у зв`язку з чим судові витрати відсутні.
Також до обвинувального акту не долучались матеріали кримінального провадження №0000142 від 10.02.2015 року.
Керуючись ст. ст. 367, 368, 370, 371, 373, 374, 376 КПК України, суд

З А С У Д И В :

ОСОБА_5 визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 297 КК України, і призначити йому покарання у вигляді позбавлення волі строком на 4 (чотири) роки.

Відповідно до ст. 75 КК України ОСОБА_5 звільнити від відбування покарання з випробуванням, встановивши іспитовий строк 1 (один) рік та поклавши на нього обов`язки, передбачені п.п. 2-4 ч. 1 ст. 76 КК України:

- не виїжджати за межі України на постійне проживання без дозволу органу кримінально-виконавчої інспекції;

- повідомляти кримінально-виконавчу інспекцію про зміну місця проживання, роботи або навчання;

- періодично з`являтися для реєстрації в кримінально-виконавчій інспекції.

Вирок може бути оскаржений до апеляційного суду Одеської області через Біляївський районний суд Одеської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Вирок суду, у відповідності з вимогами ч. 2 ст. 394 КПК України, не може бути оскаржений в апеляційному порядку з підстав заперечення обставин, які ніким не оспорювалися під час судового розгляду і дослідження яких було визнано судом недоцільним, відповідно до ч. 3 ст. 349 КПК України.

Суддя Біляївського районного суду

Одеської області ОСОБА_1