1-кп/214/157/15
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 червня 2015 року Саксаганський районний суд м. Кривого Рогу Дніпропетровської області у складі:
головуючого судді ОСОБА_1 ,
за участю:
секретаря ОСОБА_2 ,
прокурора ОСОБА_3 ,
потерпілої ОСОБА_4 ,
представника потерпілої ОСОБА_5 ,
спеціаліста (педагога) ОСОБА_6

захисника ОСОБА_7 ,
обвинуваченого ОСОБА_8 ,

розглянув у відкритому судовому засіданні у м. Кривому Розі кримінальне провадження внесене в ЄРДР за № 0004453 відносно
ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Миколаївка, Широківського району, Дніпропетровської області, громадянина України, не одруженого, з повною вищою освітою, працюючого у СК «Гірник» спортивним інструктором, раніше не судимого, який зареєстрований та мешкає за адресою: АДРЕСА_1 ,

обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 125 КК України,

ВСТАНОВИВ:
ОСОБА_8 , 07 грудня 2014 року, приблизно о 19.30 год., знаходячись у квартирі АДРЕСА_2 , на ґрунті виниклих під час сварки особистих неприязних стосунків, з метою заподіяння ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_2 тілесних ушкоджень, умисно наніс їй два удари один в область губи, а інший в область голови, унаслідок чого заподіяв останній, згідно висновку судово-медичного експерта №2720 (2693-14) від 10.12.2014 року тілесні ушкодження у вигляді: синець правої завушної області, крововилив в слизову оболонку нижньої губи з переходом на нижню щоку, забійна ранка слизової оболонки нижньої губи за характером відносяться до легких тілесних ушкоджень, як такі, що мають незначні скороминучі наслідки тривалістю не більше шести днів.
Дії обвинуваченого ОСОБА_8 належить кваліфікувати за ч. 1 ст. 125 КК України за ознакою: умисне легке тілесне ушкодження.
Судом враховані наступні докази на підтвердження встановлених обставин.
Так, в судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_8 вину у вчинені кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 125 КК України не визнав та пояснив, що 07.12.2014 року він був на роботі, а потерпіла на автомобілі разом з його сином ОСОБА_9 поїхала в незнайомому йому напрямку. Потім потерпіла ОСОБА_4 , після роботи зателефонувала йому на мобільний та повідомила що знаходиться в районі Південного ГЗК разом з його сином та запропонувала забрати його з роботи. Біля 17-00 години він приїхав додому на АДРЕСА_3 з роботи. Вдома був син потерпілої ОСОБА_10 , який знаходився у кімнаті за комп`ютером. Він сів та дивився футбол. Біля 19-00 години повернулась ОСОБА_11 . Остання повідомила йому, що залишила його маленького сина, який виріс у нього на руках, у своєї матері без його відома на цілий тиждень. На ґрунті цього у них розпочався конфлікт, хоча конфлікти у них були і раніше. ОСОБА_4 заспокоювала його, після чого пішла до своєї кімнати, а він залишився у залі та продовжував дивитись футбол. У зв`язку із конфліктом він пішов до магазину та купив 0,2 літри горілки та сік. ОСОБА_12 була у ванній кімнаті та звала його до себе поговорити. Він не бажав цього. Потім ОСОБА_12 вийшла з ванної кімнати та пішла до спальної кімнати, куди його також кликала, щоб поговорити. Прийшовши до кімнати він побачив, що ОСОБА_12 лежить в ліжку. Остання запропонувала йому прилягти біля неї та подивитись разом телевізор. В той момент біля ліжка лежав мобільний телефон на який прийшло смс-повідомлення від колишнього чоловіка потерпілої. ОСОБА_12 взяла мобільний телефон намагаючись сховати від нього. Він схопив її за руку, потерпіла почала кричати. В цей час зайшов син потерпілої ОСОБА_13 та спитав, що трапилось. Він відповів, що просто подивився від кого надійшло смс-повідомлення та віддав телефон потерпілій ОСОБА_11 . Син потерпілої не бачив як він віддав телефон останній. Він почав збирати речі щоб піти з дому. ОСОБА_11 в цей час взяла ключі від автомобіля «Кіа Сід», який належить його товаришу, та почала вибігати з дому. Він в свою чергу перешкоджав їй вийти з квартири ставши в коридорі. В той момент в двері квартири подзвонили. ОСОБА_14 ОСОБА_15 відчинила двері, то була сусідка ОСОБА_16 . ОСОБА_17 одразу крикнула : «Тьотя Галя тримайте ОСОБА_18 !» та вибігла з квартири до під`їзду. Він одягнувши штани та куртку побіг за ОСОБА_11 .. Остання сиділа в автомобілі. Він почав смикати за ручку двері автомобіля, а потім став перед автомобілем, щоб потерпіла не могла поїхати. ОСОБА_12 сиділа в автомобілі з заведеним двигуном намагаючись поїхати. Коли остання почала рух автомобіля, він опинився на капоті. Проїхавши метрів 10 ОСОБА_12 почала набирати швидкість, а він сплигнув з капоту. ОСОБА_12 поїхала в невідомому для нього напрямку, а він пішов додому. Була 21-00 година, він збирав свої речі. Приблизно через пів години, коли він стояв на порозі квартири з речами, повернулась потерпіла. Остання почала рвати пакети з зібраними речами та розкидати їх по квартирі. Потерпіла хапала його за руки. Вони сварилися на підвищених тонах, кричали один на одного. І коли вийшов син потерпілої ОСОБА_10 , вона сказала, що він її б`є. Даніїл почав хапати його за руки та смикати за куртку. Він казав ОСОБА_19 , що він не чіпає ОСОБА_11 . Після чого ОСОБА_10 сказав щоб вони розбирались самі та повернувся до своєї кімнати. Він відчинив двері квартири, а ОСОБА_12 почала їх закривати. Він, підперши двері ногою, почав виставляти свої речі в коридор під`їзду. ОСОБА_12 штовхала від дверей, але він все одно забрав свої речі. Коли він збирав свої речі на площадці під`їзду, вибігла ОСОБА_12 та почала бігати, стукати до сусідських квартир і кричати, що її вбивають. Спустились сусіди з другого поверху приблизно з 5 квартири, на ім`я ОСОБА_20 і ОСОБА_21 , спитали у нього, що трапилось. Він сказав, що збирається піти з дому, на що останні сказали, що зрозуміло та повернулись до себе. Він продовжив збирати свої розкидані речі. Після чого він пішов на вулицю за пакетами. Його не було приблизно 10-15 хвилин. Коли він повернувся до квартири, приблизно о 22-45 годині, в під`їзд збирати речі, то побачив швидку допомогу. Він зібрав речі, а потім зрозумів, що це до них приїхала швидка допомога. Він зайшов в квартиру де побачив на кухні двох медсестер зі швидкої і сусідку ОСОБА_22 , яку він побачив вдруге у них в той вечір. Він чекав поки приїхала міліція. ОСОБА_12 поїхала зі швидкою. Крім того він просив ОСОБА_12 повернути обручку, але вона відмовилась, тому він вийшов з міліцією і поїхав з речами до себе додому на таксі. В той вечір ОСОБА_12 він не бив та не бачив на ній крові. Кров на ОСОБА_12 він побачив лише в коридорі, коли вийшов з речами на площадку поверху. Він вважає, що ОСОБА_12 могла сама собі спричинити ушкодження. Кров на ОСОБА_12 побачив лише тоді коли приїхала швидка медична допомога. Коли ОСОБА_12 повернулась після того, як десь їздила, він не дивився на неї і не може сказати, чи були у неї ушкодження, чи ні.

В судових дебатах обвинувачений ОСОБА_8 зазначив, що припускає, що ушкодження на обличчі потерпілої могли з`явитися тоді, коли від відмахнувся від останньої рукою збираючи

речі.

Окрім не визнання вини обвинуваченим ОСОБА_8 по справі існує сукупність допустимих та належних доказів, на підставі яких можна зробити переконливий висновок щодо доведеності вини обвинуваченого в інкримінованому йому кримінальному правопорушені, передбаченому ч. 1 ст. 125 КК України.

Так, допитана в судовому засіданні потерпіла ОСОБА_4 суду пояснила, 07.12.2014 року в її квартирі за адресою АДРЕСА_3 , де на той момент вона мешкала з двома дітьми та ОСОБА_23 , останній її побив. Від шлюбу з ОСОБА_23 у них є спільний син ОСОБА_24 . Того ж дня, 07.12.2014 року, вона прийшла додому біля 19-00 години разом зі своїм сином ОСОБА_25 , 2000 року народження, якого зустріла на вулиці. Син їй повідомив, що сам йти додому не хотів оскільки вдома ОСОБА_26 розпиває алкогольні напої. Молодшого сина в той день вона відвезла до бабусі в гості. Вона разом з сином прийшли додому, де ОСОБА_26 почав кричати чому вона відвезла молодшого сина до бабусі та щоб вона привезла його додому. На цьому ґрунті у них з ОСОБА_18 розпочався конфлікт. Вона намагалась уникнути конфлікту, та пішла в іншу кімнату, потім в ванну кімнату, і так продовжувалось на протязі 2 годин, оскільки вона розуміла, що він був у стані алкогольного сп`яніння. Пізніше, приблизно о 22-00 годині ОСОБА_26 почав силою відбирати у неї її мобільний телефон, а вона намагалась забрати його у нього. ОСОБА_26 викручував їй руки. З кімнати вийшов старший син і почав казати, щоб ОСОБА_26 припинив, але останній повернувся до ОСОБА_19 і замахнувся на нього рукою. Вона схопила ОСОБА_27 за футболку та почала відтягувати останнього від свого сина. ОСОБА_26 повернувся до неї і вдарив один раз кулаком правої руки в область голови за вухом, а другий раз в область щелепи. При цьому був присутній її старший син ОСОБА_10 . Після удару в обличчя у неї сильно полилась кров. Вона злякалась за своє і дитини життя, вибігла на площадку та стала звати сусідів. Син зі свого мобільного телефону викликав міліцію. З п`ятого поверху спустилась сусідка ОСОБА_28 котра побачила її та як вибігав надвір ОСОБА_26 , що злякався її криків. Сусідка ОСОБА_28 спустилась до них, по проханню її матері, котра переживала за неї. Приблизно через десять хвилин приїхала швидка допомога, сказали, що її треба госпіталізувати і зашити рану в роті. Вони дочекались працівників міліції, які приїхали біля 23-00 годин. Як тільки приїхала міліція, повернувся ОСОБА_26 , який став давати показання, визнавав, що вдарив її оскільки був напідпитку. Вона зі швидкою поїхала до лікарні, а ОСОБА_26 залишився з міліцією. ОСОБА_26 забрав свої речі з квартири і віддав їй ключі. Раніше, рік назад, ОСОБА_26 в грудні 2013 року також побив її, і вона зверталась до міліції з заявою. ОСОБА_27 притягували до адміністративної відповідальності за насилля в сім`ї. Позовні вимоги підтримує в повному обсязі. Жодного автомобіля у неї у власності не має. Водійське посвідчення у неї є, але в той день вона нікуди на автомобілі не їздила. У ОСОБА_27 був якийсь автомобіль. Просить ОСОБА_8 суворо покарати.

Допитаний в судовому засіданні неповнолітні свідок ОСОБА_29 у присутності педагога ОСОБА_6 , суду пояснив, що точної дати не пам`ятає, приблизно у грудні 2014 року він був вдома, за адресою АДРЕСА_3 . Біля 17-00 години прийшов вітчим ОСОБА_26 , який був у нетверезому стані, бо хвилин п`ять не міг відчинити двері. Крім того, ОСОБА_26 з собою приніс пляшку горілки та пива. Він не захотів бути з ОСОБА_23 вдома тому пішов на вулицю де зустрів маму ОСОБА_4 з котрою, приблизно о 19-00 годині, прийшли додому. О 22-00 годині, знаходячись в своїй кімнаті, він почув крики. Він вийшов з кімнати і побачив, як ОСОБА_26 заламав мамі руки і вихвачував у неї мобільний телефон. Він зробив йому зауваження. Тоді, ОСОБА_26 залишив маму, підійшов до нього, взяв за шию і замахнувся. Мама крикнула, що він робить, і тут ОСОБА_26 повернувся до неї і двічі кулаком вдарив її в обличчя. Мама вибігла на площадку та стала кричати. На крики мами прийшла сусідка ОСОБА_28 , а ОСОБА_26 вибіг з квартири і втік в невідомому напрямку. Чому у них з мамою стався конфлікт, йому не відомо. Він бачив, як у мами була розбита губа з якої текла кров, а на потилиці була шишка.

Допитана в судовому засіданні свідок ОСОБА_30 суду пояснила, що в грудні 2014 року, приблизно о 22-00 годині, вона була вдома на АДРЕСА_4 . Вона мешкає в одному під`їзді з потерпілою ОСОБА_4 . Їй зателефонувала мати потерпілої та сказала, що хвилюється за доньку, яка не відповідає на мобільний телефон, і попросила її сходити до неї. Вона спустилась на поверх де мешкала потерпіла ОСОБА_4 та біля її квартири побачила кров. Поки вона спускалась до квартири останньої то чула гучний галас. Коли відчинили двері квартири, вона побачила, що потерпіла стоїть разом з ОСОБА_31 .. При цьому останній стояв боком та ближче до дверей, а потерпіла трохи далі від дверей. Потерпіла була в піжамі, а ОСОБА_26 стояв повністю одягнений, навіть в куртці. ОСОБА_26 був в стані алкогольного сп`яніння, оскільки від нього відчувався сильний запах алкоголю. Вона сказала потерпілій, що телефонувала її мати, оскільки хвилюється за неї. В цей час ОСОБА_26 вийшов з квартири, а потерпіла витирала кров з рота та щоки. У потерпілої ОСОБА_4 була розпухла щока та губи в крові, а за правим вухом була шишка. В квартирі також була кров. Потерпіла розповіла їй, що ОСОБА_26 бив її та не випускав з квартири. Вона запропонувала потерпілій викликати швидку та міліцію, на що ОСОБА_12 відповіла, що вже викликала. Швидка допомога приїхала швидко та сказала, що ОСОБА_12 необхідно в лікарню, оскільки у неї в роті пошкодження від удару. Потім повернувся ОСОБА_26 та приїхала міліція. Працівники міліції розпитували потерпілу та обвинуваченого. Потім ОСОБА_12 поїхала зі швидкою, а ОСОБА_26 пішов з міліцією. До потерпілої ОСОБА_4 в той вечір, вона спускалась лише раз і була з останньою до від`їзду швидкої допомоги і міліції.

Крім показань допитаних в судовому засіданні потерпілої та свідків, винність обвинуваченого ОСОБА_8 в інкримінованому йому кримінальному правопорушенні, передбаченого ч. 1 ст. 125 КК України також підтверджується письмовим доказом, зібраним в період досудового розслідування та дослідженим в судовому засіданні, а саме:

- висновком експерта № 2720 (2693-14) від 10.12.2014 року, відповідно до якого у ОСОБА_4 , малися тілесні ушкодження: синець правої завушної області, крововилив в слизову оболонку нижньої губи з переходом на ліву щоку, забійна ранка слизової оболонки нижньої губи. За своїм характером виявлені ушкодження відносяться до ЛЕГКИХ тілесних ушкоджень, як такі, що мають незначні скороминучі наслідки. Ушкодження виникли від дії тупого твердого предмету (предметів) з обмеженою травмуючою поверхнею. Всі виявлені тілесні ушкодження у потерпілої могли виникнути від не менше 2-х кратної дії травмуючого предмету (предметів). Час виникнення ушкоджень відповідає 07.12.2014 року (Т. 2 а.с. 13-14).

Зазначені письмовий доказ по справі зібрано відповідно до вимог кримінального процесуального закону, є допустимим та належним, та таким, що безпосередньо вказує на вчинення обвинуваченим діяння, інкримінованого йому стороною обвинувачення, відповідає показанням обвинуваченого, потерпілої та свідків по справі.
Показання потерпілої та свідків, дані наведених процесуальних документів, та на підставі сукупності доказів встановлені судом фактичні обставини справи свідчать про неможливість формування штучних доказів, однобічність проведення досудового розслідування.
Суд, керуючись ст. 94 КПК України, оцінює наведені докази за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному повному й неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження, керуючись законом з урахуванням з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів з точки зору їх достатності, та взаємозв`язку, з урахуванням того, що по справі забезпечено всебічний, повний та об`єктивний розгляд всіх обставин в їх сукупності та приходить до висновку про доведеність вини обвинуваченого ОСОБА_8 у вчиненні інкримінованого діяння.
Доводи обвинуваченого ОСОБА_8 про те, що він не наносив тілесних ушкоджень потерпілій ОСОБА_4 , а також його посилання, що остання могла сама спричинити собі ушкодження, суд розцінює як спосіб захисту власних інтересів та спробу уникнути відповідальності за вчинене.
Суд критично оцінює показання обвинуваченого ОСОБА_32 щодо необізнаності останнього про появу тілесних ушкоджень на обличчі потерпілої ОСОБА_4 , оскільки вони спростовуються показаннями свідків та дослідженими в судовому засідання письмовими доказами по справі.

Так неповнолітній свідок ОСОБА_29 у присутності педагога ОСОБА_6 , суду пояснив, що коли вийшов з кімнати то бачив як ОСОБА_26 заламував потерпілій ОСОБА_4 руки і вихвачував у неї мобільний телефон. На його зауваження ОСОБА_33 останній залишив потерпілу, підійшов до нього, взяв за шию і замахнувся. Потерпіла намагалась його захистити, а ОСОБА_26 повернувся до неї і двічі кулаком вдарив її по обличчю. Він бачив, як у мами була розбита губа з якої текла кров, а на потилиці була шишка.

Суд відкидає твердження обвинуваченого ОСОБА_8 про те, що він не наносив ударів потерпілій, однак допускає, що можливо він, коли збирав речі відмахнувся рукою та зачепив останню, оскільки це твердження спростовується послідовними показаннями свідка ОСОБА_29 , з яких вбачається, що ОСОБА_26 повернувся до потерпілої і двічі кулаком вдарив її по обличчю.

Крім того, свідок ОСОБА_30 суду пояснила, що коли потерпіла, в піжамі, відчинила їй двері, ОСОБА_26 стояв повністю одягнений. Останній був в стані алкогольного сп`яніння, оскільки від нього відчувався сильний запах алкоголю. ОСОБА_26 вийшов з квартири, а потерпіла ОСОБА_4 витирала кров з рота та щоки. У потерпілої ОСОБА_4 була розпухла щока та губи були в крові, а за правим вухом була шишка. В квартирі також була кров.

Показання потерпілої ОСОБА_4 , свідків ОСОБА_29 та ОСОБА_30 суд вважає, правдивими послідовними та такими, що узгоджуються з висновком експерта № 2720 (2693-14) від 10.12.2014 року. Згідно зазначеного висновку у ОСОБА_4 , малися тілесні ушкодження: синець правої завушної області, крововилив в слизову оболонку нижньої губи з переходом на ліву щоку, забійна ранка слизової оболонки нижньої губи. Ушкодження виникли від дії тупого твердого предмету (предметів) з обмеженою травмуючою поверхнею. Всі виявлені тілесні ушкодження у потерпілої могли виникнути від не менше 2-х кратної дії травмуючого предмету (предметів). Час виникнення ушкоджень відповідає 07.12.2014 року (Т. 2 а.с. 13-14).

Суд, відповідно до ст.ст. 85, 94 КПК України, оцінюючи досліджені у судовому засіданні показання свідків та висновок експерта № 2720 (2693-14) від 10.12.2014 року, вважає що ці докази прямо підтверджують обставини, що підлягають доказуванню у кримінальному провадженні, тобто є належними та достовірними.
При призначенні покарання суд, у відповідності до положень ст. ст. 65-67 КК України, враховує ступінь тяжкості та конкретні обставини вчинення кримінального правопорушення, зокрема дані, які характеризують особу обвинуваченого, наявність обставин, що пом`якшують та обтяжують покарання.
Відповідно до ч.1 ст. 66 КК України обставин, які пом`якшують покарання обвинуваченому судом не встановлено.

Обставин, відповідно до ст. 67 КК України, які обтяжують покарання обвинуваченому, судом не встановлено.

Обвинувачений ОСОБА_8 по відношенню до інкримінованого йому кримінального правопорушення підпадає під дію ч. 1 ст. 19 КК України (Т. 2 а.с. 48).

Вирішуючи питання про призначення покарання обвинуваченому ОСОБА_8 , суд враховує ступінь тяжкості скоєного злочину, особистість обвинуваченого, який за місцем мешкання характеризується з позитивної сторони (Т. 1 а.с. 12), раніше не судимий (Т. 2 а.с. 44,45), на обліку у лікаря-психіатра та лікаря-нарколога не перебуває (Т. 2 а.с. 48,50).

Відповідно до ст.ст.50, 65 КК України, покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових злочинів як засудженими, так і іншими особами. Виходячи із вказаних вимог закону особі, яка вчинила злочин, має бути призначено покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових злочинів.
Призначаючи покарання ОСОБА_8 , суд виходить із положень ст.65 КК України, враховує характер і ступінь тяжкості вчиненого злочину, відсутність пом`якшуючих покарання обставин та обтяжуючих покарання обставин, дані про особу винного, наявність у потерпілої претензій морального характеру, у зв`язку з чим вважає необхідним і достатнім призначити йому покарання за ч.1 ст.125 КК України у виді громадських робіт.

В зазначеному кримінальному провадженні потерпіла ОСОБА_4 заявила цивільний позов про стягнення з обвинуваченого ОСОБА_8 в якості відшкодування заподіяної в результаті вчинення останнім злочину моральної шкоди в сумі 20 000 грн.
В судовому засіданні потерпіла ОСОБА_4 позовні вимоги підтримала в повному обсязі і пояснила, що моральну шкоду вона оцінює в сумі 20 000 гривень.
Обвинувачений ОСОБА_8 позовні вимоги ОСОБА_4 не визнав.
Вислухавши учасників судового розгляду, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що на підставі ст.ст. 16, 1166 ЦК України, відповідно до ст.ст. 128, 368 КПК України, позовні вимоги ОСОБА_4 про відшкодування завданої моральної шкоди підлягають задоволенню частково.
Суд приходить до висновку про наявність у потерпілої ОСОБА_4 протягом тривалого періоду часу моральних страждань і переживань, оскільки остання отримала тілесні ушкодження, в наслідок чого перенесла фізичні страждання, що призвело до нервових розладів, всі ці обставини негативно позначилися на моральному стані потерпілої.
У зв`язку з характером і глибиною душевних, емоційних, моральних страждань, які перенесла потерпіла ОСОБА_4 , їх тривалістю, ґрунтуючись на принципах розумності і справедливості суд вважає, що з обвинуваченого ОСОБА_8 , на підставі ст.ст. 23, 1167 ЦК України, відповідно до ст.ст. 128, 368 КПК України, на користь потерпілої ОСОБА_4 підлягає стягненню сума 3 000 гривень.
Керуючись ст.ст. 349 ч. 3, 369, 370, 373, 374 КПК України, суд,
УХВАЛИВ:
ОСОБА_8 визнати винуватим у пред`явленому обвинуваченні за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 125 КК України.
Призначити ОСОБА_8 покарання за ч. 1 ст. 125 КК України у виді громадських робіт строком на 100 (сто) годин.
Позовні вимоги ОСОБА_4 задовольнити частково.
Стягнути з ОСОБА_8 на користь ОСОБА_4 в якості відшкодування моральної шкоди 3000 (три тисячі) гривень 00 копійок.

На вирок можуть бути подані апеляційні скарги протягом 30 днів з дня його проголошення до судової палати у кримінальних справах апеляційного суду Дніпропетровської області через Саксаганський районний суд міста Кривого Рогу.
Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення апеляційним судом.
Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку.
Суддя ОСОБА_1