Справа № 188/387/15-к
Провадження № 1-кп/188/75/2015
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 квітня 2015 року Петропавлівський районний суд Дніпропетровської області у складі :

головуючого судді ОСОБА_1

при секретарі ОСОБА_2

з участю - прокурора

ОСОБА_3

розглянувши у відкритому судовому засіданні в смт. Петропавлівка Дніпропетровської області кримінальне провадження № 0000161 від 10.03.2015 р. про обвинувачення :

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який народився і проживає по АДРЕСА_1 , громадянин України, освіта - середня , не працює , раніше судимий , остання судимість -

- 03.10.2012 р. Петропавлівським районним судом Дніпропетровської обл. за ч. 1 ст. 296 КК України до 3 років обмеження волі, на підставі ст.ст.75, 76 КК України звільнений від відбування покарання з іспитовим строком 3 роки. За ухвалою Петропавлівського районного суду Дніпропетровської області від 16.07.2013 р. відмінено іспитовий строк та направлено у виправний центр строком на три роки обмеженняґ волі.

Звільнився з Широківської ВК Дніпропетровської області 13.12.2014 р. умовно-достроково на невідбутий строк 1 рік 4 місяці 26 днів

у скоєнні кримінального правопорушення , передбаченого ч. 1 ст. 190 КК України

В С Т А Н О В И В :

ОСОБА_4 , 10.03.2015 р. близько 00.300 год. знаходячись в автомобілі гр. ОСОБА_5 , марки ЗАЗ-сенс , д.н. НОМЕР_1 на узбіччі вулиці Першотравнева в районі зупинки громадського транспорту " Петрівське" в с. Миколаївка Петропавлівського району Дніпропетровської області , діяючи зі злочинним умислом , направленим на заволодіння чужим майном , шляхом обману , під видом справжньої , умисно надав гр. ОСОБА_5 в якості розрахунку за надання послуг перевезення , сувенірну грошову купюру номіналом 500 грн.. Після чого ОСОБА_5 , будучи введеним в оману ОСОБА_4 , добровільно відрахував і передав ОСОБА_4 решту із наявних у нього грошових коштів в сумі 410 грн. , отримавши які , ОСОБА_4 зник з місця пригоди.

Таким чином , ОСОБА_4 , шляхом обману , заволодів грошовими коштами , які належать ОСОБА_5 в сумі 410 грн , якими заволодів ОСОБА_4 , останній привласнив та розпорядився ними на по-своєму.

Допитаний по суті пред`явленого обвинувачення за ч. 1 ст. 190 КК України обвинувачений ОСОБА_4 вину визнав повністю та пояснив , що він дійсно розрахувався з потерпілим сувенірною купюрою номіналом 500 грн. . А саме , сплатив ОСОБА_5 , як таксисту послуги за перевезення знайомої дівчини. Отримав від потерпілого здачу в сумі 410 грн. та залишив ці гроші собі. Він знав , що купюра номіналом 500 грн. є фальшивою. Однак , розраховув на те , що таксист , тобто потерпілий ОСОБА_5 не запідозрить ніякого "криміналу" . Заподіяну шкоду відшкодував. Мотив вчинення шахрайства пояснює скрутним матеріальним положенням .

У скоєному щиро розкаюється . Просить суд не позбавляти волі.

Потерпілий ОСОБА_5 в судове засідання не з"явився. В своїй заяві повідомив суду , щоб справу заслухали без його участі. Цивільні позови не заявляє.

Після допиту обвинуваченого , суд дійшов висновку , що його показання є послідовними, логічними, а тому не викликають у суду сумніву щодо правильності розуміння ним змісту обставин вчинених кримінальних правопорушень, добровільності та істинності його позиції .

За згодою учасників судового провадження , суд визнав недоцільним дослідження всіх доказів щодо тих обставин , які ніким не оспорюються , роз`яснивши їм положення ч. 3 ст. 349 КПК України про те, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оспорювати фактичні обставини провадження у апеляційному порядку . Суд ухвалив провести часткове дослідження доказів.

Судом досліджувалися такі докази :

- протокол пред"явлення фото для впізнання . Під час проведення даної слідчої дії потерпілий ОСОБА_5 впізнав обвинуваченого , назвав його шахраєм , який зловживаючи довірою розрахувався з ним сувенірною грошовою купюрою номіналом 500 грн. ( а.с.15 ) ;

- протокол огляду сувенірної грошової купюри номіналом 500 грн. ( а.с.26 ) .

На думку суду , зазначені докази є належними , достовірними та достатніми для визнання винуватості обвинуваченого та призначення йому відповідного покарання.

Органи досудового розслідування дії обвинуваченого ОСОБА_4 кваліфікували вірно , а саме , як заволодіння чужим майном шляхом обману , вчинене ОСОБА_6 і кваліфікуються за ч. 1 ст. 190 КК України .

Визначаючи вид та міру покарання , суд бере до уваги , що обвинуваченим скоєно злочин невеликої тяжкості ( ст. 12 , ч. 1 ст. 190 КК України) .

Вивчаючи особу обвинувачено встановлено , що він раніше судимий , за місцем проживання характеризується посередньо ( скарг від сусідів на нього не надходило ) . На обліку у лікарів нарколога та психіатра не перебуває .

Обставиною , що пом`якшує покарання є щире каяття обвинуваченого та сприяння розкриттю злочинів..

Обставиною , що обтяжує покарання є рецидив злочинів.

Враховуючи всі зазначені обставини , особу винного , суд вважає , що обвинувачений ОСОБА_4 повинен понести покарання у виді реального обмеження волі. Підстав для застосування інших видів покарання , передбачених санкціями інкримінованих злочинів , суд не вбачає. Дане покарання буде відповідати тяжкості скоєного правопорушення та особі обвинуваченого . Підстав до застосування до підсудного норм ст. 69 КК України немає .

Також суд враховує ту обставину , що обвинувачений інкриміноване правопорушення вчинив під час умовно-дострокового звільнення . Отже , останньому слід призначити покарання за сукупністю вироків шляхом часткового складання покарань .

По справі потерпілим цивільний позов не заявлено. Судові витрати по справі відсутні.

Речовий доказ вилучався. Суд вважає , що його слід залишити в матеріалах справи. Арешт на майно не накладався.

Ухвалою Петропавлівського районного суду Дніпропетровської області від 23.03.2015 р. обвинуваченому було обрано у виді особистого зобов"язання. Суд вважає , що даний захід слід залишити без зміни до набрання вироком законної сили.

На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 368, 370, 374 КПК України, суд, -

З А С У Д И В :

ОСОБА_4 визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення , передбаченого ч.1 ст. 190 КК України та призначити йому покарання у виді одного року обмеження волі .

На підставі ч.1 ст. 71 КК України ОСОБА_4 призначити покарання за сукупністю вироків шляхом часткового приєднання невідбутої частини покарання призначеного йому за попереднім вироком Петропавлівського районного суду Дніпропетровської області від 03.10.2012р. і остаточно призначити до відбування один рік та шість місяців обмеження волі.

Міру запобіжного заходу - особисте зобов"язання залишити без зміни до набрання вироком законної сили.

Речовий доказ - сувенірну купюру номіналом 500 грн. залишити в матеріалах справи.

Строк відбування покарання обвинуваченому ОСОБА_4 обчислювати з дня прибуття його до виправного центру.

Вирок суду може бути оскаржено до апеляційного суду Дніпропетровської області протягом тридцяти днів з моменту проголошення.

Копія вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору.

Суддя ОСОБА_1