Справа №1-82 за
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 березня 2007
року Прилуцький міськрайонний суд Чернігівської області в складі:

головуючого -
судді Рябота В.І.,

при секретарі -
Риндя Л.А.,

з участю
прокурора Луценко М.В., розглянувши у відкритому судовому засіданні кримінальну
справу по обвинуваченню ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженця м. Прилуки,
Чернігівської області, мешканця АДРЕСА_1,
українця, громадянина України, освіта середня, одруженого, працюючого, раніше
не судимого, за ст. ст. 358 ч.1, 358 ч.3 КК України;

ВСТАНОВИВ:

В середині листопада 2006 року ОСОБА_1 серед особистих документів виявив
пенсійне посвідчення НОМЕР_1 на ім'я його вітчима - ОСОБА_2, який помер ще в
ІНФОРМАЦІЯ_2. Достовірно знаючи, що власник такого посвідчення має право
безкоштовного проїзду в міському транспорті та приміському залізничному
транспорті, ОСОБА_1, з метою в подальшому безкоштовно користуватися приміським
залізничним транспортом, вклеїв в зазначене посвідчення свою фотокарточку
замість фотокарточки свого вітчима. 12 грудня 2006 року під час проїзду в
приміському потягу № 6244 сполученням «Прилуки-Гребінка» о 18 год. 15 хв. На
перегоні Прилуки-Линовиця під час перевірки проїзних документів
контролером-ревізором було виявлено і вилучено у ОСОБА_1 підроблене пенсійне
посвідчення. Згідно висновку експерта вилучене у ОСОБА_1 пенсійне посвідчення
підроблене шляхом наклеювання нової фотокарточки замість старої.

В судовому засіданні ОСОБА_1 винним себе визнав повністю, підтвердивши
вищевикладені обставини, щіро розкаявся у вчиненому, та підтримав клопотання
прокурора про розгляд справи у скороченому варіанті, без допиту не з'явившихся
свідків і без дослідження матеріалів справи.

Оцінюючи наведене в сукупності суд приходить до висновку, що дії підсудного
ОСОБА_1 за ст. 358 ч.1 КК України як підроблення посвідчення, яке видається
установою, яка має право видавати та посвідчувати таки посвідчення і які
надають певні права, з метою використання його підроблювачем, та за ст. 358 ч.3
КК України як використання завідомо підробленого посвідчення, кваліфіковані
правильно, а його вина у вчиненому - доведена, як особистим зізнанням
підсудного, так і матеріалами справи.

Вирішуючи питання про призначення покарання суд враховує,
що підсудний щіро розкаявся у вчиненому, сприяв розкриттю злочину, то суд
вважає, що виправлення підсудного можливе без ізоляції його від суспільства, з
призначенням покарання в межах санкції інкримінованого йому закону.

Керуючись ст.ст.
323, 324 КПК України, суд -

ЗАСУДИВ:

ОСОБА_1 визнати винним за ст., ст. 358 ч.1, 358 ч.3 ЮС України і призначити покарання:

· за
ст.358 ч.1 КК України - у вигляді штрафу на користь держави в розмірі 40
неоподаткованих мінімумів доходів громадян, тобто 680 грн.;

· за
ст.358 ч.3 КК України - у вигляді штрафу на користь держави в розмірі 30 неоподаткованих
мінімумів доходів громадян, тобто 510 грн.;

Відповідно до вимог ст. 70 КК України, шляхом поглинення менш суворого
покарання більш суворим, остаточно призначити ОСОБА_1 покарання у вигляді
штрафу на користь держави в сумі 680 грн.

Запобіжний захід у відношенні ОСОБА_1., до вступу вироку в законну силу,
змінити з утримання під вартою на підписку про невиїзд, звільнивши підсудного з
під варти негайно з залу суду.

Речові докази по
справі - залишити в матеріалах справи.

На вирок може бути подана апеляція до апеляційного суду Чернігівської
області протягом 15 днів через Прилуцький міськрайонний суд.