Справа №1-343/07
ВИРОК

Іменем України

20
серпня 2007 року м. Полтава

Ленінський
районний суд м. Полтави у складі:

головуючого -
судді Новака Ю.Д.,

при секретарі -
Матусевич І.P.,

за
участю прокурора Васильєва В.М. , у
виїздному відкритому судовому засіданні в приміщенні ПВК УДДУ ПВП у Полтавській
області ( № 64), розглянувши кримінальну
справу по обвинуваченню, -

ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_1народження, уродженця АДРЕСА_1 українця,
громадянина України,
неодруженого, освіта
середня-спеціальна,

непрацюючого, проживаючого: АДРЕСА_2 раніше судимого :

15.07.2002
року Центральним районним судом м.
Миколаєва по ст. 142 ч.2,
142 ч.3 ККУ ( 1960 року).
ст. 121 ч.2 ККУ ( 2001
року), 42 ККУ (1960 року) до 10 років
позбавлення волі з конфіскацією майна; 31.03.2004 року Центральним районним
судом м. Миколаєва по ст.
140 ч.2 КК України ( 1960 року). 187 ч.2, 70. 70 ч.4 ККУ (2001 року) до 10 років
позбавлення волі з конфіскацією всього особистого майна;

відбуваючого покарання
в ПВК УДДУ
ПВП в Полтавській області ( №
64), у вчиненні злочину, передбаченого
ст. 391 КК України, -

ВСТАНОВИВ:

Підсудний
ОСОБА_1. будучи раніше судимим 15.07.2002 року Центральним районним судом
м. Миколаєва за ст.
142 ч.2, 142 ч.3 КК України (
1960 р.н.), ст. 121 ч.2 КК України ( 2001 р.н.), 42 КК України ( 1960 року) до 10 років
позбавлення волі з конфіскацією всього особистого майна, 31.03.2004 року Центральним районним судом
м. Миколаєва за ст.
142 ч.2 (1960 року), 187 ч. 2, 70, 70
ч.4 КК України ( 2001 року) до 10 років позбавлення волі з конфіскацією всього
особистого майна, відбуваючи покарання у
ПВК № 64 у період часу з 07.09.06 року по 06.06.2007 року неодноразово вчинив
злісну непокору законним вимогам адміністрації ПВК № 64 та інші протидії
адміністрації у законному здійсненні її функцій, а саме : 39 грубих навмисних порушень режиму
утримання. Так, 06.06.2007 року
підсудний ОСОБА_1., безпідставно у
категоричній формі відмовився прибирати спальне приміщення згідно графіка, затвердженого начальником установи, чим вчинив явну і злісну непокору законним
вимогам представникам адміністрації. При цьому підсудний ОСОБА_1., за порушення вимог режиму відбування покарання
4 рази поміщався до ДІЗО та 2 рази переводився до ПКТ строком на 3 місяці та
строком на 1 місяць, після чого вчинив 5
злісних порушень режиму утримання.

В
судовому засіданні підсудний ОСОБА_1.
вину у вчиненні злочину визнав повністю. При цьому детально пояснив, що він,
будучи раніше судимим 31.03.2004 року Центральним районним судом м. Миколаєва за
ст. 142 ч.2 (1960). 187 ч.
2, 70,
70 ч.4 КК України ( 2001 року) до 10 років позбавлення волі з
конфіскацією всього особистого майна. та відбуваючи покарання у ПВК № 64 у
період часу з 07.09.06 року по 06.06.2007 року

неодноразово
вчинив злісну непокору законним вимогам адміністрації ПВК № 64 та інші протидії
адміністрації у законному здійсненні її функцій, а саме ряд грубих навмисних порушень режиму
утримання. Так, 06.06.2007 року він
безпідставно у категоричній формі відмовився прибирати спальне приміщення
згідно графіка, затвердженого
начальником установи. При цьому він за порушення вимог режиму відбування
покарання 4 рази поміщався до ДІЗО та 2 рази переводився до ПКТ строком на 3
місяці та строком на 1 місяць, після
чого вчинив декілька злісних порушень режиму утримання. Вину у скоєному злочині
визнав повністю, щиро розкаюється у
вчиненому, запевнив, що вже зробив для себе вагомі висновки та
те, що більше ніколи не буде вчиняти
злочинні діяння.

Враховуючи, що підсудний вину у вчиненні злочину визнав
повністю, в суді він заявив, що сумнівів у достовірності зібраних по
справі доказів він не має, то після
роз'яснень йому положень ст. 299 КПК України судове слідство по справі
було обмежене допитом підсудного та дослідженням матеріалів справи які
характеризують особу підсудного.

Кваліфікація
злочинних дій підсудного ОСОБА_1. за
ст. 391 КК України, як злісна непокора вимогам адміністрації
виправної установи є вірною.

Суд при
призначенні покарання враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винного та обставини, що пом'якшують та обтяжують покарання, та виходить з того, що призначене підсудному покарання має бути
необхідним та достатнім для його виправлення та попередження вчинення нових
злочинів.

Суд
встановив, що пом'якшуючими обставинами
є те, що підсудній вину визнав
повністю, щиро розкаюється та його
молодий вік.

Обтяжуючою
обставиною покарання підсудного, суд
вважає рецидив злочинів, так як
підсудний ОСОБА_1. в момент відбування покарання вчинив новий умисний злочин.

Приймаючи
до уваги викладене вище, а також
те, що підсудний вчинив новий злочин у
період відбування покарання, негативно
характеризується, допустив ряд грубих
порушень режиму відбування покарання, з
вжитих до нього заходів висновків не зробив,
це все свідчить про стійкість протиправної поведінки підсудного і
небажання стати його на шлях виправлення. Тому з урахуванням вказаного, даних про особу підсудного, обставини вчинення ним злочину, суд вважає,
що необхідним і достатнім покаранням для його виправлення буде
призначене покарання у вигляді реального позбавлення волі.

Виходячи
з того, що підсудній вчинив новий
злочин, невідбувши частину покарання за
вироком Центрального районного суду м.
Миколаєва від 31.03.2004 року у вигляді двох років дев'яти місяців 14
днів позбавлення волі станом на 08 червня 2007 року, тобто на день його затримання за вчинення
нового злочину, то відповідно до ст. 71
КК України остаточне покарання йому слід призначити за сукупністю вироків
шляхом часткового приєднання до призначеного покарання за ст.
391 КК невідбутого покарання у вигляді двох років позбавлення волі за
вказаним вище попереднім вироком суду.

На підставі
викладеного, керуючись ст.
ст. 323, 324 КПК України, суд, -

ЗАСУДИВ:

ОСОБА_1 визнати
винним у вчиненні
злочину, передбаченого ст.
391 КК України, на підставі якої
призначити йому покарання у вигляді одного року позбавлення волі.

На
підставі ст. 71 КК України за сукупністю вироків до
призначеного покарання частково приєднати невідбуте засудженим покарання за
вироком Центрального районного суду м.
Миколаєва від 31.03.2004 року у вигляді двох років позбавлення волі та
остаточно до відбуття засудженому ОСОБА_1 визначити покарання у вигляді трьох
років позбавлення волі.

Міру
запобіжного заходу засудженому ОСОБА_1 - до вступу вироку в законну силу, залишити утримання під вартою в ДІЗО ПВК УДДУ
ПВП в Полтавській області ( №64) та строк відбування йому покарання обчислювати
з 08 червня 2007 року.

Вирок може бути оскаржений до апеляційного суду Полтавської області
протягом 15

діб з моменту його проголошення шляхом подачі апеляції через Ленінський
районний суд

міста Полтави, а засудженим, що утримується під вартою, в той же строк з моменту

отримання
копії вироку.