Дата документу Справа № 335/3170/15-к

АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ЗАПОРІЗЬКОЇ ОБЛАСТІ

У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Єд. унікальний № 335/3170/15-к
№ пров. 11-кп / 778/ / 1384/15 Головуючий в 1-й інст. - ОСОБА_1
Категорія - ст. 185,ч.2 ККУ Доповідач в 2-й інст. - ОСОБА_2

10 серпня 2015 року судова палата з кримінальних справ Апеляційного суду Запорізької області у складі:

головуючого - судді ОСОБА_2 ,
суддів - ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

при секретарі - ОСОБА_5 ,

за участю прокурора - ОСОБА_6 ,

обвинуваченого - ОСОБА_7 ,

розглянула в апеляційному порядку у відкритому судовому засіданні матеріали кримінального провадження щодо ОСОБА_7 за апеляцією прокурора, який приймав участь при розгляді справи в суді першої інстанції,

на вирок Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя від 19 травня 2015 року, яким

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця п. Шортанди Цілиноградської області, Казахстан, мешканця АДРЕСА_1 ; раніше судимого:

- 27.09.2012 року Михайлівським районним судом Запорізької області за ст. 185, ч.2 КК Украіни до 6 місяців арешту, покарання відбуто;

- 16.06.2014 року Комунарським районним судом м. Запоріжжя за ст.ст. 185, ч.2 КК України до штрафу на користь держави в сумі 850 гривень, штраф виплачений;

- засуджено за ч.2 ст. 185 КК України до покарання у вигляді 3 років позбавлення волі.

На підставі ст. 75 КК України звільнений від відбуття призначеного покарання з іспитовим строком 2 роки та покладанням на нього обов`язків, передбачених ст. 76 КК України.

Запобіжним заходом щодо засудженого до набрання вироком законної сили залишено особисте зобов`язання.

Цивільний позов потерпілої ОСОБА_8 залишено без розгляду.

Вирішена доля речових доказів.

Як вбачається зі змісту вироку, ОСОБА_7 визнаний судом винним у крадіжках чужого майна, вчинених за наступних обставин.

22 березня 2015 року близько 19-20 години ОСОБА_7 , маючи умисел на крадіжку чужого майна, діючи повторно, перебуваючи в торговому приміщенні магазину " ІНФОРМАЦІЯ_2 " ПП ОСОБА_8 , розташованому в Торговому центрі "Україна" по пр. Леніна, 147 в м. Запоріжжі, з прилавку вказаного магазину таємно вкрав різні креми загальною вартістю без ПДВ 255, 39 гривень, чим завдав потерпілій ОСОБА_8 матеріальну шкоду на вказану суму, після чого приблизно о 19-30 годині з прилавка відділу продажу посуду, розташованому в тому ж Торговому центрі "Україна", діючи повторно, таємно викрав сковорідку "Вінзер" та точилку для ножів "Деснер" загальною вартістю 720 гривень, чим спричинив майнову шкоду на вказану суму приватному підприємцю ОСОБА_9 .

В апеляції прокурора, який підтримував державне обвинувачення в суді першої інстанції, порушується питання про скасування вироку в частині призначеного обвинуваченому покарання внаслідок його невідповідності тяжкості і характеру скоєного ним злочину, ухвалення нового вироку та призначення ОСОБА_7 покарання у вигляді 4-х років позбавлення волі, без застосування положень ст. 75 КК України.

Заслухавши доповідь судді по справі, доводи прокурора, який підтримав апеляцію, заперечення обвинуваченого проти задоволення апеляції, перевіривши доводи апеляційної скарги, судова колегія вважає, що вона не підлягає задоволенню за таких підстав.

Вина засудженого ОСОБА_7 у вчиненні крадіжок майна потерпілих ОСОБА_8 та ОСОБА_9 за обставин, викладених у вироку суду першої інстанції, ніким з учасників судового процесу не заперечується і підтверджується матеріалами кримінального провадження, які за згодою обвинуваченого та інших учасників судового провадження в судовому засіданні у відповідності до положень ч.3 ст. 349 КПК України не досліджувалися, дії ОСОБА_7 правильно кваліфіковані судом за ч.2 ст. 185 КК України, як крадіжки чужого майна, вчинені повторно.

Обираючи ОСОБА_7 покарання, суд першої інстанції у відповідності до вимог ст. 65 КК України взяв до уваги той факт, що він раніше притягувався до кримінальної відповідальності, скоєні ним злочини не є тяжкими, обвинувачений позитивно характеризується за місцем проживання, вину визнав повністю і щиро розкаявся, а також взяв до уваги відсутність тяжких наслідків від злочину з огляду на те, що викрадене майно повернуто потерпілим в натурі шляхом його вилучення у обвинуваченого, тому дійшов достатньо обгрунтованого висновку про можливість його виправлення без ізоляції його від суспільства, з яким судова колегія вважає за можливе погодитися.

Беручи до уваги також стан здоров`я ОСОБА_7 , який страждає на трофічні язви ніжніх кінцівок ( т.1, а.с. 105-106), за двома попередніми судимостями призначене покарання відбув повністю, судова колегія доходить висновку про те, що покарання, яке призначено ОСОБА_7 в межах санкції ч.2 ст. 185 КК України, в тому числі і з застосуванням положень ст. 75 КК України, є необхідним та достатнім для виправлення засудженого, отже, доводи апеляції прокурора є непереконливими, крім того, строк покарання, який він пропонує призначити обвинуваченому, суперечить вимогам ст. 69-1 КК України, тому судова колегія не знаходить підстав для скасування вироку за мотивом невідповідності призначеного ОСОБА_7 покарання характеру та тяжкості скоєного ним злочину.

За таких обставин будь-яких порушень кримінального або кримінального процесуального законів при розгляді даного кримінального провадження з боку суду першої інстанції судова колегія апеляційного суду не вбачає, як не вбачає і підстав для скасування судового рішення.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 404, 405, 407, 409, 418 КПК України, судова колегія

У Х В А Л И Л А :

Апеляційну скаргу прокурора, який підтримував державне обвинувачення в суді першої інстанції, залишити без задоволення, а вирок Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя від 19 травня 2015 року щодо ОСОБА_7 - без змін.

Головуючий:

судді: