ВИРОК
іменем України
24.07.2015 року Тростянецький районний суд Вінницької області

у складі: головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участі секретаря ОСОБА_2 ,

сторін кримінального провадження прокурора ОСОБА_3 , обвинуваченого ОСОБА_4 , захисника ОСОБА_5 , потерпілої ОСОБА_6 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в смт.Тростянець Вінницької області кримінальне провадження, внесене до ЄРДР за №0000188 від 06.05.2015, за обвинуваченням

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с.Зятківці Гайсинського району Вінницької області, українця, громадянина України, освіта середня, неодруженого, не працюючого, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимого 14.12.2012 Гайсинським районним судом Вінницької області за ст.185 ч.1 КК України до штрафу в розмірі 850 грн.(штраф не сплачено); відповідно ст.89 КК України судимість не знята та не погашена,

у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст.185 КК України,-

В С Т А Н О В И В:
5 травня 2015 року близько 23:55 год. в обвинуваченого ОСОБА_4 , який проходив повз домогосподарство ОСОБА_6 , що розташоване за адресою АДРЕСА_2 , виник умисел на скоєння крадіжки чужого майна. ОСОБА_4 реалізуючи свій злочинний умисел направлений на викрадення чужого майна, зайшов на подвір`я приватного домогосподарства ОСОБА_6 де виявив кролячу клітку із кролями та курник із домашнею птицею. ОСОБА_4 , переслідуючи корисливі мотиви, умисно, повторно, таємно, скориставшись відсутністю власника майна та сторонніх осіб, шляхом вільного доступу, із кролячої клітки викрав 3 кролі, а з незамкнутого курника, вчинив крадіжку квочки та 29 курчат. Всього ОСОБА_4 вчинив крадіжку майна належного потерпілій ОСОБА_6 на загальну вартість 840,00 грн. Викрадені свійські тварини ОСОБА_4 сховав у мішок та залишив місце події, направившись додому. ОСОБА_4 розпорядився викраденим майном на власний розсуд, а саме залишив викрадену домашню птицю та свійські тварини для власних потреб. Скоєною крадіжкою ОСОБА_4 спричинив майнову шкоду потерпілій ОСОБА_6 , на загальну суму 840,00 грн.

Вказані дії ОСОБА_4 органом досудового розслідування кваліфіковані за ч.2 ст.185 КК України, як таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинена повторно.

08.07.2015 між потерпілою ОСОБА_6 та обвинуваченим ОСОБА_4 в порядку, передбаченому ст.ст.468, 469 та 471 КПК України, укладено угоду про примирення.

Згідно з даною угодою потерпіла та обвинувачений дійшли згоди щодо формулювання підозри, всіх істотних для даного кримінального провадження обставин та правової кваліфікації дій обвинуваченого за ч.2 ст.185 КК України, обвинувачений ОСОБА_4 у повному обсязі сформульованої підозри беззастережно визнав свою винуватість у вчиненні даного кримінального правопорушення. Також, сторонами угоди визначено узгоджене ними покарання, яке обвинувачений повинен понести за вчинене кримінальне правопорушення, а саме у виді двох років обмеження років з іспитовим строком один рік та отримана згода обвинуваченого на його призначення. В угоді передбачені наслідки її укладення, затвердження та невиконання, які роз`яснені обвинуваченому.

Розглядаючи в порядку п.1 ч.3 ст.314 КПК України питання про можливість затвердження даної угоди про примирення, суд виходить з наступного.

Відповідно до правил ст.ст. 468, 469 КПК України у кримінальному провадженні щодо кримінальних проступків, злочинів невеликої чи середньої тяжкості може бути укладена угода між потерпілим та обвинуваченим про примирення.

Прокурор в судовому засіданні, вважаючи, що при укладенні даної угоди дотримані вимоги і правила примирення, просив угоду затвердити.

Потерпіла ОСОБА_6 в судовому засіданні, вважаючи, що при укладенні угоди дотримані вимоги і правила КПК та КК України, просила угоду затвердити і призначити обвинуваченому узгоджену в угоді міру покарання, додавши, що претензій матеріального характеру до обвинуваченого не має.

Обвинувачений ОСОБА_4 та його захисник в судовому засіданні також просили вказану угоду з потерпілим затвердити і призначити узгоджену в ній міру покарання, при цьому обвинувачений беззастережно визнав себе винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.185 КК України, в обсязі підозри, дав згоду на застосування узгодженого виду та розміру покарання, заявивши, що здатен реально виконати взяті на себе відповідно до угод зобов`язання.

Злочин, у вчиненні якого ОСОБА_4 беззастережно визнав себе винуватимм, згідно із ст.12 КК України є злочином середньої тяжкості.

Суд шляхом проведення опитування сторін кримінального провадження переконався, що укладення угоди сторонами є добровільним, тобто не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дій будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угодах. При цьому судом з`ясовано, що обвинувачений та потерпілий повністю усвідомлюють зміст укладених угод про примирення, характер обвинувачення, щодо якого визнає себе винуватим обвинувачений, цілком розуміє права обвинуваченого, визначені п.1 ч.4 та п.1 ч.5 ст.474 КПК України, а також наслідки укладення, затвердження даної угоди, передбачені ч.1 ст.473 КПК України, та наслідки їх не виконання, передбачені ст.476 КПК України.

Враховуючи викладене, оскільки умови угоди про примирення між потерпілою та обвинуваченим, її форма та зміст відповідають вимогам КПК та КК України, суд дійшов висновку про наявність всіх правових підстав для затвердження цієї угоди.

За таких обставин суд вважає доведеним в судовому засіданні те, що ОСОБА_4 05.05.2015у вчинив повторно таємне викрадення чужого майна (крадіжку), а тому ці його дії кваліфікує за ч.2 ст.185 КК України, за якою належить призначити ОСОБА_4 узгоджену сторонами угод про примирення міру покарання.

Враховуючи викладене, керуючись ст. ст. 314, 373, 374 та 475 КПК України, суд, -

З А С У Д И В:
Затвердити угоду від 08 липня 2015 року між потерпілою ОСОБА_6 та обвинуваченим ОСОБА_4 про примирення.

ОСОБА_4 визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.185 КК України, за якою призначити йому узгоджене сторонами угоди про примирення від 08.07.2015 покарання два роки обмеження волі.

На підставі ст.75 КК України ОСОБА_4 звільнити від відбування призначеного покарання з іспитовим строком один рік.

Вирок Гайсинського районного суду Вінницької області від 14.12.2012 звернути до самостійного виконання.

Запобіжний захід відносно ОСОБА_4 не застосовувався.

Речові докази: - 27 курчат та короля залишити потерпілій ОСОБА_6 .

Вирок може бути оскаржений з підстав, передбачених ст.394 КПК України, до Апеляційного суду Вінницької області через Тростянецький районний суд шляхом подачі апеляції протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після прийняття рішення судом апеляційної інстанції.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку. Обвинуваченому та прокурору копія вироку вручається негайно після його проголошення. Учаснику судового провадження, який не був присутнім в судовому засіданні, копія судового рішення надсилається не пізніше наступного дня після ухвалення.

Суддя: