Справа № 1/2506/327/11
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

24.10.2011 року м. Чернігів

Деснянський районний суд м.Чернігова в складі:

головуючого - судді Мурашко І.А.,

при секретарі - Янович Я.В.,

з участю прокурора - Авраменко А.А., Домашенко О.В.,

потерпілого - ОСОБА_1,

представників потерпілого - ОСОБА_2, ОСОБА_3,

захисника - ОСОБА_4,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду у м. Чернігові кримінальну справу про обвинувачення ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженець ІНФОРМАЦІЯ_2, українець, громадянин України, ІНФОРМАЦІЯ_3, одружений, має на утриманні неповнолітню дитину ІНФОРМАЦІЯ_4, приватний підприємець, раніше не судимий, проживає: ІНФОРМАЦІЯ_5, зареєстрований: ІНФОРМАЦІЯ_6, у вчиненні злочину, передбаченого ч.1 ст.121 КК України, -

ВСТАНОВИВ:

Органами досудового слідства ОСОБА_5 обвинувачується в тому, що він, 23.12.2010 року, приблизно о 03.00, перебуваючи у стані алкогольного спяніння, знаходячись неподалік магазину Золото-срібло, що розташований по вул. Рокосовського,14 у м. Чернігові, на ґрунті раптово виниклих неприязних відносин, наніс один удар ножем в область лівої половини тулубу неповнолітнього ОСОБА_1, чим спричинив останньому тілесні ушкодження у вигляді: проникаючого торако-абдомінального колото-різаного поранення з пошкодженням селезінки, лівобічного пневмотораксу, гемоперитонеуму, які могли виникнути 23.12.2010 року від дії колото-різального предмету, і відповідно до висновку судово-медичної експертизи №501 від 05.04.2011 року відносяться до категорії тяжких тілесних ушкоджень за ознакою небезпеки для життя у момент заподіяння.

Судом було поставлено питання перед учасниками судового розгляду про повернення справи на додаткове розслідування у звязку з неправильністю досудового слідства, а саме у звязку з тим, що органами досудового слідства при вчиненні процесуальних дій і прийнятті процесуальних рішень були неправильно застосовані норми кримінально-процесуального закону, і без усунення цих порушень справа не може бути розглянута у суді. Слідчим були порушені вимоги ст.ст.120, 206, 207 та ст.208 КПК України, а ці порушення є істотними, що у свою чергу привело до порушення права на захист підсудного ОСОБА_5

Прокурор вважав, що нема необхідності у поверненні справи на додаткове розслідування, що вина підсудного у вчиненні злочину повністю доведена матеріалами справи, зібраними законним шляхом, а тому підстав для повернення справи на додаткове розслідування він не вбачає.

Потерпілий та його представники заперечували проти повернення справи на додаткове розслідування, підтримали думку прокурора, а представник потерпілого ОСОБА_2 вказав, що слідчим досудове слідство зупинялось відповідно до КПК України.

Захисник підсудного вважав, що справу необхідно повернути на додаткове розслідування за вказаних судом підстав, а крім того, у звязку з тим, що органами досудового слідства не було дано оцінки тому, що ОСОБА_5 отримав тілесні ушкодження, і що він захищався.

Підсудний підтримав свого захисника, вважав, що справу необхідно повернути на додаткове розслідування.

При вирішенні вищевказаного питання суд виходить з наступного. Досудове слідство, відповідно до вимог ст.120 КПК України, повинно бути закінчено протягом двох місяців. В цей строк включається час з моменту порушення кримінальної справи до направлення її прокуророві з обвинувальним висновком. Відповідно до цих вимог закону, слідчий має право вчиняти процесуальні дії та приймати процесуальні рішення тільки в межах строків досудового слідства, встановлених КПК України, а суд може прийняти докази по справі, які зібрані у встановленому законом порядку у ході досудового слідства, зокрема у межах строків досудового слідства, встановлених ст.120 КПК України. Докази, які були зібрані досудовим слідством поза межами строків досудового слідства, є недопустимими і не можуть бути використані судом, а прийняті органом досудового слідства процесуальні рішення є незаконними.

Так, справа щодо підсудного ОСОБА_5 була порушена 23.12.2010 року, при цьому за ч.1 ст.122 КК України(а.с.1). Тобто часом закінчення досудового слідства є 23.02.2011 року. Всі докази, які зібрані після закінчення досудового слідства, без його продовження у встановленому порядку, суд не має права приймати, так як вони є недопустимими. Слідчим було оголошено про закінчення досудового слідства 27.05.2011 року(а.с.203), обвинувальний висновок по справі було затверджено прокурором 10.06.2011 року, а справа надійшла до суду 14.06.2011 року(а.с.218).

Відповідно до ч.2 ст.206 КПК України, у випадках, зазначених у пунктах 1 і 2 цієї статті, досудове слідство може бути зупинене тільки після того, як слідчий винесе постанову про притягнення певної особи як обвинуваченого і виконає всі слідчі дії, проведення яких можливе у відсутності обвинуваченого, а також вживе заходів до збереження документів та інших можливих доказів у справі.

Слідчий зупинив досудове слідство у справі 31.12.2010 року на підставі п.1 ст.206, ст.207 КПК України у звязку з розшуком обвинуваченого ОСОБА_5В.(а.с.48), а поновив досудове слідство 26.01.2011 року(а.с.49). Всупереч вимог ч.2 ст.206 КПК України, слідчий не проводив слідчі дії, проведення яких можливе у відсутності обвинуваченого, а саме огляд одягу потерпілого ОСОБА_1, інших слідчих дій, не призначав судово-медичну експертизу щодо отриманих тілесних ушкоджень потерпілим, а також не приймав процесуальних рішень, які б міг приймати без участі обвинуваченого, зокрема про визнання законними представниками потерпілого та інших рішень. Постанову про розшук обвинуваченого, обрання йому міри запобіжного заходу(а.с.48) слідчий органу дізнання не направляв, а доручення органу дізнання про розшук ОСОБА_5 у матеріалах справи відсутнє, що свідчить про те, що розшуку ОСОБА_5 ніхто не здійснював, чим слідчий порушив вимоги ч.1 ст.139 КПК України про направлення постанови про розшук до відповідних органів розшуку. Крім того, не дивлячись на зупинення досудового слідства, слідчий 10.01.2011 року направляв запити(а.с.180-184) до різних установ та отримував на них відповіді. Ці порушення вказують на незаконність зупинення досудового слідства 31.12.2010 року.

КПК України передбачає, що досудове слідство може бути зупинено відповідно до п.2 ст.206 КПК України, а саме коли психічне або інше тяжке захворювання обвинуваченого перешкоджає закінченню провадження в справі. Слідчий в порушення даної норми закону без будь-яких даних про тяжку хворобу ОСОБА_5 зупинив досудове слідство з 31.01.2011 року по 09.02.2011 року(а.с.100-101), порушуючи при цьому і вимоги ч.2 ст.206 КПК України.

Також, відповідно до п.1 ст.206 КПК України досудове слідство зупиняється, коли місцезнаходження обвинуваченого невідоме, а відповідно до ст.207 КПК України, коли місцезнаходження обвинуваченого невідоме, слідчий оголошує його розшук, керуючись ст.138 КПК України, а слідство зупиняє з додержанням вимог ч.2 ст.206 КПК України до розшуку обвинуваченого.

В порушення вказаних вимог КПК України, слідчий зупиняв досудове слідство на підставі п.1 ст.206 КПК України без оголошення розшуку обвинуваченого з 25.02.2011 року по 09.03.2011 року(а.с.146-147), а також з 14.03.2011 року по 18.05.2011 року(а.с.161-162), тобто без винесення постанови про розшук обвинуваченого ОСОБА_5, у звязку з чим розшуку обвинуваченого ОСОБА_5 ніхто не здійснював.

Всі вказані порушення норм КПК України вказують на те, що слідчим виносились незаконні постанови про зупинення досудового слідства, що призвело до незаконного зупинення досудового слідства з підстав не передбачених законом, а тому суд докази, зібрані слідчим за межами строків досудового слідства,не може визнати допустимими і посилатись на них, як такі, що підтверджують або спростовують обвинувачення підсудному ОСОБА_5

Крім того, суд особливо зазначає, що слідчим 23.05.2011 року, тобто за межами строків досудового слідства, приймалось процесуальне рішення, а саме виносилась постанова про перекваліфікацію злочину у кримінальній справі з ч.1 ст.122 КК України на ч.1 ст.121 КК України(а.с.172), тобто на більш тяжкий злочин, ніж за яким була порушена кримінальна справа, та за яким було винесено першу постанову про притягнення в якості обвинуваченого(а.с.47). Також 25.05.2011 року, тобто за межами строків досудового слідства, слідчим приймалось процесуальне рішення, а саме виносилась постанова про притягнення ОСОБА_5 як обвинуваченого за ч.1 ст.121 КК України(а.с.192-193), тобто за вчинення більш тяжкого злочину, ніж за яким була винесена перша постанова про притягнення ОСОБА_5 як обвинуваченого(а.с.47).

Враховуючи викладене, суд вважає, що незаконне зупинення досудового слідства з підстав не передбачених законом та прийняття процесуальних рішень за межами строків досудового слідства, зокрема щодо кваліфікації дій ОСОБА_5 за статею КК України про більш тяжкий злочин, порушує права підсудного ОСОБА_5 на захист. Ці порушення є істотними, вказують на неправильність досудового слідства, і така встановлена неправильність проведеного досудового слідства не може бути усунута в судовому засіданні, а тому справа підлягає направленню прокурору м. Чернігова для організації додаткового розслідування.

У ході додаткового розслідування необхідно виконати слідчі дії для поновлення прав обвинуваченого, предявити законне обвинувачення, а також перевірити версію підсудного ОСОБА_5 щодо обставин нанесення йому тілесних ушкоджень, що він під час нанесення тілесних ушкоджень потерпілому захищався від протиправних дій відносно нього.

Підстав для зміни запобіжного заходу підсудному ОСОБА_5 нема.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.165, 165-1, 273,281 КПК України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Кримінальну справу по обвинуваченню ОСОБА_5 у вчиненні злочину, передбаченого ч.1 ст.121 КК України, направити прокуророві м. Чернігова для організації проведення додаткового розслідування.

Міру запобіжного заходу підсудному ОСОБА_5 залишити без змін - підписку про невиїзд.

На постанову протягом семи діб з дня її винесення може бути подана апеляція до Апеляційного суду Чернігівської області.

Головуючий: І.А.Мурашко