Справа № 11 - 557 Головуючий у 1 інстанції
Категорія ст. 187 ч.2 КК Доповідач Зенченко Т.С..
25 вересня 2008 року.
Колегія суддів судової палати у кримінальних справах апеляційного суду
Чернігівської області в складі :
судді Щербакова О.С.
суддів -
Зенченко Т.С., Білоброва В.Д.
з участю прокурора - Сороки Г.В.
засудженого
розглянула у відкритому судовому засіданні в м. Чернігові кримінальну
справу за апеляцією засудженого ОСОБА_2 на вирок Менського районного суду
Чернігівської області від 24 липня 2008 року.
Цим вироком ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1 народження, уродженець та мешканець м. Мени
Чернігівської області, громадянин України, з середньою освітою, працюючий
трактористом у ТОВ МПК „Придеснянський”,
не одружений, раніше судимий: 21.01.2000 року Менським райсудом за ст.
81 ч. 3 КК України до 3 років позбавлення волі; 23.02.2006 року Менським
райсудом за ст. ст. 15 ч. 2, 186 ч. 2, 69 КК України до 1 року 6 місяців
засуджений за ст. 186 ч. 2 КК України із застосуванням ст. 69 КК України
до 3 років позбавлення волі.
ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2 народження, уродженець м. Мени Чернігівської,
житель с. Данилівна Менського району, громадянин України, з середньою освітою, не працюючий,
розлучений, раніше судимий: 16.05.1997 року Менським райсудом за ст. 206 ч. 2
КК України до 1 року 6 місяців позбавлення волі; 04.03.1999 року Менським
райсудом за ст. ст. 142 ч. 1, 43 КК
України до 4 року 6 місяців позбавлення волі
засуджений за ст. 187 ч. 2 КК України із застосуванням ст. 69 КК України
до 4 років 6 місяців позбавлення волі.
Стягнуто з ОСОБА_2 на
користь Менської центральної районної лікарні 1102
грн. 03 коп. кошти витрачені на
лікування потерпілого.
Стягнуто з ОСОБА_1 на користь держави
судові витрати за проведення експертизи в сумі 250 грн. 40 коп.
За вироком суду, 29 січня
2008 року, близько 16 години ОСОБА_1разом ОСОБА_2, перебуваючи в стані
алкогольного сп'яніння та з метою заволодіння чужим майном, зайшли у будинок
АДРЕСА_1 та почали вимагати у ОСОБА_4 гроші. Не отримавши бажаного результату,
ОСОБА_2 умисно, раптово, несподівано для ОСОБА_4 та ОСОБА_1 напав на ОСОБА_4 та
наніс останньому тілесні ушкодження, які відносяться до категорії легких, що
спричинили короткочасний розлад здоров'я. Під час спричинення тілесних
ушкоджень потерпілому, ОСОБА_1, умисно, у присутності господаря заволодів його
майном на загальну суму 51,60 грн. Після цього ОСОБА_1та ОСОБА_2 покинули
приміщення будинку з викраденими речами.
Не погоджуючись з вироком
суду ОСОБА_2 подав апеляцію, в якій зазначив, що його дії невірно кваліфіковані
за ст. 187 КК, оскільки ніякого нападу з метою заволодіння чужим майном не було
і бути не могло. На прохання ОСОБА_1 він пішов до ОСОБА_4 забирати борг в
розмірі 5 гривень. Коли потерпілий на
його адресу вилаявся нецензурно, він вдарив його кілька разів, спричинивши легкі
тілесні ушкодження. Після цього він пішов з будинку. Тому вважає, що його дії
повинні кваліфікуватись за ст. 125 КК України. Посилаючись на зазначені
обставини, засуджений просить перекваліфікувати його дії на цю статтю і
призначити покарання в межах санкції.
ОСОБА_1 апеляції на вирок
суду не подавав.
Заслухавши доповідь судді, пояснення засудженого, який
підтримав свою апеляцію та просив
перекваліфікувати його дії на ст. 125 КК України, захисника, який вважає вирок
суду незаконним, думку прокурора, який просить вирок суду залишити без зміни,
перевіривши матеріали справи та обговоривши доводи апеляції, колегія суддів
вважає, що апеляція задоволенню не підлягає з наступних підстав.
Висновок суду про доведеність вини ОСОБА_2 у вчиненні
злочину за обставин, встановлених судом відповідає фактичним обставинам справи і підтверджений зібраними у
встановленому порядку доказам, які досліджені, належно оцінені судом і детально
викладені у вироку суду.
Твердження засудженого ОСОБА_2 про те, що він не вчиняв злочин, за який
засуджений, позбавлені підстав.
Як видно з матеріалів кримінальної справи, суд відповідно до
вимог кримінально - процесуального закону дослідив всі докази і давши їм оцінку
обґрунтовано поклав в основу вироку показання потерпілого, свідків, засудженого
ОСОБА_1 та висновки експертиз.
Суд дійшов обґрунтованого висновку про доведеність вини
ОСОБА_2 у вчинені розбійного нападу на потерпілого ОСОБА_4 За цим обвинуваченням суд повно і всебічно
перевірив зібрані у справі докази. У
вироку з належною мотивацією наведено достатньо доказів на підтвердження
обвинувачення ОСОБА_2

Дії засудженого відповідно до встановлених фактичних обставин
правильно кваліфіковані за ст. 187 ч.2 КК України.

Вирок суду відповідає вимогам статей 323, 327, 334 КПК
України.

Доводи засудженого
ОСОБА_2 проте, що він не скоював
розбійний напад на потерпілого ОСОБА_4 із
нанесенням ударів кулаком в
область голови та обличчя місцевий суд розцінив, як спробу
уникнути кримінальної
відповідальності за вчинені дії.

Як свідчать матеріали кримінальної справи, впродовж
досудового слідства на неодноразових допитах
засуджений ОСОБА_1, відтворюючи деталі вчиненого, наводив такі дані щодо
своєї участі, якими по суті, доповнював і в такий спосіб викривав ОСОБА_2 у
скоєні неправомірних дій відносно
потерпілого ОСОБА_4

Враховуючи наведене й те, що показання ОСОБА_1 відзначалися послідовністю і відповідали іншим об'єктивним
доказам, рішення суду про покладення
зазначених показань в основу вироку є обґрунтованим.

Показання засудженого ОСОБА_1 зводилися до того, що 29 січня
2008 року він зустрів свого знайомого
ОСОБА_2 та запропонував йому піти до свого сусіда ОСОБА_5 За гроші ОСОБА_2, він сходив та купив горілку. Випивши спиртне, вони разом з ОСОБА_2 вийшли на вулицю. По дорозі додому, він розказав
ОСОБА_2, що у нього є боржник ОСОБА_4,
який йому винен 5 гривень. Разом
вони вирішили зайти до останнього та забрати гроші, які витрати на спиртні
напої. Зайшли в будинок ОСОБА_4, він
займався плетінням корзини та повідомив, що грошей у нього нема. Він сказав ОСОБА_4, що забере з собою
корзину. Через невеликий проміжок часу він почув, що щось упало. Коли
повернувся то побачив ОСОБА_4, який лежав на підлозі. ОСОБА_4 піднявся і ОСОБА_2 наніс удар кулаком в груди. Побачивши
бійку, він сказав ОСОБА_2, щоб
він припинив наносити удари.
Відтягнувши його від ОСОБА_4, він з
кімнати забрав корзину, в яку поклав
сокиру та пилку. Разом з ОСОБА_2
покинули будинок потерпілого. Після
цього він зайшов в будинок по вулиці
Просужого, де обміняв корзину на горілку.
ОСОБА_2 чекав його на подвір'ї.

Потерпілий ОСОБА_4
підтвердив, що 29 січня 2008 року до нього додому зайшло два чоловіка.
Одного він знав, як ОСОБА_1, іншого чоловіка він не знав. Незнайомець, зразу
звернувся до нього з вимогою віддати
гроші, коли він відмовився, чоловік
вдарив його кулаком в обличчя, від удару
він впав на підлогу та втратив
свідомість. Через деякий час він прийшов
до тями, почав підніматися з підлоги, піднявшись на ноги, чоловік знову
почав наносити йому удари. У цей час
ОСОБА_1 ходив по кухні і сказав
невідомому, щоб той припинив бійку, а сам повідомив ОСОБА_4, що забирає корзину. ОСОБА_1 забрав корзину, в яку поклав сокиру та
пилку. Після цього забрав ОСОБА_2 та разом
пішли з його будинку.

Згідно з висновком
судово-медичної експертизи у ОСОБА_4
мають місце тілесні ушкодження у
вигляді закритої черепно-мозкової
травми, струсу головного мозку, синця лівої
половини обличчя, садин обличчя.
Дані тілесні ушкодження могли утворитися
від дії тупих предметів, а саме від ударів
руками та ногами по голові
потерпілого. Для утворення даних
тілесних ушкоджень необхідно нанести не
менше двох ударів в ділянку голови потерпілого ( а. с. 152-153).

Таким чином, висновки
зазначеної експертизи, показання потерпілого ОСОБА_4, засудженого ОСОБА_1
повністю підтверджують вчинення противоправних дій ОСОБА_2
відносно потерпілого.

Аналіз приведених доказів взятих в їх сукупності, дав підстави суду зробити правильний висновок про
винність ОСОБА_2 у вчиненні розбійного
нападу на потерпілого ОСОБА_4

Наведені в апеляції засудженого ОСОБА_2 твердження про те, що його дії
відносно потерпілого, необхідно кваліфікувати за ст. 125 КК України, є
безпідставними.

При призначенні
ОСОБА_2 покарання, суд в повній мірі врахував ступінь суспільної
небезпечності вчиненого злочину, дані про його особу, а також обставини, що обтяжують і пом'якшують покарання, що відповідає
вимогам ст. 65 КК України.

Призначене покарання засудженому є необхідне і достатнє
для його виправлення та попередження
нових злочинів.

Істотних порушень, які б
були підставою для зміни чи
скасування вироку суду першої інстанції
не встановлено.

Таким чином, визнаючи
вирок суду законним та обґрунтованим, колегія суддів не вбачає підстав
для його зміни.

З огляду на наведене, керуючись ст. ст. 365, 366, 379 КПК
України, колегія суддів -

у
х в а л и л а :

Апеляцію засудженого ОСОБА_2 залишити без задоволення, а
вирок Менського районного суду
Чернігівської області від 24 липня 2008 року щодо ОСОБА_2 - без
зміни.

Головуючий : Судді
: