Провадження №1-кп/761/658/2015
В И Р О К
іменем України
22 травня 2015 року Шевченківський районний суд м. Києва у складі: головуючого судді ОСОБА_1
при секретарі ОСОБА_2
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Києві кримінальне провадження, яке внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0002221 від 27.02.2015 року, відносно

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м.Києва, українця, громадянина України, з вищою освітою, одруженого, маючого дітей - 2002 р.н. та 2007 р.н., працюючого начальником відділу супроводження ІТ систем ТОВ «ТАС ЛІНК», зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого,
у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.286 КК України,

із участю в судовому розгляді

прокурора ОСОБА_4

обвинуваченого ОСОБА_5

потерпілого ОСОБА_6 ,

В С Т А Н О В И В:
26 лютого 2015 року приблизно о 18 год. 30 хв., ОСОБА_5 , керуючи технічно справним автомобілем «DAEWO NEXIA» д.н. НОМЕР_1 , рухався в крайній лівій смузі руху по вул. Щербакова зі сторони пр.-ту Перемоги в напрямку вул. Естонської та наближався до нерегульованого пішохідного переходу, розташованого на перехресті вул. Щербакова та вул. Бабушкіна в м.Києві.

В цей же час в крайній правій смузі руху перед нерегульованим пішохідним переходом почав знижувати швидкість та зупинився невстановлений слідством транспортний засіб, який надавав дорогу пішоходу ОСОБА_6 , що пересікав проїзну частину вул. Щербакова по вказаному нерегульованому пішохідному переходу, рухаючись з права наліво відносно напрямку руху вказаних транспортних засобів.

Грубо порушуючи вимоги п.п.2.3 «б», 18.4 правил дорожнього руху, які затверджені Постановою Кабінету міністрів України від 10.10.2001 року, ОСОБА_5 невірно оцінив дорожню обстановку, проявив неуважність, не відреагував на зниження швидкості та зупинку транспортного засобу перед нерегульованим пішохідним переходом та не переконався у відсутності пішоходів і продовживши рух, скоїв наїзд передньою частиною керованого автомобіля на пішохода ОСОБА_6 .

Внаслідок проявленої злочинної необережності водієм ОСОБА_5 та порушення ним правил безпеки дорожнього руху визначених ПДР України, пішоходу ОСОБА_6 , в результаті наїзду автомобілем спричинено середньої тяжкості тілесне ушкодження, а саме у вигляді забійної рани правої надбрівної області з наявністю пара орбітальної гематоми справа; забоїв грудної клітини; перелому променевої кістки в типовому місці зліва; перелом лівої малогомілкової кістки. Описані ушкодження утворилися від дії тупого (их) предмета (ів), по давності може відповідати терміну і обставинам, зазначеним у постанові, являлись безпечними для життя в момент заподіяння, і відносяться до тілесних ушкоджень середньої тяжкості, так як для зрощення переломів необхідний термін понад 21 день».

Судовий розгляд проведено в межах обвинувачення відповідно до ч. 1 ст. 337 КПК України.

Обвинувачений ОСОБА_5 , допитаний у суді, не оспорюючи час, місце, спосіб, мотив і мету, форму вини за кримінальним правопорушенням, передбаченим ч.1 ст.286 КК України, винним у обвинуваченні визнав себе повністю, щиро розкаявся. Підтвердив фактичні обставини вчинення кримінального правопорушення.

Так, обвинувачений ОСОБА_5 дав показання про те, що 26 лютого 2015 року рухався на власному автомобілі «DAEWO NEXIA», д.н. НОМЕР_1 по вул. Щербакова зі сторони пр. Перемоги в напрямку вул. Естонська в крайній лівій смузі руху, оскільки мав намір здійснити маневр лівого повороту. Видимість була поганою оскільки йшов дощ, був рух зустрічного транспорту світлом фар, відблискував асфальт. Він звернув увагу на те, що, автомобіль що рухався праворуч зменшив швидкість руху та зупинився, він також почав зменшувати швидкість руху, однак не встиг зупинитись, як збив пішохода, яким виявився ОСОБА_6 . Він одразу викликав швидку медичну допомогу, та міліцію. Завдані збитки потерпілому відшкодував.

Відповідно до ч. 2 ст. 349 КПК України дослідження доказів по даному кримінальному провадженню за кримінальним правопорушенням, у вчиненні якого обвинувачується ОСОБА_5 , щодо часу, місця, способу, мотиву та мети, форми вини за кримінальним правопорушенням, які ніким не оспорюються, визнано недоцільним, у зв`язку із відсутністю сумнівів правильного розуміння їх змісту учасниками судового провадження, добровільності їх позицій.

Таким чином, судовим розглядом встановлено винуватість ОСОБА_5 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.286 КК України, за вчинення якого він підлягає покаранню.

Дії ОСОБА_5 суд кваліфікує за ч.1 ст.286 КК України як порушення правил безпеки дорожнього руху особою, яка керує транспортним засобом, що спричинило потерпілому середньої тяжкості тілесне ушкодження.

Призначаючи покарання обвинуваченому ОСОБА_5 суд, відповідно до вимог ст. 65 КК України бере до уваги ступінь суспільної небезпеки та тяжкість вчиненого ним злочину, характеризуючі дані про його особу, сімейний стан, вік обвинуваченого, пом`якшуючі та обтяжуючі обставини.

Зокрема судом враховуються, наступні обставини, а саме те, що обвинувачений ОСОБА_5 , раніше не судимий, злочин вчинив вперше, даний злочин відноситься до злочинів середньої тяжкості та є необережним злочином. Також суд враховує, що ОСОБА_5 офіційно працевлаштований, з місця роботи має позитивні характеристики, має двох неповнолітніх дітей на утриманні, на обліку у лікарів нарколога та психіатра не перебуває.

В якості обставин, що пом`якшують покарання обвинуваченого ОСОБА_5 суд враховує щире каяття та добровільне відшкодування завданих збитків.

Обставин, які б обтяжували покарання ОСОБА_5 судом не встановлено.

З урахуванням викладеного, суд приходить до висновку про необхідність призначення обвинуваченому покарання в мінімальних межах, передбачених санкцією ч.1 ст.286 КК України, у виді штрафу на користь держави, при цьому враховуючи поведінку обвинуваченого одразу після дорожньо-транспортної пригоди, відшкодування збитків потерпілому, суд не застосовує додаткове покарання у виді позбавлення права керування транспортними засобами.

Суд вважає, що покарання у виді штрафу в мінімальних межах передбачених санкцією ч.1 ст.286 КК України буде необхідним і достатнім для виправлення ОСОБА_5 та попередження нових злочинів, а тому підстав для призначення більш суворого виду покарання з числа, передбачених санкцією ч.1 ст.286 КК України суд не вбачає.

Підстав для застосування запобіжного заходу до вступу вироку у законну силу суд не вбачає.

Керуючись ст. ст. 369-371, 374 КПК України, суд, -

З А С У Д И В :
ОСОБА_5 визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.286 КК України, та призначити йому покарання у виді штрафу на користь держави в розмірі 200 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 3400 (три тисячі чотириста) гривень.

На вирок можуть бути подані учасниками судового провадження апеляційні скарги до Апеляційного суду м. Києва через Шевченківський районний суд м. Києва протягом тридцяти днів з моменту його проголошення. Якщо вирок ухвалено без виклику особи, яка його оскаржує, то строк апеляційного оскарження для такої особи обчислюється з дня отримання нею копії судового рішення.

Вирок суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку. Копія вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченому та прокурору.

Головуючий:
суддя