Справа № 206/2490/15-к
1-кс/206/245/15
У Х В А Л А
19 травня 2015 року Самарський районний суд м.Дніпропетровська у складі:

слідчого судді ОСОБА_1 ,

за участю секретаря ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

слідчого ОСОБА_4 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання т.в.о.слідчого СВ Самарського РВ ДМУ ГУМВС України в Дніпропетровській області ОСОБА_4 та матеріали кримінального провадження №0000267 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.185 КК України, про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою стосовно

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м.Дніпропетровська, українця, громадянина України, маючого середню освіту, не працюючого, розлученого, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимого 11.02.2015р. Самарським районним судом м.Дніпропетровська за ч.3 ст.185 КК України до 3 років позбавлення волі, на підставі ст.75 КК України від відбування покарання звільнений з іспитовим строком на 2 роки; 27.03.2015р. Самарським районним судом м.Дніпропетровська за ч.1 ст.185 КК України до 2 років позбавлення волі, на підставі ст.75 КК України від відбування покарання звільнений з іспитовим строком на 2 роки, суд
В С Т А Н О В И В:

19 травня 2015р. т.в.о.слідчого СВ Самарського РВ ДМУ ГУМВС України в Дніпропетровській області ОСОБА_4 звернулася до суду із клопотанням про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_5 , який підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.185 КК України.

Вимоги у клопотанні слідчим обґрунтовані тим, що 7.02.2015р. в період часу з 9год. до 20год. ОСОБА_5 знаходячись за місцем мешкання колишньої дружини ОСОБА_6 , а саме по АДРЕСА_2 , побачив на холодильнику кредитну картку ПАТ «ПриватБанк» № НОМЕР_1 , яка належить останній. В результаті чого у ОСОБА_5 , раптово виник злочинний умисел направлений на таємне викрадення майна та реалізовуючи його, користуючись відсутністю ОСОБА_6 , усвідомлюючи те, що вона своєю відсутністю не зможе перешкодити його злочинній діяльності, таємно, з корисливих мотивів, вчиняючи злочин повторно, умисно викрав у ОСОБА_6 належну їй кредитну картку ПАТ «ПриватБанк», № НОМЕР_1 , з метою подальшого незаконного отримання грошових коштів, що містяться на рахунку даної картки, тобто для подальшого викрадення чужого майна, що належить останній.

8.02.2015р. о 3год.55хв. ОСОБА_5 продовжуючи свою злочинну діяльність, керуючись єдиним умислом направленим на таємне викрадення чужого майна, знаходячись у магазині «Спутник», який розташований за адресою: вул.Роторна, 21, за допомогою банкомату ПАТ «ПриватБанк», що розташований у вказаному магазині, умисно з корисливих мотивів, вчиняючи злочин повторно, шляхом підбору «ПІН-коду» здійснив транзакцію зняття грошових коштів з рахунку кредитної картки ПАТ «ПриватБанк», що належить ОСОБА_6 № НОМЕР_1 на суму 250грн, обернувши викрадені грошові кошти на свою користь.

Після чого, 8.02.2015р. о 4год.48хв. ОСОБА_5 продовжуючи свою злочинну діяльність, керуючись єдиним умислом направленим на таємне викрадення чужого майна, знаходячись у супермаркеті «Варус», який розташований за адресою: вул.20 років Перемоги, 43Д, м.Дніпропетровськ використовуючи кредитну картку ПАТ «ПриватБанк», що належить ОСОБА_6 № НОМЕР_1 , умисно з корисливих мотивів, вчиняючи злочин повторно, шляхом підбору «ПІН-коду» здійснив транзакцію оплати товару на суму 48грн.53коп. та о 4год.51хв. у вказаному місті, використовуючи вказану кредитну картку здійснив транзакцію оплати товару на суму 28грн.20коп.

В цей же день, 8.02.2015р. о 7год.15хв. ОСОБА_5 продовжуючи свою злочинну діяльність, керуючись єдиним умислом направленим на таємне викрадення чужого майна, знаходячись у магазині «Продукти», який розташований за адресою: ж/м Придніпровськ, вул.Кольська, 9д, м.Дніпропетровськ, за допомогою банкомату ПАТ «ПриватБанк», що розташований у вказаному магазині, умисно з корисливих мотивів, вчиняючи злочин повторно, шляхом підбору «ПІН-коду» здійснив транзакцію зняття грошових коштів з рахунку кредитної картки ПАТ «ПриватБанк», що належить ОСОБА_6 № НОМЕР_1 на суму 1060грн.80коп, обернувши викрадені грошові кошти на свою користь.

Таким чином, в результаті умисних дій ОСОБА_5 , потерпілій ОСОБА_6 спричинено матеріальну шкоду у загальному розмірі 1387грн.53коп.

10.02.2015р. даний факт внесений до Єдиного реєстру досудових розслідувань №0000267 за правовою кваліфікацією по ч.2 ст.185 КК України.

15.02.2015р. ОСОБА_5 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.185 КК України, інформацію про що внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань.

Будучи допитаний слідчим в якості підозрюваного ОСОБА_6 свою вину визнав у повному обсязі.

Про наявність обґрунтованої підозри у вчинені підозрюваним ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 вищевказаного кримінального правопорушення свідчать наступні докази, а саме: протокол прийняття заяви про вчинене кримінальне правопорушення від 10.02.2015р; показання потерпілої ОСОБА_6 від 10.02.2015р; протокол тимчасового доступу до речей і документів від 24.04.2015р; виписка з КБ «ПриватБанк»; протокол огляду наданого КБ «ПриватБанк» компакт-диску з інформацією щодо картки потерпілої ОСОБА_6 від 03.05.2015 року; повідомлення про підозру ОСОБА_6 від 15.05.2015р.

Таким чином, є підстави вважати, що підозрюваний ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , знаходячись на іспитовому строці, повторно вчинив корисливий злочин за який відповідно до ч.2 ст.185 КК України передбачено покарання у вигляді позбавлення волі на строк від трьох до п`яти років. Відповідно до вимог п.4 ч.1 ст.184 КПК України під час досудового слідства встановлено наявність ризику, передбаченого у п.п.1, 3, 4, 5 ч.1 ст.177 КПК України,

Доказами наявності цих ризиків є особа неодноразово судимою, скоїв злочин знаходячись на іспитовому строці, не має постійного джерела доходу, адже офіційно ніде не працює, скоїв злочин на ґрунті ревнощів.

Беручи до уваги вищевикладене, до підозрюваного ОСОБА_5 не може бути застосовано інші менш суворі запобіжні заходи згідно п.п.1-4 ч.1 ст.176 КПК України, бо вони не зможуть забезпечити виконання процесуальних обов`язків передбаченим чинним законодавством та забезпечення можливості виконання процесуальних рішень, у тому числі вироку суду, що підтверджується вищезазначеними матеріалами досудового слідства.

У клопотанні слідчий просила застосувати до підозрюваного ОСОБА_5 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.

Слідчий в судовому засіданні підтримала клопотання, посилаючись на те, що підозрюваний буде скоювати нові злочини та переховуватися від органів міліції.

В судовому засіданні ОСОБА_5 просив не застосовувати запобіжний захід тримання під вартою.

Вислухавши слідчого, підозрюваного, прокурора та дослідивши матеріали долучені до клопотання про застосування запобіжного заходу, суд приходить до висновку про необхідність задовольнити клопотання та обрати відносно підозрюваного запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.

Слідчим було встановлено, що 7.02.2015р. в період часу з 9год. до 20год. ОСОБА_5 знаходячись за місцем мешкання колишньої дружини ОСОБА_6 , а саме по АДРЕСА_2 , побачив на холодильнику кредитну картку ПАТ «ПриватБанк» № НОМЕР_1 , яка належить останній. В результаті чого у ОСОБА_5 , раптово виник злочинний умисел направлений на таємне викрадення майна та реалізовуючи його, користуючись відсутністю ОСОБА_6 , усвідомлюючи те, що вона своєю відсутністю не зможе перешкодити його злочинній діяльності, таємно, з корисливих мотивів, вчиняючи злочин повторно, умисно викрав у ОСОБА_6 належну їй кредитну картку ПАТ «ПриватБанк», № НОМЕР_1 , з метою подальшого незаконного отримання грошових коштів, що містяться на рахунку даної картки, тобто для подальшого викрадення чужого майна, що належить останній.

У відповідності до ст.176 КПК України, запобіжним заходом є тримання під вартою. Запобіжні заходи застосовуються під час досудового розслідування - слідчим суддею за клопотанням слідчого, погодженим з прокурором.

За змістом ст.177 КПК України, метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється та обвинувачується. Підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті. Слідчий, прокурор не мають права ініціювати застосування запобіжного заходу без наявності для цього підстав, передбачених цим Кодексом.

Положеннями ст.178 КПК України визначено, що при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених у статті 177 цього Кодексу, слідчий суддя, суд на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів зобов`язаний оцінити в сукупності всі обставини, у тому числі: вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; тяжкість покарання, що загрожує відповідній особі у разі визнання підозрюваного, обвинуваченого винуватим у кримінальному правопорушенні, у вчиненні якого він підозрюється, обвинувачується; вік та стан здоров`я підозрюваного, обвинуваченого; міцність соціальних зв`язків підозрюваного, обвинуваченого в місці його постійного проживання, у тому числі наявність в нього родини й утриманців; наявність у підозрюваного, обвинуваченого постійного місця роботи або навчання; репутацію підозрюваного, обвинуваченого; майновий стан підозрюваного, обвинуваченого; наявність судимостей у підозрюваного, обвинуваченого; дотримання підозрюваним, обвинуваченим умов застосованих запобіжних заходів, якщо вони застосовувалися до нього раніше; наявність повідомлення особі про підозру у вчиненні іншого кримінального правопорушення; розмір майнової шкоди, у завданні якої підозрюється, обвинувачується особа, або розмір доходу, в отриманні якого внаслідок вчинення кримінального правопорушення підозрюється, обвинувачується особа, а також вагомість наявних доказів, якими обґрунтовуються відповідні обставини.

Відповідно до ст.183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу.

Європейський суд з прав людини в своєму рішенні у справі «Летельє до Франції» від 26 червня 1991р. зазначив, що особлива тяжкість деяких злочинів може викликати таку реакцію суспільства і соціальні наслідки, які виправдовують попереднє ув`язнення як виключну міру запобіжного заходу протягом певного часу. Попереднє ув`язнення не повинно визначати покарання у виді позбавлення волі, не може бути «формою очікування» обвинувального вироку.

Тобто із зазначеного рішення Європейського суду з прав людини слідує, що у справах, де особа обвинувачується у вчиненні тяжкого злочину, виходячи з самої тяжкості обвинувачення, попереднє ув`язнення не застосовується. Суд зобов`язаний врахувати всі дійсні обставини справи і за наявності підстав, вичерпний перелік яких визначений в ст.183 КПК України, застосувати винятковий вид запобіжного заходу.

Врахувавши дійсні обставини справи, суд схиляється та приймає за дійсні доводи прокурора про те, що застосування до підозрюваного більш м`яких запобіжних заходів, що передбачені Кримінальним процесуальним кодексом України, є недостатньою мірою, оскільки вони не будуть слугувати забезпеченню виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків, а також не зможе запобігти спробам підозрюваного переховуватись від органів досудового розслідування та суду, запобігти спробам підозрюваного незаконно впливати на свідків, запобігти скоєнню підозрюваним інших кримінальним правопорушень.

Зазначені висновки суду засновані перед усім на тому, що підозрюваний ОСОБА_5 обґрунтовано підозрюється у вчинені злочину, не працевлаштований та тривалий час не має постійного джерела прибутку.

Вказані обставини виключають об`єктивну можливість щодо застосування до підозрюваного інших запобіжних заходів: особисте зобов`язання, особиста порука, застава та домашній арешт.

Оскільки осіб, які б виявили бажання особисто поручитися за виконання підозрюваним покладених на нього обов`язків відповідно до статті 194 КПК України і зобов`язалися за необхідності доставити його до органу досудового розслідування чи в суд на першу про те вимогу не знайшлося, застосування до підозрюваного такого виду запобіжного заходу як особиста порука не виявляється можливим.

Передбачений ст.181 КПК України запобіжний захід домашній арешт полягає в забороні підозрюваному, обвинуваченому залишати житло цілодобово або у певний період доби. Беручи до уваги наведені вище обставини, суд вважає за неможливе застосування запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту, так як ОСОБА_5 після скоєння злочину тривалий час переховувався від органів досудового слідства.

Оскільки підозрюється у вчиненні злочину та може переховуватися значний час, суд вважає за необхідне обрати запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.

За змістом ч.ч.1,2 ст.197 КПК України, строк дії ухвали суду про тримання під вартою або продовження строку тримання під вартою не може перевищувати шістдесяти днів. Строк тримання під вартою обчислюється з моменту взяття під варту, а якщо взяттю під варту передувало затримання підозрюваного, обвинуваченого - з моменту затримання.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 176-184, 193-194, 196-197, 369-376 КПК України, суд -

У Х В А Л И В:

Клопотання т.в.о.слідчого СВ Самарського РВ ДМУ ГУМВС України в Дніпропетровській області капітана міліції ОСОБА_4 про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_5 - задовольнити.

Обрати відносно ОСОБА_5 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_2 , запобіжний захід у вигляді тримання під вартою на строк 60 (шістдесят) днів.

Строк запобіжного заходу ОСОБА_5 у вигляді тримання під вартою рахувати з 19 травня 2015р. по 18 липня 2015р. Визначити, що грошова сума у розмірі 49тис.120грн. (сорок дев`ять тисяч 120грн.) є достатньою для внесення її як застави.

У разі звільнення ОСОБА_5 з-під варти під заставу, покласти на ОСОБА_5 такі обов`язки:

1) прибувати до слідчого, прокурора або суду за першим викликом для проведення процесуальних дій;

2) не відлучатися із м.Дніпропетровська без дозволу слідчого, прокурора або суду;

3) повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання;

4) утримуватися від спілкування з особами, що вживають алкогольні, наркотичні та психотропні речовини та займаються їх збутом;

5) не відвідувати місця, де збираються особи, що вживають або збувають заборонені в обігу речовини;

6) докласти зусиль до пошуку роботи.

Зазначені обов`язки діють два місяці з дня звільнення ОСОБА_5 з-під варти під заставу.

Роз`яснити ОСОБА_5 , що у разі невиконання покладених на нього цією ухвалою обов`язків, до нього може бути застосований більш жорсткий запобіжний захід і на нього може бути накладено грошове стягнення в розмірі від 0,25 розміру мінімальної заробітної плати до 2 розмірів мінімальної заробітної плати.

Контроль за виконанням умов звільнення під заставу покласти на т.в.о. слідчого СВ Самарського РВ ДМУ ГУМВС України в Дніпропетровській області ОСОБА_4 та прокурора прокуратури Самарського району ОСОБА_3 .

Ухвалу суду може бути оскаржено протягом п`яти днів з дня її проголошення шляхом подання апеляційної скарги безпосередньо до Апеляційного суду Дніпропетровської обл.

С Л І Д Ч И Й С У Д Д Я ОСОБА_1