Справа№621/301/15-к
Пр.№1-кс/621/29/15
УХВАЛА
Іменем України
13 лютого 2015 року м. Зміїв

Слідчий суддя Зміївського районного суду Харківської області ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , скаржника в.о. начальника Зміївського міжрайонного відділу кримінально-виконавчої інспекції управління Державної пенітенціарної служби України в Харківській області ОСОБА_3 , слідчого ОСОБА_4 , прокурора ОСОБА_5 , розглянувши скаргу в.о. начальника Зміївського міжрайонного відділу кримінально-виконавчої інспекції управління Державної пенітенціарної служби України в Харківській області ОСОБА_3 на постанову слідчого СВ Зміївського РВ ГУМВС України в Харківській області ОСОБА_4 від 26 грудня 2014 року, про закриття кримінального провадження №0001047,
в с т а н о в и в:
06 лютого 2015 року до суду зі скаргою на рішення слідчого СВ Зміївського РВ ГУМВС України в Харківській області ОСОБА_4 від 26 грудня 2014 року про закриття кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань №0001047 за ознаками ч. 1 ст. 382 КК України, звернулась в.о. начальника Зміївського міжрайонного відділу кримінально-виконавчої інспекції управління Державної пенітенціарної служби України в Харківській області ОСОБА_3 .
В обґрунтування скарги вказано, що є всі підстави притягнення ОСОБА_6 до кримінальної відповідальності за ч. 1 ст. 382 КК України, а висновки слідчого не відповідають дійсним обставинам справи.
За вказаним фактом слідчим СВ Зміївського РВ ГУМВС України в Харківській області ОСОБА_4 було проведено перевірку та прийнято рішення про закриття кримінального провадження від 26 грудня 2014 року в зв`язку з відсутністю складу злочину в діях ОСОБА_6 , що позбавляє КВІ виконати ухвалу суду.
З підстави викладеного заявник просила скасувати постанову про закриття кримінального провадження від 26 грудня 2014 року.

У судовому засіданні ОСОБА_3 наполягала на задоволенні скарги з підстав, викладеній у ній зазначивши, що слідчий ухилився від виконання обов`язків, покладених на нього законом, не здійснивши всіх передбачених законом дій, направлених на встановлення істини у кримінальному провадженні.

Прокурор ОСОБА_5 у судовому засіданні вважав постанову від 26 грудня 2014 року про закриття кримінального провадження законною та обґрунтованою, зазначив, що підстав для її скасування не має.

Слідчий ОСОБА_4 вказав, що ним були прийняті міри для встановлення суттєвих обставин кримінального провадження, у діях ОСОБА_6 відсутній склад злочину, передбачений ч. 1 ст. 382 КК України, оскільки його дії підпадають під ознаки загального виду складу злочину і додаткової кваліфікації за ст. 382 не потребують.

Вислухавши пояснення сторін кримінального провадження, ознайомившись зі змістом скарги, копією постанови від 26 грудня 2014 року, матеріалами кримінального провадження №0001047, дійшов наступного:

Згідно ч. 1 ст. 303 КПК України, на досудовому провадженні можуть бути оскаржені такі рішення, дії чи бездіяльність слідчого чи прокурора, зокрема рішення слідчого про закриття кримінального провадження.

Статтею 91 КПК України передбачено, що у кримінальному провадженні підлягають доказуванню:1) подія кримінального правопорушення (час, місце, спосіб та інші обставини вчинення кримінального правопорушення); 2)винуватість обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, форма вини, мотив і мета вчинення кримінального правопорушення; 3)вид і розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, а також розмір процесуальних витрат; 4)обставини, які впливають на ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, характеризують особу обвинуваченого, обтяжують чи пом`якшують покарання, які виключають кримінальну відповідальність або є підставою закриття кримінального провадження; 5) обставини, що є підставою для звільнення від кримінальної відповідальності або покарання.

Доказування полягає у збиранні, перевірці та оцінці доказів з метою встановлення обставин, що мають значення для кримінального провадження.

Відповідно до ст. 92 КПК України, обов`язок доказування обставин, передбачених статтею 91 цього Кодексу, за винятком випадків, передбачених частиною другою цієї статті, покладається на слідчого, прокурора та, в установлених цим Кодексом випадках, - на потерпілого.

Так, з матеріалів кримінального провадження (т.1 а.с.1) вбачається, що за матеріалами перевірки Зміївського КВІ, до ЄРДР були внесені відомості відносно вчинення ОСОБА_6 , злочину, передбаченого ч. 1 ст. 382 КК України.

В ході досудового розслідування питання про перекваліфікацію дій особи не вирішувалось, дані про внесення до ЄРДР відомостей про інші злочини в матеріалах кримінального провадження відсутні.

В свою чергу у постанові від 26 грудня 2014 року вирішено питання про закриття провадження за ч. 1 ст. 382, ч. 2 ст. 389 КК України, тобто є підстави вважати, що закрито кримінальне провадження щодо злочину, відомості про який до ЄРДР не вносилися.

У постанові про закриття кримінального провадження, жодним чином не знайшли свого відображення ті докази, які були зібрані слідчим та на підставі яких було прийнято відповідне рішення.

Слідчий ОСОБА_4 у постанові розкриває об`єктивну сторону злочинів, передбачених ч. 1 ст. 382, ч. 2 ст. 389 КК України, з огляду на яку власне і приймає рішення про закриття кримінального провадження.

З огляду на вказане, слідчий суддя дійшов висновку про відсутність правової оцінки слідчого, щодо сукупності всіх обставин, на підставі яких він дійшов висновку про необхідність закриття кримінального провадження.

Постанова про закриття кримінального провадження не містить викладу фактичних обставин, які були встановлені в ході досудового розслідування, зокрема пояснення допитаних осіб, аналізу зібраних доказів, як вони були встановлені під час досудового розслідування тощо.

Під закриттям провадження розуміють таке закінчення досудового розслідування, яке відбувається в силу наявності обставин, що виключають кримінальне провадження, або за наявності підстав для звільнення особи від кримінальної відповідальності.

Прийняття рішення про закриття кримінального провадження можливе лише після всебічного, повного та неупередженого дослідження всіх обставин кримінального провадження та безпосереднього дослідження й оцінки слідчим, прокурором показань, речей і документів, які стосуються цього провадження, у їх сукупності.

З огляду на викладене, враховуючи наявність сумнівів у повноті, всебічності та неупередженості дослідження обставин кримінального провадження, що стали підставою для винесення постанови від 26 грудня 2014 року про закриття кримінального провадження, приходжу до висновку про необхідність задоволення скарги.

На підставі викладеного і керуючись ст. ст. 303-307, 309 КПК України,

у х в а л и в:

Скаргу в.о. начальника Зміївського міжрайонного відділу кримінально-виконавчої інспекції управління Державної пенітенціарної служби України в Харківській області ОСОБА_3 на постанову слідчого СВ Зміївського РВ ГУМВС України в Харківській області ОСОБА_4 від 26 грудня 2014 року, про закриття кримінального провадження №0001047 задовольнити.

Постанову слідчого СВ Зміївського РВ ГУМВС України в Харківській області ОСОБА_4 від 26 грудня 2014 року про закриття кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань №0001047- скасувати.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя: