Справа №11-249 Головуючий
у І інстанції Бойко О.В.
186 ч. 2 КК Доповідач
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 квітня 2007 року колегія суддів
судової палати з кримінальних справ апеляційного суду Чернігівської області в
складі:

Головуючого
Салая Г.А.

Суддів Акуленко C.O., Баглая І.П.

з участю
прокурора Томилко М.П.

адвоката ОСОБА_10

засудженого
ОСОБА_1

розглянула у
відкритому судовому засіданні в м. Чернігові кримінальну справу за апеляцією
засудженого ОСОБА_1 на вирок Козелецького районного суду Чернігівської області
від 24 листопада 2006 року.

Цим вироком

ОСОБА_1,
ІНФОРМАЦІЯ_1народження, уродженець і мешканець м. Молодечко Мінської області,
республіка Білорусь, білорус, громадянин Білорусії, освіта вища, неодружений,
не працюючий, раніше судимий: 13.09.2001 року Кролевецьким районним судом
Сумської області за ст. 296 ч.І КК України (2001 року), ст. 101 ч.І КК України
(1960 року), 42 КК України до 4 років позбавлення волі,

засуджений за
ст. 122 ч. 1 КК України до 1 року позбавлення волі, за ст. 186 ч. 2 КК України
до 4 років позбавлення волі.

На підставі ст. 70 ч. 1 КК України за сукупністю злочинів
шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим остаточно призначено
покарання у вигляді 4 років позбавлення волі.

Вироком суду ОСОБА_1 визнаний винним і засуджений за
злочини, скоєні при наступних обставинах.

18.05.2006 року
близько 21.00 години, у будинку ОСОБА_2 по АДРЕСА_1, в смт. Козелець
Чернігівської області, під час розлиття спиртних напоїв, між нею та ОСОБА_1,
який перебував в стані алкогольного сп'яніння, виникла лайка в процесі якої
ОСОБА_1 штовхнув ОСОБА_2 на підлогу та викрутив їй ногу. В результаті цього
ОСОБА_2 було спричинено гвинтоподібний перелом нижньої третини правої стегнової
кістки. Спричинені тілесні ушкодження відносяться до категорії середньої
тяжкості.

19.05.2006 року об 11 годині 30 хв. ОСОБА_1, перебуваючи в стані
алкогольного сп'яніння, знаходячись в смт. Козелець Козелецького району по вул.
Київська, з метою заволодіння чужим майном, підійшов до ОСОБА_3, мешканця смт.
Калита Броварського району, Київської області. Погрожуючи фізичною розправою та
вдаривши декілька разів в обличчя, ногою в область грудей відкрито заволодів
грошима в сумі 3 грн. 77 коп., які належали ОСОБА_3

В апеляції засуджений ОСОБА_1 просить вирок суду
скасувати або застосувати щодо нього ст. 75 КК України з наступних підстав.

На його думку органом досудового слідства не було
достовірно встановлено вчинення ним злочину відносно потерпілого ОСОБА_3.
Потерпілий та свідок ОСОБА_4 могли давати покази під моральним і психологічним
тиском працівників міліції. Суд проігнорував його покази про те, що він не міг
нанести ОСОБА_3 удари руками та ногами, у зв'язку зі станом здоров'я. Також суд
не врахував обставини, які пом'якшують покарання. Вважає, що строк відбування
покарання необхідно рахувати з 19.05.2006 року.

Заслухавши доповідача, пояснення засудженого ОСОБА_1 та
його адвоката, які підтримали апеляцію та просили її задовольнити, оскільки суд
неповно дослідив усі обставини справи і виніс неправильне рішення, думку
прокурора про залишення вироку суду без зміни, перевіривши матеріали справи і
обговоривши доводи апеляції, колегія суддів підстав для її задоволення не
знаходить.

Висновок суду про доведеність винності ОСОБА_1 у вчиненні зазначених у
вироку діянь за обставин встановлених судом, відповідає фактичним обставинам
справи, підтверджується сукупністю зібраних у справі і досліджених в судовому
засіданні доказів і є обґрунтованим.

Засуджений ОСОБА_1 свою вину в пред'явленому обвинуваченні не визнав
повністю і показав, що 18 травня 2006 року у вечірній час із ОСОБА_4 заходили
до незнайомих людей в будинок, що в смт. Козелець. Там сиділи чоловіки та жінки
і розпивали спиртні напої. Скільки їх було він не рахував. ОСОБА_4 випив з
ними, після чого вони пішли. Нікого вони не били.

19 травня 2006
року, близько 11 години 30 хвилин із ОСОБА_4, в смт. Козелець, зустріли
незнайомого хлопця, в якого він спитав, чи є у того декілька гривень для
проїзду на маршрутному таксі в м. Чернігів. Хлопець із кишені дістав розмінну
монету, скільки він на той час не знав. Потім хлопець почав говорити
нецензурною лайкою на його адресу, після чого він штовхнув хлопця в тулуб, а
той кинув гроші і втік. Більше він нікого не бив. Грошей не

вимагав.

Не дивлячись на таку позицію засудженого його вина
підтверджується показами потерпілих та свідків, а також дослідженими в ході
судового слідства доказами.

Потерпіла ОСОБА_2 показала, що 18 травня 2006 року о 19.00 годині, до неї
додому прийшов ОСОБА_5, який приніс пляшку горілки і вони почали вечеряти,
розпиваючи при цьому спиртне. Години через дві, до неї в будинок зайшли ОСОБА_4
та чоловік на ім'я ОСОБА_1, якого вона раніше не знала. Вона їх також запросила
до столу. Після цього ОСОБА_4 почав лаятись з ОСОБА_5 і бити його. Вона заступилася
і стала розбороняти їх. ОСОБА_1 почав крутити їй руки, а потім штовхнув її і
вона впала на підлогу. Потім взяв її за праву ногу та почав крутити. Після чого
чоловік на ім'я ОСОБА_1 підняв її з підлоги та кинув на диван, після чого
вийшов з ОСОБА_4м із будинку.

Потерпілий ОСОБА_3 показав, що 19.05.2006 року вранці він приїхав в смт.
Козелець. Приблизно oil
год. 30 хв. він повертався додому в смт. Калиту і йшов по вулиці в напрямку м.
Києва. Навпроти нього йшли двоє незнайомих чоловіків. Вони зупинилися і
покликали ОСОБА_3. Він підійшов до незнайомих йому чоловіків. Один з тих, що на
вигляд старший, почав вимагати у нього гроші. ОСОБА_3 відповів, що в нього
немає грошей. Чоловік почав хапати його за одяг та вимагати гроші. Він
перелякався і вийняв з кишені копійки, приблизно 3-4 гривні та віддав тому
чоловіку, що тримав його за одяг. Чоловік сказав, що мало грошей і почав
вимагати ще. ОСОБА_3 сказав, що грошей більше не має і після цього зазначений
чоловік вдарив його рукою два рази по обличчю та 2-3 рази ногою в грудну
клітину. Він вирвався і втік.

Вина засудженого ОСОБА_1 також підтверджується показами свідків ОСОБА_6,
ОСОБА_7, ОСОБА_8, ОСОБА_9, які вказували на ОСОБА_1, як на особу що вчинила
злочини.

Згідно протоколу виявлення, огляду та вилучення грошей (а.с. 13) у ОСОБА_9
були вилучені гроші в сумі 3 грн. 77 коп., які ОСОБА_1 забрав у ОСОБА_3.

Під час проведення очної ставки між ОСОБА_4 та ОСОБА_1 (а.с. 48) свідок
підтвердив свої покази і стверджував, що саме ОСОБА_1 побив потерпілу ОСОБА_2
та побив ОСОБА_3 забравши розмінну монету.

Протоколом очної ставки між ОСОБА_2 та ОСОБА_1 (а.с. 78) підтверджений факт
спричинення потерпілій тілесних ушкоджень.

Згідно висновку судово-медичної експертизи (а.с. 41-44) у потерпілої
ОСОБА_2 мається тілесне ушкодження у вигляді закритого гвинтоподібного перелому
нижньої третини правої стегнової кістки, яке відноситься до категорії
середнього ступеню тяжкості.

Давши оцінку зазначеним доказам, суд обґрунтовано визнав
показання потерпілих та свідків достовірними. Ці показання послідовні,
підтверджуються іншими доказами, і даних про те, що вони могли обмовити ОСОБА_1
немає.

Як вбачається з матеріалів справи досудове та судове
слідство було проведено без порушення вимог кримінально-процесуального
законодавства.

Перевіркою
матеріалів справи не виявлено даних, які могли б свідчити про

формальне
розслідування або необ'єктивний чи однобічний розгляд справи в суді і штучне
створення доказів винності ОСОБА_1 у вчиненні злочинів, або про можливу
фальсифікацію доказів у справі. Не встановлено й інших порушень вимог
кримінально-процесуального закону, які згідно із законом тягнуть скасування
вироку.

Дії засудженого ОСОБА_1 судом правильно кваліфіковані за ст. ст. 186 ч. 2,
122 ч. 1 КК України.

За викладених обставин доводи наведені у апеляціях на обґрунтування того,
що ОСОБА_1 не вчиняв ніяких злочинів, є безпідставними, а тому апеляція в
частині скасування вироку суду, задоволенню не підлягають.

Покарання, яке призначено засудженому ОСОБА_1 відповідає характеру і
ступеню тяжкості вчиненого ним злочину, даним, що характеризують його особу, та
всім обставинам справи і є справедливим. Всі обставини, на які посилається
засуджений в своїй апеляції, судом при обранні йому покарання враховані.

Підстав для пом'якшення покарання засудженому ОСОБА_1, із застосуванням ст.
75 КК України, колегія суддів не знаходить.

Під час апеляційного розгляду справи, за клопотанням адвоката засудженого,
було долучено до матеріалів справи висновок службової перевірки, з якого
вбачається, що 19.05.2006 р. ОСОБА_1 був затриманий працівниками міліції за
підозрою у вчиненні злочину. Тому колегія вважає за необхідне, дати вказівку
суду першої інстанції у відповідності з вимогами ст. 409 КПК України вирішити
питання про можливість рахування строку відбування покарання засудженому з
19.05.2006 року .

Керуючись ст.
365, 366, 377 КПК України, колегія суддів

УХВАЛИЛА:

Апеляцію засудженого ОСОБА_1 залишити без задоволення, а
вирок Козелецького районного суду Чернігівської області від 24 листопада 2006
року щодо ОСОБА_1- без зміни.

Запропонувати
суду першої інстанції у відповідності з вимогами ст. ст. 409, 411 КПК України
вирішити питання про можливість рахування строку відбування покарання
засудженому з 19.05.2006 року .