АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ

Справа № 182/4026/15-к Суддя 1 інстанції ОСОБА_1
Номер провадження 11-кп/774/437/К/15 Суддя-доповідач ОСОБА_2
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
04 серпня 2015 року м. Кривий Ріг

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ апеляційного суду Дніпропетровської області у складі:

головуючого судді ОСОБА_2

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4

при секретарі ОСОБА_5

розглянула у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу прокурора у кримінальному провадженні на ухвалу Нікопольського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 22 червня 2015 року про повернення прокурору обвинувального акту у кримінальному провадженні № 0000060 за обвинуваченням ОСОБА_6 у вчиненні кримінального правопорушення-злочину, передбаченого ч. 5 ст. 27, ч. 5 ст. 185 КК України.

Учасники судового провадження:
Прокурор ОСОБА_7

Представник потерпілого ОСОБА_8 .

В апеляційній скарзі прокурор просить оскаржувану ухвалу суду першої інстанції від 22.06.2015 р. скасувати у зв`язку з істотними порушеннями кримінального процесуального законодавства, обвинувальний акт повернути у суд першої інстанції, призначивши новий розгляд.

Оскаржуваною ухвалою від 22.06.2015 р. Нікопольський міськрайонний суд Дніпропетровської області повернув обвинувальний акт за обвинуваченням ОСОБА_6 у вчиненні кримінального правопорушення-злочину, передбаченого ч. 5 ст. 27, ч. 5 ст. 185 КК України, прокурору, що його затвердив, у зв`язку з невідповідністю зазначеного обвинувального акту вимогам ст. 291 КПК України, оскільки в ньому невірно викладена кваліфікація обвинувачення, пред`явленого ОСОБА_6 . Також суд першої інстанції послався на порушення прокурором правил підсудності.
В обґрунтування вимог апеляційної скарги прокурор посилається на незаконність ухвали у зв`язку з істотним порушенням судом першої інстанції вимог кримінального процесуального закону. На думку прокурора, підстави, на які послався суд повертаючи обвинувальний акт прокурору є необгрунтованими, оскільки положення ст. 291 КПК України, яка визначає загальні вимоги до обвинувального акту, при складанні обвинувального акту у даному кримінальному провадженні було дотримано.
Крім того, апелянт зазначає, що судом першої інстанції в порушення вимог ст. 372 КПК України не вказано в ухвалі повних анкетних даних обвинуваченого, а саме року, місяця і дня його народження, місця народження і місця проживання, а також не наведено мотивів, з яких суд виходив при постановленні ухвали, і відсутнє посилання на положення закону, яким він керувався.
Заслухавши суддю-доповідача, прокурора та представника потерпілого, що підтримали апеляційну скаргу, дослідивши та перевіривши матеріали кримінального провадження, зваживши та обговоривши наведені у апеляційній скарзі доводи, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга прокурора підлягає задоволенню з наступних підстав.
Так, згідно п. 3 ч. 3 ст. 314 КПК України суд у підготовчому судовому засіданні може прийняти рішення про повернення обвинувального акту у випадку, якщо останній не відповідає вимогам ст. 291 КПК України, зокрема, якщо він містить положення, що суперечать одне одному; у документах наведено недопустиму натуралізацію опису злочину; вони не підписані слідчим (крім випадків, коли прокурор склав їх самостійно) чи не затверджені прокурором; до них не долучено передбачені законом додатки.

Аналізуючи з урахуванням доводів апеляційної скарги підстави, з яких обвинувальний акт щодо ОСОБА_6 був повернутий прокурору, колегія суддів вважає, що висновки суду щодо наявності підстав для застосування положень п. 3 ч. 3 ст. 314 КПК України не ґрунтуються на процесуальному законі.

Так, зі змісту оскаржуваної ухвали суду не вбачається за можливе з`ясувати, в чому саме полягає неправильність кваліфікації дій обвинуваченого, чим такий недолік перешкоджає у призначенні судового розгляду, а також чому цей недолік обвинувального акту відповідно до ст. 291 КПК України є підставою для застосування положень п. 3 ч. 3 ст. 314 КПК України. Крім того, питання кваліфікації виходять за межі підготовчого провадження, визначені положеннями гл. 27 Розділу IV КПК України.

Посилання суду першої інстанції на порушення правил підсудності не можуть бути прийняті колегією суддів до уваги як такі, що не обґрунтовують оскаржуване рішення, оскільки таке порушення, за умови його наявності, тягне застосування судом іншої процедури, визначеної п. 4 ч. 3 ст. 314 КПК України.

З урахуванням наведеного колегія суддів доходить висновку про те, що оскаржувана ухвала суду не може вважатися законною та обґрунтованою, а апеляційна скарга прокурора підлягає задоволенню.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 405, 407, 419 КПК України, колегія суддів,
ПОСТАНОВИЛА:
Апеляційну скаргу прокурора у кримінальному провадженні задовольнити.
Ухвалу Нікопольського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 22 червня 2015 року про повернення прокурору обвинувального акту у кримінальному провадженні № 0000060 за обвинуваченням ОСОБА_6 , у вчиненні кримінального правопорушення-злочину, передбаченого ч. 5 ст. 27, ч. 5 ст. 185 КК України, скасувати, призначити новий розгляд в суді першої інстанції.
Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення і оскарженню в касаційному порядку не підлягає.
С У Д Д І:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4