Апеляційний суд міста Києва
У Х В А Л А

12 червня 2015 року суддя судової палати з розгляду кримінальних справ Апеляційного суду міста Києва ОСОБА_1 , перевіривши апеляційну скаргу потерпілої ОСОБА_2 на вирок Шевченківського районного суду м. Києва від 29 квітня 2015 року щодо ОСОБА_3 у кримінальному провадженні № 0011958,

у с т а н о в и в :

Вироком Шевченківського районного суду м. Києва від 29.04.2015 року ОСОБА_3 визнаний винуватим у пред`явленому обвинуваченні за ч.1 ст.286 КК України і йому призначено покарання у виді обмеження волі на строк 2 роки без позбавлення права керувати транспортними засобами. На підставі ст.75 КК України ОСОБА_3 звільнений від відбування покарання з випробуванням з іспитовим строком 2 роки і на нього покладено обов`язки, передбачені ст.76 КК України.
Цивільний позов потерпілої ОСОБА_2 до Українського науково-дослідного інституту продуктивності агропромислового комплексу та Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «АХА Страхування» задоволено частково. Стягнуто ПрАТ «СК «АХА Страхування» на користь ОСОБА_2 13 194 гривні 76 копійок у рахунок відшкодування матеріальної шкоди і 929 гривень 80 копійок моральної шкоди. У решті позовних вимог відмовлено.

25.05.2015 року потерпіла ОСОБА_2 , яка є одночасно цивільним позивачем, подала апеляційну скаргу, в якій просить вирок суду першої інстанції змінити в частині призначеного ОСОБА_3 покарання, призначивши обвинуваченому, крім основного, ще й додаткове покарання у виді позбавлення права керувати транспортними засобами.
Також потерпіла порушує питання про зміну вироку в частині рішення про цивільний позов і просить повністю його задовольнити, стягнувши на її користь з Українського науково-дослідного інституту продуктивності агропромислового комплексу 2 441 гривню 24 копійки у рахунок відшкодування матеріальної шкоди і 50 000 гривень моральної шкоди, а також з Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «АХА Страхування» 16 944 гривні 76 копійок у рахунок відшкодування матеріальної шкоди і 929 гривень 80 копійок моральної шкоди.

Вивчивши апеляційну скаргу та матеріали кримінального провадження, вважаю, що вона подана без додержання вимог ст.396 КПК України.
Згідно з ч.2 ст.396 КПК України в апеляційній скарзі, крім іншого, зазначаються вимоги особи, яка подає апеляційну скаргу, та їх обґрунтування із зазначенням того, у чому полягає незаконність або необґрунтованість судового рішення.
Такі вимоги мають бути конкретно визначені і повинні узгоджуватися з іншими положеннями кримінального процесуального закону.
Згідно з ч.1 ст.408 КПК України суд апеляційної інстанції змінює вирок у разі:
1) пом`якшення призначеного покарання, якщо визнає, що покарання за своєю суворістю не відповідає тяжкості кримінального правопорушення та особі обвинуваченого;
2) зміни правової кваліфікації кримінального правопорушення і застосування статті (частини статті) закону України про кримінальну відповідальність про менш тяжке кримінальне правопорушення;
3) зменшення сум, які підлягають стягненню, або збільшення цих сум, якщо таке збільшення не впливає на обсяг обвинувачення і правову кваліфікацію кримінального правопорушення;
4) в інших випадках, якщо зміна вироку не погіршує становища обвинуваченого.
Оскільки ОСОБА_2 просить застосувати до ОСОБА_3 більш суворе покарання, тобто, фактично, ставить питання про скасування вироку суду першої інстанції в частині призначеного покарання і ухвалення нового вироку в цій частині, її вимоги про зміну вироку саме стосовно покарання не узгоджуються з положеннями закону.
Крім того, згідно з ч.6 ст.396 КПК України до апеляційної скарги та доданих до неї письмових матеріалів надаються копії в кількості, необхідній для їх надіслання сторонам кримінального провадження та іншим учасникам судового провадження, інтересів яких стосується апеляційна скарга.
Цих вимог закону потерпіла не виконала, оскільки надала три копії апеляційної скарги, а вони мають надсилатися прокурору, обвинуваченому, представнику потерпілої і двом цивільним відповідачам.
Згідно з ч.1 ст. 399 КПК України суддя-доповідач, встановивши, що апеляційну скаргу на вирок чи ухвалу суду першої інстанції подано без додержання вимог, передбачених ст.396 цього Кодексу, постановляє ухвалу про залишення апеляційної скарги без руху, в якій зазначаються недоліки скарги і встановлюється достатній строк для їх усунення, який не може перевищувати п`ятнадцяти днів з дня отримання ухвали особою, яка подала апеляційну скаргу.
А тому апеляційну скаргу потерпілої слід залишити без руху, встановити строк для усунення зазначених раніше недоліків та роз`яснити, що якщо недоліки апеляційної скарги, яку залишено без руху, в установлений строк не буде усунуто, відповідно до вимог п.1 ч.3 ст.399 КПК України апеляційна скарга повертається.
На підставі викладеного, керуючись ст.399 КПК України,

у х в а л и в :

Апеляційну скаргу потерпілої ОСОБА_2 на вирок Шевченківського районного суду м. Києва від 29 квітня 2015 року щодо ОСОБА_3 залишити без руху.
Встановити строк для усунення недоліків апеляційної скарги 10 /десять/ днів з дня отримання копії ухвали особою, яка її подала.
Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя Апеляційного суду
міста Києва ОСОБА_1