АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ПОЛТАВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 539/4400/14-к Номер провадження 11-сс/786/5/15Головуючий у 1-й інстанції ОСОБА_1 Доповідач ап. інст. ОСОБА_2
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
12 січня 2015 року м. Полтава

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ апеляційного суду Полтавської області у складі:
Головуючого ОСОБА_2
Суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4
при секретарі ОСОБА_5
за участю прокурора ОСОБА_6
захисника ОСОБА_7

розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Полтаві кримінальне провадження за апеляційною скаргою прокурора Лубенської міжрайонної прокуратури на ухвалу слідчого судді Лубенського міськрайонного суду Полтавської області від 23 грудня 2014 року,-

ВСТАНОВИЛА:
Цією ухвалою щодо підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.115 КК України

ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця та жителя АДРЕСА_1 , зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , українця, громадянина України, не працюючого, не одруженого з середньою освітою, в силу ст. 89 КК України не судимого,-

відмовлено у задоволенні клопотання слідчого СВ Лубенського МВ УМВС України в Полтавській області ОСОБА_9 про обрання запобіжного заходу у виді тримання під вартою та застосовано запобіжний захід у вигляді домашнього арешту цілодобово.

Строк дії ували до 23.02.2015 року

Згідно матеріалів досудового розслідування, внесених до Єдиного реєстру досудових розслідувань, ОСОБА_8 підозрюється у тому, що він 19 грудня 2014 року близько 13 год. 40 хв. у м. Лубнах за місцем свого проживання, на ґрунті раптово виниклих неприязних стосунків з ОСОБА_10 , в ході виниклої сварки, яка переросла в бійку, наніс останньому кухонним ножем один удар в область живота, від чого той помер на місці.

Відмовляючи у задоволенні клопотання слідчого, слідчий суддя, з урахуванням даних про особу підозрюваного ОСОБА_8 , тяжкості та обставин кримінального правопорушення, у вчиненні якого він підозрюється і того, що прокурором під час судового розгляду не доведено необхідності застосування запобіжного заходу відносно підозрюваного ОСОБА_8 у вигляді тримання під вартою, застосував до нього запобіжний захід у вигляді домашнього арешту.

В апеляційній скарзі прокурор порушує питання про скасування ухвали слідчого судді і застосування щодо підозрюваного ОСОБА_8 , запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, вважаючи невірними висновки суду про недоведеність ним наявності ризиків, передбачених ст.177 КПК України, які є необхідними і достатніми для застосування крайнього запобіжного заходу.

Зокрема, апелянт вказує, що ОСОБА_8 вчинив тяжкий злочин проти життя та здоров`я особи у стані алкогольного сп`яніння та є схильним до вживання алкогольних напоїв, офіційно ніде не працює, не одружений, раніше притягувався до кримінальної відповідальності, що дає підстави вважати про реальну можливість для підозрюваного покинути місце проживання з метою переховуватися від органів досудового розслідування та суду та унеможливлення настання кримінальної відповідальності за кримінальне правопорушення у вчиненні якого він підозрюється.

Крім того стверджує, що показання ОСОБА_8 не співпадають з показаннями свідка злочину ОСОБА_11 , а тому подальше перебування підозрюваного на волі дасть можливість останньому впливати на неї, інших свідків та потерпілого, чим будуть чинитись перепони у встановленню істині по справі.

Заслухавши доповідь судді, прокурора ОСОБА_6 , який підтримував апеляцію та просив про зміну запобіжного заходу на тримання під вартою, вислухавши заперечення проти апеляції підозрюваного ОСОБА_8 та його захисника, дослідивши матеріали подання та обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів не знаходить підстав до її задоволення.

Відповідно до ч.1 ст. 177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам:

1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду;

2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення;

3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні;

4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином;

5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Вбачається, що слідчий суддя, перевіривши надані матеріали клопотання, включаючи витяг з Єдиного реєстру досудових розслідувань щодо кримінального провадження, у рамках якого було подано клопотання, та, дослідивши докази по даних матеріалах, прийшов до обґрунтованого висновку про відсутність підстав для застосування найсуворішого запобіжного заходу.

В ухвалі слідчого судді правомірно вказано, що прокурор хоч і довів обставини, що підтверджують підозру ОСОБА_12 у вчиненні кримінального правопорушення, і суд враховує вагомість наявних доказів, але не довів, що підозрюваний може здійснити дії передбачені ч.1 ст. 177 КПК України. Зокрема, стороною обвинувачення не подано жодного доказу, що підозрюваний має наміри або вже незаконно впливав на свідків чи інших учасників кримінального провадження, що ОСОБА_8 має наміри незаконно переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду, вчинити нові злочини.

У той же час, як вбачається з наданих колегії суддів матерів, ОСОБА_8 є не судимий (зі слів підозрюваного був засуджений 1997-1998 роках за крадіжку із звільненням від відбування покарання з випробуванням(а.с. 28), має постійне місце проживання де характеризується позитивно (а.с. 18) перебуває з 2010 року у громадянському шлюбі та має тісні родинні зв`язки матір, інваліда 2 групи (а.с. 37), наразі лікується від отриманих під час бійки з потерпілим у своїй оселі травм у виді перелому нижньої щелепи, гематоми м`яких тканин правої щоки, на час розгляду подання перебував у стаціонарі. Колегією суддів також встановлено, що на сьогодні підозрюваному проведено дві хірургічні операції, і у подальшому, як видно з наданої стороною захисту довідки, він потребує систематичного амбулаторного медичного огляду.

Згідно з нормами процесуального законодавства сама тяжкість правопорушення, його попередня кваліфікація, не є достатньою підставою для застосування крайнього запобіжного заходу. Тому з огляду на те, що у обох судових інстанціях прокурор не довів існування ризиків втечі підозрюваного, можливості впливу на свідків або іншим чином незаконно впливати на досудове розслідування, слідчий суддя місцевого суду, з урахуванням даних про особу підозрюваного, його поведінки, визнання факту заподіяння ножового поранення, прийшов до обґрунтованого висновку про те, що у даному конкретному випадку достатнім запобіжним заходом до нього може бути цілодобовий домашній арешт з носінням електронного засобу контролю.

Отже, при апеляційному розгляді справи істотних порушень вимог КПК України, які б могли стати підставою для скасування ухвали слідчого судді, не встановлено.

Керуючись ст. ст. 407, 422 КПК України, колегія суддів,
У Х В А Л И Л А :
Ухвалу слідчого судді Лубенського міськрайонного суду Полтавської області від 23 грудня 2014 року про застосування запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту щодо підозрюваного ОСОБА_8 до 23 лютого 2015 року - залишити без змін, а апеляційну скаргу прокурора Лубенської міжрайонної прокуратури Полтавської області без задоволення.

Ухвала оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

С У Д Д І :
(підпис) (підпис) (підпис)
ОСОБА_3 ОСОБА_2 ОСОБА_4 .
Згідно з оригіналом
Суддя: ОСОБА_2