Справа № 11-542/2007року Головуючий в 1-й інстанції Савіцький Л,П.
Категорія cm. 286 ч.2 КК України Доповідач Лінника П.О.
УХВАЛА

ІМ'ЯМ УКРАЇНИ

15 серпня 2007 року колегія суддів судової палати у
кримінальних справах Апеляційного суду Хмельницької області в складі:

Головуючого Ковтуна В.П.,
суддів Лінника П.О., Суслова М.І., з участю прокурора Драча І.В., адвокатів
ОСОБА_6., засудженого
ОСОБА_1. розглянула у відкритому судовому засіданні в місті Хмельницькому
кримінальну справу за апеляцією
прокурора Шепетівської міжрайонної прокуратури та потерпілої ОСОБА_2., засудженого
ОСОБА_1. на вирок Шепетівського
міськрайонного суду від 6 червня 2007 року. Цим вироком

ОСОБА_1ІНФОРМАЦІЯ_1року народження,
уродженця та жителя м. АДРЕСА_1, українця, громадянина України, з середньою
освітою, одруженого, на утриманні перебуває одна неповнолітня дитина, не
працюючого, раніше не судимого,

- засуджено за ст. 286 ч.2 КК України на 3 роки позбавлення волі з позбавлення
права

керувати
транспортними засобами строком на 1 рік.

За ст..
135 ч.3 КК України ОСОБА_1. виправдано за відсутністю в його діях складу
злочину.

Міра запобіжного заходу ОСОБА_1. залишена попередня,
підписка про невиїзд. Стягнуто з
засудженого ОСОБА_1. на користь потерпілої ОСОБА_2. - 7 294 грн. 25 коп.
матеріальних та 20 тис. гривень моральних збитків, а всього 27294 грн. 25 коп.

В позові
потерпілої ОСОБА_2. до ОСОБА_3. про стягнення заподіяних збитків -відмовлено.

Доля речових доказів вирішена у відповідності до вимог ст.. 81 КПК України.

Арешт, накладений на автомобіль КАМАЗ 5320 державний
реєстраційний НОМЕР_1 - знято.

За вироком суду
ОСОБА_1. засуджено за те, що він 14 червня 2006 року біля 23 год. 30 хв.,
перебуваючи у стані алкогольного сп'яніння, в умовах недостатньої видимості,
під час дощу, керуючи автомобілем КАМАЗ-5320, державний НОМЕР_1, за дорученням
власника автомобіля ОСОБА_3., діючи за власним розсудом, перевозячи свого товарища ОСОБА_4в с Серединці
Шепетівського району, рухаючись по вул.. П'яскорського в с Городище цього ж
району в напрямку с Серединці, в порушення п.п. 2.9, 12.1, 12.2, 12.3 Правил дорожнього руху України, неподалік будинку №114,
не вибрав безпечної для руху швидкості та інтервалу, проявив
неуважність, внаслідок чого скоїв наїзд на велосипедиста ОСОБА_5., який рухався
в попутному напрямку після чого з місця пригоди поїхав далі, не зупиняючись.

Внаслідок такого
наїзду потерпілий ОСОБА_5. отримав тілесні ушкодження у вигляді відкритої
черепно-мозкової травми, яка супроводжувалась переломом кісток склепіння та
основи черепа, крововиливами під оболонки та шлуночки мозку, множинні переломи
ребер зліва і справа, які відносяться до категорії тілесних ушкоджень тяжкого
ступеня тяжкості, як небезпечні для життя в момент спричинення, що призвело до
смерті. Отриманні потерпілим тілесні ушкодження були несумісні з життям, від
чого і там же на місці і стала смерть потерпілого.

В поданій на
вирок суду апеляції прокурор, що приймав участь у розгляді справи посилається
на те, що суд необгрунтовано виключив із обвинувачення ОСОБА_1. п.п. 1.5, 2.3,
2.10, 13.1 та 13.3 Правил дорожнього руху України та виправдав його за ст.. 135 ч.3 КК
України за відсутністю в його діях складу такого злочину, що потягло за собою
призначення

2

ОСОБА_1.
надто м'якого покарання за ст..
286 ч.2 КК України, в той час як на думку апелянта
його вина у скоєнні злочину передбаченого ст.. 135 КК України доведена повністю.

З цих підстав і просить скасувати відносно ОСОБА_1. вирок суду та
постановити новий, яким засудити його за
ст..ст. 286 ч.2 та 135 ч.3 КК України та призначити йому покарання за ст.. 286 ч.2 КК 5 років позбавлення волі з позбавленням права
керувати транспортири засобами строком на 3
роки, за ст.. 135 ч.3 КК України на 3 роки
позбавлення волі, а згідно ст.. 70 КК України за сукупністю злочинів шляхом поглинення
менш суворого покарання більш суворим, остаточно
на 5 років позбавлення волі з позбавленням права керувати
транспортири засобами строком на 3 роки.

Потерпіла ОСОБА_2. у своїй апеляції посилається на
безпідставність виправдання ОСОБА_1. за ч.3 ст. 135 КК України
та зменшення розміру відшкодування, яке вона просила стягнути як із засудженого
ОСОБА_1. та ОСОБА_3., який є власником автомобіля КАМАЗ, що є джерелом
підвищеної небезпеки.

Засуджений ОСОБА_1. у своїй апеляції посилається на те, що суд призначив
йому занадто суворе покарання, що не відповідає особі
засудженого, та що суд не в повній мірі врахував усі
пом'якшуючі обставини по справі та важкий сімейний стан його сім'ї, необгрунтовано зазначив у вироку про скоєння злочину у
стані алкогольного сп'яніння і застосував щодо нього додаткове
покарання у вигляді позбавлення права керувати транспортними
засобами.

З цих підстав і просить пом'якшити
покарання.

Заслухавши доповідача, міркування прокурора на підтримку апеляції,
пояснення засудженого та його адвоката в
заперечення апеляції прокурора та потерпілої і на підтримку апеляції
засудженого, перевіривши матеріали справи та обговоривши доводи апеляції,
колегія суддів -

знаходить

що апеляція
прокурора, потерпілої та засудженого задоволенню не підлягають.

Суд обґрунтовано визнав ОСОБА_1. винним у скоєнні ним злочину передбаченого
ст. 286 ч.2 КК України при викладених у вироку суду
обставинах та виправдав його за ст.. 135 ч.3 КК України.

Такий висновок суду відповідає фактичним обставинам справи та перевіреним у
судовому засіданні доказам.

Так, сам засуджений ОСОБА_1. в судовому засіданні визнав, що у вказаний
день та час дійсно на автомобілі КАМАЗ НОМЕР_1 за кермом якого був саме він, проїздив по вул.. П'яскорського у с Городище Шепетівського району де і
міг скоїти наїзд на потерпілого ОСОБА_5, але як це він здійснив він не бачив,
поскільки була погана видимість через дощ. Не заперечує, що в якусь мить відчув глухий удар в правій передній частині автомобіля,
зрозумів, що когось збив, розгубився, і не зупинився поїхав
далі в с Серединці, де і був виявлений працівниками ДАІ, яким
добровільно і правдиво дав свої показання.

Свідок ОСОБА_4., що їхав у кабіні автомобіля КАМАЗ в якості пасажира,
фактично підтвердив факт наїзду саме цим
автомобілем, за кермом якого був ОСОБА_1. на якийсь предмет, відчув глухий удар
в правій частині автомобіля, через який переїхав автомобіль в с Городище
Шепетівського району.

Такі пояснення свідка -очевидця ОСОБА_4узгоджуються з поясненнями самого ОСОБА_1.
які він послідовно давав на досудовому слідстві.

Свідок ОСОБА_7. пояснив, що 14.06.2006 року в нічний час виїздив на місце ДТП у с Городище Шепетівського району, де також з іншими
працівниками ДАІ виявили ОСОБА_1. в автомобілі КАМАЗ НОМЕР_1 за с Серединці Шепетівського району, який
разом з іншими пасажирами спав у кабіні
автомобіля. При огляді автомобіля було виявлено зігнутий бампер справа
та розбита протитуманна фара справа.

Аналогічні за змістом покази дав і свідок ОСОБА_8. доповнивши, що на місці ДТП куди він виїздив було виявлено труп чоловіка,
деформований велосипед та уламки скла фари, які були вилучені. Коли ж він співставив ці уламки скла з розбитою фарою
автомобіля КАМАЗ, який був виявлений біля с
Серединці, вони співпали і в нього не виникло будь-яких сумнівів, що саме цей автомобіль скоїв наїзд на потерпілого
ОСОБА_5. Там же на місці в його присутності

3

ОСОБА_1. підтвердив, що
саме він керуючи автомобілем КАМАЗ збив
і переїхав потерпілого.

Про причетність саме ОСОБА_1. до ДТП, яка мала місце 14.06.2006 року у с Городище Шепетівського району, внаслідок чого загинув
потерпілий ОСОБА_5., підтвердили кожен зокрема і свідки
ОСОБА_9., ОСОБА_10., ОСОБА_11., ОСОБА_12. та
ОСОБА_13.

Свідок ОСОБА_14. якому належить автомобіль КАМАЗ пояснив, що побачивши свій автомобіль після ДТП від був впевнений, що саме цим автомобілем і було вчинено
наїзд на потерпілого ОСОБА_5, а за кермом автомобіля під час ДТП був водій ОСОБА_1.

Відповідно до висновку судово-медичної експертизи за №224, потерпілому
ОСОБА_5. було спричинено такі тілесні ушкодження,
які могли утворитись внаслідок ДТП в той час, коли велосипедист був збитий автомобілем, тобто первинний контакт автомобіля з
велосипедистом був тоді, коли він знаходився
сидячи на велосипеді ( наявність саден та ран на внутрішній поверхні обох стегон, в пахових ділянках, в ліву
задню-бокову поверхню тулуба велосипедиста з послі дуючим відкиданням його на дорожнє покриття. Наявність множинних
переломів ребер, лопатки не виключає, що через
потерпілого, в послідуючому був здійснений переїзд колесами автомобіля). Смерть потерпілого настала там же на місці,
а тілесні ушкодження спричиненні потерпілому не сумісні із життям.

Всім цим доказам в їх сукупності суд дав належну оцінку та прийшов до
обґрунтованого висновку про повне доведення вини
ОСОБА_1. у скоєнні ним ДТП, внаслідок якої було смертельно травмовано потерпілого ОСОБА_5., і там же на місці наступила його смерть, вірно кваліфікувавши його дії за ст.. 286 ч.2 КК України. Разом з тим, судом вірно виправдано ОСОБА_1за ч.3 ст. 135 КК України, поскільки залишаючи
потерпілого ОСОБА_5 на місці події уже мертвим, ОСОБА_1уже не міг надати йому
будь-яку допомогу, яка б могла зберегти життя потерпілому.

Міра покарання ОСОБА_1. призначена у відповідності до вимог ст.65 КК
України з врахуванням ступеня тяжкості вчиненого
злочину, особи засудженого та обставин справи, що пом'якшують та обтяжують
покарання, в тому числі і тих, на які є посилання в апеляціях.

Цілком вірно у відповідності до вимог закону суд
вирішив питання про відшкодування

матеріальної та моральної шкоди. /

Підстав до скасування чи зміни
вироку суду щодо ОСОБА_1. колегія суддів не вбачає.

Разом з тим, у засудженого ОСОБА_1. на утриманні знаходиться неповнолітній
син ОСОБА_15 , ІНФОРМАЦІЯ_1року народження (л.с. 74). Сам ОСОБА_1. подав
письмову заяву і просить застосувати щодо нього Закон України „Про амністію".

Колегія судді в вважає, що така заява ОСОБА_1. є законна і обґрунтована і
підлягає до задоволення.

Керуючись ст.ст.365, 366 КПК України, колегія суддів -

ухвалила:

Апеляцію прокурора, потерпілої ОСОБА_2. та засудженого ОСОБА_1. залишити
без задоволення, а вирок Шепетівського міськрайонного
суду від 6 червня 2007 року щодо ОСОБА_1- без зміни.

На підставі ст.. 1 п. „Б" Закону України „Про амністію" від 19.04.2007 року,
засудженого від призначеного судом покарання
ОСОБА_1- звільнити.