Справа № 161/4161/15-к Провадження №11-кп/773/261/15 Головуючий у 1 інстанції: ОСОБА_1
Категорія:ст.185 КК України Доповідач: ОСОБА_2
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ВОЛИНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
08 липня 2015 року місто Луцьк
Апеляційний суд Волинської області у складі:

головуючого ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

при секретарі ОСОБА_5 ,

з участю прокурора ОСОБА_6 ,

обвинуваченого - ОСОБА_7 ,

захисника ОСОБА_8 ,

розглянула у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду кримінальне провадження за апеляційними скаргами обвинуваченого ОСОБА_7 та прокурора на вирок Луцького міськрайонного суду від 27 квітня 2015 року щодо ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця та мешканця АДРЕСА_1 , українця, гр.України, з базовою середньою освітою, неодруженого, на утриманні двоє малолітніх дітей, непрацюючого, раніше судимого 10.10.2012 року Луцьким міськрайонним судом Волинської області за ст.185 ч.3 КК України до 3 років позбавлення волі, звільненого 18.06.2014 року на підставі ухвали Маневицького районного суду Волинської області від 05.06.2014 року згідно Закону України «Про амністію» від 08.04.2014 року,

визнано винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст.185 ч.3 КК України, та призначено покарання - 3 (три) роки позбавлення волі.

Строк відбуття покарання постановлено рахувати з дня приведення вироку до виконання, тобто з моменту його затримання.

Постановлено стягнути з обвинуваченого ОСОБА_7 в доход держави 1461 (одну тисячу чотириста шістдесят одну) грн. 42 (сорок дві) коп. судових витрат у справі за проведення товарознавчої та дактилоскопічних експертиз.

Запобіжний захід обвинуваченому ОСОБА_7 до вступу вироку в законну силу залишено попередній домашній арешт, з забороною залишати місце свого проживання АДРЕСА_1 , цілодобово.

Вироком вирішено долю речових доказів , -

в с т а н о в и в:

Згідно вироку суду ОСОБА_7 визнаний винним та засуджений за те, що він, повторно, в період з 19.00 год. 07.02.2015 року по 07.00 год. 08.02.2015 року, умисно, з корисливих мотивів, шляхом злому навісного замка вхідних дверей, проник до підвального приміщення, що за адресою: АДРЕСА_2 , звідки таємно викрав інструменти: точило електричне марки "ТЕМП", моделі "ТЭ -200" вартістю 320 грн., точило електричне марки "ТЕМП", моделі "ТЭ -75" вартістю 400 грн., дриль електричну марки "Елпром", моделі "ЭДУ-950" вартістю 540 грн., три набори торцевих ключів марки "Modeco Expert" вартістю по 100 грн. за кожен, чотири рулетки марки "Master tool" вартістю по 50 грн. кожна, двоє плоскогубців марки "BERG" вартістю по 75 грн. кожна, ножиці для металу марки " Expert Modeco " вартістю 150 грн., свердло марки "SDS PLUS" вартістю 45 грн., набір шліфувальних каменів марки "Intertool" вартістю 50 грн., 3 дюбелі для гіпсокартону марки "Exspert FIX" загальною вартістю 30 грн., електричний обігрівач марки "Delvo" вартістю 100 грн., аудіомагнітолу марки "Saturn" вартістю 120 грн., спричинивши потерпілому ОСОБА_9 матеріальних збитків на загальну суму 2405 грн..

Не оспорюючи правильності кваліфікації дій, прокурор у своїй апеляційній скарзі вказує на невідповідність призначеного ОСОБА_7 покарання тяжкості кримінального правопорушення та особі обвинуваченого. Посилається на неврахування судом тяжкості вчиненого злочину, відсутність обставин, які пом`якшують покарання ОСОБА_7 , той факт, що обвинувачений неодноразово притягувався до кримінальної відповідальності, вину свою не визнав, злочин вчинив через незначний проміжок після звільнення з місць позбавлення волі.

Просить вирок суду скасувати, постановити новий, яким призначити ОСОБА_10 покарання у виді позбавлення волі строком на 5 років.

В апеляційній скарзі обвинувачений ОСОБА_7 просить вирок суду скасувати та закрити провадження у справі за відсутністю в його діях складу злочину. Посилається на те, у період, коли було вчинено крадіжку, перебував у себе вдома, що може підтвердити його матір ОСОБА_11 . Його відбитків пальців на вкрадених інструментах не знайдено, а свідки ОСОБА_12 , ОСОБА_13 , ОСОБА_14 лише доводять його причетність до реалізації викрадених речей, а не крадіжки.

Заслухавши доповідача, який виклав суть вироку і доводи апеляції, обвинуваченого ОСОБА_7 та його захисника, які підтримали апеляцію обвинуваченого та заперечили апеляцію прокурора, прокурора, який просив задоволити апеляційну скаргу прокурора та залишити без задоволення апеляційну скаргу обвинуваченого, перевіривши матеріали провадження, колегія суддів судової палати дійшла висновку, що апеляції до задоволення не підлягають.

Висновки суду про винність ОСОБА_7 у вчиненні злочину, за який він засуджений, підтверджуються зібраними по справі і дослідженими в судовому засіданні доказами. Його діям дана правильна юридична оцінка.

Твердження ОСОБА_7 про те, що він не вчиняв крадіжки не заслуговує на увагу та спростовується рядом доказів. Зокрема, потерпілий ОСОБА_9 показав, що ніхто інший, окрім ОСОБА_7 у підвалі, в якому вчинено крадіжку, не був і він нікому не розповідав про наявність у ньому інструментів. Свідок ОСОБА_15 показав, що до нього додому приходив ОСОБА_7 та у великому чорному пакеті приніс інструменти, повідомивши, що отримав їх у рахунок заробітної плати та хоче реалізувати.

Свідок ОСОБА_16 в суді першої інстанції показав, що в лютому 2015 року до нього приходив ОСОБА_15 , який пропонував придбати інструменти, які йому приніс його знайомий. При зустрічі ОСОБА_16 обвинувачений ОСОБА_7 також повідомив, що отримав інструменти як заробітну плату та домовився з ним про ціну. Свідок ОСОБА_14 показав, що він працює на Центральному ринку м.Луцька. Взимку 2015 року до нього підходив обвинувачений ОСОБА_7 з іншим чоловіком, який також працює на ринку, щоб перевірити справність інструмента. Чув, що обвинувачений просив за електроточило 120 грн.

Дані показання свідків, як і інші докази, досліджені судом першої інстанції, правильно визнані належними, допустимим та достовірними.

Посилання обвинуваченого ОСОБА_7 щодо його непричетності до вчинення крадіжки інструментів, а також щодо того, що один із елеектромеханічних інструментів він продавав лише на прохання своїх знайомих і свідок ОСОБА_17 може підтвердити, що в ніч з 07.02. на 08.02.2015 року обвинувачений постійно перебував дома, є надуманими та такими, що не узгоджуються з дослідженими доказами, в тому числі і показаннями потерпілого та вищезазначених свідків.

За таких обставин, суд першої інстанції правильно розцінив показання обвинуваченого та свідка ОСОБА_17 про непричетність ОСОБА_7 до вчинення крадіжки як намагання обвинуваченого уникнути відповідальності за скоєний злочин.

Призначаючи йому покарання, суд першої інстанції у відповідності до вимог ст.ст. 50, 65 КК України, врахував тяжкість вчиненого злочину, який відноситься до категорії тяжких, вартість викраденого, яка є невеликою, особу засудженого, який має постійне місце проживання, де проживає з матір`ю особою похилого віку ( ОСОБА_17 , 1948 р.н.), розпочав курс лікування від алкоголізму, має хвороби, що стверджується випискою із медичної документації від 09.04.2015 року, однак у вчиненому не розкаявся, збитки потерпілому відшкодовані лише внаслідок злагоджених дій працівників міліції, які виявили та вилучили викрадені речі, хоча останній і просить суворо обвинуваченого не карати, відсутність обставин, що пом`якшують чи обтяжують покарання.

Також судом враховано, що ОСОБА_7 раніше неодноразово судимий за вчинення корисливих злочинів, відбував покарання у місцях позбавлення волі, востаннє засуджений за вчинення аналогічного умисного корисливого злочину, був звільнений від відбування покарання на підставі Закону України "Про амністію", судимість не знята та не погашена у встановленому законом порядку та незадовго після звільнення з місць позбавлення волі вчинив умисний корисливий злочин, що свідчить про його небажання стати на шлях виправлення.

При зазначених обставинах та з врахуванням вартості викраденого майна, яке повернуто потерпілому, суд обґрунтовано прийшов до переконання про можливість виправлення і перевиховання ОСОБА_7 в умовах ізоляції від суспільства і обрав покарання у виді позбавлення волі на мінімальний строк, передбачений санкцією ч. 3 ст. 185 КК України. Саме таке покарання є необхідним і достатнім для виправлення засудженого та попередження вчинення нових злочинів.

За таких обставин, підстав для скасування вироку та постановлення нового, як і закриття провадження по справі за відсутністю складу злочину, про що ставиться питання в апеляціях, колегія суддів не вбачає.

Керуючись ст.ст. 404, 405, 407 КПК України, апеляційний суд

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційні скарги обвинуваченого ОСОБА_7 та прокурора назалишити без задоволення, а вирок Луцького міськрайонного суду від 27 квітня 2015 року щодо ОСОБА_7 - без зміни.

Ухвала набирає законної сили негайно з моменту її оголошення, та може бути оскаржена протягом трьох місяців в касаційному порядку до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ.

Головуючий:

Судді: