АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
__________________________________________________________________
Справа № 640/647/13-к Головуючий 1 інстанції: ОСОБА_1
Провадження № 11КП/790/4/15 Доповідач апеляційної інстанції ОСОБА_2
Категорія: ст.185ч.2 КК України
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
10 березня 2015 року Колегія суддів Судової палати з розгляду

кримінальних справ Апеляційного суду Харківської області у складі:

головуючого - судді ОСОБА_2 ,

суддів - ОСОБА_3 і ОСОБА_4

при секретарі - ОСОБА_5 ,

за участю: прокурора - ОСОБА_6 ,

обвинуваченого - ОСОБА_7 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Харкові кримінальне провадження № 640/647/13-к по обвинуваченню ОСОБА_7 за ст.185ч.2 КК України за апеляційною скаргою прокурора прокуратури Київського району міста Харкова на вирок Київського районного суду міста Харкова від 17 грудня 2013 року,-

ВСТАНОВИЛА:
Вироком Московського районного суду міста Харкова від 5 червня 2013 року засуджено ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Харкова, громадянина України, українця, не одруженого, не працюючого, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , судимого 08.10.2013 року за ч. 1 ст. 185 КК України до 1 року позбавлення волі з застосуванням ст. 75 КК України і випробувальним терміном 1 рік,

за ч.2 ст. 185 КК України - до 2 років обмеження волі. В силу ст. 71 КК України до цього вироку приєднано частково покарання за вироком Московського районного суду м. Харкова від 08.10.2013 року, яким ОСОБА_7 , призначено покарання 1 рік позбавлення волі з застосуванням ст. 75 КК України і остаточно ОСОБА_7 призначено покарання - 2 роки 6 місяців обмеження волі. Позовні вимоги потерпілої особи задоволені. Стягнуто з обвинуваченого на користь ОСОБА_8 заподіяну матеріальну шкоду у сумі 300 грн. Розв`язано долю речових доказів. Запобіжний захід відносно ОСОБА_7 не обирався.

ОСОБА_7 визнано винним в тому, що він 20 листопада 2013 року приблизно о 15.30 год., знаходячись на кафедрі промислової фармації Національного фармацевтичного університету, за адресою: м. Харків, вул. Блюхера, 4, діючи повторно, зі стільця біля кабінету бібліотеки, таємно викрав жіночу сумку чорного кольору, що належала ОСОБА_8 і не представляла для потерпілої матеріальної цінності, в якій знаходилися гроші - 750грн., мобільний телефон ТМ «Нокия Люмия 800» вартістю 2290 грн. у пластмасовому чохлі з сім-карткою мобільного оператора «МТС», з грошами на рахунку в сумі 30грн., розпочата косметика, книга «Фармацевтичне і медичне товарознавство», методичні рекомендації з менеджменту у формації, індивідуальний навчальний план студента, візитниця з візитками і дисконтними картками магазинів, три банківські картки «ПриватБанку», одна банківська картка «А-Банку», шапка, рукавички, медичний халат, які для потерпілої матеріальної цінності не представляють, а також проїзна картка на безкоштовний проїзд в метрополітені, паспорт громадянина України серії НОМЕР_1 , водійське посвідчення НОМЕР_2 , перепустка у гуртожиток на ім`я потерпілої, а загалом на суму 3070 грн.
В апеляційній скарзі прокурор ставить питання про скасування вироку у зв`язку з неправильним застосуванням закону про кримінальну відповідальність, просить ухвалити свій вирок, яким призначити ОСОБА_7 за ч.2 ст. 185 КК України покарання у вигляді 3 років позбавлення волі, на підставі ст.71 КК України, шляхом часткового приєднання покарання за попереднім вироком, остаточно призначити покарання у вигляді 3 років 10 днів позбавлення волі.
Заслухавши суддю-доповідача, думки учасників апеляційного розгляду кримінального провадження, перевіривши матеріали кримінального провадження, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга прокурора підлягає частковому задоволенню, виходячи з наступного:
Висновки суду про доведеність винуватості ОСОБА_7 у вчиненні кримінального правопорушення за обставин, викладених у вироку, ґрунтуються на матеріалах справи і ніким не оспорені. Прокурором було оспорено вирок тільки в частині призначення покарання.
Колегія суддів вважає, що суд першої інстанції, призначаючи покарання за ч.2 ст. 185 КК України у вигляді 2 років обмеження волі, достатньою мірою врахував характер, ступінь суспільної небезпеки скоєного кримінального правопорушення, дані про особу обвинуваченого - його попередню судимість, позитивну характеристику, щире каяття як обставину, що пом`якшує покарання.
Підстав вважати таке покарання надто м`яким з матеріалів справи не вбачається.
Разом з тим, призначаючи остаточне покарання за сукупністю вироків у вигляді обмеженні волі, суд першої інстанції неправильно застосував вимоги ст.71 КК України.
Так, обвинуваченим скоєно нове кримінальне правопорушення в період випробувального терміну за іншим вироком суду, яким йому було призначено покарання у вигляді позбавлення волі.
Відповідно до вимог п. 1 «б» ч.І ст.72 КК України при складанні
покарань за сукупністю злочинів та сукупністю вироків менш суворий вид покарання переводиться в більш суворий вид виходячи з такого їх співвідношення: одному дню позбавлення волі відповідають два дні обмеження волі. Таким чином, призначення ОСОБА_7 остаточного покарання у виді обмеження волі не ґрунтується на законі.

Керуючись ст.ст. 407,409,420 КПК України, колегія суддів.-

ПРИСУДИЛА:

Апеляційну скаргу прокурора прокуратури Київського району міста Харкова задовольнити частково.

Вирок Київського районного суду міста Харкова від 17 грудня 2013року відносно ОСОБА_7 в частині призначення покарання скасувати.
Ухвалити в цій частині новий вирок, яким призначити ОСОБА_7 покарання за ч.2 ст. 185 КК України - 2 роки обмеження волі. Відповідно до ст.71 КК України до призначеного покарання частково приєднати покарання за вироком Московського районного суду м. Харкова від 8 жовтня 2013 року з розрахунку: одному дню позбавлення волі відповідають два дні обмеження волі, і остаточно призначити покарання у вигляді позбавлення волі на 1/один/рік 9/дев`ять/ місяців.
В решті вирок суду від 17 грудня 2013 року залишити без змін.

Копію вироку апеляційного суду негайно вручити засудженому і прокурору.

Вирок апеляційного суду набирає законної сили з моменту його проголошення.

На вирок може бути подана касаційна скарга безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом трьох місяців з дня його проголошення, а засудженим - в той самий строк з моменту отримання ним копії вироку.

Головуючий-суддя суддя суддя
_________________ __________________ _________________

ОСОБА_9 ОСОБА_10 ОСОБА_11