Провадження №1-кп/761/382/2013
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

29 травня 2013 року< Дата зупинення
провадження >< Причина зупинення
провадження >Шевченківський районний
суд м. Києва в складі:

головуючого судді
Трубнікова А.В.,

за участю:

неповнолітнього обвинуваченого
ОСОБА_1

захисника
ОСОБА_2

законного представника
ОСОБА_3

прокурора
Бейко Б.П.

представника служби у справах дітей
Кошової В.П.

при секретарі
Лабич В.В.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в м. Києві кримінальне
провадження по обвинуваченню

ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженця сел.
Краснопілля, Краснопільського р-ну,
Сумської обл., громадянина України,
українця, з неповною середньою
спеціальною освітою, не одруженого, не
працюючого, зареєстрованого та
проживаючого за адресою: АДРЕСА_1,
раніше не судимого, у вчиненні
кримінального правопорушення,
передбаченого ч.1 ст. 185 КК України,

В С Т А Н О В И В :

02 квітня 2013 року, приблизно о 15 годині 45
хвилин, ОСОБА_5 перебуваючи в
приміщенні кімнати АДРЕСА_2, звернув
свою увагу на мобільний телефон марки
«Аррlе іРhопе-3G», який лежав на ліжку та
належав ОСОБА_7 В цей час у ОСОБА_1 виник
протиправний умисел на таємне
викрадення чужого майна. Реалізуючи
свій протиправний умисел, ОСОБА_5,
скориставшись тим, що ОСОБА_7 спить,
переконавшись, що за його
протиправними діями ніхто не
спостерігає, підійшов до ліжка, на
якому лежав вищевказаний мобільний
телефон та таємно викрав мобільний
телефон марки «Аррlе іРhопе-3G» вартістю
1000 гривень з сім-карткою оператора
мобільного зв'язку «Лайф», яка
матеріальної цінності не представляє,
на рахунку грошей не було, що належить
ОСОБА_7, після чого з місця вчинення
правопорушення з викраденим зник,
розпорядившись ним за власним
розсудом.

Обвинувачений у судовому засіданні
вину у вчиненні кримінального
правопорушення визнав у повному обсязі
та підтвердив обставини його вчинення.
Вказав, що дійсно 02 квітня 2013 року вдень
перебував у кімнаті гуртожитку МВПУ
зв'язку м.Києва та побачив, що на ліжку
знаходиться мобільний телефон, який
належить ОСОБА_8 Оскільки у цей час
потерпілий спав, він таємно викрав
вказаний телефон. Зазначив, що він щиро
кається у вчиненому та зробив висновки
щодо недопущення у подальшому вчинення
правопорушень.

За таких обставин суд приходить до
висновку про доведеність вини ОСОБА_1 у
вчиненні кримінального правопорушення
та наявність у його діях ознак складу
кримінального правопорушення,
передбаченого ч.1 ст. 185 КК України, які
виразились у таємному викраденні
чужого майна (крадіжці).

Під час судового провадження захисник
ОСОБА_2 заявив клопотання про
звільнення обвинуваченого від
покарання з передачею під нагляд
матері, оскільки він неповнолітній,
вчинив злочин середньої тяжкості, щиро
розкаявся у вчиненому та змінив свою
поведінку, добре навчається.

Законний представник обвинуваченого
підтримала клопотання про звільнення
її сина ОСОБА_1 від покарання з
передачею під її нагляд.

Представник служби у справах дітей
зазначила про доцільність звільнення
обвинуваченого від покарання у зв'язку
із тим, що він є неповнолітнім, вчинив
злочин середньої тяжкості, щиро
розкаявся у вчиненому та змінив свою
поведінку та місце проживання, добре
навчається і перебуває під постійним
наглядом матері.

Прокурор вважав за можливе звільнити
неповнолітнього обвинуваченого від
покарання та застосувати до нього
примусові заходи виховного характеру,
а саме передати під нагляд матері.

Так, згідно ч.1 ст. 105 КК України,
неповнолітній, який вчинив злочин
невеликої або середньої тяжкості, може
бути звільнений судом від покарання,
якщо буде визнано, що внаслідок щирого
розкаяння та подальшої бездоганної
поведінки він на момент постановлення
вироку не потребує застосування
покарання.

Відповідно до ч.1 ст. 40 Конвенції про
права дитини від 20.11.1989 р., яку
ратифіковано постановою ВР № 789-XII від
27.02.91 р., держави-учасниці визнають
право кожної дитини, яка, як вважається,
порушила кримінальне законодавство,
звинувачується або визнається винною в
його порушенні, на таке поводження, що
сприяє розвиткові у дитини почуття
гідності і значущості, зміцнює в ній
повагу до прав людини й основних свобод
інших та при якому враховуються вік
дитини і бажаність сприяння її
реінтеграції та виконання нею корисної
ролі в суспільстві.

Суд, вислухавши учасників судового
процесу, висновок представника служби
у справах дітей та думку прокурора,
вивчивши матеріали провадження,
приходить до висновку, що оскільки
обвинувачений на час розгляду
провадження не досяг повноліття,
вчинив кримінальне правопорушення
середньої тяжкості, при цьому
обвинувачений щиро розкаявся у
вчиненому, добровільно і повно усунув
шкоду, яка заподіяна кримінальним
правопорушенням, має добросовісне
ставлення до навчання, змінив місце
проживання та коло осіб, з якими
спілкувався до вчинення кримінального
правопорушення, у зв'язку із чим вважає
за потрібне звільнити обвинуваченого
від покарання та застосувати до нього
примусові заходи виховного характеру,
а саме передати під нагляд матері
ОСОБА_3

Речові докази у кримінальному
провадженні, мобільний телефон «Аррlе
іРhопе-3G», залишити у володінні
потерпілого ОСОБА_7.

Цивільний позов не заявлявся, судові
витрати відсутні.

Керуючись ст. 497 КПК України, на
підставі ст. 105 КК України, Конвенції
про права дитини, суд,-

У Х В А Л И В:

Звільнити неповнолітнього ОСОБА_5,
ІНФОРМАЦІЯ_1, від покарання за ч.1 ст. 185
КК України.

Застосувати до ОСОБА_5 примусові заходи
виховного характеру, а саме, передати
неповнолітнього під нагляд його матері
ОСОБА_3 (адреса реєстрації та
проживання: АДРЕСА_1).

Встановити строк дії примусових
заходів виховного характеру до
повноліття ОСОБА_5, тобто до
ІНФОРМАЦІЯ_2 року

Речові докази у кримінальному
провадженні, мобільний телефон «Аррlе
іРhопе-3G», залишити у володінні
потерпілого ОСОБА_7.

Апеляційну скаргу на ухвалу суду може
бути подано протягом 30 днів з дня її
проголошення до Апеляційного суду
м.Києва через Шевченківський районний
суд м.Києва

Суддя:
Трубніков А.В.