У х в а л а

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Колегія суддів Судової палати Верховного Суду України

у кримінальних справах складі:

головуючого - судді

Присяжнюк Т.І.,

суддів

Таран Т.С. і Федченка О.С.,

за участю прокурора

Опанасюка О.В.

розглянула
в судовому засіданні в місті Києві 4 березня 2008 року кримінальну справу за
касаційним поданням заступника прокурора Чернігівської області на вирок
Щорського районного суду Чернігівської області від 1 червня 2006 року, яким

ОСОБА_1,

1968 року народження, громадянина України,

не судимого в силу ст.89 КК України,

засуджено
за ч. 1 ст. 204 КК України до обмеження волі строком на 1 рік з конфіскацією
незаконно виготовленої продукції, за ч.3 ст.204 КК України із застосуванням ст.
69 КК України до позбавлення волі на 1 рік з вилученням та знищенням вироблених
товарів, а на підставі ст. 70 КК України за сукупністю злочинів засудженому
остаточно визначено покарання у виді обмеження волі строком на 1 рік 6 місяців
з вилученням і знищенням вироблених товарів.

На підставі ст. 75 КК України ОСОБА_1
звільнено від відбування покарання з випробуванням з іспитовим строком 1 рік.

В апеляційному порядку справа не переглядалась.

ОСОБА_1 визнано судом винним і засуджено за те, що він

у жовтні 2005 року і у січні 2006 року в м. Щорс Чернігівської області
незаконно придбав, зберігав з метою збуту незаконно виготовлені алкогольні
напої і незаконно виготовляв алкогольні напої з недоброякісної сировини, що
становлять загрозу для життя і здоров'я людей.

У касаційному подання заступника прокурора Чернігівської області
порушується питання про скасування постановленого щодо ОСОБА_1 вироку і
направлення справи на новий судовий розгляд у зв'язку з неправильним
застосуванням кримінального закону, оскільки суд, призначивши засудженому покарання
у вигляді обмеження волі, не врахував, що ОСОБА_1 є інвалідом першої групи, а
відповідно до вимог ч.3 ст. 61 КК України до таких осіб покарання у вигляді
обмеження волі не застосовується.

Крім того, прокурор зазначає, що суд при призначенні засудженому покарання
за сукупністю злочинів неправильно застосував кримінальний закон, порушивши
вимоги ст. 72 КК України.

Заслухавши доповідача, прокурора, який підтримав касаційне подання,
розглянувши матеріали справи та обговоривши доводи подання, колегія суддів
вважає, що подання прокурора підлягає задоволенню з наступних підстав.

Як вбачається з матеріалів справи, ОСОБА_1 згідно довідки міжрайонної МСЕК
№ 188726 є інвалідом першої групи загального захворювання, а тому, у
відповідності до ч.3 ст. 61 КК України, суд не міг застосовувати до нього
покарання у виді обмеження волі.

Також, як правильно зазначено у касаційному поданні, при складанні покарань
за сукупністю злочинів на підставі ст. 70 КК України суд допустив порушення
вимог ст. 72 КК України, якою передбачено що при складанні покарань за
сукупністю злочинів і сукупністю вироків менш суворий вид покарання
переводиться в більш суворий, в той час як місцевий суд більш суворий вид
покарання - позбавлення волі перевів у менш суворий - обмеження волі.

Тому вказаний вирок у зв'язку з неправильним застосуванням кримінального
закону підлягає скасуванню, а справа направленню на новий судовий розгляд.

Керуючись ст. ст. 394-396 КПК України, колегія суддів

У х в а л и л а :

Касаційне подання заступника прокурора Чернігівської області задовольнити.

Вирок Щорського районного суду
Чернігівської області від 1 червня 2006 року щодо ОСОБА_1 скасувати, а справу
направити на новий судовий розгляд.

С У Д Д І :

Присяжнюк Т.І.
Таран Т.С.
Федченко О.С.