Колегія суддів Судової палати у кримінальних справах
Верховного Суду України у складі :
суддів
Гошовської Т.В., Шевченко Т.В.
розглянула в судовому засіданні в м.
Києві 23 жовтня 2008 року кримінальну справу за касаційним поданням
прокурора, який брав участь у розгляді справи та касаційною скаргою захисника
на вирок апеляційного суду Автономної Республіки Крим від 8 серпня 2008
ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1народження,
росіянина, уродженця Ленінградської області Російської Федерації, громадянина
України, проживаючого у АДРЕСА_1, раніше не судимого,-
визнано винним та засуджено за ч. 2 ст. 15, пунктами 9,
12, 13 ч. 2 ст. 115 КК України
на 10 років позбавлення волі; за ч. 1 ст. 119 КК України на 4 роки позбавлення
волі; за ч. 3 ст. 357 КК України на 2 роки обмеження волі.
На підставі ст. 70 КК України за сукупністю злочинів
шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим остаточно визначено
ОСОБА_1 покарання - 10 років позбавлення волі.
Постановлено стягнути із засудженого на користь держави
судові витрати у розмірі 1 614 грн. 37 коп.
Як визнав встановленим суд, злочини були вчинені ОСОБА_1
15 грудня 2006 року, близько 23 години, під час спільного
вживання спиртних напоїв у АДРЕСА_2 між ОСОБА_1 та особою, матеріали справи
щодо якої виділені в окреме провадження у зв'язку з її розшуком, з однієї
сторони, та потерпілим ОСОБА_2, з другої сторони, виник конфлікт, у процесі
якого ОСОБА_1 та вказана особа почали бити ОСОБА_2, а потім із метою його
умисного вбивства на ґрунті раптово виниклих неприязних стосунків, діючи
спільно та узгоджено, витягли потерпілого в коридор секції 3-го поверху. Поклавши ОСОБА_2 на підлогу, ОСОБА_1 сів йому
на живіт та почав завдавати удари руками по різним частинам тіла. У процесі побиття зазначена особа передала
ОСОБА_1 ремінь, який останній накинув на шию потерпілого та почав його душити,
а вказана особа у цей час завдавала удари ногами по тулубу потерпілого. Після
цього, ОСОБА_1, схопивши руками голову потерпілого та піднявши її, декілька
разів ударив головою потерпілого о підлогу. Побачивши, що ОСОБА_2. не подає
ознак життя, ОСОБА_1 та зазначена особа перенесли його тіло у коридор 2-го
поверху, де залишили, і де 16 грудня 2006 року був виявлений труп ОСОБА_2
Умисел, направлений на умисне вбивство ОСОБА_2, не був доведений до кінця з
причин, що не залежали від волі ОСОБА_1, оскільки згідно з висновком
судово-медичної експертизи смерть потерпілого настала від гострого отруєння
етиловим спиртом. При судово-медичному дослідженні трупа ОСОБА_2 у нього були виявлені
легкі тілесні ушкодження та тілесні ушкодження середньої тяжкості.
Крім того, у середині грудня 2007 року, у період з 13 до
15 години, ОСОБА_1, перебуваючи за місце проживання своєї матері - ОСОБА_3 у АДРЕСА_1, розпивав спиртні
напої зі своїм знайомим ОСОБА_4 Коли до додому прийшла ОСОБА_3, то між нею та
ОСОБА_1 виникла сварка, в процесі якої останній штовхнув мати, внаслідок чого
вона впала, вдарившись головою о підлогу, і перестала подавати ознаки життя. Це
все відбувалося на очах у ОСОБА_4 Зрозумівши, що мати мертва, ОСОБА_1 із допомогою ОСОБА_4 переніс її
тіло до ванни, де в послідуючому протягом 10 годин ножем розчленовував труп
матері. Частину відчленованих органів, у тому числі і голову, ОСОБА_1 викинув у
смітник, а залишки трупу разом із ОСОБА_5 поклав у ящик та виніс на балкон
квартири, де вони 10 січня 2008 року були виявлені працівниками міліції.
Після вбивства матері, ОСОБА_1 незаконно заволодів
особистими важливими документамиОСОБА_3 (паспортом, пенсійним посвідченням та
трудовою книжкою), які викинув у смітник.
1 січня 2008 року, приблизно з 3 до 5 години, ОСОБА_1,
перебуваючи у квартирі вбитої матері, під час спільного вживання спиртних
напоїв з ОСОБА_4, будучи особою, яка раніше вчинила вбивство, вирішив вчинити
умисне вбивство ОСОБА_4 з метою приховати інший злочин - убивствоОСОБА_3,
свідком якого був ОСОБА_4 З цією метою ОСОБА_1 розпочав сварку з ОСОБА_4, в
ході якої повалив потерпілого на підлогу, сів на нього зверху та почав руками
здавлювати шию ОСОБА_4 Побачивши, що останній не подає ознак життя, ОСОБА_1
виніс тіло потерпілого у двір АДРЕСА_1 і там залишив. Свої дії, направлені на
умисне вбивство ОСОБА_4 не довів до кінця з причин, що не залежали від його
волі, оскільки за висновком судово-медичної експертизи смерть ОСОБА_4 настала внаслідок гострого
отруєння етиловим спиртом. При судово-медичному дослідженні трупа ОСОБА_4 були
виявлені легкі тілесні ушкодження.
У касаційному поданні прокурор порушує питання про скасування вироку та направлення справи на
новий судовий розгляд у зв'язку з невідповідністю призначеного судом покарання
ступеню тяжкості злочину та особі засудженого. При цьому прокурор зазначає, що
суд необґрунтовано визнав у якості обставин, що пом'якшують покарання
засудженого, визнання ним вини, щиросердне каяття та активне сприяння розкриттю злочинів. Зазначає,
що обране покарання за своїм розміром є явно несправедливим внаслідок м'якості
та призначене без належного врахування даних про особу засудженого, з яких
вбачається, що він не працював, зловживав спиртними напоями, на ґрунті
алкоголізму вчинив три злочини, два з яких віднесені законом до особливо
тяжких. Також, на думку прокурора, судом не врахований характер дій
засудженого, пов'язаний з розчленуванням трупу матері.
У касаційній скарзі захисник в інтересах засудженого
ОСОБА_1 ставить питання про скасування вироку з направленням справи на
нове розслідування. При цьому посилається на однобічність та неповноту
досудового й судового слідства, невідповідність висновків суду фактичним
обставинам справи та неправильне застосування кримінального закону. Вказує, що
в матеріалах справи відсутні докази наявності попередньої змови між засудженим
та особою, щодо якої матеріали виділені в окреме провадження, на умисне
вбивство ОСОБА_2; що внаслідок дій засудженого потерпілому були заподіяні легкі
тілесні ушкодження, а тому його дії в цій частині підлягають кваліфікації
за ст. 125 КК України. Крім
цього, посилаючись на відсутність у висновку судово-медичної експертизи даних
щодо причини настання смертіОСОБА_3, вважає, що винуватість ОСОБА_1 у вчиненні
її вбивства через необережність недоведена. Також вказує, що у ОСОБА_1 не було умислу на вбивство
ОСОБА_4 з метою приховати вчинення вбивстваОСОБА_3, оскільки він її вбивства не
вчиняв. Між ОСОБА_1 та ОСОБА_4 виникла обопільна бійка, під час якої
засуджений заподіяв потерпілому легкі тілесні ушкодження, за що і повинен нести
Заслухавши доповідача, пояснення прокурора, який не
підтримав касаційне подання та заперечував проти задоволення касаційної скарги,
перевіривши матеріали справи та обговоривши доводи касаційного подання та
касаційної скарги, колегія суддів вважає, що вони не підлягають задоволенню з
Висновок суду про доведеність винності засудженого у
вчиненні злочинів за обставин, встановлених судом, є правильним, оскільки
відповідає фактичним обставинам справи, обґрунтований сукупністю розглянутих у
судовому засіданні доказів, які досліджені, належно оцінені судом та детально
Визнаючи ОСОБА_1 у вчиненні замаху на умисне вбивство
ОСОБА_2 за попередньою змовою групою осіб, замаху на умисне вбивство ОСОБА_4 з
метою приховати вчинений злочин, вбивстві своєї матері через необережність, а
також у незаконному заволодінні будь-яким способом паспортом або іншим важливим
особистим документом, суд навів у вироку переконливі судження на обґрунтування
Суд поклав в основу вироку показання під час досудового
слідства ОСОБА_1, який у явках з повинною, під час неодноразових допитів, при
відтворенні обстановки та обставин події, зокрема за участю захисника, виклав
дані щодо конкретних обставин вчиненого ним за попередньою змовою групою осіб
замаху на вбивство ОСОБА_2, обставин та мотивів замаху на умисне вбивство
ОСОБА_4 та обставин убивства своєї матері через необережність.
Так, згідно з цими показаннями засудженого, 15 грудня
2006 року під час спільного вживання спиртних напоїв між ним та ОСОБА_6 (особа,
матеріали справи щодо якої виділені в окреме провадження) з одного боку та
потерпілим ОСОБА_2 з іншого боку виник конфлікт, під час якого вони,
перебуваючи у кімнаті гуртожитку почали бити потерпілого. Після чого витягли
потерпілого у коридор, де продовжили його бити. При цьому він (ОСОБА_1) сів
потерпілому на живіт, наносив удари руками в область голови, бив потерпілого
головою о підлогу, душив ременем, який йому дав ОСОБА_6 У цей час ОСОБА_6 завдавав потерпілому удари
ногами по тулубу. Побиття ОСОБА_2 продовжувалося до тих пір, доки він не
перестав подавати ознак життя. Після цього, він та ОСОБА_6 перенесли тіло
потерпілого на 2-ий поверх, де і залишили.
У середині грудня 2007 року вдень за місцем проживання
його матері -ОСОБА_3 між ним та останньою виникла сварка, у процесі якої він
відштовхнув матір. Вона впала на підлогу і померла. Ці події відбувалися на
1 січня 2008 року, приблизно з 3 до 5 години, у нього
виник конфлікт із ОСОБА_4, який у присутності сторонніх осіб погрожував йому
(ОСОБА_1) розповісти про обставини загибелі його матері, якщо він не віддасть
частину грошей від продажу квартири матері. У зв'язку з цим між ними почалася
бійка, у процесі якої він (ОСОБА_1) руками почав душити ОСОБА_4 до тих пір,
доки той не перестав подавати ознак життя. Після цього він виніс тіло
потерпілого на вулицю, де і залишив.
Ці показання суд обґрунтовано визнав достовірними,
оскільки вони стверджуються іншими доказами.
Свідок ОСОБА_7 підтвердила факт та викладені засудженим
під час досудового слідства обставини побиття ним та ОСОБА_6 потерпілого
ОСОБА_2 При цьому вказувала, що це тривало значний проміжок часу. ОСОБА_1
періодично забігав до кімнати, показував руки, на яких була кров, а після
подій, примусив її прибрати сліди крові з коридору.
Свідки ОСОБА_8, ОСОБА_9, ОСОБА_10, ОСОБА_11підтвердили,
що в ніч з 31 грудня 2007 року на 1 січня 2008 року ОСОБА_1 разом із ОСОБА_4
вживали спиртні напої за місцем проживання матері засудженого, після чого
ОСОБА_4 зник. Крім того, свідок ОСОБА_11вказувала, що між ОСОБА_1 та ОСОБА_4 мав місце конфлікт, в суть
якого вона не втручалася, оскільки була в стані алкогольного сп'яніння і рано
заснула. Близько 3 години її розбудив ОСОБА_1 і повідомив, що вбив ОСОБА_4,
скрутивши йому шию та запропонував їй покинути квартиру, що вона і зробила.
З показань потерпілої ОСОБА_12, свідків ОСОБА_13,
ОСОБА_14, ОСОБА_15, даних протоколів огляду місця події вбачається, що труп ОСОБА_2
був виявлений 16 грудня 2006 року, а труп ОСОБА_4 1 січня 2008 року у тих
місцях, де їх залишив ОСОБА_1
З висновків судово-медичних експертиз убачається, що при
дослідженні трупа ОСОБА_2 були виявлені наступні тілесні ушкодження: садно з
розташованою на його фоні забитою раною у лобно-виличній області зліва, які
відносяться до легких тілесних ушкоджень; закриті косо-поперечні локальні
розгинальні переломи 6-7 ребер зліва, які відносяться до тілесних ушкоджень
середнього ступеня тяжкості. При дослідженні трупа ОСОБА_4 були виявлені 2
садна у проекції краю нижньої щелепи зліва. Зазначені тілесні ушкодження у
потерпілих могли утворитися за обставин, на які вказував ОСОБА_1 при
відтворенні обстановки та обставин події. Смерть обох потерпілих настала
внаслідок гострого отруєння етиловим спиртом.
Крім того, як убачається з пояснень судово-медичного
експерта Пономарьова Д.Ю., відсутність у ОСОБА_2 тілесних ушкоджень у тім'яно-потиличній частині голови
пояснюється характером контактуючої поверхні (плоска, переважно гладка) і це не
спростовує показань ОСОБА_1 про те, що він ударяв головою ОСОБА_2 о підлогу
Отже, дані судово-медичних експертиз підтверджують
пояснення ОСОБА_1 на досудовому слідстві про спосіб, інтенсивність і локалізацію
тілесних ушкоджень, які він завдавав вказаним потерпілим.
Наведені докази свідчать, що ОСОБА_1 виконав усі дії, які
вважав необхідними для доведення злочинів до кінця - настання смерті потерпілих
ОСОБА_2 та ОСОБА_4, але ці злочини не було закінчено з причин, що не залежали
Посилання захисника на те, що матеріалами справи
недоведено вчинення замаху на умисне вбивство ОСОБА_2 за попередньою змовою
групою осіб, є безпідставним та спростовується наведеними показаннями ОСОБА_1
на досудовому слідстві про те, що цей злочин він вчинив разом із ОСОБА_6 При
цьому кожний з них виконував конкретні дії для доведення умислу до кінця.
Наведені показання засудженого підтверджують, що його дії
були узгодженими з особою, матеріали справи щодо якої виділені в окреме
провадження, та спрямованими на досягнення єдиної мети - настання смерті
потерпілого ОСОБА_2 При цьому кожний з них виконував у цьому певну роль.
Твердження у касаційній скарзі про те, що між ОСОБА_4. та
ОСОБА_1 мала місце бійка, в процесі якої ОСОБА_4 спричинив ОСОБА_1 тілесні
ушкодження, а той у відповідь, обороняючись від нападу, став душити ОСОБА_4, а
тому в діях засудженого відсутній склад злочину, передбаченого ч. 2 ст. 15 і
пунктами 9, 13 ч. 2 ст. 115 КК України, є безпідставними та спростовуються
наведеними доказами.
Що стосується виявлених у ОСОБА_1 тілесних ушкоджень, то
ці обставини перевірялися в ході досудового слідства та знайшли свою оцінку у
постанові про відмову в порушенні кримінальної справи від 9 червня 2008 року,
яка ніким із зацікавлених осіб не оскаржена у встановленому законом порядку і у
відповідності до якої встановлено, що виявлені тілесні ушкодження були
пов'язані з намаганням ОСОБА_1 вчинити самогубство.
Оцінивши вказані докази, врахувавши спосіб, кількість,
характер і локалізацію спричинених ушкоджень, суд дійшов до правильного
висновку про те, що ОСОБА_1, діючи за попередньою змовою з особою, матеріали
справи щодо якої виділені в окреме провадження, завдаючи чисельні удари в
життєво важливі частини тіла потерпілого ОСОБА_2 - голову, грудну клітку,
здавлюючи ременем шию потерпілого, а також здавлюючи руками шию потерпілого
ОСОБА_4, усвідомлював суспільно небезпечний характер своїх діянь, передбачав їх
суспільно небезпечні наслідки у вигляді смерті потерпілих, бажав їх настання,
тобто вчинив закінчений замах на вбивство ОСОБА_2 за попередньою змовою групою
осіб та, будучи особою, яка раніше вчинила вбивство, закінчений замах на
вбивство ОСОБА_4 з метою приховати вчинення іншого злочину, які не довів до
кінця з об'єктивних причин.
Що стосується визнання ОСОБА_1 винуватим у вбивстві своєї
матеріОСОБА_3 через необережність та викраденні її важливих документів,
зокрема, паспорту, то цей висновок суду ґрунтується на послідовних показаннях
засудженого ОСОБА_1, який визнав встановлені судом фактичні обставини;
показаннях потерпілої ОСОБА_16, свідків ОСОБА_17, ОСОБА_18, ОСОБА_19, ОСОБА_20
щодо часу і обставин зникнення потерпілої та обставин виявлення частини її
трупа; даних протоколу огляду місця події щодо виявлення частини трупаОСОБА_3;
даних судово-медичної та судово-генетичної експертиз та інших доказах.
Посилання захисника на те, що оскільки експерти не змогли
встановити причину смертіОСОБА_3, то винуватість ОСОБА_1 у вчиненні цього
злочину недоведена, а тому справа в цій частині підлягає направленню на
додаткове розслідування, є, з огляду на дані судово-медичної експертизи про те,
що встановити причину смертіОСОБА_3 неможливо через відсутність фрагментів тіла
(голови, частини шиї, верхніх кінцівок і частини правої нижньої кінцівки) та з
урахуванням наведених доказів, безпідставними.
Крім того, як убачається з висновку судово-медичної
експертизи, при судово-гістологічному дослідженні нирок потерпілої були
виявлені ознаки шоку, розвиток якого міг бути пов'язаний з ушкодженням
(травмою) будь-якого з відсутніх органів, зокрема, голови.
Наведені об'єктивні дані підтверджують показання ОСОБА_1
про те, що після того, як він відштовхнув матір, вона впала на підлогу,
вдарилась головою та перестала подавати ознаки життя.
За встановлених судом фактичних обставин справи дії ОСОБА_1 за ч. 2 ст. 15 і пунктами
9, 12, 13 ч. 2 ст. 115, ч. 1 ст. 119,
ч. 2 ст. 357 КК України кваліфіковані правильно.
Призначаючи засудженому покарання, апеляційний суд
дотримав вимоги ст. 65 КК України, врахувавши ступінь тяжкості вчинених
злочинів, дані про особу засудженого (його вік, те, що він вперше притягається
до кримінальної відповідальності) та обставини, що обтяжують і пом'якшують
покарання, зокрема, явку з повинною, щире каяття та активне сприяння розкриттю
Як убачається з матеріалів справи, по факту виявлення
трупів ОСОБА_2 та ОСОБА_4 органами
досудового слідства були прийняті рішення про відмову в порушенні кримінальної
справи.
Тільки після затримання ОСОБА_1 за підозрою у вчиненні
ним вбивства своєї матеріОСОБА_3 та написання ним явок з повинною за фактами
вбивств ОСОБА_2 та ОСОБА_4, дачі ОСОБА_1 на досудовому слідстві послідовних
показань щодо обставин вчинення цих злочинів, ці злочини були розкриті.
За таких обставин, суд обґрунтовано визнав як обставини,
що пом'якшують покарання: явки з повинною ОСОБА_1, щире каяття та активне
сприяння розкриттю злочинів.
Той факт, що в судовому засіданні ОСОБА_1 свою вину
визнав частково, заперечував наявність умислу на вбивство потерпілих та
попередньої домовленості з особою, матеріали справи щодо якої виділені в окреме
провадження, на вбивство ОСОБА_2, то це є позицією його захисту і не впливає на
призначення покарання.
З огляду на викладене, суд призначив засудженому таке
покарання, яке за своїм видом і розміром є необхідним та достатнім для його
виправлення й попередження нових злочинів.
Підстав вважати призначене покарання явно несправедливим
внаслідок м'якості, як про це ставиться питання у касаційному поданні, колегія
суддів не вбачає.
Істотних порушень вимог кримінально-процесуального
законодавства, які б перешкодили чи могли перешкодити суду повно та всебічно
розглянути справу і постановити законний, обґрунтований і справедливий вирок, у
справі не допущено.
Керуючись статтями 394 - 396 КПК України, колегія суддів
касаційне подання прокурора та касаційну скаргу захисника
залишити без задоволення, а вирок апеляційного суду Автономної Республіки Крим
щодо ОСОБА_1 - без зміни.
Гошовська Т.В. Кравченко К.Т. Шевченко Т.В.