Справа № 599/938/15-к
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
"24" червня 2015 р. Зборівський районний суд Тернопільської області

в складі: головуючого - судді ОСОБА_1 ,

при секретарі ОСОБА_2 ,

з участю прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченої ОСОБА_4 ,

захисника ОСОБА_5 ,

розглянувши у підготовчому судовому засіданні у м. Зборові в залі судових засідань Зборівського районного суду кримінальне провадження №0000005 від 06.01.2015 року на підставі угод про визнання винуватості за підозрою:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 уродженки та жительки АДРЕСА_1 , громадянки України, українки, освіта середня, працює у ПП ОСОБА_6 , одруженої, не судимої,

у вчиненні кримінальних правопорушень передбачених ч.1 ст. 199, ч. І ст.204 КК України ;

встановив:
ОСОБА_4 вчинила кримінальні правопорушення передбачені ч.1 ст.199, ч. І ст.204 КК України, тобто вчинила кримінальні правопорушення в сфері господарської діяльності за таких обставин.

Так, обвинувачена ОСОБА_4 в третій декаді листопада 2014 року всупереч ст.2 Закону України «Про державне регулювання виробництва і торгівлі спиртом етиловим, коньячним і плодовим, алкогольними напоями та тютюновими виробами» №481/95-ВР від 19.12.1995 року (із змінами та доповненнями) на ринку в м.Івано Франківська здійснила придбання 140 пляшок горілки різних марок з підробленими марками акцизного збору, про що була повідомлена, під час покупки, які транспортувала та зберігала по місцю проживання в с. Медова Козівського району Тернопільської області.

Крім цього, протягом грудня 2014 року січня 2015 року ОСОБА_4 всупереч ст. 15 Закону України «Про державне регулювання виробництва і торгівлі спиртом етиловим, коньячним і плодовим, алкогольними напоями та тютюновими виробами» №481/95-ВР від 19.12.1995 року (із змінами та доповненнями) та ст.226 Податкового кодексу України від 02 грудня 2010 року №2755-УІ (із змінами га доповненнями), здійснювала реалізацію водно-спиртової суміші, яка за органолептичними показниками:смаком та ароматом характерним для водно-спиртових сумішей та фізико-хімічними показниками:міцністю та лужністю - не відповідає вимогам ДСТУ 4256:2003 «Горілки і горілки особливі. Технічні умови».

Вказані дії кваліфіковані, як придбання та зберігання з метою збуту спиртного з підробленими марками акцизного збору, тобто за ч.1 ст.199 КК України та збут незаконно виготовлених алкогольних напоїв, тобто за ч.1 ст. 204 КК України.

29 травня 2015 року між прокурором Козівського району Тернопільської області ОСОБА_3 , якому на підставі ст.ст.36,37 КПК України надані повноваження прокурора у кримінальному провадженні №0000005 від 06 січня 2015 року, з одного боку, та обвинуваченою в цьому провадженні ОСОБА_4 на підставі ст.ст. 468, 469, 470, 472 КПК України, в приміщенні прокуратури Козівського району, за адресою: м. Козова, вул.Грушевського, 13 б, уклали угоду про визнання винуватості.

Згідно з угодою про визнання винуватості від 29 травня 2015 року прокурор та обвинувачена ОСОБА_4 дійшли згоди щодо формулювання підозри, всіх істотних для даного кримінального провадження обставин та правової кваліфікації дій ОСОБА_4 за ч.1 ст.199, ч.1 ст.204 КК України та ОСОБА_4 у повному обсязі сформульованої підозри беззастережно визнала свою винуватість у вчиненні даних кримінальних правопорушень.

Також, сторонами угоди визначено узгоджене ними покарання, яке ОСОБА_4 повинна понести за вчинені кримінальні правопорушення, а саме:

за ч.1 ст.199 КК України 3 роки позбавлення волі.

за ч. І ст.204 КК України із сплатою 17000 гривень штрафу з конфіскацією незаконно виготовленої продукції.

Застосувавши до ОСОБА_4 ст.70 КК України призначити покарання у вигляді 3 роки позбавлення волі з конфіскацією незаконно виготовленої продукції.

На підставі ст.75 КК України звільнити ОСОБА_4 від відбування основного покарання з випробуванням, встановивши іспитовий строк 1 рік 6 місяців, з покладенням на неї обов`язків, передбачених п.п. 2,3 ст. 76 КК України, зокрема, не виїжджати за межі України на постійне проживання без дозволу кримінально-виконавчої інспекції та повідомляти кримінально-виконавчу інспекцію про зміну місця проживання, роботи.

Розглядаючи в порядку п. 1 ч. 3 ст. 314 КПК України питання про можливість затвердження угод про визнання винуватості, суд виходить з наступного.

Відповідно до правил ст. ст. 468, 469 КПК України, у кримінальному провадженні щодо кримінальних проступків, злочинів невеликої чи середньої тяжкості, тяжких злочинів, внаслідок яких шкода завдана лише державним чи суспільним інтересам, може бути укладена угода між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим про визнання винуватості.

Прокурор в судовому засіданні, вважаючи, що при укладенні даної угоди дотримані вимоги і правила КПК та КК України, просив укладену угоду затвердити і призначити обвинуваченій узгоджене в угоді покарання та інші передбачені угодою заходи.

Обвинувачена ОСОБА_4 в підготовчому судовому засіданні просила угоду про визнання винуватості з прокурором затвердити і призначити узгоджене в ній покарання та інші передбачені угодою заходи, при цьому ОСОБА_4 беззастережно визнала себе винуватою у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст.199 та ч.1 ст.204 КК України, в обсязі підозри, дала згоду на застосування узгодженого виду та розміру покарання, а також інших заходів у разі затвердження угоди, заявивши, що здатна реально виконати взяті на себе відповідно до угоди зобов`язання.

Злочини, у вчиненні яких ОСОБА_4 беззастережно визнала себе винуватою, згідно із ст.12 КК України є злочинами невеликої тяжкості та тяжким, від яких потерпілих немає.

Покарання, узгоджене сторонами угоди, відповідає санкціям, що передбачені ч.1 ст.199, ч.1 ст.204 КК України.

Суд, шляхом проведення опитування сторін кримінального провадження, переконався, що укладення угоди сторонами є добровільним, тобто не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дій будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді. При цьому судом з`ясовано, що ОСОБА_4 повністю усвідомлює зміст укладених з прокурором угод про визнання винуватості, характер обвинувачення, щодо якого визнала себе винуватою, цілком розуміє свої права, визначені п. 1 ч. 4 ст. 474 КПК України, а також наслідки укладення, затвердження угоди, передбачені ч. 2 ст. 473 КПК України, та наслідки її не виконання, передбачені ст. 476 КПК України.

Враховуючи викладене, оскільки умови угоди про визнання винуватості між прокурором та обвинуваченою відповідають вимогам КПК та КК України, суд, врахувавши заслухані доводи сторін кримінального провадження, дійшов висновку про наявність всіх правових підстав для затвердження угоди про визнання винуватості.

За таких обставин суд дійшов висновку про можливість затвердження угоди про визнання винуватості між прокурором Козівського району Тернопільської області ОСОБА_3 та ОСОБА_4 .

Враховуючи викладене, керуючись ст. ст. 314, 373, 374, 475 КПК України, суд, -

засудив:
Затвердити угоду від 29 травня 2015 року про визнання винуватості між прокурором Козівського району Тернопільської області ОСОБА_3 та обвинуваченою ОСОБА_4 .

ОСОБА_4 визнати винуватою у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст.199, ч.1 ст.204 КК України, за якими призначити їй узгоджене сторонами угоди про визнання винуватості від 29 травня 2015 року покарання:

за ч.1 ст.199 КК України 3 роки позбавлення волі.

за ч. І ст.204 КК України із сплатою 17000 гривень штрафу з конфіскацією незаконно виготовленої продукції.

Застосувавши до ОСОБА_4 ст.70 КК України, визначити остаточне покарання шляхом поглинання менш суворого покарання більш суворим та призначити остаточне покарання у виді позбавлення волі строком на три роки з конфіскацією незаконно виготовленої продукції.

На підставі ст.75 КК України звільнити ОСОБА_4 від відбування основного покарання з випробуванням, встановивши іспитовий строк 1 рік 6 місяців, з покладенням на неї обов`язків, передбачених п.п. 2,3 ст. 76 КК України, зокрема, не виїжджати за межі України на постійне проживання без дозволу кримінально-виконавчої інспекції та повідомляти кримінально-виконавчу інспекцію про зміну місця проживання, роботи.

Роз`яснити ОСОБА_4 , що умисне невиконання угоди є підставою для притягнення до відповідальності, встановленої законом.

Вирок може бути оскаржений до апеляційного суду Тернопільської області через Зборівський районний суд протягом 30 днів з дня його проголошення з підстав, передбачених ст. 394 КПК України.

Суддя підпис З оригіналом згідно:

Суддя Зборівського

районного суду ОСОБА_1