пр. № 1-кс/759/3256/14
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08 грудня 2014 року слідчий суддя Святошинського районного суду м. Києва ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 , розглянувши у судовому засіданні в приміщенні суду в м. Києві скаргу ОСОБА_3 на постанову від 08.10.2014 р. слідчого СВ Святошинського РУ ГУ МВС України в м. Києві капітана міліції ОСОБА_4 про закриття кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0013839 від 12.12.2013 р.,

В С Т А Н О В И В:

До суду звернувся зі скаргою ОСОБА_3 , якою просить скасувати постанову від 08.10.2014 р. слідчого СВ Святошинського РУ ГУ МВС України в м. Києві ОСОБА_4 про закриття кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0013838 від 12.12.2013 р. за ознаками ч.1 ст. 286 КК України, та направити матеріали прокурору Святошинського району м. Києва для продовження досудового слідства.

При цьому, мотивує свою скаргу наступним.

08.10.2014 р. слідчий СВ Святошинського РУ ГУ МВС України в місті Києві капітан міліції ОСОБА_4 , грубо порушуючи його, потерпілого ОСОБА_3 , права, так і не забезпечивши протягом всіх 11 місяців швидкого, повного та неупередженого розслідування даного кримінального провадження, виніс упереджену, помилкову постанову про закриття вказаного кримінального провадження.

У зв`язку із цим він на даний час вимушений звернути увагу суду на те, що другий учасник цієї ДТП, ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який належить до дітей донецької "золотої еліти" команди ОСОБА_6 , відкупився в органу досудового слідства за скоєний ним злочин. Так, 15.11.2013 року, приблизно о 16 год. 20 хв. ОСОБА_5 , керуючи респектабельним, дорогим автомобілем "Mercedes-Benz" д.н.з. НОМЕР_1 , рухаючись на величезній швидкості по Житомирському шосе зі сторони КІТ ДАІ в напрямку проспекту Перемоги, знехтував безпечною швидкістю, не застосував своєчасно гальмування і, як наслідок, сам себе завів в аварійну ситуацію, із якої не зміг вийти. В зв`язку із отриманими тілесними ушкодженнями він відразу з місця цієї ДТП був доставлений у відділення політравми Київської міської клінічної лікарні № 17 та участі в оформленні цієї ДТП працівниками міліції не прийняв. Через декілька днів після ДТП йому зателефонувала матір водія ОСОБА_5 - ОСОБА_7 та в телефонній розмові з ним запропонувала йому матеріальну компенсацію за заподіяні йому тілесні ушкодження, а також запропонувала відшкодувати вартість ремонту його автомобіля. Однак, на той час він був повністю переконаний в тому, що ОСОБА_5 буде швидко притягнутий до кримінальної відповідальності в міру своєї вини, а тому від її грошей він відмовився. Будучи майже відразу визнаний потерпілим по даному кримінальному провадженню, він щиро вірив, що дане кримінальне провадження в найкоротший строк стане предметом судового розгляду та аж ніяк не сподівався, що всі 11 місяців розслідування даної справи буде проводитися упереджено, з явними недоліками та неповнотою.
На початку 2014 року він встановив, що в той час, коли він - потерпілий ОСОБА_3 , ще тільки був з місця ДТП доставлений у відділення політравми Київської міської клінічної лікарні № 17 та, перебуваючи на межі життя та смерті, знаходився в непритомному стані, то працівники ВДАІ Святошинського району м. Києва, без будь-яких законних підстав повернули речовий доказ - автомобіль "Mercedes-Benz" д.н.з. НОМЕР_1 , водію ОСОБА_5 , а керований ним автомобіль Mitsubishi Outlander" д.н.з. НОМЕР_2 , фактично змусили забрати його сина ОСОБА_8 , оскільки його відвезли в лікарню, а керований ним автомобіль залишився без догляду на місці ДТП. Згодом він дізнався, що схема цієї ДТП була сфальсифікована, а в основу нібито єдино технічно спроможної версії цієї ДТП покладені неправдиві показання гр. ОСОБА_5 про те, що нібито швидкість руху керованого ним автомобіля "Mercedes-Benz" д.н.з. НОМЕР_1 , під час зіткнення була в межах 60 км/год та зіткнення автомобілів сталося в лівій смузі по ходу його руху. Також перебуваючи за направленням слідчого в Бюро судово-медичних експертиз, він довідався від експерта про те, що слідчий не надав експерту медичної довідки з лікарні з повним переліком тілесних ушкоджень, що були спричинені йому - ОСОБА_3 в результаті цієї ДТП. На вказаному судово-медичному огляді він був зі своїм сином ОСОБА_8 , який добре бачив, як експерт зателефонував слідчому ОСОБА_4 та запитав в останнього, чому він не надав для експертизи цієї довідки. На прохання його сина ОСОБА_8 долучити цю розширену довідку до судово- медичної експертизи, експерт відповіла, що не має права приймати документи від них, а цю довідку їй повинен надати саме слідчий ОСОБА_4 . Однак, слідчий ОСОБА_4 оминув це своє увагою та так і не надав судово-медичному експерту вказану довідку.
Також слідчий ОСОБА_4 під час допиту його сина ОСОБА_8 встановив, що є свідки - очевидці цієї ДНІ, які бачили, як перед зіткненням на великій швидкості по правому узбіччю рухався автомобіль "Mercedes-Benz". Однак, завіривши його, ОСОБА_8 , що з часом він запише контактні дані цих свідків - очевидців та допитає вказаних свідків по цьому кримінальному провадженню, слідчий ОСОБА_4 до даного часу так своєї обіцянки і не виконав.
Крім того, він - потерпілий ОСОБА_3 , звертав в своїх письмових клопотаннях увагу слідчого ОСОБА_4 на те, що дійсну (реальну) швидкість автомобіля "Mercedes-Benz" можна встановити лише шляхом відбору інформації з комп`ютеру автомобіля, яким він обладнаний, а також по отриманим ним механічним ушкодженням під час зіткнення з керованим ним автомобілем Mitsubishi Outlander" та з відбійником, розташованим з правої сторони дороги, на який скоїв наїзд вказаний автомобіль "Mercedes-Benz", деформувавши та вигнувши його більш як на 0,5 м по ходу свого руху. Він заявляв, що без призначення та проведення по даному кримінальному провадженні комплексної судової автотехнічної та транспортно-трасологічної експертизи і без зняття інформації з бортового комп`ютера автомобіля "Mercedes-Benz" та контрольного модуля подушок безпеки буде неможливо прийняти законне і обґрунтоване рішення по даному кримінальному провадженні.
Таким чином, протягом листопада-грудня 2013 року та січня-березня 2014 року я неодноразово звертався зі своїми вищевказаними обґрунтованими та законними клопотаннями до слідчого ОСОБА_4
5.03.2014 року він також звернувся до прокуратури Святошинського району м. Києва з проханнями відсторонити слідчого СВ Святошинського PB ГУМ ВС України в м. Києві ОСОБА_4 від проведення досудового розслідування по даному кримінальному провадженню, а також надати для ознайомлення матеріали вищевказаного кримінального провадження.
11р.03.2014. за вих. (10-58)1661 отримав лист повідомлення від прокуратури Святошинського району м. Києва про те, що скаргу щодо ініціювання відсторонення слідчого ОСОБА_4 від проведення досудового розслідування в порядку ч.2 ч.2 ст. 39 КПУ України направлено до Святошинського РУ ГУ МВС України в м. Києві.

12.03.2014 року за вих. (10-58)1858 він отримав супровідний лист від прокуратури Святошинського району м. Києва в якому чітко було вказано про те, що про час та місце ознайомлення з матеріалами кримінального провадження просить повідомити заявника.
Однак, до даного часу будь-якої відповіді від Святошинського РУ ГУ МВС України в м. Києві він, потерпілий ОСОБА_3 , не отримав.

13 жовтня 2014 року він отримав лист - повідомлення та постанову про закриття кримінального провадження від 8 жовтня 2014 року за підписом слідчого СВ Святошинського РУ ГУ МВС України в м. Києві ОСОБА_4

15 жовтня 2014 року він, потерпілий ОСОБА_3 , разом зі своїм представником - адвокатом ОСОБА_9 прибули до слідчого ОСОБА_4 та заявили йому клопотання про надання можливості ознайомитися та скопіювати (відобразити іншим можливим способом) усі без виключення матеріали вищевказаного кримінального провадження. При цьому, слідчий ОСОБА_4 відповів, що будь-яких матеріалів по даному кримінальному провадженню надавати для ознайомлення потерпілому та адвокату - представнику потерпілого не буде, оскільки 08.10.2014 року він вже виніс постанову про закриття даного кримінального провадження.

Ознайомившись детально з вищевказаною постановою про закриття кримінального провадження, вимушений звернути увагу суду на те, що складаючи вищевказану незаконну постанову, слідчий ОСОБА_4 не лише не побажав виконати вказівки прокуратури та повідомити його, потерпілого ОСОБА_3 та його представника про час та місце ознайомлення з матеріалами кримінального провадження, але вже в найпершому абзаці даної постанови допустив грубу помилку, оскільки вказав, що встановив, що ОСОБА_8 15.11.2013, приблизно о 16:20 годині, керуючи технічно справним автомобілем "Мітсубісі Оутлендер», реєстраційний номер НОМЕР_3 , рухаючись на 18 км Житомирського шосе, гр. ОСОБА_8 отримав тілесні ушкодження середнього ступеню. В дійсності саме він, ОСОБА_3 , знаходився за кермом вказаного автомобіля, а не його син - ОСОБА_8 . Його син на час скоєння ДТП поблизу 18 км Житомирського шосе не знаходився і отримати тілесні ушкодження середнього ступеню не міг.
З тексту даної постанови також чітко видно, що слідчий ОСОБА_4 об`єктивно не встановив, чому автомобіль "Mercedes-Benz" під керуванням водія ОСОБА_5 зупинився, наїхавши на відбійник на правому краю дороги, деформувавши та вигнувши його на 0,5 м по ходу свого руху. Якщо навіть прийняти до уваги неправдиві показання водія автомобіля "Mercedes-Benz" ОСОБА_5 про те, що він рухався до зіткнення з автомобілем по крайній лівій смузі руху, то слідчим об`єктивно не встановлено, що призвело до такої зміни траєкторії руху автомобіля "Mercedes-Benz": безпосередньо дії водія ОСОБА_5 , чи те, що в автомобілі "Mercedes-Benz" малась несправність в робочій гальмівній системі чи з іншої технічної причини. Не виключно, що якби автомобіль "Mercedes-Benz" не змінив своєї траєкторії руху, то зіткнення б взагалі не сталося. Щодо посилань в даній постанові про те, що допитана у якості свідка ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , показала що одразу прибувши до сина на місце пригоди, виявила у лівій смузі пошкоджений номерний знак від автомобіля "Мерседес", а також уламки від автомобілів, у подальшому, перебуваючи на місці пригоди, стала свідком ще однієї ДТП за участю автомобілів "Хюндай" та "БМВ", яка відбулась у правій смузі руху, унаслідок чого вся проїзна частина стала вкрита уламками від автомобілів, то це аж ніяк не є доказом того, що зіткнення автомобіля Mitsubishi Outlander" д.н.з. НОМЕР_4 , з автомобілем "Mercedes-Benz" д.н.з. НОМЕР_1 , сталося саме в лівій смузі руху. Навіть якщо прийняти до уваги показання ОСОБА_7 , що відразу ж після зіткнення автомобілів Mitsubishi Outlander" та "Mercedes-Benz" в правій смузі також сталося зіткнення автомобілів "Хюндай" та "БМВ", то чому слідчий не віднісся критично до цих показань свідка ОСОБА_7 , яка є мамою водія автомобіля "Mercedes-Benz" д.н.з. НОМЕР_1 , ОСОБА_10 та найбільш зацікавлена в благополучному вирішенні цієї кримінальної справи на користь свого сина - водія ОСОБА_5 . Чому з місця цієї ДТП не були вилучені вищевказані уламки від автомобілів, чому не призначені експертизи по встановленню цілого по частинам? На відміну від таких сумнівних показань мами водія автомобіля "Mercedes-Benz" його син ОСОБА_8 , який також прибув на місце цієї пригоди, чітко бачив, що пошкоджений фрагмент переднього бамперу автомобіля "Mercedes-Benz" знаходиться на газоні далеко за місцем - карманом для розвороту та відбійником. Щодо самого автомобіля "Mercedes-Benz", то він зупинився, скоївши наїзд на відбійник на правому краю дороги, деформувавши та вигнувши його на 0,5 м по ходу свого руху. Невже ці беззаперечні факти не є доказами того, що зіткнення автомобілів Mitsubishi Outlander" та "Mercedes-Benz" сталося саме на правому краю дороги, а не в лівій смузі руху по ходу руху автомобіля "Mercedes-Benz"? Чому слідчий ОСОБА_4 не витребував схеми ДТП по зіткненню автомобілів "Хюндай" та "БМВ", не приєднав її до матеріалів даного кримінального провадження, не надав цю схему для дослідження експертам та не зробив вкрай необхідної по даній справі оцінки показанням зацікавленого свідка ОСОБА_7 .?

Крім того, постанова про закриття кримінального провадження складена з порушенням Закону, оскільки в дійсності він порушень ІІДР в даній конкретній дорожній обстановці не допускав, що вбачається з проведеного аналізу наявних доказів.

Він є законослухняним водієм із більш як 50-ти річним безперервним, безаварійним стажем і старається завжди їздити, дотримуючись вимог Правил дорожнього руху (ПДР) України. 15 листопада 2013 року, приблизно о 16 год. 20 хв., він, керуючи технічно справним автомобілем Mitsubishi Outlander" д.н.з. НОМЕР_4 , рухався, без порушень ПДР України, в м. Києві по Житомирському шосе зі сторони проспекту Перемоги в напрямку КП ДАІ. Йому необхідно було в позначеному вимогами ПДР місці виконати розворот для послідуючого руху в зворотному напрямку. Стан його здоров`я був нормальний, втомленим він не був. Дорога була в сухому стані. Автомобіль під його керуванням рухався з ввімкненими габаритними вогнями. Він постійно їздить по даній ділянці дороги. Знає і спостерігає тенденцію, що водії дорогих іномарок нехтують безпечною швидкістю, значно перевищують її, внаслідок чого самі заводять себе в аварійні ситуації, із яких не можуть вийти. Знаючи це, він згідно вимог п.п. 12.1, 13.1 ПДР, постійно контролює технічний стан керованого ним автомобіля, а під час свого руху - дорожню обстановку, обираючи безпечну швидкість руху та дотримуючись безпечної дистанції і інтервалу, а тому вже більш ніж 20-ть років безаварійно їздить по даній ділянці Житомирського шосе в м. Києві. Під`їхавши до встановленого ПДР місця розвороту, він зупинився, пропустив зустрічний транспорт і переконавшись, що наступний зустрічний транспорт знаходиться від нього на відстані біля 100 метрів, став виконувати розворот для руху в зворотному напрямку. Ніяких перешкод і небезпеки для його руху не було. Коли керований ним автомобіль знаходився вже за межами проїзної частини, зненацька він відчув сильний удар - зіткнення в праву частину свого автомобіля. Внаслідок вказаного сильного удару він отримав тілесні ушкодження та відразу втратив керування своїм автомобілем. З моменту початку виконання маневру розвороту до удару (зіткнення) пройшло не менше 4-5 секунд.

Як водій, керуючись вимогами ПДР, категорично заявляє, що він будь-яких порушень вимог ПДР не допускав. Ця ДТП виникла внаслідок того, що водій автомобіля "Mercedes-Benz" д.н.з. НОМЕР_1 , що рухався йому назустріч, допустив грубі порушення вимог п.п. 1.3, 1.5, 2.3 "б", 10.1, 12.1, 12.2, 12.3, 12.4 ПДР, не обрав безпечної швидкості руху та значно перевищив дозволену на даній ділянці дороги швидкість руху (60 км/год), проявив неуважність до дорожньої обстановки та знаходячись від нього на значній відстані, своєчасно не відреагував на його маневр (не застосував своєчасно гальмування автомобіля) з метою уникнення ДТП та завів сам себе в аварійну обстановку і зіткнувся з його автомобілем.

Його вини в цій ДТП немає, оскільки він, дотримуючись вимог дорожніх знаків, розпочав виконувати в дозволеному ПДР місці розвороту, повністю переконавшись в тім, що на відстані не менше 100 метрів від нього, рухаючогося зустрічного транспорту не було і від початку виїзду його автомобіля на зустрічну смугу руху до зіткнення автомобілів пройшло не менше 4-5 секунд. Він в даній дорожній обстановці будь-яких порушень ПДР не допускав і розраховував на те, що, згідно п.1.4 ПДР інші учасники дорожнього руху виконують ці Правила, тобто, що зустрічні автомобілі рухаються з дозволеною швидкістю руху на даній ділянці дороги. Якщо б водій автомобіля "Mercedes-Benz" д.н.з. НОМЕР_1 , рухався з дозволеною швидкістю руху на даній ділянці дороги та, при необхідності, застосував би своєчасно гальмування автомобіля у відповідь на його маневр, то цієї ДТП не сталося б взагалі.

Слідчий ОСОБА_4 не взяв до уваги вищевказаних доказів, наявних в матеріалах даного кримінального провадження, а також його повністю обґрунтованих, послідовних та правдивих показів. При наявності суперечливих доказів, які мають істотне значення, слідчий ОСОБА_4 не обґрунтував належним чином свою постанову про закриття кримінального провадження та не привів достатніх законних доказів з цьому приводу.

Залишаючи не лише без задоволення, але й взагалі без належного розгляду всі його клопотання, слідчий ОСОБА_4 , в порушення норм кримінально-процесуального законодавства України, не привів достатніх законних мотивів та обґрунтувань з цьому приводу, чим зашкодив повному і всебічному з`ясуванню обставин справи та виніс завідомо невірну постанову про закриття кримінального провадження.

Слідчий ОСОБА_4 упереджено допустив істотне порушення вимог процесуального і матеріального права, його інтересів, законних прав потерпілого.

Вважає, що ця незаконна постанова слідчого ОСОБА_4 про закриття вищевказаного кримінального провадження від 08.10.2014 року не може залишатись в законній силі.

В судовому засіданні потерпілий ОСОБА_3 та його представник захисник у судовому засіданні скаргу підтримали.

Слідчий СВ Святошинського РУ ГУ МВС України в м. Києві ОСОБА_4 в судовому засіданні проти задоволення скарги заперечує, пояснивши, що він при закритті кримінального провадження виходів із існуючих доказів.

Заслухавши пояснення потерпілого ОСОБА_3 , його представника захисника ОСОБА_9 , слідчого ОСОБА_4 , дослідивши матеріали справи, оглянувши кримінальне провадження, суд вважає за необхідне задовольнити скаргу, виходячи з наступного.

Згідно п. 2 ч.1, ч. 3 ст. 284 КПК України кримінальне провадження закривається в разі, якщо встановлена відсутність в діянні складу кримінального правопорушення. Про закриття кримінального провадження слідчий, прокурор приймає постанову, яку може бути оскаржено у порядку, встановленому цим Кодексом.

Слідчий, закриваючи кримінальне провадження, посилається на п.2.ч.1 ст. 284 КПК України, і у резолютивній частині постанови вказує, що кримінальне провадження закрити у зв`язку із відсутністю у діянні складу кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 286 КК України.

ОСОБА_3 вважає безпідставними твердження слідчого, висловлені у мотивувальній частині постанови від 08.10.2014 р., про наявність в діях водія ОСОБА_3 невідповідності вимогам Правил дорожнього руху України, і настання саме з його вини, як потерпілого по справі, а не іншого учасника ДТП ОСОБА_5 , дорожньо-транспортної пригоди, та наводить відповідні обгрунтування, що стосуються необхідності проведення органом досудового розслідування відповідних процесуальних дій, зазначаючи, зокрема, що швидкість автомобіля "Mercedes-Benz" д.н.з. НОМЕР_1 , під керуванням водія ОСОБА_5 була більше 100 км/год.

Такі твердження подавача скарги є обґрунтованими, бо зі змісту постанови про закриття кримінального провадження від 08.10.2014 р. не вбачається, що слідчий ОСОБА_4 проводив необхідний обсяг слідчих дій для встановлення винних осіб у вчиненні дорожньо-транспортної пригоди, внаслідок якої ОСОБА_8 отримав тілесні ушкодження середньої тяжкості, що підпадають під ознаки кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 286 КК України. Це підтверджується і оглянутим в судовому засіданні кримінальним провадженням, наданим слідчим.

ОСОБА_3 правомірно вважає, виходячи з цього, що орган досудового слідства ухилився від належного процесуального обов`язку проводити належним чином слідчі дії, і винесена постанова від 08.10.2014 р. не відповідає дійсним обставинам справи, та фактично ґрунтується лише на припущеннях.

Суд погоджується з доводами, що викладені в скарзі ОСОБА_3 .

Мотивувальна частина постанови про закриття кримінального провадження від 08.10.2014 р. не підтверджена доказами у їх сукупності, не містить посилань на необхідні для даної категорії справ проведені слідчі дії.

Слідчий суддя вважає, що належна оцінка доводам потерпілого ОСОБА_3 , а також фактичним обставинам справи, слідчим ОСОБА_4 при винесенні постанови від 08.10.2014 р. про закриття кримінального провадження не була надана щодо вчинення іншим учасником ДТП дій, які не відповідають Правилам дорожнього руху в конкретній дорожній обстановці.

Тобто, не було забезпечено дотримання законних прав та інтересів потерпілого ОСОБА_3 , повноти, всебічності розслідування, виходячи з засад кримінального судочинства, та застосування належної правової процедури з врахуванням всіх обставин та доказів по справі.

Письмові вказівки за вих. №12/2-2394 від 7.03.2014 р., що дані слідчому в порядку ст. 39 КПК України т.в.о. начальника СУ ГУ МВС України в м. Києві ОСОБА_11 , та направлені на недопущення порушень вимог законодавства, всебічне, повне і неупереджене дослідження всіх обставин злочину, залишені органом досудового розслідування в даному провадженні без належного виконання.

Слідчим ОСОБА_4 не вжиті необхідні та можливі заходи щодо визнання транспортних засобів учасників ДТП речовими доказами, встановлення експертним шляхом їх дійсного технічного стану, та встановлення дійсної (реальної) швидкості автомобіля "Mercedes-Benz" д.н.з. НОМЕР_1 , як першочергові слідчі дії, а в подальшому не були виконані в цьому аспекті й письмові вказівки керівника органу досудового слідства.

При наявності різних даних від учасників ДТП щодо механізму дорожньо-транспортної пригоди (її вихідних даних) не проведений слідчим ОСОБА_4 відповідно до вимог ст. 240 КПК України слідчий експеримент за одночасної участі потерпілого ОСОБА_3 , іншого учасника ДТП ОСОБА_5 та очевидця події ОСОБА_12 з метою перевірки і уточнення отриманих відомостей, чим також не виконані письмові вказівки керівника органу досудового розслідування. В залежності від отриманих в результаті проведеного слідчого експерименту вихідних даних такі параметри можливо було ввести в постанову про призначення судово-автотехнічної експертизи, щоб отримати достовірний висновок експерта. Не встановивши експертним шляхом дійсну швидкість руху автомобіля "Mercedes-Benz" д.н.з. НОМЕР_1 , в момент зіткнення, ігноруючи обов`язкові для виконання вказівки СУ ГУ МВС України в м. Києві, не маючи достатніх та об`єктивних доказів для цього, при наявності в справі доказів, на які посилався потерпілий ОСОБА_3 та приводив при цьому відповідні доводи, орган досудового слідства інкримінував йому в вину порушення вимог Правил дорожнього руху України.

Слідчим не вжиті всі можливі заходи щодо огляду транспортних засобів учасників ДТП, визнання їх речовими доказами, передачу їх на зберігання, встановлення експертним шляхом їх дійсного технічного стану, встановлення дійсної (реальної) швидкості автомобіля "Mercedes-Benz" д.н.з. НОМЕР_1 , тобто слідчим своєчасно не були виконані першочергові слідчі дії, а в подальшому і письмові вказівки керівника органу досудового розслідування.

Не була слідчим виготовлена фототаблиця до протоколу огляду місця дорожньо-транспортної пригоди, як про це було зазначено у вказівці керівника органу досудового розслідування.

Експерт-автотехнік ОСОБА_13 надав слідчому не висновок експертизи, а обгрунтоване повідомлення від 05.03.2014 р. про неможливість проведення експертного дослідження, з тих мотивів, що не були надані додаткові дані, а саме уточнити стан дорожнього покриття (сухе, мокре, вологе тощо); вказати видимість елементів проїзної частини в момент виникнення ДТП; вказати момент виникнення небезпеки, параметри виникнення моменту небезпеки для руху водію ОСОБА_5 (відстань, на якій знаходився автомобіль "Mercedes-Benz" д.н.з. НОМЕР_1 , від місця зіткнення, або час існування небезпеки тощо); вказати параметри зближення автомобілів "Mercedes-Benz" д.н.з. НОМЕР_1 , та Mitsubishi Outlander" д.н.з. НОМЕР_4 ; вказати відстань, яку подолав вказаний автомобіль з моменту початку виконання маневру до моменту зіткнення, розташування автомобіля "Mercedes-Benz" д.н.з. НОМЕР_1 , відносно елементів проїзної частини під час зближення, швидкість руху автомобіля "Mercedes-Benz" д.н.з. НОМЕР_1 , вказати швидкість руху автомобіля Mitsubishi Outlander" д.н.з. НОМЕР_4 , та його розташування відносно елементів проїзної частини в момент виявлення водієм ОСОБА_8 автомобіля "Mercedes-Benz" д.н.з. НОМЕР_1 , та в момент об`єктивного можливого виявлення ним вказаного автомобіля. З 05.03.2014 р. до дати винесення постанови про закриття кримінального провадження 08.10.2014 р. пройшов значний відрізок часу, коли ніяких слідчих дій по встановленню дійсного механізму виникнення ДТП та дій учасників ДТП у конкретній дорожній обстановці фактично не проводилось.

Не вирішувалось слідчим таке питання як можливість призначення судово-трасологічної експертизи, бо в залежності від пошкоджень на транспортних засобах, предметах дорожньої обстановки, місця розташування автомобілів безпосередньо після ДТП, можна отримати певні результати, які могли вплинути на правильність щодо встановлення механізму ДТП по дійсним фактичним обставинам справи.

Орган досудового слідства при винесенні постанови не взяв до уваги вищевказаних положень та доказів у їх сукупності. При наявності суперечливих доказів, які мають істотне значення для висновків, орган досудового розслідування об`єктивно не зазначив, чому взяв до уваги одні не перевірені в законному порядку докази і відкинув інші.

Висновки, викладені в постанові містять істотні суперечності та не співвідносяться з фактичними обставинами справи та матеріалами кримінального провадження.

Орган досудового слідства допустив порушення законних прав потерпілого. Так, залишаючи без задоволення заяви-клопотання потерпілого ОСОБА_3 та його представника, а також письмові вказівки керівника органу досудового розслідування, слідчий ОСОБА_4 не привів законних мотивів з цього приводу, що повинно бути обґрунтовано розглянуто та прийнято до уваги та відповідної перевірки.

Згідно п.3 ч.1 ст. 303 КПК України на досудовому провадженні може бути оскаржене таке рішення слідчого як про закриття кримінального провадження-заявником, потерпілим, його представником чи законним представником.

Згідно п.1 ч.2 ст. 307 КПК України ухвала слідчого судді за результатами розгляду скарги на рішення, дії чи бездіяльність під час досудового розслідування може бути про скасування рішення слідчого чи прокурора.

Згідно ч.1, п.3 ч.2 ст. 304 КПК України скарги на рішення, дії чи бездіяльність слідчого чи прокурора, передбачені ч.1 ст. 303 цього Кодексу, можуть бути подані особою протягом десяти днів з моменту прийняття рішення, вчинення дії або бездіяльності. Якщо рішення слідчого чи прокурора оформлюється постановою, строк подання скарги починається з дня отримання особою її копії. Скарга повертається, якщо скарга подана після закінчення строку, передбаченого частиною першою цієї статті, і особа, яка її подала, не порушує питання про поновлення цього строку або слідчий суддя за заявою особи не знайде підстав для його поновлення.

Скарга потерпілого ОСОБА_3 подана без пропуску десятиденного строку.

Отже, враховуючи вищевикладене, постанова слідчого про закриття кримінального провадження, не може залишатись в законній силі, тому підлягає скасуванню.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.303-307 КПК України,

у х в а л и в:

Скаргу задовольнити.

Скасувати постанову від 08 жовтня 2014 року слідчого СВ Святошинського РУ ГУ МВС України в м. Києві ОСОБА_4 про закриття кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0013838 від 12.12.2013 р., та матеріали кримінального провадження направити органу досудового слідства для продовження досудового розслідування.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя