справа №176/596/15-к
провадження №1-кс/176/62/15
у х в а л а
02 квітня 2015 р. Жовтоводський міський суд Дніпропетровської області в складі:
головуючої слідчої судді ОСОБА_1

при секретарі ОСОБА_2

з участю прокурора ОСОБА_3

старшої слідчого СВ Жовтоводського МВ ГУМВС України в Дніпропетровській області ОСОБА_4

підозрюваної особи, що до якої розглядається клопотання ОСОБА_5

законного представника неповнолітнього підозрюваного ОСОБА_6

та захисника ОСОБА_7

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Жовті Води в залі суду клопотання старшої слідчої СВ Жовтоводського МВ ГУМВС України в Дніпропетровській області ОСОБА_4 про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою

ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянину України, уродженцю с. Жовте, П"ятихатського району Дніпропетровської області, із середньою освітою, не одруженому, такому, що дітей не має, студенту 2 курсу ДПТНЗ "Західно-Дніпровського центру професійно-технічної освіти", раніше не судимому, зареєстрованому та фактично мешкаючому по АДРЕСА_1

якому повідомлено про підозру у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 186 КК України, відомості про яке 30.03.2015 року внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000355,-

ВСТАНОВИВ :

01 квітня 2015 року старша слідча СВ Жовтоводського МВ ГУМВС України у Дніпропетровській області ОСОБА_4 звернулася до Жовтоводського міського суду з клопотанням, узгодженим із заступником прокурора м. Жовті Води ОСОБА_3 , про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою неповнолітньому підозрюваному ОСОБА_5 .

Клопотання мотивовано тим, що органом досудового слідства ОСОБА_5 оголошено підозру в тому, що 30.03.2015р. приблизно о 00 год 31 хв. він, знаходячись за місцем тимчасового проживання неповнолітнього ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , за адресою АДРЕСА_2 , де також знаходилися неповнолітній ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_3 та ОСОБА_11 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , за пропозицією останнього, вступив у злочинну змову із передіченими вище особами направлену на відкрите викрадення будь-якого майна пристарілих ОСОБА_12 та ОСОБА_13 , поєднане із проникненням до їх житла, а саме до квартири АДРЕСА_3 .

Реалізуючи свій злочинний намір, діючи із корисних мотивів, з метою наживи, неповнолітні ОСОБА_5 , ОСОБА_9 та ОСОБА_11 в ту саме ніч приблизно о 00 год. 50 хв. проникли через вікно у квартиру АДРЕСА_3 , у якій спали господарі квартири, де підозрюваний ОСОБА_5 , усвідомлючи, що їх дії помічені потерпілим ОСОБА_12 , який прокинувся, з метою припинення опору потерпілого, наніс один удар рукою стислою в кулак у область обличчя останнього, тобто застосував до ОСОБА_12 насильство, яке не є небезпечним для життя та здоров"я потерпілого, після чого спільно з співучасниками злочину ОСОБА_11 та неповнолітнім ОСОБА_9 відкрито заволоділи посвідченням "Ветеран труда", пенсійним посвідченням, довідкою про присвоєння номеру картки платника податків, паспортом громадянина України виданих на ім"я ОСОБА_13 , які матеріальної цінності для неї не представляють, а також пластиковою карткою ПАТ "Дельта Банк" на ім"я ОСОБА_12 , на рахунку якої знаходилися кошти в розмірі 5 000 грн. 00 коп.

Заволодівши викраденим, ОСОБА_5 , ОСОБА_9 та ОСОБА_11 з місця вчинення злочину втекли, заподіявши потерпілому ОСОБА_12 метеріальну шкоду на суму 5 000 грн. 00 коп.

Таким чином, неповнолітній ОСОБА_5 вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч. 3 ст. 186 КК України - тобто відкрите викрадення чужого майна (грабіж), вчинений повторно, за попередньою змовою групою осіб, поєднаний з проникненням до житла.

Відомості про вказане кримінальне правопорушення внесені в Єдиний реєстр досудових розслідувань 30.03.2015 року за № 0000355.

30.03.2015 року ОСОБА_5 в порядку ст.208 КПК України було затримано.

01.04.2015 року ОСОБА_5 було повідомлено про підозру у вчиненні вище вказаного кримінального правопорушення.

Обґрунтовуючи необхідність обрання ОСОБА_5 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, слідчий та прокурор посилалися на те, що ОСОБА_5 вчинив тяжкий злочин, за який законом передбачене покарання у виді позбавлення волі на строк до восьми років, що він може переховуватися від органів досудового розслідування, може здійснювати дії спрямовані на перешкоджання проведенню повного та об"єктивного розслідування та може вчинити нове кримінальне правопорушення, тобто на ризики, які передбачені п.1, п. 4 та п. 5 ч. 1 ст. 177 КК України

Викладені факти свідчать про неможливість запобігання вказаним ризикам шляхом застосування більш м`якого запобіжного заходу, ніж тримання під вартою.

Слідчий та прокурор підтримали клопотання за обставин викладених в ньому.

Підозрюваний ОСОБА_5 в судовому засіданні заперечував щодо обрання йому запобіжного заходу у виді тримання під вартою. Зазначив, що вину у скоєному кримінальному правопорушенні не визнає, оскільки не приймав участі у скоєнні зазначеного злочину.

Захисник, законний представник неповнолітнього ОСОБА_5 в судовому засіданні, підтримуючи думку свого підзахисного, заперечували щодо обрання йому запобіжного заходу у виді тримання під вартою та просили обрати запобіжний захід у вигляді домашнього арешту, посилаючись на те, що внести заставу за першого родина не взмозі у зв"язку із скрутним матеріальним становищем.

Суд, заслухавши учасників судового засідання, дослідивши матеріали справи, вважає, що клопотання слідчого про застосування до підозрюваного ОСОБА_5 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою є обґрунтованим, а тому підлягає задоволенню.

Приходячи до такого висновку суд виходив з наступного.

У відповідності до ст. 131 КПК України заходи забезпечення кримінального провадження застосовуються з метою досягнення дієвості цього провадження.

Метою застосування запобіжного заходу в кримінальному провадженні, як встановила ч.1 ст.177 КПК України, є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам:

1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду;

2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення;

3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні;

4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином;

5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

При вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, у відповідності до ст. 178 КПК України, крім наявності ризиків,зазначених у ст. 177 цього Кодексу, слідчий суддя, на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів зобов`язаний оцінити в сукупності всі обставини, у тому числі:

1) вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення;

2) тяжкість покарання, що загрожує відповідній особі,у разі визнання підозрюваного, обвинуваченого винуватим у кримінальному правопорушенні, у вчиненні якого він підозрюється, обвинувачується;

3) вік та стан здоров`я підозрюваного, обвинуваченого;

4) міцність соціальних зв`язків підозрюваного, обвинуваченого в місця його постійного проживання, у тому числі наявність в нього родини й утриманців;

5) наявність у підозрюваного, обвинуваченого постійного місця роботи або навчання;

6) репутацію підозрюваного, обвинуваченого;

7) майновий стан підозрюваного, обвинуваченого;

8) наявність судимостей у підозрюваного, обвинуваченого;

9) дотримання підозрюваним, обвинуваченим умов застосованих запобіжних заходів, якщо вони застосовувалися до нього раніше;

10) наявність повідомлення особі про підозру у вчиненні іншого кримінального правопорушення;

11) розмір майнової шкоди, у завданні якої підозрюється, обвинувачується особа, або розмір доходу, в отриманні якого внаслідок вчинення кримінального правопорушення підозрюється, обвинувачується особа, а також вагомість наявних доказів, якими обґрунтовуються відповідні обставини.

Вирішуючи питання про можливість застосування до підозрюваного ОСОБА_9 такого виду запобіжного заходу, як тримання під вартою, суд також враховує, що тримання під вартою є найсуворішим заходом забезпечення кримінального провадження.

Європейський суд з прав людини у своєму рішенні у справі Летельє проти Франції від 26 червня 1991 року зазначив, що особлива тяжкість деяких злочинів може викликати таку реакцію суспільства і соціальні наслідки, які виправдовують попереднє ув`язнення як виключну міру запобіжного заходу протягом певного часу. Проте, попереднє ув`язнення не повинно визначати покарання у виді позбавлення волі, не може бути формою очікування обвинувального вироку.

Тобто із зазначеного рішення Європейського суду з прав людини випливає, що у справах, де особа обвинувачується у вчиненні тяжкого злочину, може бути застосовано попереднє ув`язнення. Але воно не повинно бути очікуванням обвинувального вироку, а при його обранні суд зобов`язаний врахувати всі дійсні обставини справі і тільки, за наявності підстав, вичерпний перелік яких визначений статтею 183 КПК України, застосувати його як винятковий вид запобіжного заходу.

В судовому засіданні із досліджених документів, а саме: протоколу огляду предмету від 30.03.2015 року, протоколів допиту потерпілого ОСОБА_12 , свідка ОСОБА_10 , заслуханих пояснень ОСОБА_11 , який підтвердив участь ОСОБА_5 та ОСОБА_9 у гарбежі із квартири подружжя ОСОБА_14 , судом безспірно встановлено, що у органів досудового слідства є в наявності вагомі докази про вчинення ОСОБА_5 злочину, який у відповідності до ст. 12 КК України, відноситься до тяжкого злочину, за вчинення якого йому загрожує покарання у виді позбавлення волі строком до восьми років.

Окрім того, судом встановлено, що ОСОБА_5 не одружений , такий, що не має дітей, не працює, фактично мешкає у гуртожитку в неповній сім"ї із матір"ю та двома братами за адресою: АДРЕСА_1 .

Згідно наявних в матеріалах відомостей, ОСОБА_5 навчається на 2 курсі у Державному професійно-технічному навчальному закладі Західно-дніпровський центр професійно-технічної освіти з 18.11.2014 року. Згідно поданої адміністрацією закладу характеристики, ОСОБА_5 за період навчання проявив себе як учень із середнім та достатнім рівнем знань, є схильним до обману, потербує постійного контролю.

Встановлено також, що і провадженні Жовтоводського міського суду Дніпропетровської області мається кримінальне провадження по обвинуваченню нікітіна ОСОБА_15 по ч. 1 ст. 309 КК України.

Підозрюваний ОСОБА_5 хронічних захворювань не має, на обліках у лікаря-нарколога та лікаря-психіатра не перебуває, є фізично здоровою людиною.

При обранні ОСОБА_5 запобіжного заходу у виді тримання під вартою, суд враховує також, що підозрюваний вчинив тяжкий злочин, з корисливих мотивів, відносно людей похилого віку.

При застосуванні відносно підозрюваного запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, суд враховує також і те, що:

- відповідно до ст. 180 КПК України, осіб, які б виявили бажання особисто поручитися за виконання підозрюваним покладених на нього обов`язків і зобов`язалися за необхідністю доставити його до органу досудового розслідування чи в суд на першу про те вимогу, не знайшлося;

- відповідно до ст.182 КПК України, підозрюваний не має достатніх коштів для внесення застави, і йому невідомі особи, які б мали б бажання внести заставу.

З огляду на вище наведені обставини, враховуючи тяжкість скоєного ОСОБА_5 злочину, ставлення останнього до скоєного, відомості про особистість підозрюваного /його поведінка в житті та побуті/, суд приходить до висновку про те, що застосування до ОСОБА_5 більш м`якого запобіжного заходу, ніж тримання під вартою, не забезпечить виконання ним процесуальних обов`язків.

На думку суду, в судовому засіданні прокурором та слідчим доведено наявність по справі ризику, передбаченого п. 5 ч. 1 ст. 177 КПК України.

У той же час, ризики, передбачені п. 1, п. 4 ч. 1 ст. 177 КПК України в судовому засіданні свого підтвердження не знайшли

Окрім того, у відповідності до ч. 4 ст. 183 КПК України, суд вважає за необхідне визначати в ухвалі розмір застави в сумі 24 360 грн., достатньої для забезпечення виконання підозрюваним обов`язків, передбачених цим Кодексом.

З урахуванням наведеного, керуючись ст.ст. 131, 132, 173, 176-178, 182-183, 193, 196 КПК України суд, -

У Х В А Л И В :

Застосувати до підозрюваного ОСОБА_16 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком на тридцять днів, тобто до 28 квітня 2015 року до 08 год. 00 хв.

Встановити підозрюваному ОСОБА_8 розмір грошової застави в сумі 24 360 (двадцять чотири тісячі триста шістьдесят ) гривень, яка підлягає сплаті на р/р 6709, одержувач ТУ ДСА в Дніпропетровській області, МФО 805012.

У разі сплати зазначеного розміру грошової застави покласти на підозрюваного ОСОБА_16 зобов`язання передбачені ч.3 ст. 182 КПК України у вигляді забезпечення його належної поведінки та явки за викликом органів досудового слідства та суду.

У разі не виконання вказаних обов`язків, тобто якщо підозрюваний ОСОБА_17 , будучи належним чином повідомлений, не з`явиться за викликом до слідчого, прокурора, слідчого судді, суду без поважних причин чи не повідомить про причини своєї неявки, або якщо порушить інші покладені на нього при застосуванні запобіжного заходу обов`язки, застава звертається в дохід держави в порядку передбаченому ч. 8 ст.182 КПК України.

Повний текст ухвали буде оголошено 06.04.2015 року о 15 годині 30 хв.

Строк оскарження ухвали 5 днів з дня її оголошення шляхом подачі безпосередньо до Апеляційного суду Дніпропетровської області апеляційної скарги.

Слідча суддя

Жовтоводського міського суду ОСОБА_18 ЗАВІЗІОН