Справа № 484/2092/15-к
Провадження № 1-КП/484/170/15
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 червня 2015 року м. Первомайськ

Первомайський міськрайонний суд Миколаївської області у складі:

головуючого судді ОСОБА_1

при секретарі ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Первомайська кримінальну справу за обвинуваченням:

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Степківка Первомайського району Миколаївської області, громадянина України, освіта середня, працюючого різноробочим ФГ «Альтернатива», одруженого, неповнолітніх дітей не має, зареєстрованого та мешканця АДРЕСА_1 , паспорт НОМЕР_1 , виданий 03.04.1996 року Первомайським РВ УДМС України в Миколаївській області, ПІН НОМЕР_2 , раніше не судимого;

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженця с. Степківка Первомайського району Миколаївської області, громадянина України, освіта середня, працюючого охоронцем ПСП «Софія», одруженого, неповнолітніх дітей не має, зареєстрованого та мешканця АДРЕСА_2 , паспорт НОМЕР_3 , виданий 19.09.1996 року Первомайським РВ УМВС України в Миколаївській області, ПІН НОМЕР_4 , раніше не судимого,

обвинувачених у вчиненні злочину, передбаченого ст. 185 ч.2 КК України, -

За участю сторін кримінального провадження:

прокурора ОСОБА_5

представника потерпілого - ПСП «Росія» - ОСОБА_6

обвинувачених ОСОБА_7 , ОСОБА_8

ВСТАНОВИВ:

08.04.2015 року о 16.00 годині ОСОБА_8 та ОСОБА_7 , знаходячись біля колишньої ферми по вул. Ювілейній в с. Степківка Первомайського району Миколаївської області, побачили повалену металеву башту «Рожновського», яка належить ПСП «Росія» та вирішили викрасти її частину, достовірно знаючи про те, що вона їм не належить. Впевнившись у тому, що за ними ніхто не спостерігає, за попередньою змовою між собою, ОСОБА_7 та ОСОБА_8 за допомогою молотка шляхом демонування відбили від башти металеву драбину та металеві троси вагою 75 кг вартістю 3 грн. 40 коп. за 1 кг брухту та розпорядилися викраденим на власний розсуд, заподіявши ПСП «Росія» матеріальну шкоду на суму 255 грн. 00 коп.

Таким чином ОСОБА_7 та ОСОБА_8 вчинили таємне викрадення чужого мана (крадіжку), за попередньою змовою групою осіб, тобто злочин, відповідальність за який передбачена ст. 185 ч.2 КК України.

Під час судового розгляду, 12.06.2015 року, між обвинуваченими ОСОБА_8 і ОСОБА_7 та уповноваженим представником потерпілого ПСП «Росія» ОСОБА_6 укладено угоди про примирення, відповідно до яких обвинувачені беззаперечно визнали свою вину у вчиненому кримінальному правопорушенні за вказаних в обвинувальному акті обставин, щиро розкаялися у скоєному, повністю відшкодували потерпілому завдані матеріальні збитки, повернувши викрадені предмети. Між сторонами була досягнута домовленість про призначення обвинуваченим покарання у вигляді 1 року обмеження волі із звільненням від призначеного покарання на підставі ст. 75 КК України з іспитовим строком на 1 рік та покладенням обов`язків, передбачених п.п.2,3 ч.1 ст. 76 КК України..

Враховуючи наведене, суд розглядає справу відповідно до вимог ст. ст. 473, 474 КПК України.

Допитані під час судового засідання обвинувачені ОСОБА_7 та ОСОБА_8 повністю визнали себе винними у пред`явленому обвинуваченні, ніякі фактичні обставини справи та розмір завданої шкоди не заперечували, у скоєному розкаялися. Повністю підтвердили добровільність наміру укласти угоду про примирення.

Представник потерпілого ОСОБА_6 надав суду аналогічні пояснення, повністю підтримав намір потерпілого укласти угоди про примирення.

Суд, у відповідності до ч.1 ст. 473 КПК України та ч.5 ст. 474 КПК України, роз`яснивши обвинуваченим їх права та наслідки укладання та затвердження угод про примирення, переконався у добровільності укладення угод і що угоди не є наслідком насильства, примусу, погроз, обіцянок, дії будь-яких інших обставин, ніж ті, які передбачені в угодах.

Обвинувачені ОСОБА_8 і ОСОБА_7 та представник потерпілого ОСОБА_6 заявили суду, що вони повністю розуміють наслідки укладення та затвердження угод, передбачені ч.1 ст. 473 КПК України та просили суд затвердити надані угоди про примирення. Прокурор ОСОБА_5 не заперечував проти затвердження угод.

В ході перевірки відповідності наданих суду угод про примирення вимогам КПК України судом встановлено, що їх умови не суперечать вимогам КПК України, відповідають інтересам суспільства та не порушують права, свободи чи інтереси сторін або інших осіб, узгоджені сторонами; вид та міра покарання відповідають нормам кримінального законодавства, а також ступеню тяжкості кримінального правопорушення та особам обвинуваченого. Кваліфікація дій обвинувачених відповідає вимогам закону про кримінальну відповідальність.

Цивільний позов у справі не заявлений. Процесуальних витрат у справі не має. Заходи забезпечення кримінального провадження у справі не застосовувались.

За таких обставин суд вважає необхідним надані угоди про примирення затвердити, а обвинувачених ОСОБА_7 та ОСОБА_8 визнати винними у вчиненні кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч.2 ст. 185 КК України за кваліфікуючими ознаками таємного викрадення чужого майна (крадіжка), вчиненого за попередньою змовою групою осіб, призначивши їм покарання, визначене угодою.

Керуючись ст. ст. 368, 370, 371, 373, 374, 473-475 КПК України, суд, -

ЗАСУДИВ:

Затвердити угоди про примирення, укладені між обвинуваченими ОСОБА_8 , ОСОБА_7 та ПСП «Росія» в особі законного представника потерпілого ОСОБА_6 , укладені 12 червня 2015 року.

ОСОБА_8 та ОСОБА_7 визнати винними у вчиненні злочину, передбаченого ст. 185 ч.2 КК України та призначити їм узгоджене сторонами угод про примирення покарання у вигляді 1 (одного) року обмеження волі.

На підставі ст. 75 КК України ОСОБА_7 та ОСОБА_8 звільнити від призначеного покарання з випробуванням строком на 1 (один) рік.

На підставі ст. 76 ч.1 п.п.2,3 КК України зобов`язати ОСОБА_7 та ОСОБА_8 повідомляти кримінально-виконавчу інспекцію про зміну місця проживання або роботи, не виїжджати за межі України на постійне місце проживання без дозволу кримінально-виконавчої інспекції.

Вирок суду на підставі угоди про примирення між потерпілим та обвинуваченим може бути оскарженийдо Апеляційного суду Миколаївської області через Первомайський міськрайонний суд Миколаївської області протягом 30 днів з дня його проголошення:
1) обвинуваченим, його захисником, законним представником виключно з підстав: призначення судом покарання, суворішого ніж узгоджене сторонами угоди; ухвалення вироку без його згоди на призначення покарання; невиконання судом вимог, встановлених ч.ч. 5, 7 ст. 474 КПК України, в тому числі нероз`яснення йому наслідків укладення угоди;
2) потерпілим, його представником, законним представником, виключно з підстав: призначення судом покарання, менш суворого, ніж узгоджене сторонами угоди; ухвалення вироку без його згоди на призначення покарання; нероз`яснення йому наслідків укладення угоди; невиконання судом вимог, встановлених ч.ч. 6,7 ст. 474 КПК України;
3) прокурором виключно з підстав затвердження судом угоди у кримінальному провадженні, в якому згідно з ч. 3 ст. 469 КПК України угода не може бути укладена.
Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку не було подано. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції. Якщо строк апеляційного оскарження буде поновлено, вважається, що вирок не набрав законної сили.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку суду.

СУДДЯ: