АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ПОЛТАВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 539/3983/13-к
Номер провадження 11-сс/786/20/14
Категорія: Ухвала Головуючий у 1-й інстанції ОСОБА_1
Доповідач ап. інст. ОСОБА_2
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 січня 2014 року м. Полтава

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ апеляційного суду Полтавської області у складі:
Головуючого ОСОБА_2
Суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4
при секретарі ОСОБА_5
за участю прокурора ОСОБА_6

розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Полтаві кримінальне провадження за апеляцією старшого прокурора Лубенської міжрайонної прокуратури ОСОБА_6 на ухвалу слідчого судді Лубенського міськрайонного суду Полтавської області від 25грудня 2013 року,-

ВСТАНОВИЛА:

Цією ухвалою слідчий суддя виправив описку у своїй ухвалі від 01.11.2013 року про скасування постанови слідчого Лубенської міжрайонної прокуратури про закриття кримінального провадження за ознаками злочину, передбаченого ч.3ст.185 КК України, внесеного до ЄРДР №0000080 від 26.12.2012 року за фактом викрадення у загиблих у результаті ДТП ОСОБА_7 та ОСОБА_8 грошових коштів та постановив, що матеріали цього провадження для організації і контролю проведення належного досудового розслідування слід направити не до місцевої прокуратури, а до прокуратури Полтавської області.

На увалу слідчого судді старший прокурор Лубенської міжрайонної прокуратури ОСОБА_6 подав апеляційну скаргу у якій указуючи на те, що процесуальний прокурор у даному проваджені є прокурор Лубенської міжрайонної прокуратури, визначений у порядку передбаченому КПК, який не може бути замінений ухвалою про виправлення описки, ставить питання про скасування ухвали слідчого судді як незаконної, такої, що виходить за межі повноважень суду.

Заслухавши доповідь судді, прокурора ОСОБА_6 про законність судового рішення, заперечення проти апеляції зацікавленої особи ОСОБА_8 , дослідивши матеріали кримінального провадження та обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга не підлягає до задоволення, виходячи з наступного.

Вбачається, що Ухвалою слідчого судді Лубенського міськрайонного суду від 1 листопада 2013 року було задоволено скаргу ОСОБА_9 та ОСОБА_8 і постанова слідчого Лубенської міжрайонної прокуратури ОСОБА_6 від 27.09.2013 року про закриття кримінального провадження в окремій частині, внесеного до ЄРДР №0000080 була скасована, а матеріали провадження направлені Лубенському міжрайонному прокурору для організації і контролю проведення належного досудового розслідування.

25.12.2013 року, за заявою ОСОБА_8 , слідчий суддя Лубенського міськрайонного суду виніс додаткову ухвалу, якою, всупереч тверджень апелянта, не змінюючи змісту судового рішення, підстав для скасування постанови слідчого, виправив неточності резолютивної частини, вказавши, що матеріали кримінального провадження №0000080 для організації і контролю проведення належного досудового розслідування мають бути спрямовані прокурору Полтавської області.

Як видно із матеріалів справи, пояснень зацікавленої особи ОСОБА_8 , підставою для винесення оскаржуваного наразі рішення явилось те, що Лубенським прокурором, під приводом того, що у місцевій прокуратурі була ліквідована посада слідчого, в порушення вимог ст.216 КПК України про підслідність, не дивлячись на дворічну тяганину і те, що у кримінальному провадженні №0000080 про мародерство у коло підозрюваних осіб входять в першу чергу працівники міліції, воно було спрямовано для об`єктивного розслідування, саме до органу внутрішніх справ.

Рішення слідчого судді є вірним.

Відповідно до ч.1 ст. 37 КПК України прокурор, який здійснюватиме повноваження прокурора у конкретному кримінальному провадженні, визначається керівником відповідного органу прокуратури після початку досудового розслідування. У разі необхідності керівник органу прокуратури може визначити групу прокурорів, які здійснюватимуть повноваження прокурорів у конкретному кримінальному провадженні, а також старшого прокурора такої групи, який керуватиме діями інших прокурорів.

Згідно п.9 ч.1 ст. 3 КПК України керівник органу прокуратури - Генеральний прокурор України, прокурор Автономної Республіки Крим, області, міст Києва та Севастополя, міжрайонний прокурор, прокурор міста, району, прирівняні до них прокурори, та їх заступники, які діють у межах своїх повноважень.

Таким чином, прокурор області, як керівник органу прокуратури, вправі визначати підлеглого йому прокурора, який здійснюватиме повноваження прокурора у конкретному кримінальному провадженні в межах відповідної області.

Подаючи заяву про виправлення описки, скаржник ОСОБА_8 , вірно посилалась на положення п.1 ст. 6 Закону України «Про прокуратуру», за яким органи прокуратури України становлять єдину централізовану систему, яку очолює Генеральний прокурор України, з підпорядкуванням нижчестоящих прокурорів вищестоящим.

Статтею 13 вищезгаданого Закону визначено, що систему органів прокуратури становлять: Генеральна прокуратура України, прокуратури Автономної Республіки Крим, областей, міст Києва і Севастополя (на правах обласних), міські, районні, міжрайонні, районні в містах.

Крім того встановлено, що розпорядженнями прокурора Полтавської області від 17.10.2013 року та 21.10.2013 року визначено, що слідчі прокуратури області здійснюють досудове слідство щодо кримінальних правопорушень, які відповідно до положень ст.216 КПК України підслідні органам прокуратури.

Приймаючи рішення про виправлення описки в ухвалі від 25.12.2013 року слідчий суддя правильно врахував вищезгадані норми закону.

Твердження апелянта що шляхом виправлення описки слідчий суддя нібито змінив підслідність кримінального провадження, направивши його прокурору області, не заслуговує на увагу, оскільки указане провадження саме і направлено вищестоящому керівнику прокуратури як для визначення підслідності, через скорочення на районному рівні слідчих прокуратури, визначення процесуальних керівників, вжиття заходів до присікання кричущої тяганини, повного, всебічного і неупередженого розслідування справи.

Крім того колегія суддів вважає за необхідне констатувати, що не дивлячись на те, що ініціатор внесення апеляції - бувший слідчий прокуратури ОСОБА_6 за день до судового розгляду справи постановою заступника Лубенського міжрайонного прокурора від 24 грудня 2013 року був включений до групи прокурорів у кримінальному провадженні №0000080, на даній стадії процесу він не може виступати як належний прокурор, оскільки предметом оскарження було його процесуальне рішення як слідчого, і у цьому статусі він наразі продовжує перебувати по даній справі, а тому не є суб`єктом апеляційного оскарження.

З урахуванням викладеного, керуючись ст. 407, 422 КПК України, колегія суддів, -

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу старшого прокурора Лубенської міжрайонної прокуратури ОСОБА_6 - залишити без задоволення.

Ухвалу слідчого суді Лубенського міськрайонного суду м. Полтави від 25 грудня 2013 року без змін.

С У Д Д І :

ОСОБА_3 ОСОБА_2 ОСОБА_4