В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

29 липня 2015 року Дзержинський райсуд м. Харкова у складі : головуючого судді ОСОБА_1

при секретарях ОСОБА_2 , ОСОБА_3

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду в м. Харкова кримінальне провадження № 0004384 щодо :

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , народженого в м. Харків, громадянина України, українця, з середньо спеціальною освітою, не одруженого, раніше не судимого, військовозобов`язаного, працюючого токарем ОАТ « Турбоатом », який зареєстрований та мешкає за адресою : АДРЕСА_1 ;

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , народженого в м. Харків, громадянина України, українця, з середньою освітою, не одруженого, раніше не судимого, військовозобов`язаного, не працюючого, який зареєстрований та мешкає за адресою : АДРЕСА_2 ;

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , народженого в м. Нижній Тагіл, Свердловської області, РФ, громадянина РФ, росіянина, з неповною середньою освітою, не одруженого, раніше не судимого, не військовозобов`язаного, не працюючого, який зареєстрований та мешкає за адресою : АДРЕСА_3 ;

обвинувачених у вчиненні злочину, передбаченого ст. 289 ч. 2 КК України, -

за участю :

прокурора ОСОБА_7

захисників ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10

підсудних ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6

законного представника ОСОБА_11

перекладачів ОСОБА_12 , ОСОБА_13

В С Т А Н О В И В :

25 серпня 2014 року, близько 04 години підсудний ОСОБА_4 сумісно з підсудним ОСОБА_5 та неповнолітнім підсудним ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , знаходячись біля будинку № 7, розташованого по пр.-ту Леніна в Дзержинському районі м. Харкова, помітили припаркований біля вказаного будинку автомобіль марки « ВАЗ 2101 » державний реєстраційний номер НОМЕР_1 , зареєстрований на ім.»я ОСОБА_14 ,, яким на підставі довіреності на право керування та розпорядження, фактично володів та керував ОСОБА_15 .

Після чого, у підсудних ОСОБА_4 , ОСОБА_5 та ОСОБА_6 виник умисел направлений на незаконне заволодіння вказаним транспортним засобом з метою тимчасового користування автомобілем.

Реалізуючи свій злочинний намір, підсудні ОСОБА_4 , ОСОБА_5 та ОСОБА_6 , діючи за попередньою змовою групою осіб, розподілили між собою злочинні ролі у вчиненні протиправного діяння, наступним чином : підсудні ОСОБА_4 та ОСОБА_5 розташувалися в безпосередньої близькості від місця вчинення злочину, стежачи за навколишньою обстановкою, з метою забезпечення безперешкодного проникнення у вказаний автомобіль підсудного ОСОБА_6 з наступним заволодінням та попередження його про можливу небезпеку, в разі її виникнення. Після чого, підсудний ОСОБА_6 , згідно розробленого плану та розподілу ролей, відкрив двері вказаного автомобіля з боку водія, проник в салон, де демонтував панель керування, з`єднавши дроти замка запалювання, здійснив запуск двигуна автомобіля. Реалізуючи до кінця сумісний злочинний умисел, направлений на незаконне заволодіння транспортним засобом, вчинене за попередньою змовою групою осіб, підсудний ОСОБА_6 керуючи вказаним автомобілем, сумісно з підсудними ОСОБА_4 та ОСОБА_5 , які після запуску двигуна, розташувалися в салоні автомобіля, з місця вчинення злочину зникли. В результаті злочинних дій підсудних ОСОБА_4 , ОСОБА_5 та ОСОБА_6 , внаслідок пошкодження замка запалювання автомобіля, потерпілому ОСОБА_15 була заподіяна матеріальна шкода в розмірі 57 гривень 12 копійок.

У судовому засіданні підсудні ОСОБА_4 , ОСОБА_5 та ОСОБА_6 свою вину у скоєнні злочину, передбаченого ст. 289 ч. 2 КК України визнали повністю.

Підсудний ОСОБА_4 в судовому засіданні показав про те, що 25.08.2014 року він разом з ОСОБА_5 та ОСОБА_6 близько 4 години знаходячись по пр.-ту Леніна в м. Харків, побачили припаркований автомобіль марки « ВАЗ 2101 ». ОСОБА_6 запропонував їм покататися на вказаному автомобілі, після чого проник в салон та завів двигун. Він та ОСОБА_5 сіли в салон автомобіля під керуванням ОСОБА_6 та поїхали кататися. Через деякий час двигун автомобіля перестав працювати, у зв`язку з чим, він та ОСОБА_5 почали товкати автомобіль на узбіччя дороги де мали намір його залишити, ОСОБА_6 знаходячись в салоні керував автомобілем. Під час вказаних дій вони були затримані співробітниками міліції, якім пояснили, що автомобілем вони незаконно заволоділи. Корисливої мети у них не було, автомобілем заволоділи з метою тимчасового його використання, розуміючи що вчиняють злочин. Попередньої змови у них не було, ОСОБА_6 запропонував використати тимчасово автомобіль, вони й погодилися. Заподіяну потерпілому шкоду відшкодували в повному обсязі, у вчиненні вказаного кримінального правопорушення щиросердечно кається.

Підсудний ОСОБА_5 в судовому засіданні в части вчинення ним вищевказаного злочину, дав показання, аналогічні показанням підсудного ОСОБА_4 , наголошуючи на тому, що ініціатором заволодіння автомобілем був ОСОБА_6 Співробітникам міліції вони пояснили, що автомобілем вони заволоділи. Попередньої змови у них не було, ОСОБА_6 запропонував використати тимчасово автомобіль, вони й погодилися. Заподіяну потерпілому шкоду відшкодували в повному обсязі, у вчиненні вказаного кримінального правопорушення щиросердечно кається.

Підсудний ОСОБА_6 в судовому засіданні в частині вчинення ним вищевказаного злочину, дав показання, аналогічні показанням підсудних ОСОБА_4 та ОСОБА_5 , наголошуючи на тому, що ініціатором заволодіння транспортних засобом був він. Саме він проник до салону автомобіля, шляхом пошкодження замка запалювання завів двигун автомобіля, після того, як в автомобіль сіли ОСОБА_4 та ОСОБА_5 , він керуючи автомобілем почав рух. Корисливої мети у них не було, автомобілем заволоділи з метою тимчасового використання. Співробітникам міліції вони пояснили, що автомобілем вони заволоділи. Про те, що він є неповнолітнім, він співробітникам міліції не говорив. Попередньої змови у них не було, він запропонував використати тимчасово автомобіль, вони й погодилися. Заподіяну потерпілому шкоду відшкодували в повному обсязі, у вчиненні вказаного кримінального правопорушення щиросердечно кається.

Незважаючи на те, що підсудні ОСОБА_4 , ОСОБА_5 та ОСОБА_6 заперечують наявність в їх діях попередньої змови групою осіб, їх винуватість у вчиненні інкримінованого їх злочину, в повному обсязі доведена доказами і ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному з`ясуванні всіх обставин справи в їх сукупності.
В судовому засіданні свідок ОСОБА_16 , який працює оперуповноваженим ОПС ОУР ХГУ ГУМВС України в Х/О, показав, що 25.08.2014 року біля 04 години ранку, він разом з ОСОБА_17 при виконання своїх службових обов`язків, на вул.. О. Яроша виявили факт незаконного заволодіння підсудними ОСОБА_4 , ОСОБА_5 та ОСОБА_6 автомобілем марки « ВАЗ 2101 ». ОСОБА_6 знаходився за кермом автомобіля, ОСОБА_5 та ОСОБА_4 товкали автомобіль по дорозі, так як двигун автомобіля не працював. Оглянувши салон автомобіля вони виявили, що замок запалювання пошкоджено. ОСОБА_4 , ОСОБА_5 та ОСОБА_6 підтвердили факт скоєння ними незаконного заволодіння вказаним транспортним засобом. При цьому ОСОБА_5 наголошував на тому, що причиною заволодіння автомобілем є відсутність коштів на проїзд громадським транспортом, тому вони вирішили таким шляхом доїхати додому. Після чого ними була викликана оперативно слідча група, яка оглянула автомобіль та виконала інші слідчі дії.

В судовому засіданні свідок ОСОБА_17 , в частині вчинення підсудними ОСОБА_4 , ОСОБА_5 та ОСОБА_6 незаконного заволодіння, при вищевказаних обставинах, транспортним засобом, дав показання, аналогічні показанням свідка ОСОБА_16 , наголошуючи на тому, що всі підсудні добровільно визнавали факт вчинення ними заволодіння автомобілем з метою доїхати на ньому додому, так як грошей на проїзд громадським транспортом у них не було.

Також вина підсудних ОСОБА_4 , ОСОБА_5 та ОСОБА_6 у вчиненні вказаного злочину підтверджується наступними, дослідженими в судовому засіданні, доказами :

- протоколом огляду місця події від 25.08.2014 року відповідно до якого була оглянута дільниця проїзної частини, розташована біля будинку № 55 по вул.. О. Яроша в м. Харкові. На вказаної дільниці був виявлений та оглянутий автомобіль марки « ВАЗ 2101 »державний реєстраційний номер НОМЕР_1 , яким заволоділи підсудні ОСОБА_4 , ОСОБА_5 та ОСОБА_6 при вищевказаних обставинах. При огляді, в салоні автомобіля було виявлено відсутність замка запалювання, замість якого в наявності декілька електричних дротів. В ході огляду в салоні автомобіля виявлені та вилучені на стрічку ЛТ сліди пальців рук, а також зроблені та вилучені змиви з рульового керма. ( т. 1 л.д.л.д. 108-113 );
- протоколом огляду речі від 25.08.2014 року, відповідно до якого був оглянутий автомобіль марки « ВАЗ 2101 »державний реєстраційний номер НОМЕР_1 , яким заволоділи підсудні ОСОБА_4 , ОСОБА_5 та ОСОБА_6 при вищевказаних обставинах. При огляді, в салоні автомобіля було виявлено відсутність замка запалювання, замість якого в наявності декілька електричних дротів. ( т. 1 а.с.а.с. 194-195 );

- постановою про визнання та долучення до матеріалів кримінального провадження речових доказів від 25.08.2014 року, відповідно до якого, вилучений та оглянутий вищевказаний автомобіль марки « ВАЗ 2101 »державний реєстраційний номер НОМЕР_1 , був визнаний речовим доказам, долучений до матеріалів кримінального провадження та переданий на відповідальне зберігання за належністю потерпілому ОСОБА_15 ( т. 1 а.с.а.с. 114-115, 196 );

- висновком судово-автотоварознавчої експертизи № 9910 від 23.09.2014 року, відповідно до якого, вартість заміни, на момент вчинення злочину, тобто на 25.08.2014 року, пошкодженого підсудним ОСОБА_6 замка запалювання автомобіля марки « ВАЗ 2101 »державний реєстраційний номер НОМЕР_1 , становить 57 гривень 12 копійок. ( т. 1 а.с.а.с. 103-106 );

- висновками судово імунологічних експертиз відповідно № 3398-И/14 та № 3401-И/14 від 08.09.2014 року, відповідно до яких кров підсудного ОСОБА_6 відноситься до групи О з ізогемагглютинінами анті А і анті-В, при дослідженні зразка слини ОСОБА_6 виявлено, що він виділяє властивий йому груповий антиген Н. На фрагменті марлевого бинта зі змивом з рульового керма автомобіля марки « ВАЗ 2101 »державний реєстраційний номер НОМЕР_1 , вилученого при огляді місця події 25.08.2014 року, виявлені сліди поту, в яких реакцією кількісної абсорбації виявлений лише антиген Н. Таким чином, неможливо виключити виникнення слідів поту у вказаному об`єкті від чоловіка, який виділяє груповий антиген Н, яким може бути і підсудний ОСОБА_6 .. Від підсудних ОСОБА_4 та ОСОБА_5 цей піт виникнути не міг. ( т. 1 а.с.а.с. 167-169, 171 ).

Суд не бере до уваги ствердження сторони захисту адвокатів підсудних ОСОБА_4 , ОСОБА_5 та ОСОБА_6 , в частині того, що на їх думку є недопустимими докази надані стороною обвинувачення, а саме : протокол огляду місця події, висновки судово імунологічних експертиз, якими обґрунтовується обвинувачення підсудних, так як вони отримані незаконним шляхом, у зв`язку з порушенням права підсудного ОСОБА_6 на захист - а саме відсутності його захисника при проведення вказаних процесуальних дій з наступних підстав.

Так відповідно до приписів ст.. 94 КПК України суд за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження, керуючись законом, оцінює кожний доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів з точки зору достатності та взаємозв`язку для прийняття відповідного рішення.

В судовому засіданні встановлено те, що докази, які просить визнати недопустимими сторона захисту, отримані у порядку, встановленому відповідними нормами КПК України. При отриманні вказаних доказів, стороною обвинувачення, істотних порушень прав та свобод людини, відповідно до вимог ст.. 87 КПК України, допущено не було, в тому числі, в частині права підсудного ОСОБА_6 на захист.

Тому вказані докази, відповідно до ст.. 89 КПК України, визнаються допустимими. Суд також не бере до уваги ствердження підсудних ОСОБА_4 , ОСОБА_5 та ОСОБА_6 з приводу того, що перед скоєнням вищевказаного злочину у них не було попередньої змови направленої на незаконне заволодіння транспортним засобом групою осіб, та розцінює їх критично, як спосіб захисту від пред`явленого обвинувачення, з наступних підстав.

В судовому засіданні підсудні ОСОБА_4 , ОСОБА_5 в своїх показаннях наголошували на тому, що саме ОСОБА_6 запропонував їм покататися на автомобілі, після чого проник в салон та завів двигун, вони ж цей час знаходилися на деякій відстані від автомобіля, сівши в нього лише після заведення ОСОБА_6 двигуна автомобіля.

Вказані обставини в судовому засіданні підтвердив в своїх показаннях підсудний ОСОБА_6 .

Крім того, в судовому засіданні свідки ОСОБА_16 та ОСОБА_17 посилалися на те, що після виявлення ними факту скоєння підсудними угону транспортного засобу, останні, зокрема підсудний ОСОБА_5 , підтвердили факт скоєння незаконного заволодіння транспортним засобом, з метою поїздки на ньому до їх місця мешкання, у зв`язку з відсутністю коштів на проїзд в громадському транспорті. Також свідки наголошували на тому, що вказані пояснення підсудні ОСОБА_4 , ОСОБА_5 та ОСОБА_6 надавали добровільно, без будь якого примусу з їх сторони. Під час виявлення вказаного автомобіля, за кермом знаходився ОСОБА_6 , інші підсудні були розташовані позаду автомобіля та його товкали.

Показання свідків ОСОБА_16 та ОСОБА_17 є послідовними, узгодженими між собою та іншими дослідженими в судовому засіданні даказами, тому у суду немає сумніві в їх об`єктивністі та правдивості, у зв`язку з чим суд їм довіряє.

Також в даній частині показання свідків ОСОБА_16 та ОСОБА_17 в повному обсязі в судовому засіданні були підтверджені підсудними ОСОБА_4 , ОСОБА_5 та ОСОБА_6 .

Вказані обставини свідчать про те, що дії підсудних ОСОБА_4 , ОСОБА_5 та ОСОБА_6 були попередньо узгодженими, носили цілеспрямований характер, мали єдиний злочинний мотив заволодіння транспортним засобом, з метою тимчасового використання транспортного засобу для власних потреб, саме як групи осіб.

При таких обставина, суд вважає про те, що в даній злочинній ситуації вчинення незаконного заволодіння транспортним засобом, підсудні ОСОБА_4 , ОСОБА_5 та ОСОБА_6 діяли саме за попередньою змовою групою осіб, з розподілення злочинних ролей у вчиненні протиправного діяння.

Таким чином, ступінь вини підсудних ОСОБА_4 , ОСОБА_5 та ОСОБА_6 , у вчиненні вищевказаного протиправного діяння, в повній мірі встановлена аналізом вище приведених доказів, в об`єктивністі яких у суду немає підстав для сумнівів.
Аналізуючи вищевикладені докази суд вважає про те, що дії підсудних ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 за ст. 289 ч. 2 КК України кваліфіковані вірно, так як вони своїми умисними діями вчинили незаконне заволодіння транспортним засобом, вчинене за попередньою змовою групою осіб.

При визначенні підсудним ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 виду та розміру покарання суд враховує суспільну небезпечність та тяжкість вчиненого злочину, данні про особи підсудних :

- у відношенні ОСОБА_4 , те, що він раніше засудженим не був, працює, за місцем праці характеризується з позитивної сторони, на диспансерному обліку в ОНД та МПНД не перебуває, відповідно до висновку судово наркологічної експертизи № 730 від 11.09.2014 року застосування примусового лікування не потребує, а також пом`якшуючі покарання підсудного обставини : щире каяття, добровільне відшкодування завданого збитку;

- у відношенні ОСОБА_5 , те, що він раніше засудженим не був, не працює, за останнім місцем навчання, місцем служби в збройних силах України та місцем праці характеризується з позитивної сторони, на диспансерному обліку в ОНД та МПНД не перебуває, відповідно до висновку судово наркологічної експертизи № 726 від 11.09.2014 року застосування примусового лікування не потребує, а також пом`якшуючі покарання підсудного обставини : щире каяття, добровільне відшкодування завданого збитку;

- у відношенні ОСОБА_6 , те, що він на момент вчинення злочину був неповнолітнім, раніше засудженим не був, не працює, за останнім місцем навчання, місцем мешкання та адміністрацією Харківського СІЗО характеризується з позитивної сторони, на диспансерному обліку в ОНД та МПНД не перебуває, відповідно до висновку судово наркологічної експертизи № 727 від 11.09.2014 року застосування примусового лікування не потребує, відповідно до висновку судово психіатричної експертизи № 835 від 15.09.2014 року у вчиненні інкримінованого йому злочину визнаний осудним, а також пом`якшуючі покарання підсудного обставини : щире каяття, добровільне відшкодування завданого збитку, вчинення злочину неповнолітнім.

Крім того, судом також враховується та обставина, що в результаті протиправних дій підсудних ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 наслідків, які могли бути віднесені до категорії тяжких не настали, а також те, що потерпілий ОСОБА_15 матеріальних та моральних претензій до підсудних не має, в своїх заявах, просить суд, при наявності можливості, призначити їм міру покарання не пов`язану з позбавленням волі ( т. 1 а.с.а.с. 47, 192 ).
При вивченні даних про особи підсудних ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 обставин, які відповідно до ст.. 67 КК України обтяжують їх покарання, встановлено не було.

При таких обставинах, з урахуванням даних про особи підсудних ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , суд вважає про те, що виправлення та перевиховання всіх підсудних можливо лише в умовах ізоляції їх від суспільства, з призначенням їм міри покарання у вигляді позбавлення волі на відповідний строк.

Між тим, в судовому засіданні встановлено те, що підсудні ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 у вчиненні інкримінованого їм кримінального правопорушення щиро розкаялися, добровільне відшкодували завданий збиток, у зв`язку з чим потерпілій ОСОБА_15 до підсудних матеріальних та моральних претензій не має. Також, підсудним ОСОБА_6 вказаний злочин був вчинений в неповнолітньому віці.

Судом вказані обставини визнані такими, що пом`якшують покарання підсудних ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 .

Крім того, при вивченні даних про особи підсудних ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 встановлено, що вони раніше судимі не були, ОСОБА_4 на момент вчинення злочину працював, за місцем праці, навчання, проходження військової служби та мешкання відповідно підсудні ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 характеризується з позитивної сторони.

Вказані обставини пом`якшують покарання та суттєво знижують ступінь тяжкості вчиненого підсудними ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 злочину, а тому з урахуванням даних про особи підсудних ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 та обставин вчиненого ними злочину, суд вважає за необхідне при призначенні основного покарання підсудним ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ст.. 289 ч. 2 КК України, прийнявши до уваги вказані обставини, на підставі ч. 1 ст. 69 КК України, призначити їм основне покарання, нижче від найнижчої межі, встановленої в санкції ч. 2 ст. 289 КК України.

Суд вважає можливим у відношенні підсудних ОСОБА_4 та ОСОБА_5 не застосовувати додаткове покарання у вигляді конфіскації їх майна, виходячи з обставин кримінального провадження, даних про їх особи, їх матеріальний стан, відношення до вчиненого злочину.
Суд вважає необхідним у відношенні підсудного ОСОБА_6 не застосовувати додаткове покарання у вигляді конфіскації його майна, так як злочин, передбачений ч. 2 ст. 289 КК України, ним вчинений в неповнолітньому віці, тому в силу ч. 2 ст. 98 КК України до неповнолітніх не може бути застосоване додаткове покарання у вигляді конфіскації їх майна.
Потерпілим ОСОБА_15 на час судового розгляду кримінального провадження, цивільний позов не заявлений, у зв`язку з добровільним відшкодуванням підсуднимиОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 заподіяної матеріальної та моральної шкоди. ( т. 1 л.д. 47; т. 2 а.с. 111 ).
При проведенні судових експертиз, експертами державних спеціалізованих установ - НДЕКЦ при ГУМВС України в Х/О та Харківським НДІСЕ ім.. Засл. проф.. М.С.Бокариуса були витрачені наступні кошти, які цільовим призначенням були виділені цим установам з Державного бюджету України, а саме : при проведенні судово дактилоскопічної 586,8 гривень, при проведенні судово-автотоварознавчої експертизи - 492 гривни, а разом 1078,8 гривень, які судом відносяться, у відповідності зі ст. 122 КПК України, до процесуальних витрат. ( т. 1 а.с.а.с. 102, 206 ).

Суд вважає, що дані документально підтверджені процесуальні витрати на залучення експертів, відповідно до вимог ст.. 124 КПК України, підлягають стягненню з підсудного ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 на користь держави, в рівних частках - по 359 гривен 60 копійок с кожного.
Речові докази : автомобіль марки « ВАЗ 2101 » державний реєстраційний номер НОМЕР_1 - повернутий потерпілому ОСОБА_15 за належністю ( т. 1 а.с.а.с. 114-115 ); п`ять відрізків липкої стрічки зі слідами пальців рук, які були вилучені при огляді місця події 25.08.2014 року зберігати в матеріалах кримінального провадження ( т. 1 а.с. 197 ).

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 373, 374 КПК України суд, -

З А С У Д И В :

ОСОБА_4 визнати винним у вчиненні злочину, передбаченого ст. 289 ч. 2 КК України та призначити йому покарання, на підставі цього закону, з застосуванням ч. 1 ст. 69 КК України у виді 3 років позбавлення волі без конфіскації його індивідуального майна, з відбуттям покарання в кримінально виконавчій установі закритого типу.

Строк відбуття покарання засудженому ОСОБА_4 рахувати з 25 серпня 2014 року.

ОСОБА_5 визнати винним у вчиненні злочину, передбаченого ст. 289 ч. 2 КК України та призначити йому покарання, на підставі цього закону, з застосуванням ч. 1 ст. 69 КК України у виді 3 років позбавлення волі без конфіскації його індивідуального майна, з відбуттям покарання в кримінально виконавчій установі закритого типу.

Строк відбуття покарання засудженому ОСОБА_5 рахувати з 25 серпня 2014 року.

ОСОБА_6 визнати винним у вчиненні злочину, передбаченого ст. 289 ч. 2 КК України та призначити йому покарання, на підставі цього закону, з застосуванням ч. 1 ст. 69 КК України у виді 2 років позбавлення волі без конфіскації його індивідуального майна, з відбуттям покарання в кримінально виконавчій установі закритого типу.

Строк відбуття покарання засудженому ОСОБА_6 рахувати з 25 серпня 2014 року.

До набрання вироком законної сили запобіжний захід, обраний щодо засуджених ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 залишити без змін - тримання під вартою в Харківському слідчому ізоляторі № 27 УДПтСУ в Харківської області.

Стягнути з ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 на користь держави процесуальні витрати на залучення експертів в розмірі по 359 гривен 60 копійок с кожного.
Речові докази : автомобіль марки « ВАЗ 2101 » державний реєстраційний номер НОМЕР_1 - залишити потерпілому ОСОБА_15 за належністю; п`ять відрізків липкої стрічки зі слідами пальців рук, які були вилучені при огляді місця події 25.08.2014 року зберігати в матеріалах кримінального провадження.

Відповідно до ст. 532 КПК України вирок суду першої інстанції набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого цим Кодексом, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Вирок відповідно до ст.ст. 393, 395 КПК України може бути оскаржений до Апеляційного суду Харківської області, через Дзержинський райсуд м. Харкова, протягом 30 діб з моменту проголошення.

Згідно зі ст. 376 КПК України копія вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченому та прокурору. Учасники судового провадження мають право отримати в Дзержинському райсуді м. Харкова копію цього вироку, подавши відповідну заяву.

Вирок надруковано в нарадчої кімнаті в одному примірнику.

Суддя ОСОБА_1