Справа №11-4 2007 р. Головуючий
Категорія ст. 191 ч.5 КК України Доповідач
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

„ 4 „ квітня 2007 року Колегія
суддів судової палати з кримінальних справ апеляційного суду Київської області
в складі:

головуючого - судді Миколюка
О.В. суддів - Ященко
І.Ю., Давидової Н.І. з участю прокурора -
Чупринської Є.М. адвоката -
ОСОБА_4 потерпілого -
ОСОБА_2. представника потерпілого -
ОСОБА_3засудженого -
ОСОБА_1

розглянула
у відкритому судовому засіданні в м. Києві кримінальну справу за апеляціями
помічника прокурора м. Біла Церква та потерпілого ОСОБА_2. на вирок
Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 12 жовтня 2005 року, яким

ОСОБА_1,ІНФОРМАЦІЯ_1
р.н., уродженець і жительАДРЕСА_1, українець, гр. України, освіта незакінчена
вища, приватний підприємець, раніше не судимий,-

засужений за ч.1
ст. 191 КК
України до штрафу на користь держави в сумі 850 грн.

Стягнуто з ОСОБА_1на користь ОСОБА_2. 5000
грн. у відшкодування моральної шкоди.

В порядку ст. 23-2 КПК
України постановлена окрема ухвала на адресу Білоцерківського МВВС.

За вироком суду ОСОБА_1 визнаний винним і засуджений за те, що 20 червня 2003 року, не будучи
офіційно прийнятим на роботу до ПП ОСОБА_2., отримав для реалізації на складі
останнього жувальну гумку на суму 278
грн. по накладній №3087
на ВАТ „Агрохімцентр", яку привласнив, чим завдав потерпілому ОСОБА_2.
матеріальну шкоду на суму 278
грн.

В апеляції помічник прокурора м. Біла Церква просить
вирок суду скасувати у зв"язку з невідповідністю висновків суду фактичним
обставинам справи, постановити вирок апеляційного суду призначивши ОСОБА_1у
покарання за ч.5 ст. 191
КК України у вигляді 7
років позбавлення волі з позбавленням права займатися діяльністю,
пов"язаною з обігом товарно-матріальних цінностей на 3 роки, з
конфіскацією майна. При цьому апелянт посилається на те, що під час досудового
та судового слідства було встановлено, що ОСОБА_1 за період часу з 4.06. по 26.06.2003 року отримував
зі складу ПП ОСОБА_2жувальну гумку для реалізації та частину отриманих від
реалізації коштів в сумі 23
768 грн. привласнив, що на думку апелянта доводиться показами потерпілого,
свідків ОСОБА_5, ОСОБА_6, актами ревізії яка проводилася по оригіналам
накладних, журналом реєстрації накладних та їх проплат, журналом реєстрації накладних виданих зі складу,

2

висновком експерта №187 про те, що
підписи в ксерокопіях накладних про отримання товару вірогідно виконані
ОСОБА_1.

В апеляції потерпілий ОСОБА_2 просить вирок суду скасувати, а справу
направити на новий судовий розгляд посилаючись на невідповідність висновків
суду фактичним обставинам справи, суперечність висновків суду, невзяття судом
до уваги доказів, які могли істотно вплинути на його висновки. При цьому,
апелянт вказує на те, що судом допитано свідків і досліджено матеріали, але цим
доказам не дана оцінка, а саме свідок ОСОБА_5підтвердив наявність оригіналів
накладних, отримання їх та передачу ревізору для проведення ревізії; ревізія
проводилася по оригіналам накладних з відому ОСОБА_1; свідок ОСОБА_12 показав,
що разом з ОСОБА_1 до прибуття ОСОБА_2з відпустки виявили по накладним
недостачу більше ніж на 15000
грн; свідок ОСОБА_6 вказала на накладні перераховані в обвинувальному
висновку і суму на яку був виданий товар ОСОБА_1; свідок ОСОБА_7 вказала накладні,
що перераховані в обвинувальному висновку і суму на яку виписаний бухгалтерією
товар; судом не надано оцінки тому, що ОСОБА_1 отримав за товар готівкою 10 677, 90 грн, але не здав
їх до каси; правовідносини, які склалися між ПП ОСОБА_2 та ОСОБА_1 підтверджують,
що між ними відбулися трудові відносини з травня 2003 року, оскільки згідно з документами, які є у справі
станом на 9.06.2003р. ОСОБА_1
здано до каси за реалізований товар 25
680 грн. 58 коп.
Також апелянт посилається на те, що на його думку призначене ОСОБА_1 покарання
не відповідає тяжкості злочину.

Заслухавши доповідь судді, міркування прокурора, який підтримав апеляцію
державного обвинувача, пояснення потерпілого та його представника, які
підтримали апеляцію потерпілого, пояснення засудженого та його захисника, які
заперечували проти задоволення апеляцій прокурора та потерпілого, перевіривши
матеріали справи та обговоривши доводи апеляцій, колегія суддів вважає, що
апеляція прокурора підлягає частковому задоволенню, апеляція потерпілого підлягає
задоволенню, а вирок суду підлягає скасуванню з направленням справи на новий
судовий розгляд з наступних підстав.

Доводи апеляцій прокурора та потерпілого про невідповідність висновків суду
фактичним обставинам справи є обгрунтованими.

Відповідно до вимог ст.ст. 367
КПК України підставою для скасування судового рішення, крім інших, є
невідповідність висновків суду, викладених у вироку, фактичним обставинам
справи.

Згідно з п.2,3 ст. 369
КПК України вирок вважається таким, що не відповідає фактичним обставинам
справи коли суд не взяв до уваги докази, які могли істотно вплинути на йоі о
висновки і коли при наявності суперечливих доказів, які мають істотне значення
для висновків суду, у вироку не зазначено, чому суд взяв до уваги одні докази і
відкинув інші

Вказаних вимог
закону судом виконано не було.

Висновок суду щодо непідтвердження винності ОСОБА_1у
вчиненні інкримінованих йому дій грунтується на показаннях засудженого та на
відсутності оригіналів накладних. При цьому суд дійшов висновку лише про
доведеність факту отримання ОСОБА_1
жувальної гумки по накладній №3084
від 20.06.2006р.

3

Однак, приймаючи рішення про доведеність привласнення ОСОБА_1 лише грошей в
сумі 278 грн. суд
не дав належної оцінки сукупності інших зібраних по справі доказів.

Так, судом не дано оцінки показанням свідківОСОБА_8., ОСОБА_9.,
ОСОБА_10, ОСОБА_11 та інш., бухгалтерським документам ( т.1 а.с. 174-175, 192, 200) згідно
яких в період інкримінованих засудженому дій, він поставляв свідкам жувальну
гумку отримавши кошти, які, як вбачається з книги реєстрації накладних і проплат, (а.с. 94-107) до каси ПП
ОСОБА_2не надійшли.

Також судом не дано належної оцінки показанням свідків ОСОБА_5., яка
підтвердила, що ОСОБА_1 у вказаний період отримував жувальну гумку, ОСОБА_5.,
який підтвердив наявність оригіналів накладних на період ревізії; показанням
потерпілого ОСОБА_2та свідка ОСОБА_12, які показали, що у засудженого, який
працював в ПП ОСОБА_2була виявлена недостача на суму біля 30 000 грн., яку він
визнавав і обіцяв погасити.

Крім того, суд не усунув суперечності між показаннями засудженого на
досудовому слідстві та в судовому засіданні, не дав оцінки зміні показань
засудженого.

Так, з показань засудженого на досудовому слідстві під час проведення очної
ставки між ним таОСОБА_7 (
т.2 а.с.29-30) вбачається, що він підтримав показання ОСОБА_7 , що отримував
жувальні гумки саме по тих накладних, які вказані в обвинувальному висновку.

Також не дав суд оцінки показанням засудженого, які він давав під час
проведення очної ставки між ним та потерпілимОСОБА_2.( т.2 а.с.31-34) і в яких
визнавав наявність у нього перед ПП ОСОБА_2боргу.

Враховуючи те, що суд не дав належної оцінки всім
зібраним по справі доказам і при наявності суперечливих доказів, які мають
істотне значення для висновків суду, у вироку не зазначив чому взяв до уваги
одні докази і відкинув інші, колегія суддів вважає, висновок суду викладний у
вироку не відповідає фактичним обставинам справи, а тому вирок відповідно до
ст. 369 КПК
України підлягає скасуванню, а справа поверненню до суду на новий судовий
розгляд під час якого слід дослідити зібрані по справі докази, дати їм належну
юридичну оцінку, усунути вказані суперечності і в залежності від встановленого
прийняти законне і обгрунтоване рішення по справі.

Оскільки вирок
підлягає скасуванню, то підлягає скасуванню і окрема ухвала.

На підставі
наведеного і керуючись ст.ст. 365,366
КПК України колегія суддів,-

ухвалила:

Апеляцію
помічника прокурора м. Біла Церква задовольнити частково.

Апеляцію
ОСОБА_2. задовольнити.

Вирок Білоцерківського міськрайонного суду Київської
області від 12 жовтня 2005 року щодо
ОСОБА_1та окрему ухвалу на адресу Білоцерківського МВВС скасувати, а
кримінальну справу направити на новий судовий розгляд в той же суд іншим
суддею.