19.05.2015 Єдиний унікальний номер 205/3086/14-к
Єдиний унікальний № 205/3086/15-к
Провадження №1-кп/205/129/15
В И Р О К
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 травня 2015 року Ленінський районний суд м. Дніпропетровська в складі:

Головуючого судді ОСОБА_1

за участю: секретаря ОСОБА_2

прокурора ОСОБА_3

законних представників

неповнолітніх обвинувачених - ОСОБА_4 , ОСОБА_5

захисників обвинувачених - адвокатів ОСОБА_6 ,

ОСОБА_7

потерпілої - ОСОБА_8

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Дніпропетровська обвинувальний акт у кримінальному провадженні відносно

ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Дніпропетровська, громадянина України, українця, освіта неповна середня, навчається вії класі ЗОШ №94, мешкає за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не засудженого,

якому повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 186 КК України,

ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженця м. Нова Каховка, Херсонської області, громадянина України, українця, освіта неповна середня, навчається в 10 класі ЗОШ № 94, зареєстрованого: АДРЕСА_2 , мешкає за адресою: АДРЕСА_3 , раніше не засудженого,

якому повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 186 КК України, -

В С Т А Н О В И В:
05 березня 2014 року близько 20 години 00 хвилин, неповнолітній ОСОБА_9 разом з співучасником злочину неповнолітнім ОСОБА_10 , знаходячись біля будинку № 45 розташованого по вул. Братів Трофімових Ленінського району м. Дніпропетровськ, здійснюючи раптово виниклий намір, спрямований на відкрите викрадення чужого майна поєднаного з застосуванням насильства, яке не є небезпечним для життя чи здоров`я, з корисливих мотивів, діючи за попередньою змовою групою осіб, шляхом ривка заволоділи майном потерпілої ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_3 .

Так, перебуваючи у вказаному місці неповнолітній ОСОБА_11 , підійшов ззаду до ОСОБА_12 , та своїми обома руками штовхнув потерпілу у спину, яка від поштовху впала на землю, подавивши тим самим волю потерпілої до подальшого Опору, після чого шляхом ривка відкрито викрав чуже майно, яке належить потерпілій ОСОБА_13 , а саме:

- сумка жіноча чорного кольору вартістю 100 гривень;

- пенсійне посвідчення та паспорт громадянина України на ім`я потерпілої, які для останньої матеріальної цінності не представляють;

- грошові кошти у сумі 1840 гривень;

- гаманець жіночій коричневого кольору шкіряний вартістю 100 гривень;

- мобільний телефон марки «Нокіа» темно-сірого кольору вартістю 250 гривень, всередині якого знаходилась карта мобільного оператора «Лайф» вартістю 25 гривень з грошовими коштами на рахунку 30 гривень;

- тряпчана сумка синього кольору вартістю 10 гривень;

- кільце ковбаси «Краківська» вартістю 20 гривень;

- плитка Шоколаду «Міленіум» вартістю 10 гривень;

- пляшка коньяку подарункова об`ємом 0.05 літрів вартістю 10 гривень, після чого, неповнолітній ОСОБА_11 , разом з співучасником злочину неповнолітнім ОСОБА_10 , з місця події з викраденим майном зникли, розпорядившись останнім на свій розсуд і таким чином, заволоділи майном потерпілої ОСОБА_12 , спричинивши матеріальну шкоду у розмірі 2 395 гривень.

Допитаний в судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_9 , свою провину визнав повністю, щиро покаявся та суду пояснив, що дійсно він, при викладених в цьому вироку, в зазначеному місці та в зазначений час, знаходячись біля буд. №45 по вул. Братів Трофімових в м. Дніпропетровську разом з ОСОБА_14 та ОСОБА_10 , коли ОСОБА_10 запропонував йому вихопити сумку у жінки, яка йшла попереду, на що він погодився та, підійшовши ззаду, штовхнув її, від чого вона впала, вихопив сумку та разом з ОСОБА_10 та ОСОБА_14 почали втікати та забігли до однієї з арок житлового будинку для того щоб оглянути вміст сумки, де ОСОБА_10 дістав із сумки гаманець та передав йому, інші цінні речі ОСОБА_10 забрав собі.

Під час огляду сумки, їх хтось окликнув, та вони побігли в різні боки, але його наздогнали, затримали та доправили до районного відділку міліції.

Під час додаткового допиту, обвинувачений ОСОБА_9 уточнив свої свідчення пояснивши, що він, знаходячись біля буд. №45 по вул. Братів Трофімових в м. Дніпропетровську разом з ОСОБА_14 та ОСОБА_10 . Під час розмови зі ОСОБА_10 , останній запропонував йому відібрати сумку у жінки похилого віку, яка йшла попереду, на що він відмовився, після чого ОСОБА_10 , спитав «чи слабо тобі це зробити» і він штовхнув жінку та відібрав в неї сумку.

Допитаний в судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_10 свою провину у вчиненні кримінального правопорушення, у вчиненні якого йому повідомлено про підозру, не визнав та суду пояснив, що 05 березня 2014 року він, разом з ОСОБА_9 та ОСОБА_14 гуляли в районі буд. АДРЕСА_4 .

Під час того як він дивився в телефон, а ОСОБА_14 також дивився в телефон та слухав музику, він почув який-то галас, як хтось кричав «стояти», та вони втрьох побігли у напрямку церкви, при цьому, ОСОБА_9 щось тримав в руках, а коли вони забігли до арки, він присів поглянути що було у ОСОБА_9 то побачив сумку, після чого вони почувши що їм кричать зупинитись, розбіглись у різні боки.

Допитана в судовому засіданні потерпіла ОСОБА_8 по суті справи не змогла нічого пояснити, оскільки її штовхнули с заду від чого вона перечепилась ногою та впала, а вже лежачі вона побачила як троє тікали.

Незважаючи на заперечення ОСОБА_10 своєї провини у вчиненні кримінального правопорушення, у вчиненні якого йому повідомлено про підозру, суд вважає, що винуватість обвинувачених ОСОБА_9 та ОСОБА_10 підтверджується наступними доказами.

Так, допитаний в судовому засіданні свідок ОСОБА_15 суд пояснив, що точної дати обставин не пам`ятає, але був свідком того, що почув галас жінки та з поза дому на нього вибігли троє молодих людей і він припустив що вони могли щось вчинити протизаконне, у зв`язку з чим, він побіг за ними. Між другим будівничим домом та ОСОБА_16 було світле місце, оскільки туди падало світло з квартир, де він побачив, як він потім дізнався, ОСОБА_9 та ОСОБА_10 , які рилися в жіночій сумці чорного кольору, в той час як третій молодий чоловік стояв поруч. Побачивши трьох молодих людей він крикнув їм стояти, на що ОСОБА_9 зі ОСОБА_10 побігли разом в бік ж/м Парус, а третій молодий чоловік в бік Дійовки, і він побіг за ОСОБА_10 і ОСОБА_9 та спіймав останнього і доправив до районного відділку міліції.

Допитана в судовому засіданні в якості свідка ОСОБА_17 суду пояснила, що працює вчителем в середній школі №94 та є класним керівником обвинувачених ОСОБА_9 та ОСОБА_10 . По суті справи свідок жодних свідчень не дала, оскільки не була свідком цих обставин, проте як класний керівник, як особа яка безпосередньо спілкується з обвинуваченими під час навчального процесу, дала характеристики кожному з них окремо.

Допитаний в судовому засіданні свідок ОСОБА_18 по суті справи пояснив що 05 березня 2015 року він, разом з ОСОБА_9 та ОСОБА_10 він гуляв біля буд. АДРЕСА_4 . Він йшов з одягненими навушниками слухаючи музику та щось дивився в мобільному телефоні і в цей час він почув якийсь галас, крики та побачив що ОСОБА_9 та ОСОБА_10 почали бігти і він побіг разом з ними, після чого, вони втрьох забігли в проріз між багатоповерхівкою та супермаркетом де ОСОБА_9 та ОСОБА_10 , як йому здалося, щось розглядали, після чого їм хтось крикнув стояти та вони розбіглись у різні боки.

Допитана в судовому засіданні законний представник неповнолітнього обвинуваченого ОСОБА_19 ОСОБА_4 не змогла пояснити суду, чому вона, за відсутності провини її сина, відшкодувала потерпілій ОСОБА_8 матеріальну шкоду завдану викраденням її майна, яке мало місце 05 березня 2015 року.

Провина обвинувачених ОСОБА_9 та ОСОБА_10 також підтверджується дослідженими в судовому засіданні письмовими доказами:

- протоколом огляду від 25.03.2014 року, відповідно до якого ОСОБА_9 , 1997 року народження, добровільно видав гаманець в якому знаходилися гроші у сумі 90 гривень /аркуш провадження 13/;

- протоколом пред`явлення речей для впізнання від 06.03.2014 року, відповідно до якого громадянці ОСОБА_8 були пред`явлені для впізнання гаманці (викрадений у неї 05.03.2014 року гаманець під номером 2), серед яких ОСОБА_8 впізнала викрадений у неї 05.03.2014 року гаманець знаходиться під номером 2 /аркуші провадження 14-15/;

- протоколом огляду предмету від 07.03.2014 року, відповідно до якого об`єктом огляду є жіноча сумка чорного кольору, в які були виявлені паспорт серії НОМЕР_1 громадянина України на ім`я ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , пенсійне посвідчення серії НОМЕР_2 на ім`я ОСОБА_8 , на що остання пояснила, що сумкою відкрито заволоділи невідомі 05.03.2014 року, з сумки також зникли грошові кошти у сумі 1750 гривень, мобільний телефон «Нокія» з сім-картою мобільного оператора «Лайф» /аркуші провадження 16-18/;

- речовими доказами, якими визнані жіноча сумка чорного кольору, гаманець з грошима у сумі 20 гривень, паспорт серії НОМЕР_1 громадянина України на ім`я ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_3 та пенсійне посвідчення серії НОМЕР_2 на ім`я ОСОБА_8 , які були передані ОСОБА_8 на відповідальне зберігання /аркуші провадження 19, 20/;

- протоколом пред`явлення особи для впізнання від 13.03.2014 року, відповідно до якого свідок ОСОБА_15 , серед пред`явлених для впізнання осіб ( ОСОБА_10 під номером 3), свідок впізнає особу під номером 3, як ту що бачив 05.03.2014 року в арці біля магазину «Сільпо» /аркуші провадження 85-87/;

- протоколом проведення слідчого експерименту від 18.03.2014 року за участю ОСОБА_9 та фото таблицею до нього, відповідно до якого останній відтворив обставини та механізм вчинення злочину спільно зі ОСОБА_10 який мав місце 05.03.2014 року біля буд. АДРЕСА_4 /аркуші провадження 107-111/.

Суд критично ставиться до свідчень обвинуваченого ОСОБА_10 , а саме що до невизнання ним своєї провини, та вважає таку його позицію обраною ним стратегією захисту від повідомленої йому підозри, оскільки під час судового слідства узгодженість дій обвинувачених, спільний умисел, а відповідно і провина обвинуваченого ОСОБА_10 повністю підтверджується отриманими в судовому засіданні поясненнями свідків та дослідженими в судовому засіданні письмовими доказами, узгоджуються з ними та у суду немає підстав ним не довіряти.

Оцінюючи докази в їх сукупності суд вважає, що провина обвинувачених ОСОБА_9 та ОСОБА_10 повністю підтвердилась під час судового слідства, та їх умисні дії, що виразилися у відкритому викраденні чужого майна (грабіж) за попередньою змовою групою осіб із застосуванням насилля, що не є небезпечне для життя чи здоров`я потерпілої, за ч. 2 ст. 186 КК України кваліфіковано вірно.

Обговорюючи питання про вид і міру покарання ОСОБА_9 та ОСОБА_10 , суд враховує ступінь тяжкості вчиненого ним діяння, яке відноситься до категорії тяжких, данні про особи обвинувачених, які раніше не судимі, на обліку у лікарів нарколога та психіатра не знаходяться, за місцем мешкання та навчання характеризуються з позитивного боку.

Суд також враховує і думку потерпілої ОСОБА_8 , яка повідомила суд, що у неї немає претензій будь - якого характеру до обвинувачених, а питання про призначення покарання віднесла на розсуд суду.

Обставинами пом`якшуючими покарання обвинуваченому ОСОБА_9 суд визнає його щире каяття, вчинення злочину неповнолітнім, відшкодування потерпілій матеріальної шкоди завданої злочином у добровільному порядку.

Обставинами обтяжуючими покарання обвинуваченому ОСОБА_9 судом не встановлено.

Обставинами пом`якшуючими покарання обвинуваченому ОСОБА_19 суд визнає вчинення злочину неповнолітнім, відшкодування потерпілій матеріальної шкоди завданої злочином у добровільному порядку.

Обставинами обтяжуючими покарання обвинуваченому ОСОБА_19 судом не встановлено.

На підставі викладеного суд, враховуючи вищевикладені обставини, що пом`якшують покарання, а також дані про особу обвинуваченого ОСОБА_9 , які істотно знижують ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, вважає доцільним, на підставі ст. 69 КК України призначити покарання нижче від нижчої межі, встановленої санкцією ч. 2 ст.186 КК України.

Разом цим, суд вважає, що виправлення обвинуваченого можливе без ізоляції від суспільства, проте із здійсненням контролю за поведінкою з боку органів кримінально виконавчої системи, у зв`язку з чим, суд вважає можливим призначити йому покарання у вигляді позбавлення волі із застосуванням ст.ст. 104, 75 КК України, тобто без реального відбування покарання, та покладенням на ОСОБА_9 обов`язків передбачених ст. 76 КК України.

Суд вважає що виправлення обвинуваченого ОСОБА_10 також можливе без ізоляції від суспільства, проте із здійсненням контролю за поведінкою з боку органів кримінально виконавчої системи, у зв`язку з чим, суд вважає можливим призначити йому покарання у вигляді позбавлення волі із застосуванням ст.ст. 104, 75 КК України, тобто без реального відбування покарання, та покладенням на ОСОБА_10 обов`язків передбачених ст. 76 КК України.

Керуючись ст.ст. 369-371, 373, 374 КПК України суд, -

У Х В А Л И В:
ОСОБА_9 визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 186 КК України та призначити йому покарання із застосуванням ст. 69 КК України у вигляді позбавлення волі строком на три роки.

На підставі ст.ст. 104, 75 КК України звільнити ОСОБА_9 від відбування покарання, встановивши іспитовий строк один рік.

На підставі ст. 76 КК України, покласти на ОСОБА_9 обов`язок повідомляти органи кримінально виконавчої системи про зміну місця мешкання, навчання; періодично являтися для реєстрації в органи кримінально виконавчої системи.

ОСОБА_10 визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 186 КК України та призначити йому покарання у вигляді позбавлення волі строком на чотири роки.

На підставі ст.ст. 104, 75 КК України звільнити ОСОБА_10 від відбування покарання, встановивши іспитовий строк два роки.

На підставі ст. 76 КК України, покласти на ОСОБА_10 обов`язок повідомляти органи кримінально виконавчої системи про зміну місця мешкання, навчання; періодично являтися для реєстрації в органи кримінально виконавчої системи.

Речові докази, якими визнані жіноча сумка чорного кольору, гаманець з грошима у сумі 20 гривень, паспорт серії НОМЕР_1 громадянина України на ім`я ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_3 та пенсійне посвідчення серії НОМЕР_2 на ім`я ОСОБА_8 , які знаходяться на відповідальному зберіганні у ОСОБА_8 /аркуші провадження 19, 20/, - вважати повернутими за належністю.

Вирок суду може бути оскаржено в тридцяти денний строк з моменту його проголошення в судову палату по кримінальним справам Апеляційного суду Дніпропетровської області через районний суд.
Суддя: ОСОБА_1