У х в а л а

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Колегія суддів Судової палати у кримінальних справах

Верховного Суду
України у складі:

головуючого судді

Синявського О.Г.,

суддів

Косарєва В.І., Таран Т.С.

розглянула в судовому засіданні в
м. Києві 3 квітня 2007 року кримінальну справу за касаційним поданням
заступника Генерального прокурора України на вирок Сєвєродонецького міського суду Луганської
області від 11 жовтня 2005 року, яким

ОСОБА_1,

ІНФОРМАЦІЯ_1
народження,

громадянку України,

раніше не судиму,

засуджено

- за ч.3
ст.212 КК України із застосуванням ст. 69 КК України на 3
роки позбавлення волі без конфіскації
майна з позбавленням права обіймати
посади, пов'язані з адміністративно-господарськими і
організаційно-розпорядчими функціями строком на 1 рік;

- за ч.2 ст.366 КК України на 2
роки позбавлення волі з позбавленням права обіймати посади, пов'язані з адміністративно-господарськими
і організаційно-розпорядчими функціями строком на 1 рік, а за сукупністю
злочинів на підставі ст.70 КК України остаточно визначено покарання у виді
позбавлення волі строком на 3 роки без конфіскації майна з позбавленням права
обіймати посади, пов'язані з
адміністративно-господарськими і організаційно-розпорядчими функціями строком
на 1 рік.

На підставі ст.75 КК України ОСОБА_1 звільнено від
відбування призначеного покарання з іспитовим строком на 1 рік.

В апеляційному порядку справа не переглядалась.

Згідно з вироком суду, ОСОБА_1 визнано винною і засуджено за те, що
вона в період часу з квітня по червень
2003 року працюючи директором ООО “ІНФОРМАЦІЯ_2” та з січня по квітень 2004
року, директором ПП “ІНФОРМАЦІЯ_3” в м.Сєвєродонецьку Луганської області,
будучи службовою особою, повторно,
умисно ухилилася від сплати податків, що
входять в систему оподаткування, введених у встановленому законом порядку, що
призвело до фактичного ненадходження до бюджету коштів на загальну суму 399.980 грн., тобто в
особливо великих розмірах та за складання
завідомо неправдивих документів в період з січня по квітень 2004р. і
внесення до офіційних документів завідомо неправдивих відомостей, що спричинило
тяжкі наслідки, за обставин викладених у вироку.

У касаційному поданні, як видно з його
змісту, прокурор порушує питання про перегляд вироку щодо ОСОБА_1 у
зв'язку з неправильним застосуванням
кримінального закону і невідповідністю призначеного покарання тяжкості злочинів
і особі засудженої. Вважає, що на підставі ст.75 КК України можливе звільнення
від відбування лише основного покарання.
Призначене ОСОБА_1 покарання є надмірно м'яким внаслідок звільнення засудженої
на підставі ст.75 КК України від додаткового покарання. Просить вирок
скасувати, а справу направити на новий судовий розгляд.

Заслухавши доповідача, перевіривши матеріали справи та обговоривши
доводи касаційного подання, колегія суддів вважає, що подання задоволенню не
підлягає з таких підстав.

Суд правильно встановив фактичні обставини вчинених засудженою злочинів.

Висновки суду щодо винуватості ОСОБА_1 у вчиненні злочинів за які її
засуджено, ґрунтуються на доказах, досліджених у судовому засіданні, які
детально викладені у вироку і у поданні не заперечуються.

Покарання засудженій ОСОБА_1 призначено відповідно до вимог ст. 65 КК
України. При цьому суд врахував пом'якшуючі покарання обставини і зокрема, що
шкода повністю відшкодована, на утриманні знаходяться двоє неповнолітніх дітей,
раніше до кримінальної відповідальності
ОСОБА_1 не притягувалася, щиро
розкаялась, та визнав їх такими, що істотно знижують ступінь тяжкості вчинених
ОСОБА_1 злочинів, а тому на підставі ст.69 КК України призначив покарання нижче
від найнижчої межі і відповідно до ст.75 КК України звільнив засуджену від
відбування покарання з випробуванням.

Доводи у поданні щодо неправильного звільнення засудженої від
додаткового покарання не переконливі, оскільки
відповідно до ст.ст.75,77 КК
України суд може призначити додаткові
покарання, але не зобов'язаний.

Тому, судом не порушено вимог закону при призначенні покарання і відповідно
до ст.77 КК України суд має право звільнити ОСОБА_1 як від основного
покарання, так і від додаткового.

Підстав до перегляду судового рішення, з мотивів викладених у
поданні, не вбачається.

Керуючись
ст. 394 КПК України, колегія суддів

у х в а л и л а:

У задоволенні касаційного подання заступника Генерального прокурора України про
перегляд вироку Сєвєродонецького міського суду Луганської області від 11 жовтня
2005 року щодо ОСОБА_1- відмовити.

Судді:

Синявський О.Г. Косарєв В.І. Таран Т.С.