Справа № 466/2523/15-к
УХВАЛА
Іменем України

12 червня 2015 року м. Львів

Слідчий суддя Шевченківського районного суду м. Львова ОСОБА_1 , при секретарі судових засідань ОСОБА_2 , за участю прокурора військової прокуратури Львівського гарнізону ОСОБА_3 , слідчого військової прокуратури Львівського гарнізону ОСОБА_4 , підозрюваного ОСОБА_5 , розглянув у судовому засіданні клопотання старшого слідчого військової прокуратури Львівського гарнізону ОСОБА_6 , погоджене прокурором військової прокуратури Львівського гарнізону ОСОБА_7 про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно підозрюваного ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ,

перевіривши надані матеріали клопотання та дослідивши докази подані до них, заслухавши думку прокурора військової прокуратури Львівського гарнізону ОСОБА_3 , слідчого військової прокуратури Львівського гарнізону ОСОБА_4 , підозрюваного ОСОБА_5 , -

у с т а н о в и в :

01 квітня 2015 року старший слідчий військової прокуратури Львівського гарнізону ОСОБА_6 , звернувся до суду з клопотанням погодженим прокурором військової прокуратури Львівського гарнізону ОСОБА_7 про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно підозрюваного ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

за матеріалами досудового розслідування, внесеного 14.10.2014 року до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000150, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 408 КК України, -

В обґрунтування клопотання зазначає, що під час здійснення досудового розслідування встановлено наступне.

В обґрунтування клопотання зазначає, що 05.08.2014 наказом командира військової частини НОМЕР_1 №188 рядового ОСОБА_5 , мобілізованого на підставі Указу Президента України від 21 липня 2014 року «Про часткову мобілізацію» та мобілізаційної директиви Генерального штабу Збройних Сил України від 26 липня 2014 року №00748, призначено на посаду номера обслуги гаубичного артилерійського взводу з гаубичної артилерійської батареї гаубичного артилерійського дивізіону цієї частини. Відповідно до ст. 65 Конституції України захист Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності, шанування її державних символів є обов`язком громадян України.

Відповідно до положень п. 9 ст. 1, п. 1 ч. 4 ст. 24 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» військовослужбовцем є особа, яка проходить, військову службу, а початком проходження військової служби для громадян призваних на військову службу під час мобілізації, на особливий період, вважається день відправлення у військову частину з районного (міського) віськового комісаріату.

Відтак з моменту відправлення ОСОБА_5 у військову частину НОМЕР_1 з обласного збірного пункту він набув статусу військовослужбовця - особи, яка проходить військову службу та з цього ж дня розпочав виконання військового обов`язку - проходження військової служби.

Згідно п.п. 1, 3 ч. З ст. 24 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» військовослужбовці вважаються такими, що виконують обов`язок військової служби на території військової частини або в іншому місці роботи (занять) протягом робочого (навчального) часу, включаючи перерви, встановлені розпорядком (розкладом занять) чи поза військовою частиною, якщо перебування там відповідає обов`язкам військовослужбовця або його направлено туди наказом відповідного командира (начальника).

Відповідно до ст. 216 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України,

затвердженого Законом України від 24.03.1999 №548-ХІV, виїзд офіцерів, прапорщиків, військовослужбовців, що проходять військову службу за контрактом, за межі гарнізону здійснюється з дозволу командира військової частини.

Про особливий період несення військової служби та порядок проходження військової служби рядовому ОСОБА_5 достеменно було відомо і, до часу самовільного залишення розташування військової частини, останній дотримувався встановленого порядку несення служби та виконував покладені на нього завдання.

Відповідно до Директиви Генерального штабу Збройних Сил України від 26.07.2014 № НОМЕР_2 військова частина НОМЕР_1 з 15.09.2014 переведена на організаційно-штатну структуру воєнного часу та перейшла на умовне найменування - військова частина польова пошта НОМЕР_3 .

02.10.2014 р. близько 21 год. 00 хв. рядовий ОСОБА_5 самовільно залишив

місце служби - територію Міжнародного центру миротворчості та безпеки та продовжує незаконно перебувати поза її межами, проводячи час на власний розсуд.

Таким чином, 02.10.2014 близько 21 год. 00 хв. рядовий ОСОБА_5 , діючи умисно, будучи військовослужбовцем, з метою назавжди ухилитися від проходження військової служби, без поважних причин самовільно залишив місце служби та продовжує незаконно перебувати поза її межами, проводячи час на власний, чим вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 408 КК України.

01.04.2015військовою прокуратурою Львівського гарнізону рядовому ОСОБА_5 повідомлено про підозру у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 408 КК України.

Обставинами, що дають підстави підозрювати рядового ОСОБА_5 у вчиненні інкримінованого йому правопорушення є повідомлення командира в/ч п/п НОМЕР_3 . акт службового розслідування, показання ОСОБА_8 та ОСОБА_9 які кожен окремо підтвердили, що рядовий ОСОБА_5 з 14.10.2014 року по теперішній час відсутній на службі без поважних причин.

З врахуванням того, що рядовий ОСОБА_5 підозрюється у вчиненні злочину, за яким законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк до п`яти років, уникаючи притягнення до кримінальної відповідальності з одночасним, ухиленням від проходження військової служби переховується від органів досудового розслідування та суду, тому слід прийти до висновку про неможливість запобігання ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, викладених в описовій частині цього клопотання, застосуванням більш м`якого запобіжного заходу не дозволить запобігти цим ризикам.

За місцем проходження військової служби підозрюваний ОСОБА_5 характеризується вкрай негативно. До службових обов`язків відноситься безвідповідально, на зауваження реагує не завжди адекватно та схильний до втеч з військової частини.

01.04.2015 року ОСОБА_5 в порядку ч.1 ст. 278, ч.1 ст. 111, ч.1, 2 ст.135 КПК України повідомлено про підозру у вчинені ним злочину, передбаченого ч.1 ст. 408 КК України.

Постановою від 01.04.2015 року прокурора військової прокуратури Львівського гарнізону ОСОБА_10 зупинено досудове розслідування, а підозрюваний ОСОБА_5 оголошений у розшук.

Обставинами, що дають підстави підозрювати рядового ОСОБА_5 у вчиненні інкримінованого йому правопорушення є повідомлення командира в/ч п/п НОМЕР_3 . акт службового розслідування, показання ОСОБА_8 та ОСОБА_9 які кожен окремо підтвердили, що рядовий ОСОБА_5 з 14.10.2014 року по теперішній час відсутній на службі без поважних причин.

З врахуванням того, що рядовий ОСОБА_5 підозрюється у вчиненні злочину, за яким законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк до п`яти років, уникаючи притягнення до кримінальної відповідальності з одночасним ухиленням від проходження військової служби переховується від органів досудового розслідування та суду, тому слід прийти до висновку про неможливість запобігання ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, викладених в описовій частині цього клопотання, застосуванням більш м`якого запобіжного заходу не дозволить запобігти цим ризикам, а тому просять задовольнити клопотання.

Розглянувши клопотання, суд встановив наступне.

14 жовтня 2014 року до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000150 внесено дані про вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.408 КК України у вчиненні якого підозрюється ОСОБА_5 .

01 квітня 2015 року ОСОБА_5 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.408 КК України.

Обставинами, що дають підстави підозрювати рядового ОСОБА_5 у вчиненні інкримінованого йому правопорушення є повідомлення командира в/ч п/п НОМЕР_3 . акт службового розслідування, показання ОСОБА_8 та ОСОБА_9 які кожен окремо підтвердили, що рядовий ОСОБА_5 з 14.10.2014 року по теперішній час відсутній на службі без поважних причин, а також іншими матеріалами зібраними у ході досудового слідства.

Будучи у суді підозрюваний визнав факт вчинення ним кримінального правопорушення та пояснив, що з жовтня 2014 року увесь час перебував дома у с.Загіря Зборівського району Тернопільської області, однак не прибував до в/ч так як він проживає з жінкою з якою перебуває у фактичних шлюбних відносинах та виховує четверо дітей. Затриманий був 11.06.2015 року працівниками міліції та військової служби правопорядку. Також визнав факт отримання ним повідомлення про підозру. Просив залишити його на волі.

У відповідності до ч.4 ст.194 КПК України якщо при розгляді клопотання про обрання запобіжного заходу прокурор доведе обставини, передбачені пунктами 1 та 2 частини першої цієї статті, але не доведе обставини, передбачені пунктом 3 частини першої цієї статті, слідчий суддя, суд має право застосувати більш м`який запобіжний захід, ніж той, який зазначений у клопотанні, а також покласти на підозрюваного, обвинуваченого обов`язки, передбачені частиною п`ятою цієї статті, необхідність покладення яких встановлена з наведеного прокурором обґрунтування клопотання.

Так, прокуратурою обгрунтовано підозру у вчиненні підозрюваним даного кримінального правопорушення.

Однак, з урахуванням особи обвинуваченого та характеру вчиненого ним, прокурор не обґрунтував недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні. Так, з пояснень ОСОБА_5 вбачається, що він увесь цей час перебував за місцем проживання, закордонного паспорта немає. За однією адресою з ним проживає фактична дружина та четверо дітей, яким він допомагає. Залишаючи частину він зі собою державного майна не брав, більше того залишив придбаний на кошти односельчан бронежилет.

З огляду на викладене та приймаючи до уваги те, що ОСОБА_5 обіцяє не уникати від участі у досудовому слідстві, допомагає утримувати четверо малолітніх дітей, суд вважає, що до підозрюваного слід застосувати більш м`який запобіжний захід: домашній арешт, а також покласти на нього обов`язки, передбачені частиною п`ятою статті 194 КПК України.

Відповідно до ч.1-2,6 ст.182 КПК України домашній арешт полягає в забороні підозрюваному, обвинуваченому залишати житло цілодобово або у певний період доби.

Домашній арешт може бути застосовано до особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за вчинення якого законом передбачено покарання у виді позбавлення волі.

Строк дії ухвали слідчого судді про тримання особи під домашнім арештом не може перевищувати двох місяців.

Керуючись вимогами ст.ст. 36, 131, 132, 176 - 178, 181, 184 КПК України, -

у х в а л и в :

клопотання задовольнити частково.

Застосувати запобіжний захід у вигляді домашнього арешту підозрюваному ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженцю с.Горпин Камянка-Бузького району Львівської області, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , громадянина України, українця, із середньою освітою, не одруженого, військовослужбовця військової частини польова пошта НОМЕР_3 рядового.

Покласти на підозрюваного ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , обов`язок з 21.00 до 08.00 год. не залишати місця постійного проживання будинку у с.Загіря Зборівського району Тернопільської області без дозволу слідчого, прокурора або суду та прибувати до визначеної службової особи із встановленою періодичністю.

Строк дії ухвали становить шістдесят днів з дня постановлення ухвали.

Виконання ухвали доручити старшому слідчому військової прокуратури Львівського гарнізону ОСОБА_4 .

Контроль за виконанням даної ухвали покласти на прокурора військової прокуратури Львівського гарнізону ОСОБА_3 .

На ухвалу може бути подана апеляційна скарга до апеляційного суду Львівської області протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Суддя ОСОБА_1