Справа № 342/692/15-к
Провадження № 1-кп/342/73/2015
15 липня 2015 року м. Городенка
Городенківський районний суд Івано-Франківської області в складі :
головуючого судді ОСОБА_1 ,
секретаря ОСОБА_2 ,
з участю прокурора ОСОБА_3 ,
захисника ОСОБА_4 ,
обвинуваченого ОСОБА_5 ,

розглянувши кримінальне провадження по обвинуваченню
ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Коломия Івано-Франківської області та жителя АДРЕСА_1 , з середньою спеціальною освітою, розлученого, не працюючого, громадянина України, в порядку ст. 89 КК України не судимого,
за ст. 336 КК України,
В С Т А Н О В И В:
ОСОБА_5 у квітні 2015 року вчинив ухилення від призову за мобілізацією.
Злочин вчинено при таких обставинах:
Відповідно до Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію» в редакції від 13.05.1999 року та Указу Президента України № 15 «Про часткову мобілізацію», затвердженого Законом України № 113-VIII від 15.01.2015 року «Про затвердження Указу Президента України «Про часткову мобілізацію» 14 січня 2015 року на території України було оголошено часткову мобілізацію.
В ході виконання вищезазначених актів та здійснення заходів по мобілізації військовозобов`язаних, ОСОБА_5 повісткою був викликаний в Снятинсько-Городенківський ОРВК для проходження військово-лікарської комісії на предмет придатності до військової служби.
Згідно довідки військово-лікарської комісії ІНФОРМАЦІЯ_2 від 15.04.2015 року він визнаний придатним по стану здоров`я до військової служби. 17.04.2015 року йому було вручено повістку про виклик у військовий комісаріат на 22.04.2015 року на 07.00 год. в м. Снятин для подальшого відправлення його у військову частину. При цьому його було попереджено про кримінальну відповідальність за неявку у вказаний у повістці строк.
Однак ОСОБА_5 , з метою ухилення від мобілізації, від отримання повістки відмовився та не маючи права на відстрочку від призову на військову службу за мобілізацією, та будучи належним чином повідомленим у встановленому законом порядку про необхідність прибуття у військовий комісаріат, без поважних на те причин, умисно, 22 квітня 2015 року до військового комісаріату не прибув.
Допитаний в судовому засіданні ОСОБА_5 вину визнав в повному обсязі, визнав всі фактичні обставини, які йому пред`явлено в обвинуваченні.
Відповідно до ч.3 ст. 349 КПК України суд, за згодою всіх учасників судового провадження, з`ясувавши, чи правильно вони розуміють зміст фактичних обставин справи, чи добровільною є їх позиція, роз`яснивши, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оспорювати ці фактичні обставини в апеляційному порядку, визнав недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються.
Суду обвинувачений ОСОБА_5 показав, що у квітні місяці принесли йому повістку, що він повинен з`явитись у воєнний комісаріат для проходження медичного огляду. Після чого ним було пройдено медичний огляд у ЦРЛ АДРЕСА_1 та військово-лікарську комісію. Останні дали висновок про його придатність до військової служби. Після чого працівники військового комісаріату намагались йому вручити повістку, але він відмовився отримувати. При врученні повістки його попередили, про притягнення до кримінальної відповідальності у разі не з`явлення в АДРЕСА_2 для подальшого відправлення його у військову частину. Проте він не з`явився 22.04.2015 року до військового комісаріату, так як захворів батько і в сина мав бути випускний в школі. У вчиненому щиро розкаюється, просить суворо не карати.
Таким чином, вина ОСОБА_5 , у вчиненні злочину доведена повністю, він ухилився від призову за мобілізацією.
Його дії за ст. 336 КК України кваліфіковані правильно.
Призначаючи покарання обвинуваченому, суд відповідно до вимог ст. 65 КК України враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, його суспільну небезпеку, дані про особу обвинуваченого, а також обставини справи, що обтяжують і пом`якшують покарання. До обставини, які пом`якшують покарання, суд відносить його щире каяття, активне сприяння розкриттю злочину, визнання вини.
Обставини, які обтяжують покарання судом не встановлено.
Вивченням даних про особу обвинуваченого встановлено, що він позитивно характеризується за місцем проживання, на утриманні має 2 неповнолітніх дітей, на диспансерному обліку в наркологічному та психіатричному кабінеті не знаходиться.
Згідно ч.2 ст. 50 КК України покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення обвинуваченого.
Згідно ч.3 ст. 12 КК України злочин, передбачений ст. 336 КК України, відноситься до злочинів середньої тяжкості.
Відповідно до ч.2 ст. 65 КК України, особі , яка вчинила злочин, має бути призначене покарання, необхідне і достатнє для її виправлення та попередження нових злочинів.
Враховуючи вище наведені обставини, з урахуванням особи винного, суд прийшов до переконання, що обвинуваченому ОСОБА_5 слід призначити покарання в межах санкції ст. 336 КК України у виді позбавлення волі із застосуванням ст. 75 КК України, так як його виправлення і перевиховання можливе в умовах без ізоляції від суспільства.
Керуючись ст.ст. 349, 368-371, 373, 374, 395 КПК України, суд

З А С У Д И В :
ОСОБА_5 визнати винуватим у вчиненні злочину, передбаченого ст. 336 КК України і призначити йому покарання 2(два) роки позбавлення волі.
На підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_5 від відбування покарання з випробовуванням з іспитовим строком на 1 (один) рік.
Відповідно до ст.76 КК України покласти на засудженого ОСОБА_5 обов`язки, передбачені п.п.2,3.
Не виїжджати за межі України на постійне проживання без дозволу кримінально-виконавчої інспекції.
Повідомляти кримінально-виконавчу інспекцію про зміну місця проживання, роботи або навчання.
Запобіжний захід до вступу вироку в законну силу ОСОБА_5 не обирати за недоцільністю.
Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. Уразі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Вирок може бути оскаржений до Апеляційного суду Івано-Франківської області через Городенківський районний суд протягом 30 днів з дня його проголошення,

Суддя ОСОБА_1 .