№ 1 кп/756/113/15
В И Р О К
іменем України
21 січня 2015 року Оболонський районний суд м. Києва
в складі: головуючого судді ОСОБА_1 ,
при секретарі ОСОБА_2 ,
за участю прокурора ОСОБА_3 ,
та захисника ОСОБА_4 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві кримінальне провадження по обвинуваченню
ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Нєфтєкумськ Ставропольського краю Російської Федерації, росіянина, громадянина України, з неповною вищою освітою, одруженого, не працюючого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , та проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , раніше судимого:

- 18.06.2003, вироком Ленінського районного суду м. Кіровограда, за ч. 3 ст. 185, ч. 2 ст. 186 КК України, із застосуванням ст. 70 КК України, до покарання у виді 4 роки 3 місяців позбавлення волі, на підставі ст. 75 КК України звільненого від відбування призначеного покарання з визначенням іспитового строку 3 роки;

- 28.07.2003, вироком Ленінського районного суду м. Кіровограда, за ч. 1 ст. 186 КК України, до покарання у виді 2 років позбавлення волі;

- 16.10.2003, вироком Ленінського районного суду м. Кіровограда, за ч. 2 ст. 186, ч. 2 ст. 187 КК України, із застосуванням ст. 70, ч. 4 ст. 70 КК України, до покарання у виді 5 років 6 місяців позбавлення волі;

- 22.06.2010, вироком Шевченківського районного суду м. Києва за ч. 4 ст. 185, ч. 1 ст. 309 КК України, із застосуванням ст. 70 КК України, до покарання у виді 5 років 6 місяців позбавлення волі,

що обвинувачується у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 185 КК України, -
в с т а н о в и в:
23.10.2014, близько 20 год. 40 хв., у ОСОБА_5 який перебував біля банкомату ПАТ КБ «Приват Банк», що за адресою: м. Київ, пр. Оболонський, 16, виник умисел спрямований на таємне, повторне викрадення чужого майна.

Одразу ж, реалізуючи свій умисел, ОСОБА_5 , повторно, таємно, з корисливих мотивів, упевнившись, що за його діями ніхто не спостерігає викрав грошові кошти у сумі 600 гривень, які знаходились у вказаному банкоматі на алюмінієвій пластині з клейкою стрічкою, яку останній попередньою розмістив на купюро - приймачі банкомату, чим спричинив ОСОБА_6 матеріальної шкоди на вказану суму.

У судовому засіданні ОСОБА_5 свою вину у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 185 КК України, визнав повністю, підтвердив фактичні обставини справи викладені у вироці вище, зокрема показав, що дійсно 23.10.2014, близько 20 год. 40 хв., він перебував біля банкомату ПАТ КБ «Приват Банк», що за адресою: м. Київ, пр. Оболонський, 16, де за допомогою алюмінієвої пластини з клейкою стрічкою, які вставив до купюро - приймача банкомату, викрав грошові кошти у сумі 600 гривень.

На підставі ч. 3 ст. 349 КПК України, за згодою учасників судового провадження, судом визнано недоцільним дослідження доказів по справі, щодо тих обставин, які ніким з учасників процесу не оспорюються. При цьому судом з`ясовано, що обвинувачений та захисник правильно розуміють зміст цих обставин, сумнівів у добровільності їхньої позиції немає; останнім роз`яснено, що у такому випадку, вони будуть позбавлені права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку.
За таких обставин, суд вважає, що винність ОСОБА_5 у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 185 КК України, доведена.
Дії ОСОБА_5 повинні бути кваліфіковані за ч. 2 ст. 185 КК України, оскільки він вчинив дії, що виразились у таємному викраденні чужого майна (крадіжка), вчинені повторно.
Призначаючи покарання обвинуваченому ОСОБА_5 , у відповідності зі ст. 65 КК України, суд враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.
Обставиною, що пом`якшує покарання ОСОБА_5 , згідно ст. 66 КК України, суд визнає, що обвинувачений щиро покаявся.
Обставиною, що обтяжує покарання ОСОБА_5 , згідно ст. 67 КК України, судом визнано рецидив злочину, оскільки останній має непогашену судимість за вчинення злочину, передбаченого ч. 1 ст. 309 КК України.
Крім цього, при обранні обвинуваченому ОСОБА_5 міри покарання судом враховується його відношення до вчиненого, матеріали, що його характеризують, що обвинувачений за місцем проживання характеризується формально позитивно, не перебуває на обліку у лікаря нарколога та лікаря психіатра, одружений, має на утримані вагітну дружину, не працює.
На підставі викладеного, суд вважає за необхідне обрати покарання ОСОБА_5 , у виді позбавлення волі, але, з урахуванням обставин справи та особи винного, суд дійшов висновку, що його перевиховання та виправлення можливі без відбування покарання та вважає за доцільне призначити ОСОБА_5 покарання із застосуванням ст. 75 КК України.

Керуючись ст.ст. 370, 374 КПК України, суд,
засудив:
ОСОБА_5 визнати винним у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 185 КК України та призначити йому покарання у виді двох років позбавлення волі.

На підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_5 від відбування покарання у виді позбавлення волі з випробуванням, з встановленням іспитового строку тривалістю в три роки. Зобов`язати ОСОБА_5 не виїжджати за межі України на постійне місце проживання без дозволу органу кримінально-виконавчої інспекції, повідомляти орган кримінально-виконавчої інспекції про зміну місця проживання, періодично з`являтись на реєстрацію в орган кримінально-виконавчої інспекції.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Копія вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченому та прокурору.

Вирок може бути оскаржено до Апеляційного суду м. Києва через Оболонський районний суд м. Києва протягом тридцяти днів з моменту його проголошення.

Суддя ОСОБА_1