Справа № 524/2414/15-к
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
26.03.2015 року слідчий суддя Автозаводського районного суду м.Кременчука Полтавської області ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 , за участю прокурора прокуратури Кременчуцького району ОСОБА_3 , старшого слідчого СВ Кременчуцького РВ УМВС України в Полтавській області ОСОБА_4 , підозрюваного ОСОБА_5 , захисника ОСОБА_6 , розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання старшого слідчого СВ Кременчуцького РВ УМВС України в Полтавській області ОСОБА_4 про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно підозрюваної:

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м.Кременчука, українця, громадянина України, освіта середня спеціальна, працюючого на Кременчуцькому дочірньому підприємстві № 503, слюсарем-сантехніком, одруженого, на утриманні має малолітню дитину, проживає за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого ,

в матеріалах досудового розслідування внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000232 від 10.03.2015 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 307, ч.2 ст. 307 КК України,

В С Т А Н О В И В:

Старший слідчий СВ Кременчуцького РВ УМВС України в Полтавській області ОСОБА_4 звернувся до суду із клопотанням про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою стосовно ОСОБА_5 , підозрюваного у кримінальному провадженні № 0000232 від 10.03.2015 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 307, ч.2 ст. 307 КК України.

Клопотання слідчого обґрунтоване тим, що 12.03.2015 року, ОСОБА_5 , у невстановленої в ході досудового розслідування особи, незаконно придбав особливо небезпечний наркотичний засіб опій ацетильований, який зберігав при собі з метою його подальшого збуту.

Реалізовуючи свій злочинний намір, направлений на незаконне зберігання з метою збуту та збут наркотичних засобів, 12.03.2015 року, близько 16 годин 45 хвилин, ОСОБА_5 прибув до магазину «Поворот» який розташований по вул. Б. Хмельницького в с. Кривуші Кременчуцького району де незаконно, шляхом продажу за 180 гривень, які раніше через банкомат «ПриватБанку» були переслані на рахунок вказаний ОСОБА_5 , збув ОСОБА_7 медичний шприц об`ємом 5 мл. заповнений рідиною коричневого кольору до позначки 2 мл., який цього ж дня був вилучений у ОСОБА_7 .

Згідно висновку судово-хімічної експертизи № 582 від 23.03.2015 року, надана на дослідження рідина коричневого кольору містить особливо небезпечний наркотичний засіб опій ацетильований. Маса опію ацетильованого, в перерахунку на суху речовину, становить 0,029 г.

Таким чином, своїми умисними діями, що виразилися у незаконному придбанні, зберіганні та збуті особливо небезпечного наркотичного засобу опію ацетильованого, ОСОБА_5 скоїв кримінальне правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 307 КК України.

24 березня 2014 року ОСОБА_5 повідомлено про те, що він підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 307 КК України, тобто у незаконному придбанні, зберіганні та збуті особливо небезпечного наркотичного засобу опію ацетильованого.

Таким чином, у вчиненні кримінального правопорушення підозрюється ОСОБА_5 .

Вина ОСОБА_5 підтверджується зібраними у кримінальному провадженню доказами, а точніше:

· актом огляду покупця від 12.03.15 р.;
· актом видачі грошових коштів від 12.03.15 р.;
· копією виданих грошей для проведення оперативної закупівлі;
· чеком з банкомату «ПриватБанку» від 12.03.15 р.;
· актом огляду покупця від 12.03.15 р.;
· протоколом добровільної видачі від 12.03.15 р.;
· протоколом допиту свідка ОСОБА_7 від 20.03.15 р.;
· протоколом допиту свідка ОСОБА_8 від 20.03.15 р.;
· протоколом допиту свідка ОСОБА_9 від 20.03.15 р.;
· висновком експерта № 582 від 23.02.15 р.
Відповідно до ч. 1 ст. 183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 КПК України.

Відповідно до п. 5 ч. 2 ст. 183 КПК України запобіжний захід у вигляді тримання під вартою не може бути застосований, окрім як до раніше судимої особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад три роки.

Відповідно до ст. 177 КПК України застосувати більш м`який запобіжний захід до підозрюваного ОСОБА_5 не можливо, оскільки існують наступні ризики, які дають підстави вважати, що :

- ОСОБА_5 може переховуватися від органів досудового розслідування, або суду;

- може незаконно впливати на свідків у цьому кримінальному провадженні, а саме залякувати перерахованих осіб, для того, щоб останні змінили свої покази, щоб уникнути покарання;

- може вчинити інші кримінальні правопорушення.

Слідчий вважає, що ОСОБА_5 знаходячись на свободі, буде продовжувати вчиняти нові кримінальні правопорушення.

Окрім цього, ОСОБА_5 може перешкоджати слідству, не з`являючись своєчасно до слідчого для проведення слідчих дій.

У зв`язку з вищевикладеним ОСОБА_5 23.03.2015 року о 18 годині 00 хвилин було затримано відповідно до ст. ст. 40, 104, 131, 132, 208-211, 213 КПК України.

В судовому старший слідчий СВ Кременчуцького РВ УМВС України в Полтавській області ОСОБА_4 клопотання підтримав в повному обсязі та просив задовольнити.

В судовому засіданні прокурор прокуратури Кременчуцького району ОСОБА_3 клопотання старшого слідчого СВ Кременчуцького РВ УМВС України в Полтавській області ОСОБА_4 про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_5 підтримав в повному обсязі.

В судовому засіданні захисник ОСОБА_6 з клопотанням слідчого не погодився, просив застосувати до підозрюваного білш м`який запобіжний захід у вигляді домашнього арешту, оскільки підозрюваний має постійне місце проживання, офіційно працевлаштований, одружений, на утриманні має малолітню дитину, на даний час дружина перебуває в декретній відпустці, тому він являється єдиним годувальником сім`ї, позитивно характеризується як за місцем проживання так і за місцем роботи.

В судове засідання доставлений підозрюваний ОСОБА_5 для розгляду щодо нього клопотання про обрання міри запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою та пояснив, що вину свою визнає в повному обсязі, просив застосувати більш м`який запобіжний захід домашній арешт.

Відповідно до ч. І ст. 194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про:

1)наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним кримінального правопорушення;

2)наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор;

3)недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Як вбачається із наданих суду матеріалів клопотання в рамках кримінального провадження, ОСОБА_5 обґрунтовано підозрюється у вчиненні вищевказаних правопорушень.

Відповідно до положень ст.ст. 177, 178 КПК України підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; продовжити кримінальне правопорушення чи вчинити інше.

При цьому слідчий суддя, суд зобов`язаний оцінити в сукупності всі обставини, у тому числі: тяжкість можливого покарання, вік та стан здоров`я підозрюваного, обвинуваченого; міцність соціальних зв`язків підозрюваного, обвинуваченого в місці його постійного проживання, у тому числі наявність в нього родини й утриманців; репутацію підозрюваного, обвинуваченого; майновий стан підозрюваного, обвинуваченого; наявність судимостей у підозрюваного тощо.

Пунктом 1 статті 5 Європейської конвенції з прав людини передбачено, що кожен має право на свободу та особисту недоторканість. Нікого не може бути позбавлено свободи, крім випадків і відповідно до процедури, встановленої законом.

Згідно ст. 177 КПК України метою та підставами застосування запобіжного заходу є спосіб забезпечення виконання обвинуваченим покладених на нього зобов`язань, а також запобігання спробам переховуватись від органів досудового розслідування та суду.

Відповідно до ч. 2 ст. 177 КПК України підставою для застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені ч. 1 ст. 177 КПК України.

Згідно ст. 183 КПК УКраїни - тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу.
Частиною 2 ст. 183 КПК України передбачено обмежений перелік підстав для застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою до особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину.

Вислухавши думку учасників кримінального провадження, враховуючи дані про особу підозрюваного, раніше не судимого, офіційно працюючого, одруженого, на утриманні має малолітню дитину, має постійне місце проживання, позитивні характеристики, суд вважає, що виконання ним процесуальних обов`язків і його належну поведінку можуть забезпечити інші, більш м`які запобіжні заходи, передбачені ст. 176 КПК України. Інші дані про особу підозрюваного, передбачені ст. 178 КПК України, в сукупності з усіма обставинами, даного висновку не спростовують.

Вирішуючи дане клопотання, суд враховує вимоги п.п. 3 і 4 ст.5 Конвенції про захист прав людини та практику Європейського суду з прав людини, згідно з якими обмеження права особи на свободу і особисту недоторканість можливе лише в передбачених законом випадках за встановленою процедурою. При цьому ризик переховування підозрюваної від правосуддя не може оцінюватися виключно на підставі суворості можливого судового рішення, а це слід робити з урахуванням низки відповідних фактів, які можуть підтверджувати існування такого ризику, або свідчити про такий його незначний ступінь, який не може служити підставою для запобіжного ув`язнення.

Так, згідно рішення Європейського суду з прав людини «Курд проти Туреччини» тримання під вартою не можна виправдати тільки тяжкістю злочину та «Мамедова проти Росії», де вказано, що посилання на тяжкість обвинувачення, як на головний чинник при оцінці ймовірності того, що підозрюваний переховуватиметься від правосуддя, перешкоджатиме ходу розслідування є недостатнім. Також даним рішенням зазаначено, що ризик знищення доказів втрачає свою значимість після їх повного зібрання.

Крім того, Європейський суд з прав людини у своїх рішеннях неодноразово підкреслював , що наявність підстав для тримання особи під вартою має оцінюватись в кожному кримінальному провадженні з урахуванням його конкретних обставин. Тримання під вартою завжди може бути виправдано, за наявності ознак того, що цього вимагають справжні інтереси суспільства, які незважаючи на існування презумпції невинуватості переважають інтереси забезпечення поваги до особистої свободи.

Суд, вивчивши матеріали клопотання, заслухавши слідчого, підозрюваного, вислухавши думку прокурора та захисника, розглядаючи клопотання з`ясував, що ОСОБА_5 підозрюється у скоєнні тяжкого кримінального правопорушення, але прокурором не доведено обставин, передбаченими п.3 ч.1 ст. 194 КПК України, а саме: щодо недостатності застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобіганням ризику або ризикам зазначеним в клопотанні, з урахуванням кримінального процесуального законодавства України, Європейської конвенції з прав людини та практики Європейського суду з прав людини, з урахуванням конкретних обставин справи та даних щодо особи ОСОБА_5 - суд приходить до висновку, про доцільність застосування більш м`якого запобіжного заходу, ніж той, що зазначений в клопотанні, а саме: домашній арешт.

Керуючись ст.ст. 181, 183, 193-197, 369-372 КПК України, суд

ПОСТАНОВИВ:
Застосувати до підозрюваного ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживає за адресою: АДРЕСА_1 , запобіжний захід у виді домашнього арешту, який полягає у забороні підозрюваному ОСОБА_5 залишати місце проживання з 20-00 години до 07-00 години наступного дня.

Покласти на підозрюваного ОСОБА_5 обов`язок:

· прибувати до старшого слідчого СВ Кременчуцького РВ УМВС України в Полтавській області ОСОБА_4 , раз на тиждень, що понеділка о 08 годині 00 хвилин та обов`язково за першою вимогою;
· припинити спілкування в будь-якій формі з ОСОБА_7 на строк проведення досудового розслідування і судового провадження;
· прибувати до слідчого, прокурора, суду за першою вимогою.
Роз`яснити підозрюваному ОСОБА_5 що відповідно до частини 5 статті 181 КПК України, працівники органу внутрішніх справ з метою контролю за його поведінкою, мають право з`являтися в житло, під арештом в якому він перебуває, вимагати надання усних чи письмових пояснень з питань, пов`язаних із виконанням покладених на нього обов`язків, використовувати електронні засоби контролю.

Строк дії ухвали визначити до 25 травня 2015 року.

Направити копію ухвали про обрання запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту для виконання та контролю органу внутрішніх справ за місцем проживання підозрюваного.

Ухвала підлягає негайному виконанню після її оголошення.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до апеляційного суду Полтавської області протягом 5 днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя: ОСОБА_1