Провадження № 1-кп/487/477/14
Справа № 487/8523/14-к
ВИРОК
Іменем України

25.11.2014 року Заводський районний суд м. Миколаєва у складі: головуючого судді ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , обвинуваченого ОСОБА_4 , потерпілої - ОСОБА_5 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Миколаєві кримінальне провадження № 0003566 за обвинуваченням:

ОСОБА_4 , яка народилась ІНФОРМАЦІЯ_1 в м. Миколаєві, українки, громадянки України, не заміжній, має на утриманні малолітнього сина ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , з середньою освітою, не працюючої, зареєстрована і мешкає за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимої

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 185 КК України

ВСТАНОВИВ:

03.08.2014 року о 17-00 годин, ОСОБА_4 , знаходячись з адресою: АДРЕСА_1 вчинила кримінальне правопорушення за наступних обставин.
Скориставшись тимчасовою відсутністю потерпілої ОСОБА_5 , у ОСОБА_4 виник корисливий умисел, направлений на таємне заволодіння чужим майном, а саме золотими виробами, які належать ОСОБА_5 .
Реалізуючи свій злочинний намір, шляхом викручування двох болтів, відкрила двері сейфу, що знаходився в однієї з кімнат вище зазначеної квартири та таємно заволоділа майном ОСОБА_5 , а саме: золотим браслетом вагою 4,16 гр. вартістю 2000 гривень та золотою обручкою вагою 1,92 гр вартістю 1000 гривень.
Після чого ОСОБА_4 , утримуючи викрадене майно при собі, з місця вчинення кримінального правопорушення зникла та розпорядилась вище вказаним майном на власний розсуд.
Таким чином, суд визнає ОСОБА_4 винною у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 185 КК України, тобто у таємному викраденні чужого майна (крадіжка).
23.08.2014 року в данному кримінальному провадженню між потерпілою ОСОБА_5 та обвинуваченою ОСОБА_4 в порядку, передбаченому ст.ст. 468, 469, 471 КПК України, укладено угоду про примирення.
Відповідно до даної угоди потерпіла ОСОБА_5 і обвинувачена ОСОБА_4 дійшли згоди, щодо формулювання підозри, всіх істотних для данного кримінального провадження обставин та правової кваліфікації дій ОСОБА_4 , яка добровільно відшкодувала матераільну шкоду потерпілої ОСОБА_5 .
Також, сторонами угоди визначене узгоджене ними покарання, яке ОСОБА_4 повинна понести за вчинення кримінального правонарушения, передбаченого ч. 1 ст. 185 КК України у виді 1 року позбавлення волі, на підставі ст. 75 КК Україниі із звільненням від відбуття покарання з іспитовим строком 1 рік, з покладенням обов`язків п. 2,3,4 ст. 76 КК України.
В угоді про примирення зазначена дата її укладення та вона підписана сторонами.
Розглядаючи в порядку п. 1 ч.3 ст. 314 КПК України питання про можливість затвердження угоди про примирення, суд виходить з наступного:
Відповідно до п. 1 ст. 468 КПК України у кримінальному провадженні може бути укладена угода про примирення між потерпілим та підозрюваним чи обвинуваченим.
Згідно ч.3 ст. 469 КПК України угода про примирення між потерпілим та підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена у провадженні щодо кримінальних проступків, злочинів невеликої чи середньої тяжкості та у кримінальному провадженні у формі приватного обвинувачення.
ОСОБА_4 вчинила кримінальне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 185 КК України, що відповідно до ст. 12 КК України віднесено до злочинів середньої тяжкості.
В судовому засіданні обвинувачена ОСОБА_4 вказала, що вона цілком розуміє характер обвинувачення та повністью визнає свою вину у вчиненні кримінального праовпорушення, передбаченого ч.1 ст. 185 КК України. Крім того зазначила, що розуміє надані їй законом права, розуміє наслідки укладення та затвердження угоди про примирення, визначені ст. 473 КПК України, наслідки її не виконання, передбачені ст. 476 КПК України, згодна з видом покарання, який до неї буде застосований в результаті затвердження угоди про примирення та наполягає на затверджені угоди про примирення.
В судовому засіданні потерпіла ОСОБА_7 пояснила, що їй зрозумілі наслідки затвердження угоди про примирення, визначені ст. 473 КПК України та просить затвердити зазначену угоду, оскільки обвинувачена ОСОБА_4 добровільно відшкодувала їй матераільну шкоду.
В судовому засіданні прокурор вважає можливим затвердити угоду про примирення між потерпілою ОСОБА_5 і обвинуваченою ОСОБА_4 , оскільки вона відповідає вимогам закону.
Суд, переконався, що укладення угоди сторонами є добровільним, тобто не є наслідком застосування насильства, примусу, прогроз або наслідком обіцянок чи дій будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді та дійшов висновку про наявність всіх правових підстав для затвердження цієї угоди.
За таких обставин, суд вважає доведеним в судовому засіданні, що ОСОБА_4 вчинила таємне викрадення чужого майна, а тому її дії кваліфікує по ч. 1 ст. 185 КК України, за якою належить призначити ОСОБА_4 узгоджене сторонами угоди про примирення покарання у виді 1 року позбавлення волі, на підставі ст. 75 КК України із звільненням від відбуття покарання з іспитовим строком 1 рік та покласти на неї обов`язки, передбачені ст. 76 п. 2,3,4 КК України.
Керуючись ст. ст. 369-374 КПК України, суд

ЗАСУДИВ:

Затвердити угоду від 23.08.2014 року про примирення між потерпілою ОСОБА_5 та обвинуваченою ОСОБА_4 у кримінальному провадженні за обвинуваченням ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 185 КК України.
ОСОБА_4 визнати виною у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 185 КК України, за яким призначити їй узгоджене сторонами угоди про примирення від 23.08.2014 року покарання у виді 1 років позбавлення волі, на підставі ст. 75 КК України із звільненням від відбуття покарання з іспитовим строком 1 рік та на підставі ст. 76 п. 2,3,4 КК України поласти на неї обов`язки: не виїжджати за межі України на постійне місце проживання без дозволу органів кримінально-виконавчої інспекції, повідомляти органи кримінально-виконавчої інспекції про зміну місця проживання і роботи, періодично з`являтися для реєстрації в органи кримінально- виконавчої інспекції.
Вирок може бути оскаржений з підстав, передбачених ч.3 ст. 394 КПК України до апеляційного суду Миколаївської області через Заводський районний суд м. Миколаєва протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Суддя: ОСОБА_1