Справа №1-10007
ПОСТАНОВА

17 січня
2007року

Богунський районний суд м.
Житомира в складі:

головуючої
судді Зіневич
І.В.

при
секретарі Довгалюк
Л.В.

з участю
прокурора Романової Н.Л.

адвокатів ОСОБА_1

ОСОБА_2. розглянув у
відкритому судовому засіданні в м. Житомирі справу про застосування до неповнолітнього

ОСОБА_3
ІНФОРМАЦІЯ_1 народження, уродженця м.
Житомира, гр. України, українця,
не одруженого, освіта неповна
середня, учня ПТУ №1 м. Житомира, проживаючого по АДРЕСА_1, раніше не судимого

примусових
заходів виховного характеру за вчинення суспільно-небезпечного діяння, передбаченого
СТ. 198КК України

ВСТАНОВИВ:

24.03.2006року
близько 11 години 30 хвилин неповнолітнійОСОБА_3 знаходився поблизу ЗОШ №5 поАДРЕСА_1 де до
нього підійшов приятель ОСОБА_4 показав
мобільний телефон „Сіменс АХ-75" та пояснив, що щойно його відкрито викрав, у невідомого неповнолітнього хлопця і
запропонував разом продати вказаний викрадений телефон. Достовірно знаючи, що те,
що мобільний телефон здобутий злочинним шляхом, не повідомляючи про даний злочин в
правоохоронні органи, переслідуючи мету
отримання коштів, погодився з
пропозицією ОСОБА_4 продати телефон. Після цього близько 12 години 30 хвилин
разом з ОСОБА_4на Житньому базарі в м. Житомирі збув, заздалегідь не обіцяючи, викрадений у ОСОБА_3 мобільний телефон
„Сіменс АХ-75", невідомому чоловіку
за 100грн.

Свою
вину у вчиненні суспільно-небезпечного діяння,
передбаченого ст. 198 КК України
ОСОБА_3 визнав повністю, розкаявся та
пояснив, що 24.03.2006р. біля 11 години
30 хвилин разом із знайомим ОСОБА_4 перебував на подвір"ї ЗОШ №5 по
АДРЕСА_1. Проходивши через подвір"я школи помітили невідомих хлопців, які роздивлялись мобільний телефон. ОСОБА_4
попросив його зачекати та пішов до невідомих хлопців, а він пішов вперед. Через деякий час його
наздогнав ОСОБА_4 в руках якого знаходився мобільний телефон „Сіменс
АХ-75" і сказав, що викрав його у
невідомого хлопця та запропонував цей телефон продати на Житньому базарі.
Знаючи, що телефоном ОСОБА_4 заволодів
злочинним шляхом, погодився та разом із
ОСОБА_4 поїхали на Житній базар, де
продали викрадений телефон невідомому чоловіку за 100грн. Отримані гроші
використали на власні потреби.

Дослідивши
матеріали справи суд вважає, що вина
ОСОБА_3 у вчиненні ним суспільно-небезпечного діяння доведена повністю і
підтверджується слідуючими доказами.

Показаннями
ОСОБА_4, який в судовому засіданні
пояснив, що 24.03.2006р. разом із
ОСОБА_3. знаходився на подвір"ї ЗОШ №5 в м. Житомирі. Потім відкрито викрав
у невідомого на той час ОСОБА_3 мобільний телефон „Сіменс АХ-75" і
запропонував ОСОБА_3. викрадений телефон продати на Житньому базарі, на що останній погодився. Разом поїхали на
базар та продали невідомому чоловіку викрадений телефон за 100грн, які використали на власні потреби.

Протоколом
місця пригоди від 25.03.2006р., згідно
якого було оглянуто ділянку місцевості в подвір"ї школи №5
поАДРЕСА_1.(а.с. З-4).

Протоколом
огляду речових доказів від 13.05.2006р.,
згідно якого була оглянута коробка до мобільного телефону „Сіменс
АХ-75", на якій зображено ІМЕН
вказаного мобільного телефону .(а.с. 28).

Протоколом пред'явлення особи для впізнання від
20.06.2006р., згідно якого потерпілий
ОСОБА_5. впізнав ОСОБА_4, як особу яка
відкрито викрала у нього 24.03.2006р. мобільний телефон „Сіменс
АХ-75"(а.с. 65-66).

Протоколом
відтворення обстановки та обставин події від 19.06.2006р. з фото таблицями до
нього, згідно якого потерпілий ОСОБА_5.
на місцевості розповів та показав, де
саме у нього відкрито викрали мобільний телефон „Сіменс АХ-75"(а.с.
62-64).

Протоколом
очної ставки від 20.06.2006р. між потерпілим ОСОБА_3. та ОСОБА_4згідно якого
потерпілий розповів та підтвердив, як і
коли ОСОБА_4 вчинив відносно нього
пограбування (а.с. 67-68).

Протоколом
очної ставки між свідком ОСОБА_3. та ОСОБА_4 від 26.06.2006р., згідно якого ОСОБА_3 розповів, як ОСОБА_4пропонував йому відкрито викрасти у
невідомого хлопця мобільний телефон, на
що він не погодився і пішов, а через
декілька хвилин його наздогнав ОСОБА_4 і в руках тримав викрадений телефон.
ОСОБА_4 . розповів, як викрадений
телефон разом з ОСОБА_3. продали невідомому на Житньому ринку за 100грн (а.с.
107-108).

Законний
представник неповнолітньої особи, батько
ОСОБА_3. в судовому засіданні пояснив,
що про те, що син вчинив
суспільно-небезпечне діяння дізнався від працівників міліції. Потім син
розповідав йому, що разом із ОСОБА_4
продали мобільний телефон, який останній
викрав у невідомого хлопця. У вчиненому розкаявся, запевнив,
що більше подібного не скоїть. Сина охарактеризував, як слухняного, допомагає по господарству, проживаючи разом із бабусею, навчається в ПТУ, бажає здобути спеціальність та працювати.

Оцінивши
викладені докази в їх сукупності, суд
вважає вину ОСОБА_3, який не досяг віку
з якого настає кримінальна відповідальність,
у вчиненні суспільно-небезпечного діяння, передбаченого
ст. 198КК України доведеною повністю.

Своїми
діями, які виразились у заздалегідь не
обіцяному збуті майна потерпілого ОСОБА_3,
мобільного телефону „Сіменс АХ-75",
здобутого злочинним шляхом ОСОБА_3 вчинив суспільно-небезпечне
діяння, передбачене ст. 198 КК України.

Проте
ОСОБА_3 не досяг віку з якого настає кримінальна відповідальність за ст. 198 КК України і кримінальна справа проти
нього була закрита.

Дослідивши
матеріали справи, які характеризують
особу винного, заслухавши думку
учасників судового розгляду справ, суд
вважає можливим застосувати до неповнолітнього ОСОБА_3 примусові заходи
виховного характеру.

При
визначені виду примусових заходів виховного характеру для ОСОБА_3 суд
враховує, що останній за місцем
проживання характеризується позитивно,
навчається, на обліку у службі у
справах неповнолітніх KM СН РВ УМВС не перебував,
суспільно-небезпечне діяння вчинив вперше, у вчиненому розкаюється, тому суд вважає застосувати до ОСОБА_3
примусові заходи виховного характеру у вигляді застереження та передати його
під нагляд батька ОСОБА_3, оскільки він батьківських прав не позбавлений і здатний
ще забезпечити виховний вплив та постійний контроль за сином.

Керуючись ст.
ст. 97, 105 ч.2 КК України,
ст. ст. 447-449 КПК України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Застосувати
до ОСОБА_1 примусові заходи виховного характеру у вигляді застереження та
передачі його під нагляд батька ОСОБА_4 строком на 2 (два) роки.

постанова
може бути оскаржена до апеляційного суду Житомирської області через Богунський
районний суд м. Житомира протягом 7 діб з моменту її проголошення.