Коломацький районний суд Харківської області
Справа № 625/20/15-к
Провадження № 1-кп/625/8/15
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

м. с. Різуненкове

27 березня 2015 року

Коломацький районний суд Харківської області у складі головуючого судді ОСОБА_1 , при секретарі судового засідання - ОСОБА_2 ,
за участю:
прокурора ОСОБА_3 ,
обвинуваченого ОСОБА_4 ,
законного представника обвинуваченого - ОСОБА_5 ,
захисника ОСОБА_6 ,
представник служби у справах дітей ОСОБА_7 ,
представник міліції у справах дітей ОСОБА_8 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду кримінальне провадження № 0000732 від 05.12.2014 року щодо обвинуваченого
ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Шелестове, Харківської області, українця, громадянина України, освіта неповна середня, учня 11 класу Шелестівського НВК, раніше не судимого, зареєстрованого та фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,
за ч. 3 ст. 185 КК України,

В С Т А Н О В И В :
04.12.2014, близько 18:30 год., точний час скоєння злочину під час досудового розслідування встановити не представилось можливим, неповнолітній ОСОБА_4 та особа, яка не досягла віку, з якого настає кримінальна відповідальність ОСОБА_9 , маючи злочинний умисел, направлений на таємне викрадення чужого майна, переслідуючи корисливу мету, прибули до приміщення непрацюючої хлібопекарні, яка розташована за адресою: АДРЕСА_2 та належить ОСОБА_10 .
В подальшому ОСОБА_4 та ОСОБА_9 , реалізуючи свій злочинний умисел, направлений на таємне викрадення чужого майна, шляхом пошкодження вхідних дверей, проникли всередину приміщення, звідки здійснили крадіжку електродвигуна 5,5 кВт, вартістю, згідно висновку товарознавчої експертизи № 13806 від 18.12.2014 року - 350 грн.; електродвигуна 4 кВт, вартістю, згідно висновку товарознавчої експертизи № 13806 від 18.12.2014 року - 250 грн.; електродвигуна 4 кВт, вартістю, згідно висновку товарознавчої експертизи № 13806 від 18.12.2014 року - 350 грн. та металевого редуктора вартістю, згідно висновку товарознавчої експертизи № 13806 від 18.12.2014 року - 125 грн., а всього викрали майна на загальну суму 1075 грн. Після чого неповнолітні ОСОБА_4 та ОСОБА_9 місце скоєння злочину покинули, а викраденим майном розпорядились на власний розсуд.
Таким чином, умисними діями ОСОБА_4 , скоєно злочин, передбачений ч. 3 ст. 185 КК України як крадіжка, тобто таємне викрадення чужого майна, поєднане з проникненням у приміщення.
Допитаний у судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 свою вину у вчиненні злочину визнав повністю, щиро розкаявся у скоєному та повідомив обставини скоєння ним діяння саме так, як це викладено вище, дослідження доказів по справі не вважав за необхідне та проти фактичних обставин у справі не заперечував.
Позиція обинуваченого ОСОБА_4 щодо повного визнання вини, недоцільність дослідження доказів та відсутність заперечень щодо фактичних обставин справи була підтримана його захисником та законним представником.
При визначенні обсягу дослідження доказів суд, з урахуванням думки учасників судового провадження, визнав можливим не досліджувати докази, щодо тих обставин, які ніким не оспорюються, обмежившись допитом обвинуваченого на поставлені питання щодо пред`явленого обвинувачення, вивченням даних, які характеризують ОСОБА_4 в порядку ч. 3 ст. 349 КПК України, впевнившись при цьому, що учасники провадження правильно розуміють зміст цих обставин, і у суду немає сумнівів у добровільності їх позиції, а також роз`яснивши їм, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку.
З урахуванням викладеного, відповідно до вимог ч. 1 ст. 337 КПК України, суд кваліфікує дії ОСОБА_4 як крадіжка, тобто таємне викрадення чужого майна, поєднане з проникненням у приміщення.
Обставинами, що пом`якшують покарання обвинуваченого ОСОБА_4 згідно з ст. 66 КК України, суд вважає його щире каяття, вчинення злочину неповнолітнім.
Обставин, що обтяжують покарання для обвинуваченого ОСОБА_4 відповідно до ст. 67 КК України, судом не встановлено.
Вивченням даних, які характеризують особу ОСОБА_4 в порядку ст. 485 КПК України, судом встановлено, що ОСОБА_4 народився ІНФОРМАЦІЯ_2 у с. Шелестове, Харківської області, українець, громадянин України, освіта неповна середня, учень 11 класу Шелестівського НВК, раніше не судимий, зареєстрований та фактично проживаючий за адресою: АДРЕСА_1 . Стан здоров`я та рівень розвитку задовільний. Неповнолітній до вчиненого ним діяння ставиться з осудом. Умови життя та виховання неповнолітнього відповідають загально визнаним принципам; дорослі підбурювачі кримінального правопорушення відсутні. Неповнолітній виховується у повній сім`ї, обстановку в ній та взаємини між дорослими членами сім`ї та дорослими і дітьми доброзичливі, батьки до виховання неповнолітнього приділяють належну увагу; в школі, де навчається неповнолітній, до навчання ставиться задовільно, взаємини з вихователями, учителями, однолітками, неконфліктні; поведінка неповнолітнього поза домом, навчальним закладом нарікань не викликає.
Відповідно до п. 2 Постанови ПВСУ «Про практику розгляду судами справ про застосування примусових заходів виховного характеру» від 15.05.2006 року N 2 роз`яснити судам, що в кожному випадку вирішення питання про відповідальність неповнолітнього за злочин невеликої або середньої тяжкості необхідно обговорити можливість застосування до нього примусових заходів виховного характеру замість кримінального покарання. Відповідно до чинного законодавства примусові заходи виховного характеру можна застосовувати до особи, яка у віці від 14 до 18 років учинила злочин невеликої або середньої тяжкості, а також до особи, котра у період від 11 років до досягнення віку, з якого може наставати кримінальна відповідальність, учинила суспільно небезпечне діяння, що має ознаки дії чи бездіяльності, передбачених Особливою частиною Кримінального кодексу України.
Враховуючи, що відповідно до ст. 12 КК України, діяння, що вчинив ОСОБА_4 , є тяжким злочином, а тому звільнення ОСОБА_4 від покарання із застосуванням примусових заходів виховного характеру, не є можливим.
При вирішенні питання про обрання виду та міри покарання, суд приймає до уваги тяжкість скоєного правопорушення, розмір завданих збитків, відношення обвинуваченого до наслідків свого діяння, дані про особу обвинуваченого, обставини що пом`якшують та обтяжують покарання, думку сторін кримінального провадження про обрання виду та міри покарання, яке передбачене санкцією ч. 3 ст. 185 КК України. При цьому, суд призначає мінімальний строк покарання, який визначено санкцією ч. 3 ст. 185 КК України з урахуванням пом`якшуючих відповідальність обставин та вважає за необхідне призначити йому покарання, у вигляді позбавлення волі. Враховуючи вищевикладені обставини, суд дійшов висновку, що перевиховання ОСОБА_4 та досягнення мети запобігання вчиненню ним нових злочинів можливе без його ізоляції від суспільства, у зв`язку з чим ОСОБА_4 від відбуття покарання звільнити на підставі ст. 104 КК України, в порядку cт. 75 КК України з покладенням обов`язків, передбачених cт. 76 КК України.
Суд, вирішуючи питання в порядку ст. 368 КПК України, зазначає, що заходи забезпечення кримінального провадження у справі відсутні.
Питання про речові докази по справі, а саме: електродвигун потужністю 5,5 кВт; електродвигуни потужністю 4 кВт (2 штуки) та металевий редуктор, вирішити в порядку, визначеному ч. 9 ст. 100 КПК України.
Процесуальні витрати на залучення експертів по справі у зв`язку з проведенням судово-товарознавчої експертизи у кримінальному провадженні № 0000732 від 05.12.2014 року, за результатами якої був складений Висновок судово-товарознавчої експертизи № 13806 від 18.12.2014 року, складають 492.00 грн., підлягають вирішенню в порядку, передбаченому ст. 124 КПК України.
Керуючись ст.ст. 75, 76, 104, ч. 3 ст. 185 КК України, ст.ст. 7, 100, 124-126, 128-129, 326, 331, 337, 349, 368-371, 373-376, 392-395, 484-497, 532 КПК України, суд,

У Х В А Л И В :
ОСОБА_4 визнати винним в скоєнні злочину, передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України та призначити йому покарання у виді позбавлення волі строком на 3 (три) роки.
На підставі ст. 104 КК України засудженого ОСОБА_4 від відбуття призначеного покарання звільнити з випробуванням строком на 1 (один) рік.
Звільняючи засудженого ОСОБА_4 від відбуття призначеного покарання з випробуванням, на підставі cт. 76 КК України, суд покладає на засудженого наступні обовязки:
- не виїздити за межі України на постійне проживання без дозволу територіального органу Управління Державної пенітенціарної служби України в Харківській області;
- повідомляти територіальний орган Управління Державної пенітенціарної служби України в Харківській області про зміну місця мешкання, роботи або навчання;
- періодично з`являтись для реєстрації до територіального органу кримінально-виконавчої інспекції Управління Державної пенітенціарної служби України в Харківській області.
Речові докази по справі, а саме: електродвигун потужністю 5,5 кВт; електродвигуни потужністю 4 кВт (2 штуки) та металевий редуктор, які передані на зберігання потерпілій ОСОБА_10 , вважати їй повернутими.
Стягнути з ОСОБА_5 (проживаючої за адресою: АДРЕСА_1 ), витрати на проведення судово-товарознавчої експертизи у кримінальному провадженні № 0000732 від 05.12.2014 року, за результатами якої був складений Висновок № 13806 від 18.12.2014 року, у розмірі 492.00 (чотириста дев`яносто дві грн. 00 коп.) грн.
Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому, його захиснику та законному представнику, потерпілій та прокурору. Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку суду.
Судове рішення суду першої інстанції не може бути оскаржене в апеляційному порядку з підстав заперечення обставин, які ніким не оспорювалися під час судового розгляду і дослідження яких було визнано судом недоцільним відповідно до положень частини третьої статті 349 цього Кодексу.
Вирок може бути оскаржений до апеляційного суду Харківської області через Коломацький районний суд Харківської області протягом 30 днів з дня його проголошення, обвинуваченим у той же строк з моменту вручення копії вироку.
Вирок суду першої інстанції, якщо інше не передбачено цим Кодексом, набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого цим Кодексом, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Суддя ОСОБА_1