ДАРНИЦЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД М.КИЄВА
справа № 753/3178/15-к
провадження № 1-кп/753/252/15
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
"05" березня 2015 р. м. Київ

Дарницький районний суд м. Києва у складі:
головуючого судді ОСОБА_1 ,
при секретарі ОСОБА_2
за участю прокурора ОСОБА_3 ,
захисника - адвоката ОСОБА_4 ,
потерпілого ОСОБА_5 ,
представника потерпілого ОСОБА_6 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Києві матеріали кримінального провадження за обвинуваченням ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, уродженця м. Києва, освіта вища, неодруженого, раніше не судимого, працюючого продавцем - консультантом роздрібної торгівлі TOB «NRP», зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України, -
ВСТАНОВИВ:
ОСОБА_7 18 липня 2014 року приблизно о 23 годині 20 хвилин, керуючи технічно справним автомобілем «ALFA ROMEO», д.н.з. НОМЕР_1 , рухався проїзною частиною вул. Старобориспільська, зі сторони Харківської площі в напрямку вулиці Бориспільської в м. Києві. В цей час водій ОСОБА_7 , не вірно врахував дорожню обстановку та стан належного йому транспортного засобу, порушуючи вимоги п. 12.1 Правил дорожнього руху України, відповідно до яких «Під час вибору в установлених межах безпечної швидкості руху водій повинен урахувати дорожню обстановку, а також особливості вантажу, що перевозиться, і стан транспортного засобу, щоб мати змогу постійно контролювати його рух та безпечно керувати ним», вчинив зіткнення з нерухомим мікроавтобусом «ГАЗ-32213», д.н.з. НОМЕР_2 , під керуванням водія ОСОБА_8 , який проводив висадку пасажирів на зупинці громадського транспорту вул. Старобориспільська, біля виходу (входу) зі станції Київського метрополітену «Бориспільська» в м. Києві.

Внаслідок даної дорожньо-транспортної пригоди, пасажир мікроавтобуса «ГАЗ-32213», д.н.з. НОМЕР_2 ОСОБА_9 , 1988 р. н., отримав наступні тілесні ушкодження - крововилив у м`які покриви волосяної частини голови в потиличній та скронево-потиличній області справа, перелом склепіння та основи черепа (лінійний перелом луски обох тім`яних кісток, луски лівої скроневої кістки, потиличної кістки, перелом основи черепа в середній черепній ямці справа та зліва), крововилив у м`яку мозкову оболонку в області основи правої лобної долі, кіста правої скроневої долі, крововилив у мозок в області основи та полюсу правої скроневої долі, множинні вторинні крововиливи в стовбуровому відділі головного мозку. ОСОБА_9 , перебуваючи на стаціонарному лікуванні в Київській міській клінічній лікарні ШМД, ІНФОРМАЦІЯ_2 о 18 годині 00 хвилин від отриманих травм помер. Смерть ОСОБА_9 , згідно висновку судово-медичної експертизи №2241/2 від 07.11.2014, настала від відкритої черепно - мозкової травми у вигляді крововиливів у м`які покриви волосяної частини голови, переломів кісток склепіння та основи черепа, множинних крововиливів під оболонки, в шлуночки та у тканину головного мозку, що обумовило розвиток набряку - набухання тканини головного мозку, що призвело до виникнення вторинних крововиливів у стовбуровий відділ головного мозку.

Смерть потерпілого ОСОБА_9 знаходиться в прямому причинному зв`язку з порушенням водієм автомобіля марки ALFA ROMEO», д.н.з. НОМЕР_1 , під керуванням обвинуваченого, вимог п. 12.1 Правил дорожнього руху України.

Будучи допитаним в судовому засіданні, обвинувачений ОСОБА_7 визнав себе винним та пояснив суду, що 18 липня 2014 року приблизно о 23.30 годині він керував технічно справним автомобілем «ALFA ROMEO», д.н.з. НОМЕР_1 та рухався проїзною частиною вул. Харківське шосе в м. Києві. В салоні автомобіля знаходилися його двоюрідний брат з дружиною. Під час керування автомобілем, при виїзді з площі "Харківська" він рухався у напрямку проїзної частини вул.Старобориспільська зі швидкістю приблизно 60 км/год. Здійснюючи маневр повороту праворуч, його автомобіль почало заносити ліворуч. Він здійснив заходи щодо уникнення заносу, повернув кермо праворуч, внаслідок чого транспортний засіб занесло праворуч і в некерованому стані його автомобіль зіткнувся з нерухомим мікроавтобусом «ГАЗель», який здійснював висадку пасажирів на зупинці громадського транспорту. Контакт відбувся переднім правим крилом його автомобіля з задньою лівою частиною автомобіля «ГАЗель». Внаслідок удару мікроавтобус «ГАЗ» відкинуло уперед, а його автомобіль трохи проїхав та зупинився.

Дослідження інших доказів щодо тих обставин матеріалів кримінального провадження за обвинуваченням ОСОБА_7 , які ніким не оспорюються, судом за згодою учасників судового провадження та на підставі ч. 3 ст. 349 КПК України визнано недоцільним. Судом з`ясовано, що обвинувачений ОСОБА_7 правильно розуміє зміст цих обставин, сумнівів у добровільності його позиції немає, а також сторонам роз`яснено, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку.

Враховуючи викладене, суд вважає доведеною винуватість ОСОБА_7 у вчиненні порушення правил дорожнього руху особою, яка керує транспортним засобом, що спричинило смерть потерпілого ОСОБА_9 , тобто у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.286 КК України.

При призначенні покарання обвинуваченому суд враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, який відповідно до положень ст.12 КК України є тяжким злочином.

Обставинами, які пом`якшують покарання ОСОБА_7 згідно ст. 66 КК України є його щире каяття, сприяння у розкритті кримінального правопорушення, добровільне відшкодування матеріальної та моральної шкоди. Обставин, що обтяжують покарання, відповідно до ст. 67 КК України, судом не встановлено.

Вивченням особи обвинуваченого встановлено, що він на обліку у лікарів психіатра та нарколога не перебуває, раніше не судимий, має постійне місце проживання та роботи, за якими характеризується позитивно.

Відповідно до роз`яснень, даних у постанові Пленуму Верховного Суду України №7 від 24.10.2003 р. «Про практику призначення судами кримінального покарання», із змінами, при призначенні покарання обвинуваченому суд повинен з`ясувати його вік, стан здоров`я, поведінку до вчинення злочину як у побуті, так і за місцем роботи чи навчання, його минуле (зокрема, наявність не знятих чи не погашених судимостей, адміністративних стягнень), склад сім`ї (наявність на утриманні дітей та осіб похилого віку), його матеріальний стан тощо.

З урахуванням встановлених судом обставин, наслідків вчиненого злочину,суд вважає, що виправлення обвинуваченого можливе без ізоляції його від суспільства, шляхом призначення покарання у виді позбавлення волі, однак зі звільненням від його відбуття та призначенням іспитового строку. При цьому суд вважає необхідним покласти на обвинуваченого обов`язки, передбачені п.п. 2-4 ч.1 ст.76 КК України.

Вирішуючи питання щодо необхідності застосування додаткового покарання у вигляді позбавлення права керування транспортними засобами, суд враховує роз`яснення, викладені у п.п. 20, 21 постанови Пленуму Верховного Суду України № 14 від 23.12.2005 р. «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті»,відповідно до яких при призначенні покарання за відповідною частиною ст. 286 КК України суди мають враховувати не тільки наслідки, що настали, а й характер та мотиви допущених особою порушень правил безпеки дорожнього руху або експлуатації транспорту, її ставлення до цих порушень та поведінку після вчинення злочину, вину інших причетних до нього осіб, а також обставини, які пом`якшують і обтяжують покарання, та особу винного. У вказаній постанові також вказано, що у кожному випадку при призначенні покарання за частинами 1 та 2 ст. 286 КК України необхідно обговорювати питання про доцільність застосування до винного додаткового покарання - позбавлення права керувати транспортними засобами або обіймати посади, пов`язані з відповідальністю за технічний стан чи експлуатацію транспортних засобів, відповідно.

З урахуванням обставин вчиненого злочину, відповідно до яких обвинуваченим було невірно обрано швидкість руху транспортного засобу з урахуванням дорожньої обстановки в рамках дозволеного ліміту швидкості, відсутності інших грубих порущень Правил дорожнього руху, ставленням обвинуваченого до факту порушення вказаних Правил, поведінки обвинуваченого після дорожньо-транспортної пригоди, його добровільне відшкодування потерпілому витрат на лікування ОСОБА_9 , відшкодування матеріальної та моральної шкоди близьким загиблого, думки потерпілого ОСОБА_5 , який просив не застосовувати до обвинуваченого додаткове покарання, необхідності керування транспортними засобами при здійсненні своїх трудових обов`язків за місцем роботи, суд вважає можливим не застосувати до обвинуваченого додаткове покарання у вигляді позбавлення права керувати транспортними засобами.

Процесуальні витрати становлять 1537 грн. 25 коп. за проведення експертиз у даному кримінальному провадженні і підлягають стягненню з обвинуваченого в дохід держави.

Запобіжний захід у вигляді особистого зобов`язання, застосований до ОСОБА_7 02.02.2015 року на підставі ухвали Шевченківського районного суду м. Києва суд вважає необхідним залишити без зміни до набрання вироком законної сили.

Питання речових доказів суд вирішує у відповідності зі ст. 100 КПК України.

Керуючись ч.3 ст. 349, 373, 374 КПК України, суд

ЗАСУДИВ:
ОСОБА_7 визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України, та призначити йому покарання у вигляді чортирьох років позбавлення волі без позбавлення права керування транспортними засобами.

Відповідно до ст.75 КК України ОСОБА_7 звільнити від відбування призначеного покарання, якщо він протягом дворічноо іспитового строку не вчинить нового злочину.

Згідно з п. п. 2, 3, 4 ч. 1 ст.76 КК України покласти на ОСОБА_7 обов`язки не виїжджати за межі України на постійне проживання без дозволу кримінально-виконавчої інспекції, повідомляти кримінально-виконавчу інспекцію про зміну місця проживання та роботи, періодично з`являтися для реєстрації в кримінально-виконавчу інспекцію за миісцем проживання.

Речові докази:

- автомобіль «Альфа Ромео», д.н.з. НОМЕР_3 , який знаходиться на зберіганні у власника ОСОБА_7 - залишити у розпорядженні ОСОБА_7 ;

- мікроавтобус «ГАЗ» д.н.з. НОМЕР_4 , який знаходиться на зберіганні у представника підприємства ТОВ «Аеро-Експерс» ОСОБА_10 - залишити у розпорядженні підприємства ТОВ «Аеро-Експерс».

Стягнути з ОСОБА_7 на користь держави процесуальні витрати на залучення експерта в сумі однієї тисячі п`ятисот тридцяти семи гривень двадцяти п`яти копійок.

Залишити ОСОБА_7 запобіжний захід у вигляді особистого зобов`язання до набрання вироком законної сили.

Вирок може бути оскаржений в апеляційному порядку з підстав, передбачених статтею 395 КПК України, до Апеляційного суду м. Києва через Дарницький районний суду м. Києва шляхом подачі апеляції протягом 30 днів з моменту його проголошення.

Головуючий суддя: ОСОБА_1