У х в а л а

І М Е Н Е М
У К Р А Ї Н И

Колегія суддів Судової палати у кримінальних справах

Верховного Суду України у складі :

головуючого

Селівона О.Ф.,

суддів
за участю прокурора

Кривенди О.В., Кузьменко О.Т., Сухарєва О.М.,

розглянула в судовому засіданні у
м. Києві 13 вересня 2007 року кримінальну справу за касаційною скаргою
засудженого ОСОБА_1 на судові рішення щодо нього.

Вироком Красногвардійського районного суду м. Дніпропетровська від 18
серпня 2006 року

ОСОБА_1,

ІНФОРМАЦІЯ_1року народження, громадянина України, раніше судимого 8 червня
1992 року за ч.3 ст. 81 КК УРСР на чотири роки позбавлення волі з конфіскацією
майна, звільненого 8 червня 1995 року на підставі ст. 5 Указу Президента
України “Про амністію” від 19 квітня 1995 року,

засуджено:

- за ч. 3 ст. 153
КК України на дев'ять років позбавлення волі;

- за ч. 2 ст. 156 КК України на два
роки позбавлення волі.

На підставі ст. 70 КК України, за сукупністю злочинів, шляхом поглинення
менш суворого покарання більш суворим, ОСОБА_1. визначено остаточне покарання -
дев'ять років позбавлення волі.

Ухвалою апеляційного суду Дніпропетровської області від 11 жовтня 2006 року
вирок місцевого суду щодо ОСОБА_1. залишено без зміни.

ОСОБА_1. визнано винним у тому, що він, за обставин, викладених у вироку,
будучи вітчимом малолітньої ОСОБА_2. - 1993 року народження, в стані
алкогольного сп'яніння вчиняв розпусні дії щодо неї в період часу з 1998 року
по 22 вересня 2004 року.

Крім того, протягом цього ж періоду
ОСОБА_1. задовольняв статеву пристрасть неприродним способом, використовуючи
безпорадний стан потерпілої ОСОБА_2., а коли потерпіла відмовлялась виконувати
його вимоги, застосовував щодо неї фізичне насильство.

У касаційній скарзі ОСОБА_1.
зазначає, що злочинів, за які він засуджений, не вчиняв, судові рішення щодо
нього ґрунтуються на припущеннях, а тому він просить їх скасувати, а справу -
закрити за відсутністю в діянні складу злочину.

Заслухавши
доповідь судді Верховного Суду України, міркування прокурора, який просив
залишити касаційну скаргу засудженого без задоволення, а судові рішення щодо
нього - без зміни, перевіривши матеріали справи та обговоривши доводи
касаційної скарги, колегія суддів вважає, що вона підлягає частковому
задоволенню з таких підстав.

Ухвала апеляційного суду є рішенням вищого суду щодо законності та
обґрунтованості вироку, ухвали, постанови, що перевіряються в апеляційному
порядку, і повинна відповідати тим же вимогам, що і рішення суду першої
інстанції, тобто бути законною і обґрунтованою. Крім того, ухвала апеляційного
суду за своїм змістом має відповідати вимогам ст. 377 КПК України. У ній мають бути наведені докладні мотиви прийнятого рішення, усі доводи, що
містяться в апеляції, мають бути проаналізовані і жоден із них не повинен
залишатися без відповіді.

Однак, як убачається з матеріалів справи, апеляційний суд при розгляді
справи щодо ОСОБА_1. в апеляційному порядку
не дотримався усіх вимог і положень закону.

Так, у своїй апеляції на вирок
місцевого суду та доповненні до неї засуджений зазначав про свою непричетність
до вчинення інкримінованих йому злочинів, невідповідність висновків суду,
викладених у вироку, фактичним
обставинам справи, однобічність і неповноту судового слідства.

Зокрема, в апеляції йшлося про те, що суд безпідставно відмовив у
допиті свідків, які б могли
підтвердити невинуватість ОСОБА_1., не взяв до уваги показання свідка ОСОБА_3.
про відсутність у будинку, де проживали
засуджений, ОСОБА_4. та потерпіла ОСОБА_2. будь-яких порнографічних журналів,
демонстрація яких ставилася засудженому в провину.

ОСОБА_1. також зазначав про те, що вирок суду ґрунтується на припущеннях,
оскільки в його основу покладені нічим не підтверджені показання малолітньої
ОСОБА_2., а всі інші докази, на які суд послався у вироку, є непрямими. На
думку засудженого, постановивши обвинувальний вирок за наявності лише таких
доказів, суд порушив кримінально-процесуальний закон.

В апеляції також наведені доводи, які, на думку засудженого, спростовують
висновок суду про заподіяння ним тілесних ушкоджень потерпілій ОСОБА_2.

Крім того, засуджений вказував на порушення судом першої інстанції вимог
кримінально-процесуального закону під час допиту свідків ОСОБА_5. та ОСОБА_4. і зазначив в
апеляції, в чому, на його думку, ці порушення полягають.

Проте, як убачається зі змісту
ухвали суду апеляційної інстанції, наведені доводи апеляції залишилися поза
його увагою.

За таких обставин ухвалу
апеляційного суду щодо ОСОБА_1. не можна вважати обґрунтованою та законною, а тому вона
підлягає скасуванню з направленням справи на новий апеляційний розгляд.

Під час нового апеляційного розгляду
необхідно усунути вказані недоліки, повно і всебічно перевірити всі доводи
поданої на вирок місцевого суду апеляції та постановити рішення з дотриманням
усіх вимог кримінально-процесуального закону.

Керуючись ст.ст. 395, 396 КПК
України, колегія суддів Судової палати у кримінальних справах Верховного Суду
України, -

у х в а л и л а:

касаційну скаргу засудженого ОСОБА_1. задовольнити частково.

Ухвалу апеляційного суду Дніпропетровської області від 11
жовтня 2006 року щодо ОСОБА_1 скасувати, а справу направити на новий апеляційний
розгляд.

С у д д і:

Селівон
О.Ф. Кривенда О.В. Кузьменко О.Т.