Справа № 752/8981/15-к
Провадження №: 1-кп/752/694/15
В И Р О К
Іменем України
23.07.2015 року м. Київ
Голосіївський районний суд м. Києва в складі:
головуючого судді ОСОБА_1 ,
при секретарі ОСОБА_2
ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м.Києва, громадянина України, українця, який не працює, із середньою освітою, не одружений, зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_1 , проживає за адресою: АДРЕСА_2 , ухвалою Бородянського районного суду Київської області від 13.01.2014 року оголошений у розшук за вчинення кримінальних правопорушень, передбачених ч.3 ст.185, ч.1 ст.289 КК України,
з участю сторін кримінального провадження
прокурора ОСОБА_4 ,
обвинуваченого ОСОБА_3
ВСТАНОВИВ:
29.03.2015, приблизно о 02.00 год., обвинувачений ОСОБА_3 , перебуваючи на перехресті вул.Жилянської та Володимирської в м.Києві, вирішив вчинити грабіж. Реалізуючи свій злочинний умисел, він почав переслідувати потерпілого ОСОБА_5 та біля будинку АДРЕСА_3 наніс удар останньому, від якого той впав. Після цього обвинувачений відкрито викрав у потерпілого гаманець, вартістю 100 грн. та мобільний телефон «Самсунг», вартістю 600 грн. з сім-карткою мобільного оператору «МТС», вартістю 10 грн., на рахунку якої знаходилися грошові кошти в сумі 40 грн. В подальшому обвинувачений з місця вчинення злочину зник та розпорядився викраденим майном на власний розсуд, чим завдав потерпілому матеріального збитку на загальну суму 750 грн.
Тобто, ОСОБА_3 визнається винним за ч.2 ст.186 КК України, а саме у відкритому викраденні чужого майна, поєднаному із насильством, яке не є небезпечним для життя чи здоров`я потерпілого, вчиненому повторно та за ч.2 ст. 185 КК України, а саме у таємному викраденні чужого майна, вчиненому повторно.
На підтвердження встановлених судом обставин свідчать наступні докази, які суд враховує та бере до уваги.
Так, обвинувачений ОСОБА_3 після розяснення суті обвинувачення, визнавши себе винним, щиро розкаявся та підтвердив вищезазначені обставини в точній послідовності.
Наявні в справі докази його винуватості він не оспорює.
Суд, враховуючи, що проти цього не заперечували учасники судового провадження, керуючись вимогами ст. 349 КПК України, визнав недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються. Учасники судового провадження, яким було розяснено, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку, правильно розуміють зміст цих обставин, сумнівів у добровільності їх позиції немає.
При призначенні покарання суд враховує тяжкість вчинених злочинів- злочин , передбачений ч.2 ст.185 КК України відноситься до категорії середньої тяжкості, злочин, передбачений ч.2 ст.186 КК України - до тяжких, обставини, які помякшують та обтяжують покарання, особу винного, який оголошений у розшук за вчинення кримінальних правопорушень, передбачених ч.3 ст.185, ч.1 ст.289 КК України, не працює, негативно характеризується за місцем проживання і позитивно характеризується за місцем навчання на обліку у лікарів нарколога та психіатра не перебуває.
Обставинами, що помякшують покарання, суд визнає щире каяття, активне сприяння розкриттю злочину.
Обставин, що обтяжують покарання, не встановлено.
На підставі викладеного, враховуючи обставини справи та особу обвинуваченого, обставини, що помякшують покарання, суд вважає, що перевиховання та виправлення ОСОБА_3 не можливе без ізоляції від суспільства, а тому йому необхідно призначити покарання в межах санкцій ч.2 ст. 185 та ч.2 ст.186 КК України, у виді позбавлення волі.
Оскільки, обвинувачений ОСОБА_3 вчинив декілька злочинів, передбачених різними статтями Кримінального Кодексу, то остаточне покарання необхідно йому призначити відповідно до ст. 70 КК України, шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим.
Запобіжний захід ОСОБА_3 , до вступу вироку в законну силу, необхідно залишити без змін, у виді тримання під вартою.
Відповідно до вимог ст. 72 КК України зарахувати засудженому час попереднього ув`язнення у строк відбуття покарання.
Судові витрати відсутні.
Долю речових доказів вирішити у відповідності до ч. 9 ст. 100 КПК України.
Керуючись ст.ст. 368, 370, 374 КПК України, суд,-
УХВАЛИВ:
ОСОБА_3 визнати винним у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст.185, ч.2 ст.186 КК України, та призначити йому покарання:
-за ч.2 ст.185 КК України у виді 3 (трьох) років позбавлення волі;
-за ч.2 ст.186 КК України у виді 4(чотирьох) років позбавлення волі.
На підставі ст. 70 КК України, шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим, визначити остаточно ОСОБА_3 покарання у виді 4 (чотирьох) років позбавлення волі.
Міру запобіжного заходу засудженому ОСОБА_3 , до вступу вироку в законну силу, залишити без змін тримання під вартою в Київському СІЗО № 13 УДПСУ в м. Києві та Київській області.
Строк відбуття покарання засудженому ОСОБА_3 рахувати з 23.07.2015 року.
Відповідно до вимог ст. 72 КК України, зарахувати ОСОБА_3 у строк відбуття покарання період з 02.04.2015 року по 22.07.2015 року, включно.
Речові докази посвідчення водія та технічний паспорт, які зберігаються у ОСОБА_5 - залишити ОСОБА_5 ;
-автомобільний телевізор, зарядний пристрій, гучномовець, пульт від шлагбаума, USB кабель, два автомобільні зарядні пристрої, які зберігаються у ОСОБА_7 залишити ОСОБА_7 ;
-три металеві знаки з логотипом «Мерседес», які зберігаються при матеріалах провадження - зберігати при матеріалах провадження.
Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору.
Вирок суду може бути оскаржений до Апеляційного суду м. Києва через Голосіївський районний суд м. Києва протягом 30 діб з дня проголошення.

Суддя ОСОБА_1