АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ЗАПОРІЗЬКОЇ ОБЛАСТІ
Провадження № 11-кп/778/575/15
Категорія ст. ст. 15 ч. 2, 185 ч. 2 КК України Доповідач в 2-й інстанції ОСОБА_2
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
03 квітня 2015 року м. Запоріжжя

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Апеляційного суду Запорізької області у складі:

головуючого судді ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

при секретарі ОСОБА_5 ,

за участю прокурора ОСОБА_6 ,

обвинуваченого ОСОБА_7 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні, в апеляційному порядку, матеріали кримінального провадження, внесеного до ЄРДР за № 0004542, за апеляційною скаргою прокурора, який брав участь у провадженні, на ухвалу Шевченківського районного суду м. Запоріжжя від 26 січня 2015 року, якою

обвинувальний акт у кримінальному провадженні відносно ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Запоріжжя, непрацюючого, неодруженого, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 15, ч. 2 ст. 185 КК України, повернуто прокурору як такий, що не відповідає вимогам КПК України.

Згідно ухвали, до суду надійшов обвинувальний акт відносно ОСОБА_7 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 15, ч. 2 ст. 185 КК України, виходячи з якого 14.12.2014 року приблизно о 15.20 год., ОСОБА_7 , перебуваючи у стані алкогольного сп`яніння, маючи умисел на таємне викрадення чужого майна, діючи повторно з корисливих мотивів, знаходячись у приміщенні супермаркету АТБ-маркет по вул. Косигіна, 3-А у м. Запоріжжі, шляхом вільного доступу, скориставшись тим, що його дії ніхто не бачить, намагався таємно викрасти майно, яке належить ТОВ АТБ-маркет, а саме віскі Chivas Regal об`ємом 0,5 л вартістю 278, 33 грн.

Дії ОСОБА_7 кваліфіковані як закінчений замах на таємне викрадення чужого майна (крадіжку), вчинене повторно, тобто за ч. 2 ст. 15, ч. 2 ст. 185 КК України.

Під час підготовчого судового засідання суд першої інстанції встановивши, що обвинувальний акт та додатки до нього не відповідають вимогам КПК України, зазначив наступне.

В обвинувальному акті не вказані обставини, які б надавали підстави кваліфікувати дії ОСОБА_7 , як закінчений замах на скоєння крадіжки, оскільки не зазначено з яких причин злочин не було доведено до кінця та чому вказані причини не залежали від волі обвинуваченого, тобто відсутні усі обставини кримінального правопорушення, які прокурор вважає встановленими та належне формулювання обвинувачення.

Крім того, в обвинувальному акті не містяться усі необхідні відомості про особу обвинуваченого, оскільки не зазначено які саме іспитові терміни були призначені тому за попередніми трьома вироками судів, а також чи дотримані ОСОБА_7 умови звільнення від покарання за цими вироками. Між тим, за відсутності відомостей відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 89 КК України щодо погашення чи не погашення попередніх судимостей ОСОБА_7 , його дії кваліфіковані за ч. 2 ст. 185 КК України із застосуванням кваліфікуючої ознаки повторність, водночас як максимальний термін випробування відповідно до ст. 75 КК України складає 3 роки, а останній вирок щодо ОСОБА_7 постановлений у квітні 2011 року.

Також, в обвинувальному акті відсутні всі необхідні відомості про потерпілого у справі, яким зазначено ТОВ АТБ-маркет, оскільки не зазначена адреса знаходження підприємства, натомість зазначена адреса проживання представника потерпілого, що не є тотожними поняттями.

Окрім наведеного, судом зазначено, що до обвинувального акту додана копія розписки підозрюваного про отримання копії цього акту, замість оригіналу, який до того ж вручений останньому не прокурором, а слідчим.

Крім того, згідно з переліком процесуальних дій та рішень слідчого визначено, що останній здійснюватиме досудове розслідування з 15.12.2014 року, натомість деякі слідчі дії та процесуальні дії по кримінальному провадженню, як то повідомлення прокурору про початок досудового розслідування, огляд місця події, огляд предмету, роз`яснення процесуальних прав та обов`язків, допит свідка, визнання та залучення речових доказів здійснені слідчим ще 14.12.2014 року. При цьому по деяким процесуальним діям не зазначений час їх проведення (п. 17-22), а замість процесуальної дії вказаний протокол, який є лише документальним відображенням дії.

З огляду на вказане, суд першої інстанції повернув обвинувальний акт прокурору, як такий, що не відповідає вимогам КПК України.

В апеляційній скарзі прокурор, який брав участь у провадженні, посилаючись на незаконність та необґрунтованість судового рішення через істотне порушення вимог кримінального процесуального закону зазначає, що вимогами КПК України не передбачено внесення до обвинувального акту таких відомостей щодо обвинуваченого, як наявність судимостей, міри покарання за кожним вироком та тривалість іспитового строку, а у зв`язку з цим і висновки суду, зокрема щодо неправильної кваліфікації дій обвинуваченого є безпідставними, оскільки прийняті поза межами наданих суду повноважень на даній стадії процесу. Необґрунтованими вважає і посилання суду щодо відсутності у обвинувальному акті усіх необхідних відомостей стосовно потерпілого, оскільки враховуючи, що участь у кримінальному провадженні бере представник потерпілого юридичної особи ТОВ АТБ-маркет, ОСОБА_8 , який діє на підставі довіреності, у обвинувальному акті були зазначені дані, що стосуються останнього. Безпідставним вважає і висновок суду щодо сумнівів стосовно правомірності проведення процесуальних дій слідчим, оскільки обставини стосовно допустимості доказів, суд повинен вирішувати в нарадчій кімнаті під час ухвалення судового рішення. Стосовно ж вручення обвинуваченому копії обвинувального акту та реєстру матеріалів досудового розслідування слідчим, замість прокурора, то в матеріалах кримінального провадження, які судом в підготовчому судовому засіданні не досліджувались, міститься доручення слідчому на вручення копії цих процесуальних документів підозрюваному.

За таких обставин, просить ухвалу суду першої інстанції скасувати, а кримінальне провадження направити на новий судовий розгляд в суді першої інстанції.

Заслухавши в засіданні апеляційної інстанції доповідь судді про сутність судового рішення та аргументи скарги; прокурора, який не підтримав апеляційну скаргу; обвинуваченого, який заперечував проти задоволення скарги; перевіривши матеріали провадження та обговоривши доводи скарги; колегія суддів, вважає, що апеляційна скарга прокурора, який брав участь у провадженні, задоволенню не підлягає з огляду на наступне.

Згідно вимог ст. 291 КПК України, обвинувальний акт має містити виклад фактичних обставин кримінального правопорушення, які прокурор вважає встановленими, правову кваліфікацію кримінального правопорушення з посиланням на положення закону і статті закону України про кримінальну відповідальність та формулювання обвинувачення, а також анкетні відомості кожного обвинуваченого.

Як вбачається з оскаржуваної ухвали, суд, повертаючи обвинувальний акт прокурору як такий, що не відповідає вимогам ст. 291 КПК України, зокрема послався на те, що в обвинувальному акті відносно ОСОБА_7 не зазначені декілька обставин, які можуть впливати на кваліфікацію дій обвинуваченого.

Виходячи з норм закону, викладених у ст. 314 КПК України, у підготовчому судовому засіданні суд зобов`язаний перевірити матеріали кримінального провадження, з`ясувати достатність фактичних і юридичних підстав для прийняття судових рішень, передбачених ч. 3 цієї статті, вирішити питання, пов`язані з підготовкою кримінального провадження до судового розгляду.

Згідно тексту обвинувального акту, орган досудового розслідування виклав не всі необхідні обставини, які необхідні для прийняття судового рішення.

Колегія суддів вважає, що вказівки суду щодо невідповідності обвинувального акту відносно ОСОБА_7 вимогам ст. 291 КПК України, не суперечать нормі вказаного закону, а підстави, на які послався суд першої інстанції у своїй ухвалі, перешкоджають розгляду обвинувачення щодо ОСОБА_7 в судовому засіданні, оскільки такі обставини можуть вплинути на кваліфікацію злочину.

За таких обставин колегія суддів вважає, що доводи апеляційної скарги не можуть бути визнані обґрунтованими, а тому постанова суду не підлягає скасуванню за підстав, наведених в скарзі.

Керуючись ст. ст. 404, 407 КПК України колегія суддів,

у х в а л и л а:

апеляційну скаргу прокурора, який брав участь у провадженні в суді першої інстанції, залишити без задоволення.

Ухвалу Шевченківського районного суду м. Запоріжжя від 26 січня 2015 року відносно обвинуваченого ОСОБА_7 залишити без змін.

Зазначена ухвала набирає законної сили з моменту її оголошення є остаточною й оскарженню не підлягає.

Судді:
ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4