У х в а л а

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Колегія суддів судової палати Верховного Суду України

у кримінальних справах у складі:

Головуючого

Пивовара В.Ф.

суддів

Шевченко Т.В., Кузьменко О.Т.

за участю прокурора

Кривов`яза Я.І.

розглянула
в судовому засіданні в м.Києві 11 жовтня
2007 року кримінальну справу за касаційною скаргою засудженого ОСОБА_1 на вирок
Апеляційного суду Тернопільської області від 13 червня 2007 року щодо нього.

Вироком Чортківського районного суду
Тернопільської області від 2 березня 2007 року

ОСОБА_1,

ІНФОРМАЦІЯ_1,

уродженця с.Ягільниця Чортківського
району Тернопільської

області, громадянина України, судимого 19.02.2001 року

Чортківським районним судом за ч.3 ст.140, ст.45 КК України до

позбавлення волі на строк 3 роки, умовно із сплатою штрафу у

розмірі 680 грн., з іспитовим строком 2 роки

засуджено
за ч.1 ст.122 КК України із застосуванням ст.69 КК України до штрафу у розмірі
2500 грн. у доход держави. Згідно зі ст.71 КК України повністю приєднано
покарання за попереднім вироком у виді 3-х років позбавлення волі умовно зі
сплатою штрафу у розмірі 680 грн., з іспитовим строком 2 роки і зазначено, що
кожен із вироків підлягає виконанню окремо.

Стягнуто із засудженого ОСОБА_1 на
користь потерпілого ОСОБА_2 2000 грн. на відшкодування моральної шкоди та 1000
грн. судових витрат.

Згідно з вироком ОСОБА_1 визнаний
винним в тому, що 18 січня 2003 року близько 00 годин 30 хвилин у м.Чорткові по
вул.Степана Бандери в ході суперечки з ОСОБА_2, яка переросла у бійку, наніс
останньому умисно удар головою в обличчя та декілька ударів кулаками та ногами
по різних частинах тіла, заподіявши тілесні ушкодження середнього ступеню
тяжкості.

Вироком Апеляційного суду
Тернопільської області від 13 червня 2007 року за апеляціями прокурора, який затвердив
обвинувальний висновок та представника потерпілого - адвоката ОСОБА_3 цей вирок
в частині призначеного покарання скасовано і призначено за ч.1 ст.122 КК
України покарання у виді 2-х років позбавлення волі. На підставі ст.71 КК
України остаточно за сукупністю вироків призначено покарання у виді 3-х років 6
місяців позбавлення волі. Цей вирок у частині вирішення цивільного позову
скасовано і направлено на новий судовий розгляд в порядку цивільного
судочинства.

Скасовуючи вирок суду першої інстанції
в частині покарання, апеляційний суд зазначив, що суд безпідставно врахував як
обставину, що пом`якшує покарання, щире каяття засудженого та його позитивну
характеристику, оскільки це не відповідає дійсності. Також суд не повинен був
ураховувати його стан здоров`я як і те, що
він працює. При цьому мав урахувати, що злочин вчинено в період іспитового
строку за попереднім вироком.

У касаційній скарзі засуджений
ОСОБА_1просить вирок апеляційного суду скасувати, залишити без зміни вирок суду
першої інстанції. Посилається на те, що суд апеляційної інстанції
необґрунтовано призначив йому покарання у виді позбавлення волі без урахування
наявності декількох обставин, що пом`якшують покарання і є підставою для
застосування ст.69 КК України.

Заслухавши доповідь судді Шевченко
Т.В., думку прокурора Кривов`яза Я.І., який вважав, що вирок підлягає
скасуванню з направленням справи на новий апеляційний розгляд у зв`язку з
істотним порушенням вимог кримінально-процесуального закону, перевіривши
матеріали справи, обговоривши доводи касаційної скарги, колегія суддів вважає,
що вона не підлягає задоволенню, а вирок апеляційного суду зміні з таких
підстав.

Висновок суду першої інстанції про
доведеність винності ОСОБА_1в умисному заподіянні тілесного ушкодження
середньої тяжкості ОСОБА_2 ґрунтується на доказах, що були досліджені в
судовому засіданні і не оспорюється у касаційній скарзі.

Покарання засудженому обрано відповідно
до вимог ст.65 КК України з урахуванням ступеню тяжкості вчиненого злочину,
даних про особу винного та всіх інших обставин справи. При цьому апеляційний
суд обґрунтовано взяв до уваги, що злочин вчинено в період іспитового строку
при умовному засудженні до позбавлення волі на строк 3 роки.

За таких обставин доводи касаційної
скарги про надмірну суворість покарання не можна визнати переконливими.

Керуючись ст.ст.395, 396 КПК України,
колегія суддів,

у
х в а л и л а :

вирок Апеляційного суду Тернопільської
області від 13 червня 2007 року щодо ОСОБА_1 залишити без зміни, а касаційну
скаргу засудженого ОСОБА_1 - без задоволення.

С у д
д і :

Шевченко Т.В. Пивовар В.Ф. Кузьменко О.Т.