АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
КІРОВОГРАДСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 11-а 328 2008 р.
Головуючий у суді І
інстанції Забуранний Р.А.

Категорія: ст. 190 ч. 1 КК
Доповідач у суді ІІ інстанції
Петрова І.М.

18 березня 2008 року.
Колегія суддів судової палати у кримінальних справах апеляційного
суду Кіровоградської області
у складі :

головуючого
- судді Медведенка Ю.С.,

суддів Поступайло Н.І., Петрової І.М.

за участю
прокурора Полищука С.О.,

адвоката ОСОБА_1

розглянула у відкритому судовому засіданні у м. Кіровограді кримінальну
справу за апеляцією адвоката ОСОБА_1 в інтересах засудженого ОСОБА_2 на вирок
Новомиргородського районного суду Кіровоградської області від 10 січня 2008
року, яким
ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженця с. Олексіївка Маловисківського
району Кіровоградської області, українця, громадянина України, освіта вища,
одруженого, працюючого на посаді оперуповноваженого карного розшуку
Маловисківського РВ УМВС України, мешканця АДРЕСА_1, раніше не судимого,

засуджено за ч.1 ст. 190 КК України до покарання у
вигляді обмеження волі строком на 2 роки, на підставі ст. 75 КК України
звільнений від відбування покарання з випробуванням строком на 2 роки.

На підставі п. а ст.1 Закону
України „Про амністію” від 19.04.2007 року ОСОБА_2 звільнений від покарання.

За вироком суду ОСОБА_2
визнаний винним у тому, що, працюючи на
посаді слідчого СВ Маловисківського РВ УМВС України в Кіровоградської області,
26.10.2005 року і 01.11.2005 року відносно ОСОБА_3 порушив кримінальні справи
за ознаками злочину, передбаченого ч.2 ст. 307 КК України, які прийняв до свого
провадження.

ОСОБА_2, використовуючи
довірливі відносини з ОСОБА_3 , з корисливих мотивів, з метою заволодіння чужим
майном шляхом обману та зловживання довірою, повідомив ОСОБА_3 про те, що за
винагороду в сумі близько 5000 грн. може обрати щодо нього міру запобіжного
заходу не пов'язану з позбавленням волі та допомогти у вирішенні в суді питання
про отримання мінімального терміну покарання.

Отримавши від ОСОБА_3 згоду,
17.11.2005 року ОСОБА_2 звільнив його із ІТТ Маловисківського РВ УМВС України в
області та обрав щодо нього міру запобіжного заходу у вигляді підписки про
невиїзд

Приблизно 20.11.2005 року
ОСОБА_3 прийшов до кабінету ОСОБА_2 де останній повідомив про те, що вирішення
в суді питання про отримання мінімального терміну покарання буде коштувати 800
доларів США.

13.11.2005 року ОСОБА_3,
зайшовши разом з ОСОБА_2 до його службового кабінету № 23, що розташований в
приміщенні Маловисківського РВ УМВС України в області, передав останньому
грошові кошті в сумі 800 доларів США, які на прохання ОСОБА_2 поклав у шафу,
яка знаходилася ліворуч від входу в кабінет.

При цьому, в розмові ОСОБА_2
запевнив ОСОБА_3 про отримання ним мінімального терміну покарання в суді.

В доповненій апеляції адвокат
ОСОБА_1 в інтересах засудженого ОСОБА_2 просить вирок районного суду скасувати,
справу направити на додаткове розслідування, посилаючись на те, що ні досудовим
слідством, ні судом не встановлено факт заволодіння ОСОБА_2 чужим майном шляхом
обману чи зловживання довірою.

Заслухавши доповідача, думку прокурора про залишення вироку суду без зміни, адвоката
ОСОБА_1 та засудженого ОСОБА_2, які підтримали апеляцію, перевіривши матеріали
справи та обговоривши доводи апеляції, колегія суддів вважає, що задоволенню
вона не підлягає з наступних підстав.

Висновок районного суду про
винність ОСОБА_2 у вчиненні злочину, передбаченому ч.1 ст. 190 КК України, за
якій він засуджений, являється правильним, оскільки ґрунтується на сукупності
достовірних і узгоджених між собою доказів, зібраних та перевірених в судовому
засіданні.

Доводи адвоката про те, що в діях
його підзахисного відсутній склад злочину, передбачений ч.1 ст. 190 КК України
є безпідставними, оскільки вони спростовуються матеріалами справи: показаннями
потерпілого ОСОБА_3 про те, що ОСОБА_2 пропонував йому вирішити питання про
пом'якшення міри покарання у суді за 800 доларів США, які він передав
засудженому, поклавши гроші в ящик з інструментами в його кабінеті; показаннями
свідка ОСОБА_4; протоколом огляду міста події від 13.12.2005 року (а.с. 19-24
т.1); протоколами допиту в якості свідків ОСОБА_5 та ОСОБА_6, які пояснили про
обставини виявлення коштів у кабінеті ОСОБА_2 (а.с. 48 т.1); висновком
судово-техничної експертизи документів від 28.12.2005 року за № 1160 (а.с.
83-85 т.1); протоколом прослуховування аудиозапису від 03.02.2006 року -
розмови засудженого с ОСОБА_3 від 06.12.2005 року (а.с. 280-286 т.1);
протоколом відтворення обстановки та обставин події від 15.12.2005 року за
участю ОСОБА_3 (а.с. 102-109 т.1); протоколом прослуховування аудиозапису від
03.02.2006 року, - розмови ОСОБА_2 з ОСОБА_3 від 13.12.2005 року (а.с. 287-288
т.1); протоколом перегляду відеозапису від 03.02.2006 року, відеозапису
передачі коштів від ОСОБА_3 до ОСОБА_2 13.12.2005 року (а.с. 289 т.1).

Враховуючи зазначене вище, колегія суддів вважає, що
доводи адвоката ОСОБА_1 про необхідність направлення справи на додаткове
розслідування є безпідставними, оскільки вина ОСОБА_2 у тому, що він заволодів
чужим майном шляхом обману та зловживання довірою, повністю доведена, як на
досудовому слідстві, так і в судовому засіданні достовірними доказами по
справі, а тому не вбачає підстав для скасування вироку суду першої інстанції і
направлення справи на додаткове розслідування.

Разом з тим, районний суд допустив помилку при вирішенні
питання стосовно речових доказів - аудиокасет і відеокасет, - вказавши в
резолютивній частині вироку про їх знищення.

Вирок в даний частини підлягає зміні. Аудиокасети із
записом розмови від 05.12.2005 року, від 13.12.2005 року, мікро аудиокасету
фірми „Соні”, відеокасету із записом передачі коштів від 13.12.2005 року,
відеокасету із записом протоколу огляду місця події від 13.12.2005 року
необхідно залишити при кримінальної справі.

Керуючись ст.ст.
362, 366 КПК України,
колегія суддів

У Х В А Л И Л А :

Апеляцію адвоката ОСОБА_1 в
інтересах засудженого ОСОБА_2 залишити без задоволення.

Вирок Новомиргородського районного суду Кіровоградської
області від 10 січня 2008 року в частині вирішення питань по речовим доказам
змінити, виключивши з резолютивної частини вироку вказівку про їх знищення,
зазначивши, що аудиокасети із записом розмови від 05.12.2005 року, від
13.12.2005 року, мікро аудиокасету фірми „Соні”, відеокасету із записом
передачі коштів від 13.12.2005 року, відеокасету із записом протоколу огляду
місця події від 13.12.2005 року зберігати при кримінальної справі.

В решті вирок стосовно ОСОБА_2 залишити без зміни.

Судді: