Справа № 635/4166/14-к
Номер провадження 1-кс/635/303/2014
У Х В А Л А

22 травня 2014 року с.Покотилівка

Харківський районний суд Харківської області у складі:
слідчого судді - ОСОБА_1 ,
за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,
прокурора ОСОБА_3 , слідчого ОСОБА_4 ,
заявника ОСОБА_5 , захисника ОСОБА_6 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання ОСОБА_5 про скасування арешту майна, -

В С Т А Н О В И В:
До Харківського районного суду Харківської області звернувся ОСОБА_5 із клопотанням, в якому просить скасувати арешт, накладений ухвалою слідчого судді Харківського районного суду ОСОБА_7 на належне заявникові на правах володіння майно, а саме, автомобіль КАМАЗ, державний номер НОМЕР_1 , та бетонні блоки в кількості 10 штук повністю.
В обґрунтування клопотання зазначає, що 14 травня 2014 року за результатами розгляду клопотання слідчого ОСОБА_4 слідчим суддею Харківського районного суду ОСОБА_7 винесена ухвала про накладення арешту на належне заявникові на правах володіння майно, а саме, автомобіль КАМАЗ, державний номер НОМЕР_1 , та бетонні блоки в кількості 10 штук.
Заявник вважає, що накладений арешт підлягає скасуванню, оскільки немає правових підстав для арешту майна та немає достатніх доказів, що вказують на вчинення особою кримінального правопорушення.
Зазначає, що потерпілому - директору ДП ДГ «Елітне» ОСОБА_8 достовірно відомо про те, що ОСОБА_5 в рамках іншого кримінального провадження № 0004236 за власні кошти придбав 50 бетонних блоків та привіз їх до ДП ДГ «Елітне», про що свідчить довідка цього підприємства.
В подальшому, відносно ОСОБА_5 кримінальне провадження було закрито у зв`язку з відсутністю в його діях складу кримінального правопорушення, і, внаслідок цього, немає підстав для зміни власника вказаних блоків. Тобто, вищезазначені 50 блоків в ДГІ ДГ «Елітне» є власністю ОСОБА_5 , тому він, у відповідності до ст.41 Конституції України має право ними володіти, користуватися та розпоряджатися, от він і використав це право - забрав частину блоків для перевезення в інше місце зберігання.
Посилання суду на відсутність у наявності у ОСОБА_5 технічного паспорту на керований ним автомобіль як на підставу для арешту цього автомобіля в рамках кримінального провадження неправомірне, так як дії ОСОБА_5 підпадають під адміністративне правопорушення, передбачене ст.126 КУпАП, а саме: керування транспортним засобом особою, яка не пред`явила відповідні документи, покарання за яке не передбачає арешту транспортного засобу.
У судовому засіданні ОСОБА_5 та його захисник ОСОБА_6 клопотання підтримали та просили задовольнити з підстав, викладених вище.
Слідчий ОСОБА_4 та прокурор ОСОБА_3 в судовому засіданні проти задоволення клопотання заперечували з підстав його необґрунтованості.
Слідчий суддя, заслухавши пояснення сторін та оцінивши докази, надані суду, приходить до наступного.
Частиною 2 статті 170 КПК України передбачено, що слідчий суддя або суд під час судового провадження накладає арешт на майно, якщо є достатні підстави вважати, що вони відповідають критеріям, зазначеним у частині другій статті 167 цього Кодексу. Крім того, у випадку задоволення цивільного позову суд за клопотанням прокурора, цивільного позивача може вирішити питання про накладення арешту на майно для забезпечення цивільного позову до набрання судовим рішенням законної сили, якщо таких заходів не було вжито раніше.
Згідно з частиною 2 статті 167 КПК України, тимчасово вилученим може бути майно у вигляді речей, документів, грошей тощо, щодо яких є достатні підстави вважати, що вони: 1) підшукані, виготовлені, пристосовані чи використані як засоби чи знаряддя вчинення кримінального правопорушення та (або) зберегли на собі його сліди; 2) призначалися (використовувалися) для схиляння особи до вчинення кримінального правопорушення, фінансування та/або матеріального забезпечення кримінального правопорушення або винагороди за його вчинення; 3) є предметом кримінального правопорушення, у тому числі пов`язаного з їх незаконним обігом; 4) одержані внаслідок вчинення кримінального правопорушення та/або є доходами від них, а також майно, в яке їх було повністю або частково перетворено.
Частиною 1 статті 174 КПК України передбачено, що підозрюваний, обвинувачений, їх захисник, законний представник, інший власник або володілець майна, представник юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, які не були присутні при розгляді питання про арешт майна, мають право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково. Таке клопотання під час досудового розслідування розглядається слідчим суддею, а під час судового провадження - судом.
Арешт майна також може бути скасовано повністю чи частково ухвалою слідчого судді під час досудового розслідування чи суду під час судового провадження за клопотанням підозрюваного, обвинуваченого, їх захисника чи законного представника, іншого власника або володільця майна, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, якщо вони доведуть, що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано.
Таким чином, підставами для скасування арешту є доведення зацікавленою стороною, що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано.
В обґрунтування необхідності скасування арешту майна заявник зазначає, що за власні кошти придбав 50 бетонних блоків та привіз їх до ДП ДГ «Елітне», тобто є законним власником вказаного майна.
В судовому засіданні заявник пояснив, що позичив 50 бетонних блоків у знайомого на ім`я ОСОБА_9 для того, щоб повернути їх на ДП ДГ «Елітне», у вчиненні крадіжки майна (бетонних блоків) з якого заявника обвинувачували. Документів на придбання вказаних блоків у заявника немає.
Суд зазначає, що пояснення заявника стосовно походження бетонних блоків, на які накладено арешт, є непослідовними і суперечливим. При цьому письмових доказів належності заявникові права власності або іншого речового права на арештовані бетонні блоки заявник суду не надав.
Стосовно посилання заявника на необґрунтованість накладення арешту на майно суд зазначає, що ухвала слідчого судді від 14 травня 2014 року з цього питання в апеляційному порядку не оскаржена, є чинною і підлягає обов`язковому виконанню.
Дослідивши матеріали клопотання та кримінального провадження № 0001945, в рамках якого накладено арешт на майно ухвалою слідчого судді, суд приходить до висновку, що арешт на майно накладено обґрунтовано та у відповідності до приписів КПК України, оскільки майно, на яке накладено арешт, відповідає критеріям, передбаченим частиною 2 статті 167 КПК України.
Підсумовуючи викладене, суд приходить до висновку, що заявником не доведено, що на даний час відпала потреба у застосуванні арешту майна або що арешт накладено необґрунтовано, у зв`язку з чим клопотання про скасування арешту майна задоволенню не підлягає.
Керуючись ст.ст. 174, 309, 370-372, 376, 392 КПК України, слідчий суддя, -

У Х В А Л И В :
У задоволенні клопотання ОСОБА_5 про скасування арешту майна відмовити.
Ухвала оскарженню не підлягає, заперечення проти неї можуть бути подані під час підготовчого провадження в суді.

Слідчий суддя ОСОБА_1