У х в а л а

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Колегія суддів Судової
палати у кримінальних справах

Верховного Суду України у складі:

головуючого - судді

Синявського О.Г.,

суддів

Косарєва В.І. і Пекного С.Д.,

за участю прокурора

Саленка І.В.

розглянула
в судовому засіданні в м.Києві 12 лютого 2008 року кримінальну справу за
касаційною скаргою засудженого ОСОБА_1 на вирок Кременецького районного суду
Тернопільської області від 19 травня 2006 року , яким

ОСОБА_1,

ІНФОРМАЦІЯ_1,

громадянина України,

не маючого судимості в силу ст. 89 КК України,

засуджено

- за ч.2 ст.
286 КК України на 7 років позбавлення волі.

Постановлено стягнути з ОСОБА_1 на користь
потерпілих: ОСОБА_2 - 5 597.44 грн. на відшкодування матеріальної шкоди та 25
000 грн. на відшкодування моральної шкоди; на користь ОСОБА_3 - 30 000 грн. на відшкодування
моральної шкоди; на користь ОСОБА_4 - 45 000 грн. на відшкодування моральної шкоди.

Ухвалою апеляційного суду Тернопільської
області від 9 серпня 2006 року вирок залишено без зміни. В порядку ст.365 КПК
України виключено з мотивувальної частини вироку вказівку суду про застосування
до засудженого додаткового покарання у
виді позбавлення права керувати транспортними засобами.

Згідно з вироком суду, ОСОБА_1 визнано винним і засуджено за те, що він 5.01.2005р., перебуваючи у стані алкогольного
сп'яніння, керуючи автомобілем
“Нісан-Блюберд” і рухаючись по вул. С.Петлюри в м. Кременці, де в місці розвилки доріг С.Петлюри і
Льотчиків-Визволителів, порушивши вимоги п.п. 2.4, 12.1, 12.2, 12.4 Правил дорожнього руху України допустив наїзд на потерпілого ОСОБА_5, який
знаходився біля воріт свого господарства.
Внаслідок ДТП потерпілий ОСОБА_5 загинув.

У касаційній скарзі засуджений ОСОБА_1
просить вирок щодо нього у зв'язку з
невідповідністю висновків суду фактичним обставинам справи та невідповідністю
призначеного покарання тяжкості злочину і його особі скасувати. Посилається на те, що судом не враховано
достатньо пом'якшуючі покарання обставини. Вважає, що розмір стягнення
моральної шкоди суттєво завищений. Стверджує, що злочин вчинено у зв'язку з
неправомірними діями працівників міліції. Крім того просить пом'якшити йому
покарання та зменшити розмір відшкодування матеріальної і моральної шкоди.

Заслухавши доповідача, думку прокурора, який
вважав, що касаційна скарга задоволенню не підлягає, перевіривши матеріали
справи та обговоривши доводи касаційної
скарги, колегія суддів вважає, що скарга підлягає задоволенню частково з таких
підстав.

Суд правильно встановив фактичні обставини вчиненого
засудженим злочину. Висновки суду щодо винуватості ОСОБА_1 у вчиненні злочину за який його засуджено, ґрунтуються на досліджених у
судовому засіданні доказах, які детально викладені у вироку і яким суд дав належну оцінку.

Кваліфікація дій засудженого відповідає
встановленим обставинам справи.

Доводи засудженого про невідповідність
висновків суду фактичним обставинам справи є необґрунтованими, оскільки відповідно до вимог ст. 398 КПК України
фактичні обставини злочину, які встановлені судами першої і апеляційної інстанцій
не є предметом перевірки в касаційному порядку.

Що стосується доводів ОСОБА_1 щодо
завищення судом розміру стягнень на відшкодування моральної шкоди на користь потерпілих ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4, то вони задоволенню не підлягають, оскільки суд
першої інстанції і апеляційний суд визначили цей розмір мотивуючи тяжкою
втратою чоловіка, сина, брата для кожного із потерпілих.

Рішення суду про задоволення позовних вимог
потерпілого ОСОБА_2 щодо відшкодування матеріальної шкоди відповідає
вимогам закону і належним чином у
вироку мотивоване.

Разом з тим, суд призначив
засудженому покарання, розмір якого
є ближче до максимального покарання, передбаченого
санкцією ч.2 ст.286 КК України, але зовсім
не врахував пом'якшуючі покарання обставини і
дані про його особу.

При цьому суд
вказав у вироку про відсутність в матеріалах справи пом'якшуючих покарання
обставин.

Але з такими висновками суду погодитись не
можна.

Як видно із матеріалів справи, ОСОБА_1 характеризується
позитивно за місцем проживання, до адміністративної відповідальності не притягувався, на обліку в
лікарів нарколога чи психіатра не перебуває, визнав вину в повному обсязі, на
його утриманні знаходиться неповнолітня дитина, в судовому засіданні попросив
вибачення в потерпілих і визнав цивільний позов.

Але
суд по суті не врахував ці обставини
і призначив засудженому покарання, яке за своїм розміром є явно
несправедливим, і не відповідає тяжкості вчиненого ним злочину та його
особі. Крім того, ОСОБА_1 вчинив злочин з необережності.

Ці обставини знижують
ступінь тяжкості вчиненого засудженим злочину,
а тому колегія суддів вважає за можливе з урахуванням вищезазначеного вирок і ухвалу апеляційного суду
в частині призначеного засудженому покарання змінити і пом'якшити
йому покарання.

Враховуючи наведене,
керуючись ст.ст. 394-396 КПК України, колегія суддів, -

ухвалила:

Касаційну скаргу засудженого ОСОБА_1 задовольнити частково.

Вирок Кременецького районного суду Тернопільської області від
19 травня 2006 року та ухвалу апеляційного суду Тернопільської
області від 9 серпня 2006 року щодо ОСОБА_1 змінити.

Пом'якшити ОСОБА_1 за ч.2 ст.286 КК України покарання
до 5 років позбавлення волі.

Судді:

Синявський
О.Г. Косарєв В.І. Пекний С.Д.