справа № 1007/6860/2012
В И Р О К

Іменем України

19 липня 2012 року Броварський міськрайонний суд Київської області

в складі: головуючого судді Батюка В.В.

при секретарі Юхимович О.В.

за участю прокурора Кравчук Л.В.

потерпілої ОСОБА_1

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду справу

про обвинувачення : ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, українця, громадянина України, уроженця с.Лихачів Носівського району Чернігівської області, не одруженого, ІНФОРМАЦІЯ_2, не працюючого, проживає: ІНФОРМАЦІЯ_3, раніше судимий 19.05.2008 року Броварським міськрайоенним судом за ст.297 ч.1 КК україни до 1 року 6 місяців позбавлення волі, 18.08.2010 року Печерським районним судом м.Києва за тч.1 ст.185, ч.2 ст.185, ч.2 ст.15, ч.2 ст.185 КК України, звільнився 25.05.2012 року по відбуттю строку покарання

в злочині, передбаченому.ст. 297 ч. 2КК України:

встановив:

В невстановлений досудовим слідством час та день на початку червня 2009 року із умислом направленим на викрадення предметів, що знаходяться в місцях поховання, взявши із собою інструмент, ОСОБА_2 прибув на територію Броварського кладовища №2, що по вул. Кутузова м. Бровари.

Перебуваючи на території кладовища, що по вул. Кутузова м. Бровари, ОСОБА_2 скориставшись відсутністю навколо сторонніх осіб, підійшов до місця поховання громадянина ОСОБА_3, звідки таємно шляхом демонтажу розібрав могильну алюмінієву огорожу з вищевказаної могили, після чого з викраденим з місця вчинення злочину зник, чим завдав ОСОБА_4 матеріальну та моральну шкоду.

Крім того, 13.07.09, близько 13 години, ОСОБА_2, з метою викрадення предметів, що знаходяться в місці поховання, прийшов до міського цвинтаря №2, який знаходиться за адресою м. Бровари, вул. Кутузова, ОСОБА_2 скориставшись відсутністю навколо сторонніх осіб, підійшов до місця поховання громадянки ОСОБА_5, звідки таємно шляхом демонтажу розібрав могильну алюмінієву огорожу з вищевказаної могили, після чого з викраденим з місця вчинення злочину зник, чим завдав ОСОБА_6 матеріальну та моральну шкоду.

В предявленому обвинуваченні у вчиненні злочинів при викладених в обвинувальному висновку обставинах , ОСОБА_2повністю визнав себе винним. Показав, що початку червня 2009 року, він проїзджав на електричці м.Бровари та помітив кладовище. Він зійшов на зупинці Княжичі та відправився на Броварське кладовище, куди зайшов зі сторони зупинки Княжичі. Там він підійшов до однієї із могил, де за допомогою інструментів,плоскогубців та викрутки, які мав із собою розібрав оградку, відібравши металеві кутники із алюмінію, а саме стовпчики, які в подальшому погнув та поклав їх до своєї сумки та відправся на зупинку електрички «Княжичі», звідки на електричці доїхав до м. Києва та відправився до метало прийомного пункту, що неподалік вул. Березняки .ОСОБА_6 здав алюміній, вагою близько 5 кг та отримав гроші , які витратив собі на прожиття.

Крім того, 13.07.09, в обідню пору він знову прийшов на Броварське кладовище, куди зайшов зі сторони зупинки Княжичі. Там він підійшов до однієї із могил, де за допомогою плоскогубців та викрутки, які мав із собою, розібрав оградку, відібравши металеві кутники із алюмінію, а саме стовпчики, які в подальшому погнув та поклав їх до своєї сумки та відправся на зупинку електрички «Княжичі». По дорозі його зупинили працівники міліції та виявили в нього фрагменти алюмінієвих кутників. У вчиненому щиро розкаюється, вчинене пояснює відсутністю коштів на проживання.

Від дослідження письмових та інших доказів по справі підсудний відмовився, визнавши свою вину повністю в предявленому обвинуваченні та розміри цивільних позовів. Тому суд визнав недоцільним дослідження тих доказів стосовно тих фактичних обставин справи, які ніким не оспорюються, зясувавши правильне розуміння підсудним та іншими учасниками судового розгляду змісту цих обставин та обмежив дослідження фактичних обставин справи допитом підсудного та матеріалів справи, які його характеризують.

З цього приводу підсудному та учасникам судового розгляду судом розяснено вимоги ст. 299 КПК України, про те, що вони позбавлені права посилання на докази, які судом не досліджувалися, в апеляційній інстанції.

Оцінюючи досліджені в судовому засіданні докази в сукупності суд приходить до висновку, що вина підсудного ОСОБА_2 у повторному вчиненні в наруги над могилою, доведена повністю і його дії суд кваліфікує за ч.2 ст. 297КК України.

Цивільні позови не зявлено, судових витрат не має. Речові докази: фрагменти алюмінієвого профілю та викрутку знищити.

Обираючи покарання, суд враховує ступінь тяжкості вчинених злочинів, особу підсудного, який по місцю проживання характеризується посередньо, конкретні обставини справи.

До обставин, що помякшують покарання суд відносить щире каяття підсудного .

До обставин, що обтяжують покарання підсудного, судом не виявлено . Вказана в обвинувальному висновку обставина, що обтяжує покарання- вчинення злочину повторно підлягає виключенню, оскільки це є кваліфікуючою ознакою інкримінованого йому злочину.

Тому, враховуючи всі вищевикладені обставини , та що підсудний раніше вчиняв умисні корисливі злочини, суд вважає, що виправлення і перевиховання ОСОБА_2 не можливе без ізоляції від суспільства, а міра покарання йому повинна бути обрана у вигляді позбавлення волі.

На підставі викладеного, керуючись ст..65 КК України , ст.ст. 323,324,331, 332 КПК України, суд, -

з а с у д и в :

визнати ОСОБА_2 винним у злочині, передбаченому ст. 297 ч.2 КК України і призначити йому покарання у виді позбавлення волі в кримінально-виконавчій установі на строк 3 (три) роки 6 місяців.

На підставі ч.1,4 ст.70 КК України остаточну міру покарання ОСОБА_2 обрати шляхом поглинання менш суворого покарання призначеного вироком Печерського районного суду м.Києва від 18.08.2010 року за ч.1 ст.185, ч.2 ст.185, ч.2 ст.15, ч.2 ст.185 КК Українибільш суворим у виді позбавлення волі в кримінально-виконавчій установі на строк 3 (три) роки 6 місяців.

На підставі ч.4 ст.70 КК України, за правилами ст.72 КК України в строк покарання щодо ОСОБА_2 зарахувати повністю відбуте покарання призначене вироком Печерського районного суду м.Києва від 18.08.2010 року за ч.1 ст.185, ч.2 ст.185, ч.2 ст.15, ч.2 ст.185 КК України у виді 1 року 6 місяців позбавлення волі і призначити до відбуття ОСОБА_2 остаточне покарання у виді позбавлення волі в кримінально-виконавчій установі на строк 2(два) роки .

До вступу вироку в законну силу запобіжний захід засудженого ОСОБА_2 залишити у виді взяття під варту та утримувати його в Чернігівському СІЗО ДДВП України в Чернігівській області.

Строк відбуття покарання ОСОБА_2В вираховувати з 25 травня 2012 року.

Речові докази: фрагменти алюмінієвого профілю та викрутку знищити.

На вирок може бути подана апеляція до апеляційного суду Київської області протягом пятнадцяти діб з моменту його проголошення, а засудженими з моменту отримання копії вироку.

Суддя В.В.Батюк