ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ
УКРАЇНИ

02.03.2007року
Зачепилівський районний суд Харківської області в складі:

головуючого - голови суду, судді Бойко Г.В.,

при секретарі - Оданець С.В.,

за участю прокурора
- Комар
Р.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в сел. Зачепилівка
кримінальну

справу №1-П-3/2007 року по обвинуваченню :

ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1 року народження,
уродженця м. Первоуральськ Свердловської області, росіянина, громадянина
України, освіта середня, не одруженого, не працюючого, раніше не судимого,
мешканцяАДРЕСА_1

у скоєнні злочину, передбаченого ст. 185 ч.І КК України
(в редакції 2001 року), -

ВСТАНОВИВ:

Підсудний
ОСОБА_1. 08.06.1998 року
близько 10.40 годин,
проходячи повз домоволодіння гр. ОСОБА_2 в с Старопекельне Зачепилівського району Харківської області,
у зв'язку з відсутністю господаря, скоїв крадіжку велосипеда "Тіса",
який належав громадянці ОСОБА_3., чим причинив потерпілій матеріальної шкоди на
загальну суму 150 грн. 00 коп.

Постановою
Зачепилівського районного суду від 29.06.1998
року ОСОБА_1. був переданий суду. Справа слуханням призначалася на 27.06.1998 року, підсудний
ОСОБА_1. в судове
засідання не з'явився, про причини неявки суд не повідомив, слухання справи
перенесено на 07.09.1998
року, 30.10.1998 року,
але підсудний ОСОБА_1. на виклики в суд не з'являвся.

30.10.1998 року винесено
постанову Зачепилівського районного суду про розшук ОСОБА_1. та змінено йому
міру запобіжного заходу з підписки про невиїзд на утримання під вартою.
Виконання постанови доручено Зачепилівському РВ УМВС України в Харківській
області. Проте, незважаючи на неодноразові нагадування суду, Зачепилівським РВ
УМВС України постанова суду відносно ОСОБА_1. виконана не була.

02.02.2004 року
Зачепилівським районним судом винесено окрему ухвалу на адресу Зачепилівського
РВ УМВС України в Харківській області за неналежне виконання постанови суду.

Слухання
кримінальної справи відносно ОСОБА_1. призначалося на 24.05.2004 року, однак
підсудний ОСОБА_1. не був доставлений в судове засідання, у зв'язку з чим
слухання справи перенесено.

24.05.2004 року постановою
Зачепилівського районного суду Харківської області кримінальна справа по
обвинуваченню ОСОБА_1. була направлена прокурору Зачепилівського району для
проведення додаткового розслідування в частині вивчення особи підсудного та
встановлення місця його перебування.

2

02.03.2007 року до
Зачепилівського районного суду надійшла кримінальна

справа по обвинуваченню ОСОБА_1. за ст. 185 ч.І КК України з постановою

про закриття справи в порядку ст. 72 КПК України.

ОСОБА_1. заявив клопотання, в якому він просить
кримінальну справу

відносно нього провадження закрити у зв'язку із дійовим
каяттям, указавши, що

він щиро розкаюється у вчиненому злочині і
намагався виправити скоєне,

повернувши викрадений велосипед законному власнику, що
підтверджується

заявою громадянки ОСОБА_3. від 18.06.1998 року (а.с. 10).

Органами
досудового слідства 01.03.2007
року були перекваліфіковані дії, вчинені ОСОБА_1. в 1998 році із ст. 140 ч.І КК України
(в редакції 1960 року) на
185 ч.І КК
України (в редакції 2001
року) - як
таємне викрадення чужого майна (крадіжка), у зв'язку з тим, що 5 квітня 2001 року вступив в
законну дію новий Кримінальний кодекс України. Відповідно до ст. 5 КК України (в
редакції 2001 року)
"Закон про кримінальну відповідальність, який скасовує злочинність діяння
або пом'якшує кримінальну відповідальність, має зворотну дію у часі, тобто
поширюється на осіб, що вчинили відповідні діяння до набрання таким законом
чинності...".

У зв'язку з
декриміналізацією окремих злочинів, зважаючи на зміни до ст. 51 КУпАП, внесені
Законом України від 02.06.2005
року №2635-ИУ, що набрав законної сили 30.06.2005 року, для розмежування адміністративно караних дрібних
розкрадань з розкраданнями, відповідальність за які настає згідно з Кримінальним
кодексом України має проходити від 3
неоподаткованих соціальних пільг у розмірі 50% мінімальної заробітної плати на місяць, яка згідно Закону
України "Про державний бюджет на 2006
рік" від 20.12.2005
року №3235-IV
з 01 січня 2006 року визначена у
розмірі 350,00 грн., а
податкова соціальна пільга становить половину від цієї суми, тобто 175 грн., отже
розмір завданої шкоди повинен становити 525,00
грн., щоб відповідальність настала згідно з Кримінальним кодексом України.

Отже судом
встановлено, що на час розгляду кримінальної справи по обвинуваченню ОСОБА_1.
раніше вчинене ним злочинне діяння внаслідок змін обстановки в країні
(декриміналізації таких діянь) втратило суспільну небезпечність - одну з
необхідних ознак злочину (ч. 1
ст. 11 КК
України), тобто відсутня підстава кримінальної відповідальності, оскільки сума
викраденого становить 150,00
грн.

Вирішуючи
питання щодо можливості звільнення ОСОБА_1. від кримінальної відповідальності у
зв'язку із дійовим каяттям суд враховує, що ст. 45 КК України передбачає такі підстави звільнення особи від
кримінальної відповідальності, як щире розкаяння у вчиненому злочині, активне
сприяння розкриттю цього злочину та повне відшкодування завданих збитків.

Суд переконався
в щирості розкаяння ОСОБА_1.,
оскільки він визнав факт вчинення ним злочину, дійсно та відверто, а не
уявно визнав свою провину у вчиненій крадіжці, висловив щирий жаль з приводу
цього та осуд своєї поведінки.

Крім того,
ОСОБА_1. активно сприяв розкриттю злочину -
надав вичерпні

3

пояснення
органам досудового слідства для встановлення всіх обставин даної

кримінальної
справи (а.с.48). Добровільно з'явився до:
Зачепилівського РВ

ГУМВС України в
Харківській області, незнаючи що його /оголошено в розшук, і

заявив
клопотання про закриття кримінальної справи відносно нього, у зв'язку з

дійовим каяттям
(а.с. 49).

Ще в 1998 році в повному
обсязі відшкодував заподіян злочиним збитки. В матеріалах справи є заява
потерпілої ОСОБА_3., в якій-вона вказує на повернення їй викраденого велосипеду
"Тіса" і зазначає про відсутність у неї претензій до обвинуваченого
ОСОБА_1. (а.с. 10).

Враховуючи
вищевикладене, суд вважає, що факт щирого розкаяння особи у вчиненні злочину,
її активного сприяння у його розкритті, повного відшкодування збитків знайшли
своє закріплення в матеріалах кримінальної справи, тому у зв'язку з цим
ОСОБА_1. можна вважати таким, що перестав бути суспільно небезпечним.

Беручи до уваги
викладене вище, враховуючи думку прокурора району Комар Р.В., а також те, що
ОСОБА_1. вчинив злочин вперше, у скоєному щиро розкаявся, про що свідчить те,
що з моменту вчинення злочину і до теперішнього часу у скоєнні інших злочинів
він не був заміченим, за місцем проживання характеризується добре, активно
сприяв розкриттю злочину -
добровільно з'явився до органів міліції і надав пояснення для з'ясування
всіх обставин справи, в повному обсязі відшкодував задані злочином збитки, про
що свідчить заява потерпілої, а також те, що злочинне діяння, вчинене ОСОБА_1.
внаслідок декриміналізації втратило суспільну небезпечність, тобто відсутня
підстава кримінальної відповідальності, оскільки сума викраденого становить 150,00 грн., тому суд
вважає, що відповідно до ст. 45
КК України у суду є всі підставі для звільнення його від кримінальної
відповідальності у зв'язку із дійовим каяттям, а відповідно ст.72 КПК України
кримінальна справа відносно ОСОБА_1. підлягає закриттю.

На підставі викладеного, керуючись
ст. 45 КК
України, ст.72, 282 КПК
України суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Кримінальну
справу по обвинуваченню ОСОБА_1 за ст. 185
ч.І КК України (в редакції 2001
року) провадженням закрити в зв'язку із дійовим каяттям.

Міру запобіжного
заходу - утримання
під вартою та розшук ОСОБА_1 -
відмінити.

Постанова може
бути оскаржена і на неї може бути внесено протест прокурора у встановлений
законом 7-денний термін.

Головуючий