Дело № 523/9929/14-к
ВИРОК

ІМ`ЯМ УКРАЇНИ

10.03.2015 року Суворовський районний суд м.Одеси в складі:

Головуючого судді ОСОБА_1

Суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3

за участю секретаря ОСОБА_4

прокурора ОСОБА_5

захисника ОСОБА_6

законних представників неповнолітньої потерпілої ОСОБА_7 , ОСОБА_8 ОСОБА_9

неповнолітньої потерпілої ОСОБА_10

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Одесі матеріали кримінального провадження відносно:

ОСОБА_11 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м.Одеси, громадянина України, маючого середню освіту, працюючого комірником СПД ОСОБА_12 , одруженого, маючого на утримані малолітню дитину 2006 р.н., раніше судимого:

· 13.12.1995 року Суворовським р/с м.Одеси по ст.141 ч.2 КК України до 3-х років позбавлення волі;

· 23.10.1997 року Суворовським р/с м.Одеси по ст.206 ч.2 КК України до 2-х років позбавлення волі;

· 03.04.2001 року Приморським р/с м.Одеси по ст.141 ч.2 КК України до 6-ти місяців виправних робіт;

· 05.06.2003 року Суворовським р/с м.Одеси по ст.186 ч.2 КК України до 4-х років позбавлення волі;

· 13.05.2010 року Суворовським р/с м.Одеси по ст.ст.186 ч.2, 187 ч.1 КК України до 5-ти років 6-ти місяців позбавлення волі, звільнений умовно-достроково 19.12.2012 року з не відбутим строком 1 рік 8 місяців;

який зареєстрований та мешкає за адресою: АДРЕСА_1 ,

за обвинуваченням у вчиненні злочинів, передбачених ст.ст.186 ч.2, 15 ч.2, 152 ч.4 КК України,-

ВСТАНОВИВ:

У період умовно-дострокового звільнення, не відбувши покарання за вироком Суворовського районного суду м.Одеси від 13.05.2010 року, а саме 12.05.2014 року приблизно о 23.00 годині, ОСОБА_11 , знаходячись на вул.Чорноморського козацтва в м.Одесі, побачивши неповнолітню потерпілу ОСОБА_10 , яка тримала у руках мобільний телефон, направився вслід за останньою, повернувши біля будинку №110 по вул..Чорноморського Козацтва в провулок Причала №195, де наздогнав потерпілу, після чого застосувавши насильство, яке не було небезпечним для її життя чи здоров`я та полягало в нанесені декількох ударів кулаками по обличчю, відкрито заволодів її мобільним телефоном марки «Айфон 5S», золотими сережками, срібним ланцюжком та срібним хрестиком на загальну суму 7800 гривень. Довівши свій умисел щодо пограбування до кінця, ОСОБА_11 вирішив задовольнити свою статеву пристрасть та з зазначеною ціллю повів неповнолітню потерпілу у безлюдне місце в пізній час доби, при цьому продовжуючи бити останню кулаком по голові та застосовувати психічне насильство шляхом погроз. Затягнувши ОСОБА_10 у кущі, ОСОБА_11 за допомогою ударів та погроз, змусив потерпілу роздягнутись, знявши кофту та ліфчик, після чого скинув свої штани почав торкатися її грудей своїми руками та наказувати останній також зняти штани, але не зміг довести свій намір на зґвалтування до кінця, з причин що не залежали від його волі, оскільки був помічений та затриманий родичами неповнолітньої потерпілої на місці злочину.

Згідно висновку експерта №1057 від 20.05.2014 року, своїми діями ОСОБА_11 спричинив ОСОБА_10 наступні тілесні ушкодження: два синці і одна садно обличчя, які мають незначні скороминущі наслідки, тривалістю не більше шести днів та згідно п.2.3.3 і 4.6 «Правил судово-медичного визначення ступеня тяжкості тілесних ушкоджень» (1995р.) відносяться до категорії легких тілесних ушкоджень.

Під час допиту у судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_11 вину у вище зазначеному не визнав, по суті звинувачення пояснив, що 12.05.2014 року їхав з роботи додому, побачив дівчину, вирішив познайомитись, пройшов за нею по алеї, побачив як назустріч йде якась парочка, за цим його вдарили по голові та відвели к стоянці, де мати потерпілої сказала йому, щоб він дав їм 5000 (п`ять тисяч) доларів США, після того як він відмовився вони викликали співробітників міліції. Коли міліція приїхала, вони тримали його руку ззаду та витягли із карману сережку. Також пояснив, що за дівчиною він пішов, щоб провести, наздогнав її та почав із нею розмовляти, але їй постійно хтось дзвонив, а вона скидала слухавку. У кущах вони не були, а постійно були на дорозі. Чому його оговорюють він пояснити не може, але він нічого не робив.

Незважаючи на не визнання обвинуваченим своєї вини у скоєні злочинів, передбачених ст.ст.186 ч.2, 15 ч.2, 152 ч.4 КК України, винуватість ОСОБА_11 у зазначених злочинах в повному обсязі підтверджуються матеріалами справи дослідженими у судовому засіданні:

- Свідченнями неповнолітньої потерпілої ОСОБА_10 , яка суду пояснила, що ввечері 12.05.2014 року йшла додому з вул. Чорноморського Козацтва в сторону Причала №195, почула як позаду неї хтось біжить, вона почала кричати та бігти, але він її наздогнав, вдарив по голові та почав кудись вести. Потім завів на пустир, сказав, щоб віддала йому телефон та дорогоцінності, коли вона це зробила, він завів її у кущі, де вона впала та наказав віддати куртку, яку вона також віддала. Після цього він сказав знімати кофту, вона не хотіла, почала сперечатись, після чого він ще раз вдарив її тим самим змусив зняти, за цим наказав зняти ліфчик, так як він погрожував та бив її, вона не мала вибору та також зняла його. Після цього він торкався її грудей та наказав знімати штани і їй остаточно стало зрозуміло, що він хоче зґвалтувати її, при цьому він щось казав, але вона не могла зрозуміти що саме. За цим вона почула голос вітчима, який побачив їх та звільнив її, після чого вона вихопила кофту та побігла до охоронця по допомогу. На той час вона була зверху оголена, але у штанах, а обвинувачений був без штанів, оскільки зняв їх, коли затягнув її до кущів. Також потерпіла пояснила, що добре запам`ятала чоловіка який на неї напав і то був саме обвинувачений ОСОБА_11 , якого на місці скоєного затримав її вітчим разом із охоронцем.

- Свідченнями свідка ОСОБА_9 , яка суду пояснила, що 12.05.2014 року її донька ОСОБА_10 пішла на курси англійської мови, після яких відпросилась погуляти з подружкою. Верталася додому пізно, у зв`язку із чим вона весь час їй телефонувала та дізнавалась де вона знаходилась. Потім, коли донька повинна вже була підходити, вона перестала відповідати на телефон, почавши нервувати, вона разом із своїм чоловіком ОСОБА_13 вийшла їй назустріч. Коли йшли по провулку, то почули якесь мукання з кущів, направили туди фона рік та побачили там чоловіка, який сидів із спущеними штанами та свою доньку, яка вибігла звідти на пів роздягнена. Муж відразу рвонув туди та вдарив чоловіка по голові, той відразу почав одягати штани. Після цього донька побігла кликати на допомогу охоронця, а муж витягнув обвинуваченого та тягнув його на зустріч охоронцеві. Коли прийшов охоронець вони викликали міліцію. Також, на запитання, свідок пояснила, що коли вони вперше побачили обвинуваченого то він сидів на камені із спущеними штанами, вона бачила його оголені ноги, після того, як туди зайшов її чоловік, він почав одягатись. Коли приїхали співробітники міліції, то знайшли у його кишені золоту сережку її доньки, а решту речей він сховав під каменем, де вони їх також знайшли.

- Свідченнями свідка ОСОБА_13 , який суду пояснив, що є вітчимом потерпілої ОСОБА_10 . У травні місяці він разом із дружиною були вдома, а ОСОБА_14 пізно верталася. Він постійно цікавився де вона, жінка їй дзвонила та вона сказала, що вже приїхала та скоро буде вдома. На наступні дзвінки вона перестала відповідати, вони почали нервувати, одягнулись, взяли фонарик та вийшли на алею. Проходячи, приблизно за 70 метрів до дороги, він почув якийсь стон, відкрив кущі та побачив там роздягнену ОСОБА_14 , яка стояла навколішках із закритим ротом та чоловіка із спущеними штанями, який сидів в присядки. Він зайшов туди, вдарив його, після чого він відпустив Даринку. Після цього, він скрутив його та повів на прохідну до охоронця, той в свою чергу прибіг на зустріч та допоміг йому дотягти обвинуваченого до прохідної, де вони викликали співробітників міліції, які із його кишені достали сережку, потім пішли на місце злочину, та знайшли там телефон та інші речі його дочки. Також, на запитання, свідок пояснив, що коли він зайшов до кущів, обвинувачений сидів без трусів, обличчям до доньки та держав їй рота. Також він пам`ятає, що донька була оголена до поясу. Він точно знає, що труси у обвинуваченого були спущені, оскільки він натягував їх разом із штанами, коли він його тримав. З кущів він його витягнув вже майже одягнутого, оскільки той відразу почав одягатись. Однією рукою він одягав штани, а второю намагався сховати награблене. Охоронець до них приєднався вже біля входу, штани на той час обвинувачений вже натягнув. Його донька вибігла звідти з оголеним верхом та із криком. Все, що він награбував, їм повернули. Обвинувачений це саме той чоловік, якого він затримав.

- Свідченнями свідка ОСОБА_15 , який суду пояснив, що він неофіційно працює охоронцем, у травні 2014 року, приблизно о 22 годині 50 хвилин вони з напарником почули стук у двері, коли відчинили, там була дівчина з оголеним верхом, яка прикривалася курткою и кричала, що на неї напали. Він побіг із нею, там були її батьки та обвинувачений, який казав, що дівчина все вигадує, а він просто хотів провести її додому. Потім він разом із батьком дівчини відвели його на прохідну та викликали міліцію. Коли приїхали співробітники міліції, то в кармані у обвинуваченого знайшли сережку, потім пішли на місце злочину та знайшли там телефон. Обвинувачений був не зовсім адекватний, грубо спілкувався із співробітниками міліції. Також, на запитання, свідок пояснив, що батьки дівчини казали, що коли виявили у кущах дівчину та обвинуваченого вони були майже голі, коли дівчина побігла, він почав одягатись. Обвинувачений чинив опір, навіть намагався вдарити ногою. Співробітники міліції провели першочерговий огляд обвинуваченого, після чого повернули все, що у нього було на свої місця. На місці злочину було темно, ліхтарів не було, лише був ліхтар у батька потерпілої. Коли він побачив обвинуваченого, то той був вже у одягнутих брюках, щодо молнії чи ґудзиків то він на них уваги не звернув. Все що було на місці злочину він знає лише зі слів потерпілої та її батьків. Біля прохідної, потерпіла сказала, що обвинувачений намагався її зґвалтувати, погрожував, бив її, та під впливом погроз вона почала роздягатись, ліфчик знайшли біля дороги біля того місця.

- Свідченнями свідка-понятого ОСОБА_16 , яка суду пояснила, що пізно вночі до неї зателефонувала мати потерпілої та попросила бути понятим. У неї немає жодної причини оговорювати обвинуваченого. Вона була присутня під час вилучення речей із кишень обвинуваченого. В кишенях у нього були золоті сережки, ключі, гроші та старий мобільний телефон. Обвинувачений був дуже агресивний, всіх звинувачував в тому, що його незаконно затримали, що він нічого не робив, а його побили. При цьому, під час вилучення, обвинувачений самостійно доставав із своїх кишень все що там було. Також, на запитання, свідок пояснила, що спочатку обвинувачений був у наручниках, але потім по його проханню їх зняли. Точної години, коли все це було вона не пам`ятає.

- Свідченнями свідка-понятого ОСОБА_17 , який суду пояснив, що пізно вночі до них зателефонували та попросили бути понятими. В райвідділок вони приїхали приблизно о 24.00 годині, потім чекали у дворі приблизно хвилин 30-ть, потім запросили до приміщення, де вони чекали на адвоката, потім, коли всі зібралися із ними почали проводити слідчі дії. Обвинувачений із кишень доставав старий телефон, гроші, близько 10 гривень, золоті сережки, можливо ще щось, але він вже не пам`ятає. Все що він достав потім було опечатано. Також, на запитання, свідок пояснив, що спочатку обвинувачений був у наручниках, але потім по його проханню їх зняли. Вони були там десь о 24.00 чи о 01.00 годині, потім десь за годину прибув захисник, потім десь пів на четверту вони вже були вдома. Потерпіла була в міліції та розповідала, що поверталась із англійської, чоловік напав на неї, забрав прикраси та намагався роздягнути, а обвинувачений казав, що він цього не робив.

Крім того, вина обвинуваченого також підтверджується матеріалами провадження, що досліджені у рамках розгляду справи:

· Протоколом затримання від 13.05.2014 року, згідно якого ОСОБА_11 був затриманий безпосередньо після вчинення злочину та під час обшуку, у останнього було виявлено та вилучено: дві золоті сережки, ключі, мобільний телефон марки «Нокіа1112» імей НОМЕР_1 , з сім картою оператора «Лайф» та грошові кошти в сумі 9 гривень 50 копійок (аркуш провадження приєднаних матеріалів далі а.п.16-17);

· Висновком експерта №1057 від 20.05.2014 року, згідно висновкам якого у ОСОБА_10 виявлені наступні тілесні ушкодження:

1)
два синці і одна садно обличчя.

2) Судячи по морфологічним властивостям вони могли бути спричинені 12.05.2014 року.

3) За кількістю пошкоджень можливо судити, що дій травмую чого тіла на ОСОБА_10 було не менш ніж три рази. Судити о послідовності нанесення ударів неможливо.

4) Виявлені пошкодження були спричинені дією тупих, твердих предметів, індивідуальні властивості яких в пошкодженнях не відобразились. Не виключено, що зазначені пошкодження могли утворитися в результаті нанесення ударів руками (в тому числі стиснутими в кулак) та другими предметами.

5) Питання о з`ясуванні обставин, при яких могли утворитись дані пошкодження вирішуються слідством самостійно з урахуванням зазначеної експертизи.

6) Зазначені пошкодження мають незначні скороминущі наслідки, тривалістю не більше шести днів і по цьому критерію, згідно п.2.3.3 і 4.6 «Правил судово-медичного визначення ступеня тяжкості тілесних ушкоджень» (1995р.) відносяться до категорії легких тілесних ушкоджень.

7) Зазначені тілесні ушкодження не були небезпечними для життя як в момент їх заподіяння, так і в наступному періоді. (а.п.34-35);

· Актом комісійної комплексної амбулаторної судової психолого-психіатричної експертизи №294 від 11.06.2014 року, згідно виводів якої далі мовою оригіналу: « ОСОБА_18 могла правильно понимать характер совершаемых нею действий, в частности, понимала их сексуальную направленность. В настоящее время ОСОБА_18 по своему психическому состоянию может правильно воспринимать обстоятельства дела, давать о них правильные показания и учавствовать в следственных действиях». (а.п.72-78);

Таким чином, згідно викладеного, суд вважає, що дії ОСОБА_11 вірно кваліфіковані:

- по ст. 186 ч.2 КК України за ознаками: відкрите викрадення чужого майна грабіж, поєднаний з насильством, яке не є небезпечним для життя та здоров`я потерпілого, вчинений повторно;

- по ст.ст.15 ч.2, 152 ч.4 КК України за ознаками: замах на зґвалтування малолітньої, тобто статеві зносини із застосуванням фізичного насильства та винуватість обвинуваченого у скоєних злочинах доказана повністю.

Суд критично відноситься до пояснень обвинуваченого ОСОБА_11 , який пояснив, що коли він наздогнав потерпілу то з дороги не звертав та нічого не скоював, оскільки вони суперечать матеріалам кримінального провадження, а також узгоджуваним між собою показам потерпілої ОСОБА_10 , свідків ОСОБА_9 , ОСОБА_13 та ОСОБА_15 . Оцінюючи наступне, суд, вважає, що за допомогою зазначених пояснень обвинувачений намагається уникнути покарання за скоєні злочини.

Крім того, суд вважає можливим прийняти як доказ протокол затримання обвинуваченого від 13.05.2014 року. При цьому факт проведення слідчої дії о 02.00 годині, а надання доручення адвокату ОСОБА_19 для здійснення захисту обвинуваченого о 03.00 годині суд пояснює друкарською помилкою, оскільки згідно пояснень понятих ОСОБА_16 , ОСОБА_17 та самого обвинуваченого зазначена процесуальна дія проходила в присутності адвоката, але в більш пізній час ніж зазначено в протоколі. При цьому, обвинуваченим не ставились під сумнів фактичні дані зазначені в протоколі. Крім того, дослідивши матеріали справи суд вважає фактичним часом затримання ОСОБА_11 12.05.2014 року приблизно о 23.00 годині, а саме час його затримання на місці злочину.

Крім того суд критично відноситься до твердження захисника про можливість упередженого відношення понятих до обвинуваченого, так як вони є друзями родичів потерпілої, оскільки воно було спростовано самими понятими під час допиту, які пояснювали, що на той час бачили обвинуваченого вперше та ніякого поганого ставлення до нього не було. Крім того, суд вважає допустимим той факт, що понятими виступили знайомі родичів неповнолітньої потерпілої, оскільки ОСОБА_11 був затриманий пізно вночі, а знайти понятих у цей час, крім як знайомих майже неможливо, крім того, справа стосувалась інтимних подробиць життя неповнолітньої дитини, та родичі резонно не бажали розголосу цієї ситуації.

Крім того, твердження обвинуваченого про застосування відносно нього мір фізично впливу з боку співробітників міліції, повністю спростовується постановою слідчого ОСОБА_20 від 30.12.2014 року про закриття кримінального провадження у зв`язку з відсутністю в діяннях працівника Суворовського РВ ОСОБА_21 складу кримінального правопорушення, яка не була оскаржена та набрала чинності.

При призначенні виду і міри покарання обвинуваченому ОСОБА_11 , суд, згідно ст.65 КК України, враховує тяжкість скоєного злочину, особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.

Обставин, згідно ст.ст.66 КК України пом`якшують покарання судом не виявлено. До обставин, згідно ст.67 КК України, що обтяжують покарання суд відносить рецидив злочину.

Крім того, при призначені покарання, судом також враховується той факт, що раніше обвинувачений не одноразово притягувався до кримінальної відповідальності, скоїв злочин у період умовно-дострокового звільнення, при цьому добре характеризується за місцем роботи, має на утримані неповнолітню дитину, а також ставлення обвинуваченого до скоєного, а саме: не визнання своєї вини та відсутність каяття.

За викладених обставин, суд вважає, що виправлення та перевиховання обвинуваченого можливе лише в умовах ізоляції від суспільства, із застосуванням ст.ст.70, 71 КК України.

Керуючись ст.ст.370, 373, 374 КПК України, суд,

УХВАЛИВ:

ОСОБА_11 визнати винним у скоєні злочинів, передбачених ст.186 ч.2, 15 ч.2, 152 ч.4 КК України та призначити йому покарання:

· По ст.186 ч.2 КК України у вигляді п`яти років позбавлення волі;

· По ст.ст.15 ч.2, 152 ч.4 КК України у вигляді десяти років позбавлення волі.

Згідно ст.70 КК України призначити ОСОБА_11 остаточне покарання, шляхом часткового складання призначених покарань, у вигляді чотирнадцяти років позбавлення волі.

Згідно ст.71 КК України приєднати частково, у вигляді одного року позбавлення волі, покарання, не відбуте за вироком Суворовського районного суду м.Одеси від 13.05.2010 року та остаточну міру покарання призначити у вигляді п`ятнадцяти років позбавлення волі.

Міру запобіжного заходу ОСОБА_11 до набрання вироком законної сили залишити попередню - тримання під вартою.

Строк відбуття покарання ОСОБА_11 відраховувати з моменту його фактичного затримання, а саме з 12.05.2014 року, що підтверджується його показами у суді, а також дослідженими обставинами справи.

Речові докази по провадженню: мобільний телефон марки «Apple» моделі «і Phone 5S» передані представнику потерпілої під розписку (а.п.65) вважати поверненими за належністю; мобільний телефон марки «Нокиа», ключ з брилком та грошові кошти в сумі 9 гривень 50 копійок передані дружині обвинуваченого ОСОБА_22 (а.п.67) - вважати поверненими за належністю.

Матеріали кримінального провадження у одному томі на 136 аркушах зберігати в матеріалах судового провадження.

Копію вироку, негайно після оголошення, вручити учасникам процесу.

На вирок може бути подано апеляцію до апеляційного суду Одеської області через Суворовський районний суд м.Одеси протягом тридцяти діб з моменту його проголошення, для осіб які перебувають під вартою, тридцять діб з моменту вручення копії вироку.

Головуючий Суддя:

Судді: