Справа № 1-114/10
Провадження №без н/п
В И Р О К

І м е н е м У к р а ї н и

25 жовтня 2010 року м. Малин

Малинський районний суд Житомирської області в складі:

головуючого - судді Тимошенка А.О.,

за участю:

секретаря - Єнько Т.А.,

прокурора - Гойдало О.Є.,

потерпілої - ОСОБА_1,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі Малинського районного суду Житомирської області кримінальну справу по обвинуваченню:

ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, громадянки України, уродженки та жительки АДРЕСА_1, ІНФОРМАЦІЯ_2, неодруженої, несудимої, має на утриманні неповнолітню дитину, працює продавцем в магазині продовольчих товарів в с. Луки Малинського району,

за ч. 1 ст. 122 КК України,-

встановив:

15 січня 2010 року близько 23 години в с. Луки Малинського району Житомирської області на вул. Радянській, біля приміщення клубу, між ОСОБА_2, яка перебувала у стані алкогольного спяніння, та ОСОБА_1 виникла суперечка з приводу неповернення останньою грошового боргу. Під час неї ОСОБА_2 нанесла ОСОБА_1 удар рукою по голові, а після цього схопила її за гольф, штовхнула та вдарила ногою по коліну. Внаслідок цього удару потерпіла впала на коліна, а ОСОБА_2 нанесла їй удар ногою в праву частину спини в ділянку ребер. Від цих ударів ОСОБА_1 впала на бік тулуба, а ОСОБА_2 повторно нанесла їй декілька ударів по тілу та голові. Своїми діями ОСОБА_2 спричинила ОСОБА_1 тілесне ушкодження у виді перелому 11 ребра справа, яке відноситься до середнього ступеню важкості як таке, що спричинило тривалий розлад здоровя.

В судовому засіданні підсудна свою вину визнала та пояснила, що 15 січня 2010 року в с. Луки між нею та ОСОБА_1 виник конфлікт, оскільки потерпіла не хотіла віддавати позичені гроші. Під час цього конфлікту підсудна біля клубу штовхнула потерпілу, а коли вона впала, то декілька разів вдарила її ногою по спині.

Крім особистого зізнання вина підсудної у вчиненні злочину підтверджується і іншими доказами, а саме:

Показаннями потерпілої ОСОБА_1, яка показала, що о 23 годині біля приміщення клубу с. Луки Малинського району між нею та ОСОБА_2 виник конфлікт з приводу повернення грошей, які потерпіла у неї позичила. Потерпіла повідомила підсудній, що зараз грошей у неї немає та збиралась іти додому, але підсудна вдарила її рукою по голові. Після цього ОСОБА_2 схопила її за гольф, штовхнула та вдарила ногою по коліну. Від цього удару ОСОБА_1 впала на коліна, а ОСОБА_2 нанесла ззаду удар ногою в праву частину спини в ділянку ребер. Від цього удару відчула різкий біль в ребрах та впала на бік. Після цього ОСОБА_2 знову нанесла ногою декілька ударів по тілу та голові та припинила бійку. Наступного дня в лікарні виявили перелом 11 ребра справа.

Показаннями свідка ОСОБА_3, яка показала, що ОСОБА_1 є її дочкою. Вранці одного дня до неї прибіг її онук, син ОСОБА_1, та повідомив, що матір хтось побив. Коли прийшла до неї додому, то побачила на обличчі синці. Також потерпіла скаржилась на сильний біль в ділянці ребер справа та розповіла, що її побила ОСОБА_2 Після цього викликала їй швидку допомогу і в лікарні при огляді було встановлено, що у дочки перелом ребра.

Показаннями свідка ОСОБА_4, яка показала, що 15 січня 2010 року о 20 годині 40 хвилин прийшла в клуб с. Луки Малинського району там відпочивала до 23 години. Вийшовши з клубу, побачила, що ОСОБА_2 нанесла ОСОБА_1 біля 5-10 ударів ногою по тілу та голові. Після цих ударів потерпіла скаржилась на сильний біль в спині з правого боку.

Показаннями свідка ОСОБА_5, яка показала, що до неї 15 січня 2010 року близько 20 години зайшла ОСОБА_2 вони разом випили трохи горілки. Після цього пішли в клуб, щоб забрати у ОСОБА_1 борг. Біля клубу між ОСОБА_2 та потерпілою виникла бійка під час якої ОСОБА_6 декілька разів вдарила її ногою по спині.

Показаннями свідка ОСОБА_7, який пояснив, 15 січня 2010 року близько 23 години 55 хвилин додому прийшла його дружина, повідомила, що її біля клубу побила ОСОБА_2 і дуже скаржилась на сильний біль в ділянці ребер.

Свідок ОСОБА_8 пояснив що дійсно між підсудною та потерпілою біля клубу відбувався якийсь конфлікт, але що саме було він не бачив.

Протоколом очної ставки між підсудною та потерпілою (а.с. 26-27) під час якої ОСОБА_2 визнала той факт, що двічі вдарила потерпілу ногою по спині.

Протоколом відтворення обстановки та обставин події з доданою ілюстративною таблицею від 26.01.2010 року (а.с. 28-33) під час якого ОСОБА_1 детально розповіла та показала як ОСОБА_2 спочатку нанесла їй удар рукою в голову, після цього вдарила ногою в коліно, а потім ногою по спині та голові.

Протоколом відтворення обстановки та обставин події з доданою ілюстративною таблицею від 26.01.2010 року (а.с. 35-36) під час якого ОСОБА_4 розповіла як ОСОБА_2 наносила удари ногою по тілу ОСОБА_1, коли остання лежала на землі.

Висновком експерта з судово-медичної експертизи №37 від 01.02.2010 року (а.с. 67) з якого вбачається, що у ОСОБА_1 малися тілесні ушкодження у вигляді синцю та садна тулубу, губи, які по своїй категорії відносяться до легкого ступеню важкості без короткочасного розладу здоровя; перелому 11 ребра справа, яке по своїй категорії відноситься до середнього ступеню важкості, що потягло за собою тривалий розлад здоровя.

Аналізуючи досліджені докази в їх сукупності, суд визнає доведеною вину ОСОБА_2 у вчиненні інкримінованого їй злочину і кваліфікує її дії за ч. 1 ст. 122 КК України за ознаками умисного середньої тяжкості тілесного ушкодження, тобто умисного ушкодження, яке не є небезпечним для життя і не потягло за собою наслідків, передбачених у статті 121 цього Кодексу, але таке, що спричинило тривалий розлад здоров'я.

Призначаючи підсудній вид і міру покарання, суд, у відповідності до статті 65 КК України, враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винної, обставини, що помякшують та обтяжують її покарання.

Злочин, який вчинила ОСОБА_2, передбачений частиною 1 статті 122 КК України, є злочином середньої тяжкості. За місцем проживання ОСОБА_2 характеризується позитивно, за місцем роботи - посередньо.

Обставиною, яка відповідно до статті 66 КК України помякшує покарання підсудної ОСОБА_2, суд визнає наявність на її утриманні неповнолітньої дитини.

Обставиною, яка відповідно до статті 67 КК України обтяжує покарання ОСОБА_2М, є вчинення злочину особою, що перебуває в стані алкогольного спяніння.

Враховуючи викладені обставини, суд вважає за доцільне призначити ОСОБА_2 покарання за частиною 1 статті 122 КК України у виді обмеження волі.

Потерпілою у справі заявлений цивільний позов про відшкодування моральної шкоди завданої злочином. Просить стягнути з підсудної моральну шкоду у розмірі 7000 гривень.

Суд вважає, що позов підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.

Згідно із статтями 23, 1167, 1168 ЦК України особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Моральна шкода полягає у фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала у звязку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоровя; у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у звязку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сімї чи близьких родичів. Моральна шкода відшкодовується грішми, іншим майном або в інший спосіб. Розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості. Моральна шкода відшкодовується незалежно від майнової шкоди, яка підлягає відшкодуванню, та не пов'язана з розміром цього відшкодування. Моральна шкода відшкодовується одноразово, якщо інше не встановлено договором або законом. Моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини. Моральна шкода, завдана каліцтвом або іншим ушкодженням здоров'я, може бути відшкодована одноразово або шляхом здійснення щомісячних платежів.

При визначенні розміру моральної шкоди, суд також враховує розяснення Пленуму Верховного Суду України в постанові № 4 від 31.03.1995 року „Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди і бере до уваги характер та обсяг душевних страждань, яких зазнала потерпіла, характер немайнових втрат та враховує інші обставини. Зокрема тяжкість вимушених змін у житті потерпілої та майновий стан підсудної.

Враховуючи всі вищевказані обставини та виходячи з засад розумності і справедливості суд вважає, що визначений потерпілою розмір моральної шкоди є завищеним і визначає її в розмірі 2000 гривень. В решті позову суд відмовляє за безпідставністю.

До набрання вироком законної сили суд залишає щодо ОСОБА_2 попередній запобіжний захід підписку про невиїзд.

Керуючись ст. ст. 323, 324, 327 Кримінально-процесуального кодексу України,-

засудив:

Визнати винною ОСОБА_2 у вчиненні злочину передбаченого частиною 1 статті 122 КК України і призначити їй покарання у виді двох років обмеження волі.

На підставі статті 75 Кримінального кодексу України звільнити ОСОБА_2 від відбування основного покарання у виді обмеження волі з випробуванням, встановивши іспитовий строк один рік.

На підставі статті 76 Кримінального кодексу України встановити ОСОБА_2 наступні обовязки:

- не виїжджати за межі України на постійне проживання без дозволу кримінально-виконавчої інспекції;

- повідомляти кримінально-виконавчу інспекцію про зміну місця проживання;

- періодично з'являтися для реєстрації до кримінально-виконавчої інспекції.

До набрання вироком законної сили залишити щодо ОСОБА_2 в силі запобіжний захід підписку про невиїзд.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 2000 гривень в рахунок відшкодування моральної шкоди. В решті позову відмовити за безпідставністю.

На вирок може бути подана апеляція до апеляційного суду Житомирської області через Малинський районний суд протягом 15 діб з моменту його проголошення.

Суддя: ОСОБА_9