Справа №128/535/14-к
Провадження №1-кп/127/885/14
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 серпня 2014 року Вінницький міський суд Вінницької області
в складі: головуючого судді ОСОБА_1 ,
при секретарі ОСОБА_2 ,
за участю сторін кримінального провадження -
з боку обвинувачення: прокурора ОСОБА_3 ,
з боку захисту: обвинувачених ОСОБА_4 ,
ОСОБА_5 ,
ОСОБА_6 ,
захисників: ОСОБА_7 , ОСОБА_8 ,
ОСОБА_9 ,
перекладача - ОСОБА_10 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Вінниці кримінальне провадження про обвинувачення ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 187 ч. 2 КК України, відомості про яке внесені 09 жовтня 2013 року до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000415,-

В С Т А Н О В И В:

У судовому засіданні з ініціативи суду було поставлено на обговорення питання щодо доцільності продовження строку тримання під вартою обвинуваченим ОСОБА_4 , ОСОБА_5 та ОСОБА_6 .
Прокурор ОСОБА_3 просив продовжити обвинуваченим строк тримання під вартою терміном на 60 днів, посилаючись на те, що у кримінальному провадженні наявні вагомі докази вчинення ОСОБА_4 , ОСОБА_5 та ОСОБА_6 вказаного кримінального правопорушення і, у разі визнання останніх винуватими у його вчиненні, їм зможе бути призначено покарання у виді реального позбавлення волі на строк від семи до десяти років, оскільки вони обвинувачуються у вчиненні тяжкого злочину. Крім того, після вчинення кримінального правопорушення обвинувачені з місця події втекли з метою уникнення притягнення їх до кримінальної відповідальності, що свідчить про наміри ухилитись від органів досудового розслідування та суду. Особисте майно потерпілих, якими обвинувачені заволоділи на даний час не знайдено, що дає підстави вважати, що обвинувачені, перебуваючи на волі, можуть знищити, чи іншим чином приховати його від органів досудового розслідування та суду. Просив врахувати обставини кримінального правопорушення, тяжкість вчиненого злочину, міцність соціальних зв"язків та особу обвинувачених, так ОСОБА_4 є колишнім працівником ОВС, який може використовувати свої колишні зв`язки отримані під час роботи в органах міліції, з метою перешкоджання встановленню всіх обставин кримінального правопорушення та уникнення відповідальності за вчинення кримінального правопорушення.
ОСОБА_6 , будучи раніше судимим 22.03.2012 року Шаргородським районним судом Вінницької області за ч. 1 ст. 119 КК України до покарання у вигляді 4 років 6 місяців позбавлення волі, з застосуванням ст. 75 КК України звільнений від відбуття призначеного покарання з іспитовим строком на 3 роки, на шлях виправлення не став та в період іспитового строку, продовжуючи злочинну діяльність, повторно вчинив умисний злочин.
Також просив врахувати, що ОСОБА_6 та ОСОБА_5 зареєстровані за межами території знаходження органу досудового розслідування та суду, який здійснюватиме кримінальне провадження.
Беручи до уваги наявність ризиків, які дають достатні підстави вважати, що обвинувачені можуть незаконно впливати на свідків у кримінальному провадженні та перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, просив продовжити їм строк тримання під вартою для забезпечення виконання обвинуваченими покладених на них процесуальних обов`язків.
Жоден із більш м"яких запобіжних заходів, передбачених ч. 1 ст. 176 КПК України, не може запобігти переліченим вище ризикам, найбільш ефективним заходом забезпечення виконання обвинуваченими покладених на них процесуальних обов`язків може бути лише тримання під вартою.
Захисник ОСОБА_9 просила змінити обвинуваченому ОСОБА_4 запобіжний захід з тримання під вартою на будь - який інший, не пов"язаний з позбавленням волі з тих підстав, які були зазначені в попередніх клопотаннях з цього приводу, які були відхилені судом.
Захисник ОСОБА_8 просив змінити обвинуваченому ОСОБА_6 запобіжний захід з тримання під вартою на будь - який інший не пов"язаний з позбавленням волі, посилаючись на те, що прокурор не навів переконливих доказів необхідності тримання під вартою обвинуваченого ОСОБА_6 .
Захисник ОСОБА_7 підтримав думку захисника ОСОБА_8 , крім того, доповнив, що особисте майно потерпілих, яке не знайдено під час досудового слідства, на даний час ніхто не шукає і тому у обвинувачених немає підстав його знищувати.
Обвинувачені ОСОБА_4 , ОСОБА_6 та ОСОБА_5 просили обрати їм запобіжний захід у вигляді домашнього арешту, посилаючись на те, що прокурор не навів передбачених законом підстав для продовження їм запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.
Заслухавши пояснення учасників судового провадження, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що обвинуваченим ОСОБА_4 , ОСОБА_6 та ОСОБА_5 слід продовжити строк тримання під вартою терміном на 60 днів з наступних підстав.
Передбачені ст. 177 КПК України ризики, які були підставою для обрання обвинуваченим запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, продовжують існувати.
Обвинувачені ОСОБА_4 , ОСОБА_6 та ОСОБА_5 можуть перешкоджати встановленню всіх обставин кримінального правопорушення, з метою уникнення відповідальності за вчинене, можуть незаконно впливати на потерпілих та свідків, які не допитані судом, перешкоджати судовому розгляду іншим чином, переховуватися від суду.
Відповідно до ст. 178 КПК України при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, суд на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів, зобов"язаний оцінити в сукупності всі обставини, у тому числі: вагомість наявних доказів про вчинення обвинуваченим кримінального правопорушення; тяжкість покарання, що загрожує відповідній особі у разі визнання обвинуваченого винуватим у кримінальному правопорушенні, у вчиненні якого він обвинувачується.
Оцінити вагомість наявних доказів про вчинення обвинуваченими кримінального правопорушення суд позбавлений можливості, оскільки через багаточисельні клопотання обвинувачених суд не перейшов до дослідження доказів.
Щодо тяжкості покарання, що загрожує обвинуваченим у разі визнання їх винуватими у кримінальному правопорушенні, то санкція статті 187 ч. 2 КК України передбачає від семи до десяти років позбавлення волі і даний злочин, відповідно до ст. 12 КК України, відноситься до категорії тяжких.
Жоден із більш м"яких запобіжних заходів, передбачених ст. 176 ч. 1 КПК України, не може запобігти перечисленим вище ризикам.
Керуючись ст. ст. 331,350 КПК України, суд,-

У Х В А Л И В:

Продовжити обвинуваченим ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , строк тримання під вартою з 23 серпня 2014 року по 22 жовтня 2014 року включно.
Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя: