Суддя ОСОБА_1
Справа № 644/965/15-к
Провадження № 1-кп/644/222/15
В И Р О К
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
03 березня 2015року Орджонікідзевський районний суд м. Харкова у складі:
головуючого - судді ОСОБА_1 ,
за участю:
секретаря судових засідань ОСОБА_2 ,
прокурора ОСОБА_3 ,
обвинуваченого ОСОБА_4 ,
потерпілий ОСОБА_5 надав заяву,
ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженого с. Першотравневе Готвальдівського району Харківської області, громадянина України, освіта середня, не одруженого, не працюючого, не судимого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , -
за підозрою у вчинені кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 185 КК України, -
12 січня 2015 року близько 12 годин 00 хвилин, знаходячись за адресою: АДРЕСА_2 , проходив поряд з лавкою та побачив як громадянин ОСОБА_5 спить та у нього біля руки лежав телефон. Вподальшому, ОСОБА_4 , користуючись безпорадним станом потерпілого, діючи з корисливих мотивів, маючи умисел на таємне викрадення чужого майна, шляхом вільного доступу, переконавшись, що за його діями ніхто не спостерігає, таємно викрав телефон гр. ОСОБА_6 САМСУНГ С 5660, вартістю, згідно висновку судово-товарознавчої експертизи № 428 від 16.01.2015 400 грн. 00 коп., чим спричинив останньому матеріальну шкоду розміром 400 грн. Після чого телефоном розпорядився на власний розсуд.
В судовому засіданні ОСОБА_4 свою провину у вчиненні кримінального правопорушення визнав повністю, у вчиненому щиросердно розкаявся, підтвердив факт і обставини вчинення правопорушення, не заперечував визнати недоцільним дослідження доказів, щодо тих обставин які ніким не оспорюються. Просив суд суворо не карати, з сумою матеріального збитку згоден. Пояснив, що мобільний телефон зразу ж передав дільничному інспектору, який його, ОСОБА_7 , затримав.
Потерпілий надав заяву, що цивільний позов заявляти не має наміру, оскільки матеріальних та інших претензій до підсудного не має (а.с. 17).
Враховуючи показання обвинуваченого, а також те, що учасники судового провадження не оскаржують фактичні обставини справи, які вказані в обвинувальному акті, правильно розуміють зміст цих обставин, не наполягають на дослідженні інших доказів у справі, розуміють неможливість в подальшому оскаржити дані фактичні обставини в апеляційному порядку, у суду не має сумнівів в добровільності та істинності їх позицій, тому відповідно до ч. 3 ст. 349 КПК України дослідження доказів відносно фактичних обставин справи визнано судом недоцільним, суд обмежив їх дослідження допитом обвинуваченого та дослідженням даних, які характеризують його особу.
Суд знаходить, що дії ОСОБА_4 слід кваліфікувати за ч. 1 ст. 185 КК України - таємне викрадення чужого майна (крадіжку).
При призначенні покарання суд враховує ступінь тяжкості скоєного злочину, дані про особу обвинуваченого, обставини, які пом`якшують чи обтяжують покарання.
Відповідно до ч. 3 ст. 12 КК України обвинувачений ОСОБА_4 вчинив злочини середньої тяжкості.
Дослідженням особи обвинуваченого встановлено, що він має середню освіту, не одружений, не працює, не судимий; на обліку у лікаря-психіатра не перебуває; не перебуває на обліку у лікаря-нарколога; за місцем проживання характеризується позитивно; не інвалід; на обліку в туберкульозному диспансері не перебуває; іншими хронічними і важкими захворюваннями не страждає; не є депутатом; не є учасником бойових дій в Афганістані; не є учасником ліквідації наслідків на ЧАЕС, невійськовозобов`язаний, неповнолітніх дітей та інших осіб на утриманні не має ( а.с. 30-54).
Відповідно до вимог ст. 66 КК України обставинами, пом`якшуючими покарання підсудному, суд визнає щиросердне розкаяння в скоєному, сприяння у розкритті злочину.
Відповідно до вимог ст. 67 КК України обставин, що обтяжують покарання підсудному не встановлено.
Суд приходить до висновку, що обставини, які пом`якшують покарання обвинуваченому не є винятковими і не знижують істотним чином міру тяжкості скоєного кримінального правопорушення, не зменшують його суспільну небезпеку до рівня, що виходить за межі покарання, що виключає застосування до підсудного ст. 69 КК України - призначення більш м`якого покарання, ніж передбаченого законом.
Підстав для застосування підсудному ст. 69-1 КК України - не вбачається.
Суд призначає підсудному ОСОБА_8 покарання в межах санкцій ч. 1 ст. ст. 185 КК України.
Питання про речові докази вирішується на підставі ст.100 КПК України.
Цивільний позов не заявлено.
Запобіжний захід обвинуваченому не обирався.
Відповідно до вимог ст.124 КПК України з ОСОБА_4 необхідно стягнути процесуальні витрати, які пов`язані з проведенням у справі експертизи № 428 від 16.01.2015 року у розмірі 196 грн. 80 коп. ( а.с.28-31).
На підставі викладеного, керуючись, ст. ст. 349, 368, 370, 374 КПК України, суд, -
з а с у д и в:
ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 185 КК України і призначити покарання у вигляді СТО СОРОКА годин громадських робіт.
Стягнути з ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженого с. Першотравневе Готвальдівського району Харківської області , ідентифікаційний номер не відомий, на користь Держави витрати на проведення експертизи № 428 від 16.01.2015 року ХНДІСУ ім. Засл. Проф.. М. С. Бокаріуса у розмірі 196 гр. 80 коп. (сто дев`яносто шість гривень 80 копійок).
Речові докази, а саме:
Вирок може бути оскаржений, з підстав, передбачених статтею 394 КПК України до Апеляційного суду Харківської області через Орджонікідзевський районний суд міста Харкова протягом 30 днів з дня його проголошення.
Вирок набирає законної сили після закінчення строку на подачу апеляційної скарги за відсутності такої скарги, а при оскарженні вироку - після постановлення ухвали апеляційним судом.
Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку суду. Копію вироку негайно після його проголошення вручити засудженому та прокурору.
Суддя: ОСОБА_1