Номер справи: 164/565/15-к
Провадження по справі:1-кп/164/46/2015 Категорія: 43
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
25 травня 2015 року Маневицький районний суд Волинської області в складі: головуючого судді - ОСОБА_1
при секретарі - ОСОБА_2
з участю: прокурора - ОСОБА_3
потерпілих: ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6
обвинуваченого - ОСОБА_7 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в смт. Маневичі кримінальне провадження, внесене в Єдиний реєстр досудових розслідувань за № 0000156 від 06 квітня 2015 року відносно обвинуваченого ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця та мешканця АДРЕСА_1 , українця, громадянина України, з професійно - технічною освітою, одруженого, має на утриманні троє неповнолітніх дітей, не працюючого, раніше не судимого,
у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 287 КК України,-
В С Т А Н О В И В:
Обвинувачений ОСОБА_7 , згідно нотаріальної довіреності, виданої нотаріусом ОСОБА_8 Ківецівського районного нотаріального округу Волинської області 18 січня 2010 року, являється законним користувачем автомобіля марки ,,ВАЗ - 2104, реєстраційний номерний знак НОМЕР_1 , який знаходився у технічно справному стані. ОСОБА_7 , перебуваючи у нетверезому стані, в с. Боровичі Маневицького району Волинської області 05 квітня 2015 року, приблизно о 23 - й годині, не передбачаючи можливості настання суспільно - небезпечних наслідків своїх дій, хоча повинен був і міг їх передбачати, не переконався про наявність посвідчення водія на право керування транспортним засобом відповідної категорії у неповнолітнього ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , який перебував у стані алкогольного сп`яніння, про що було достовірно відомо обвинуваченому, добровільно передав йому керування вище вказаним автомобілем шляхом передачі ключів від замка запалювання та дозволу на керування і здійснення руху на зазначеному транспортному засобі.
Після цього, 06 квітня 2015 року, приблизно о 03 годині, неповнолітній ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , у нетверезому стані, не маючи достатніх навиків керування транспортом та посвідчення водія на право керування транспортним засобом відповідної категорії, керуючи автомобіля марки ,,ВАЗ - 2104, реєстраційний номерний знак НОМЕР_1 , який знаходився у технічно справному стані, в с. Боровичі Маневицького району Волинської області, рухаючись по ґрунтовій дорозі по вул. Набережній, неподалік будинку № 103, проявив безпечність та неуважність, не вибрав безпечну швидкість руху при виконанні маневру повороту праворуч, в наслідок чого не впорався із керуванням, виїхав на ліве, відносно руху транспортного засобу узбіччя, з`їхав в річку Стир та перекинувся.
В результаті даної дорожньо транспортної пригоди, згідно висновків судово медичних експертиз № № 35, 36, 33, 34 від 23 квітня 2015 року водій автомобіля ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , пасажири: ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , ОСОБА_11 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , померли на місці пригоди внаслідок механічної асфіксії, яка розвинулася в результаті утоплення у воді.
Своїми необережними діями обвинувачений ОСОБА_7 порушив Правила дорожнього руху України, затверджених постановою Кабінету Міністрів України № 1306 від 10 жовтня 2001 року і введених в дію з 01 січня 2002 року, а саме:
пункт 1.5 дії або бездіяльність учасників дорожнього руху та інших осіб не повинні створювати небезпеку чи перешкоду для руху, загрожувати життю або здоров`ю громадян, завдавати матеріальних збитків;
пункт 2.2 власник транспортного засобу, а також особа, яка використовує такий транспортний засіб на законних підставах, можуть передавати керування транспортним засобом іншій особі, що має при собі посвідчення водія на право керування транспортним засобом відповідної категорії;
пункт 2. 9 Водієві забороняється:
г) передавати керування транспортним засобом особам, які перебувають у стані алкогольного сп`яніння, під впливом наркотичних чи токсичних речовин, у хворобливому стані, у стані стомлення або під впливом лікарських препаратів, що знижують швидкість реакції і увагу;
ґ) передавати керування транспортним засобом особам, які не мають при собі посвідчення на право керування ним, якщо це не стосується навчання водінню до вимог розділу 24 цих Правил.
Порушення даних пунктів Правил дорожнього руху України знаходиться в прямому причинному зв`язку з наслідками, які наступили, тобто з спричиненням чотирьом потерпілим: ОСОБА_9 , ОСОБА_5 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 смерті.
Обвинувачений ОСОБА_7 свою винуватість в інкримінованому йому кримінальному правопорушенні визнав повністю, показав, що він є на підставі довіреності виданої нотаріусом законним користувачем автомобіля марки ,,ВАЗ - 2104, реєстраційний номерний знак НОМЕР_1 , який на день дорожньо транспортної пригоди знаходився у технічно справному стані. 05 квітня 2015 року він знаходився в с. Боровичі, оскільки на наступний день мав разом з родиною займатися сільськогосподарськими роботами. В цей день він вживав спиртні напої і випив до 0,5 л. горілки. Цього ж дня, приблизно о 23 - й годині, його попросив неповнолітній ОСОБА_9 автомобіль щоб поїхати ним в с. Копилля цього району. Він знав що ОСОБА_9 є неповнолітнім, немає права керування транспортним засобом, оскільки тільки навчається цій професії, що він, крім того, ще перебуває у нетверезому стані, що було видно по його зовнішньому вигляду та поведінці. Але оскільки сам перебув у нетверезому стані, то легковажно передав йому автомобіль для керування.
Після цього, 06 квітня 2015 року, після 03 години, йому від працівників міліції стало відомо, що його автомобілем ОСОБА_9 не впорався з керуванням, з`їхав у річку Стир та перекинувся. В результаті даної дорожньо транспортної пригоди водій автомобіля ОСОБА_9 , пасажири: ОСОБА_5 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 загинули в результаті утоплення у воді. Щиро кається і готовий нести відповідальність.
Потерпілі ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 в судовому засіданні підтвердили факт утоплення автомобіля, належного ОСОБА_7 в річці Стир, в якому знаходилися їхні близькі родичі, які загинули. Претензій до обвинуваченого вони не мають, щодо міри покарання покладаються на думку суду.
Покази обвинуваченого ОСОБА_7 відповідають фактичним обставинам справи, які ним не оспорюються.
Відповідно вимог ч. 3 ст. 349 КПК України судом із згоди всіх учасників судового розгляду визнано недоцільним дослідження наявних у справі доказів стосовно тих фактичних обставин справи та розміру цивільного позову, які ніким не оспорюються.
Виходячи із наведеного, суд вважає що обвинувачений ОСОБА_7 порушив Правила дорожнього руху України, затверджених постановою Кабінету Міністрів України № 1306 від 10 жовтня 2001 року і введених в дію з 01 січня 2002 року, а саме:
пункт 1.5 дії або бездіяльність учасників дорожнього руху та інших осіб не повинні створювати небезпеку чи перешкоду для руху, загрожувати життю або здоров`ю громадян, завдавати матеріальних збитків;
пункт 2.2 власник транспортного засобу, а також особа, яка використовує такий транспортний засіб на законних підставах, можуть передавати керування транспортним засобом іншій особі, що має при собі посвідчення водія на право керування транспортним засобом відповідної категорії;
пункт 2. 9 Водієві забороняється:
г) передавати керування транспортним засобом особам, які перебувають у стані алкогольного сп`яніння, під впливом наркотичних чи токсичних речовин, у хворобливому стані, у стані стомлення або під впливом лікарських препаратів, що знижують швидкість реакції і увагу;
ґ) передавати керування транспортним засобом особам, які не мають при собі посвідчення на право керування ним, якщо це не стосується навчання водінню до вимог розділу 24 цих Правил.
Порушення даних пунктів Правил дорожнього руху України знаходиться в прямому причинному зв`язку з наслідками, які наступили, тобто з спричиненням чотирьом потерпілим: ОСОБА_9 , ОСОБА_5 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 смерті.
Аналізуючи вищенаведені докази в їх сукупності та приймаючи до уваги, повне визнання своєї винуватості самим обвинуваченим в інкримінованому йому кримінальному правопорушенні, суд вважає, що обвинувачений ОСОБА_7 вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ст. 287 КК України, оскільки він, являючись законним користувачем транспортного засобу, допустив до керування ним особу, яка перебуває у стані алкогольного сп`яніння і не має права на керування транспортним засобом, що спричинило смерть потерпілих.
При призначенні покарання суд враховує, що обвинувачений ОСОБА_7 вчинив кримінальне правопорушення середньої тяжкості з необережності, внаслідок якого було спричинено смерть чотирьом особам, серед яких є неповнолітні.
Разом з тим суд приймає до уваги дані про його особу, а саме: позитивну характеристику за місцем проживання, першу судимість, знаходження на утриманні трьох неповнолітніх дітей.
До обставин справи, які пом`якшують покарання обвинуваченого, суд відносить щире каяття та активне сприяння розкриттю злочину.
Як обтяжуючу покарання обставину, суд враховує вчинення обвинуваченим злочину у стані алкогольного сп`яніння.
Виходячи із наведеного, суд вважає за можливе призначити обвинуваченому ОСОБА_7 покарання не пов`язане з ізоляцією його від суспільства у виді позбавлення волі в межах санкції статті, по якій він притягується до кримінальної відповідальності, з звільненням від відбування покарання у виді позбавлення волі з випробуванням, якщо він протягом визначеного судом іспитового строку не вчинить нового злочину і виконає покладені на нього обов`язки, передбачені ст. 76 КК України.
Обвинувачений ОСОБА_7 не є суб`єктом злочину, до якого може бути застосована додаткова міра покарання, а тому з цих підстав вона йому не призначається.
Призначення такого покарання, відповідно вимог ч. 2 ст. 65 КК України, буде необхідне і достатнє для виправлення обвинуваченого, а також запобігання вчиненню ним нових злочинів.
Керуючись ст. ст. 370, 373, 374 КПК України, суд, -
З А С У Д И В:
ОСОБА_7 визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 287 КК України, призначивши покарання 3 (три) роки позбавлення волі без позбавлення права обіймати посади, пов`язані з відповідальністю за технічний стан або експлуатацію транспортних засобів.
На підставі ст. 75 КК України засудженого ОСОБА_7 звільнити від відбування покарання у виді позбавлення волі з випробуванням, якщо він протягом 2 (двох) років іспитового строку не вчинить нового злочину і виконає покладені на нього обов`язки.
На підставі ст. 76 КК України покласти на засудженого ОСОБА_7 такі обов`язки: не виїжджати за межі України на постійне місце проживання без дозволу кримінально - виконавчої інспекції, повідомляти її про зміну місця проживання, роботи, періодично з`являтися до неї на реєстрацію.
На вирок може бути подана апеляція до апеляційного суду Волинської області через Маневицький районний суд протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Копію вироку після його проголошення негайно вручити прокурору та засудженому.
Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку.
Суддя :