Провадження № 11-кп/792/484/14 Головуючий в 1-й інстанції
Справа № 675/1754/14-к ОСОБА_1
Категорія: застосування амністії Доповідач ОСОБА_2
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

14.10.2014 Колегія суддів судової палати у кримінальних справах апеляційного суду Хмельницького області в складі :

головуючого судді ОСОБА_2 ,
суддів: ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,
при секретарі ОСОБА_5 ,
з участю прокурора ОСОБА_6 ,
захисника ОСОБА_7 ,
перекладача ОСОБА_8 ,
засудженого ОСОБА_9 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Хмельницькому кримінальне провадження за апеляційною скаргою засудженого ОСОБА_9 на ухвалу Ізяславського районного суду від 18 липня 2014 року, -

В с т а н о в и л а :

Цією ухвалою засудженому

ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженцю м. Дмитрово Донецької області, мешканцю АДРЕСА_1 , українцю, громадянину України, із середньою спеціальною освітою, неодруженому, не працюючому, здійснюючого догляд за матір`ю інвалідом І групи , раніше судимому:
- 23.04.2009 року Мелітопольським міськрайонним судом Запорізької області за ч. 1 ст. 122, ч. 2 ст. 187, ч. 4 ст. 187, ст. 304, ч. 1 ст. 70 КК України на 15 років позбавлення волі з конфіскацією всього майна, яке є особистою власністю засудженого;
- 14.12.2009 року Мелітопольським міськрайонним судом Запорізької області за ч. 2 ст. 194 КК України на 3 роки 1 місяць позбавлення волі. Постановою Дзержинського міського суду Донецької області від 27 грудня 2010 року визначено порядок застосування покарання ОСОБА_9 та за вказаними вироками на підставі ч. 4 ст. 70 КК України йому визначено остаточне покарання у виді 15 років позбавлення волі з конфіскацією всього майна, яке є особистою власністю засудженого, -

відмовлено в задоволенні клопотання про звільнення його від відбування покарання на підставі Закону України «Про амністію в 2014 році».

Відмовляючи засудженому ОСОБА_9 в задоволенні його клопотання, своє рішення місцевий суд мотивував тим, що ОСОБА_9 має дві судимості за вчинення тяжких та особливо тяжкого злочинів, що унеможливлює застосування щодо нього амністії. Крім того, відповідно до п. «є» ст. 8 Закону України «Про амністію в 2014 році» останній не підлягає звільненню від відбування покарання, оскільки був засуджений за розбій (ст. 187 КК України).

У своїй апеляційній скарзі засуджений ОСОБА_9 просить ухвалу місцевого суду скасувати, переглянути його клопотання щодо застосування до нього положень Закону України «Про амністію в 2014 році». Стверджує, що судом першої інстанції його клопотання було розглянуто упереджено, місцевий суд мав достатньо підстав для задоволення його клопотання, оскільки він відбув більше ? строку покарання. Крім того, під час розгляду кримінального провадження судом першої інстанції, йому не були забезпечені послуги перекладача, а оскільки він не розуміє української мови і спілкується лише російською, йому не був зрозумілим хід судового засідання, чим було порушено його право на захист.

Заслухавши доповідь судді апеляційного суду, пояснення засудженого ОСОБА_9 та його захисника ОСОБА_7 на підтримку апеляційної скарги, думку прокурора про законність та обґрунтованість ухвали суду, вивчивши матеріали кримінального провадження та перевіривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що вона задоволенню не підлягає.

Як вбачається з матеріалів кримінального провадження, 23.04.2009 року ОСОБА_9 був засуджений Мелітопольським міськрайонним судом Запорізької області за ч. 1 ст. 122, ч. 2 ст. 187, ч. 4 ст. 187, ст. 304, ч. 1 ст. 70 КК України на 15 років позбавлення волі з конфіскацією всього майна, яке є його особистою власністю.

14.12.2009 року ОСОБА_9 продовжив свою злочинну діяльність та знов був засуджений Мелітопольським міськрайонним судом Запорізької області за ч. 2 ст. 194 КК України на 3 роки 1 місяць позбавлення волі.

Постановою Дзержинського міського суду Донецької області від 27 грудня 2010 року визначено порядок застосування покарання ОСОБА_9 та за вказаними вироками на підставі ч. 4 ст. 70 КК України йому визначено остаточне покарання у виді 15 років позбавлення волі з конфіскацією всього майна, яке є його особистою власністю.

Таким чином, ОСОБА_9 має дві судимості за злочини, які згідно положень ст. 12 КК України відносяться до тяжких та особливо тяжких злочинів.

Відповідно до вимог п. «в» ч. 1 ст. 4 Закону України від 1 жовтня 1996 року «Про застосування амністії в Україні» з відповідними змінами та доповненнями амністія не може бути застосована до осіб, які мають дві і більше судимості за вчинення умисних тяжких та/або особливо тяжких злочинів.

Крім того, ОСОБА_9 засуджено за ч. 2 ст. 187, ч. 4 ст. 187 КК України розбій, у зв`язку з чим відповідно до п. «є» ст. 8 Закону України «Про амністію в 2014 році» він не може бути звільненим від відбування покарання.

Враховуючи викладене, колегія суддів вважає, що місцевим судом були в повному обсязі досліджені матеріали особової справи засудженого ОСОБА_9 , перевірено наявність (відсутність) усіх підстав для його звільнення від відбування покарання на підставі Закону України «Про амністію в 2014 році», в результаті чого прийнято законне і обґрунтоване рішення.

В суді першої інстанції ОСОБА_9 не заявляв клопотання про участь в судовому засідання захисника та перекладача, а тому на думку колегії суддів його право на захист не порушено.

За таких обставин підстав для зміни чи скасування ухвали місцевого суду колегія суддів не вбачає.

Керуючись ст. ст. 404, 405, 407, 418, 419 КПК України, колегія суддів, -

П о с т а н о в и л а :

Ухвалу Ізяславського районного суду від 18 липня 2014 року про відмову в задоволенні клопотання засудженого ОСОБА_9 про звільнення його від відбування покарання на підставі Закону України «Про амністію в 2014 році» залишити без зміни, а апеляційну скаргу ОСОБА_9 без задоволення.

Судді /підписи/
Згідно з оригіналом:
Суддя Апеляційного суду
Хмельницької області ОСОБА_2