АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МІСТА КИЄВА

У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ
Апеляційного суду міста Києва в складі:

головуючого суддіОСОБА_1 ,
суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,
при секретарі судового засіданняОСОБА_4 ,

розглянувши в залі суду у відкритому судовому засіданні 21 травня 2015 року матеріали кримінального провадження № 0007652, за апеляційною скаргою старшого прокурора прокуратури Святошинського району м. Києва ОСОБА_5 на ухвалу Святошинського районного суду міста Києва від 12 березня 2015 року, щодо
ОСОБА_6 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_1 в м. Києві, громадянин України, зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого,

обвинуваченого у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 307, ч. 2 ст. 309 КК України,
за участі сторін кримінального провадження:
прокурора захисникаОСОБА_7 , ОСОБА_8 ,
обвинуваченогоОСОБА_6 ,

ВСТАНОВИЛА:

Вказаною ухвалою суду обвинувальний акт з додатками у кримінальному провадженні № 0007652 від 07 вересня 2014 року за обвинуваченням ОСОБА_6 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 307, ч. 2 ст. 309 КК України, повернуто прокурору.

Ухвала суду мотивована тим, що обвинувальний акт не відповідає вимогам ст. ст. 109, 291 КПК України. Зокрема, в обвинувальному акті не в повному обсязі викладені фактичні обставини кримінальних правопорушень, які підлягають доказуванню, а саме: орган досудового розслідування, виклавши фактичні обставини справи, не зазначив дату та час, в які відбувалися вказані події. Крім того, у п. 45 розділу І реєстру матеріалів досудового розслідування, внесено відомості про таку процесуальну дію, як роз`яснення права на захист ОСОБА_9 , при тому, що в обвинувальному акті не згадується такий учасник кримінального провадження. Також, з обвинувального акта вбачається, що він затверджений 16 лютого 2015 року, однак на його першому та останньому аркушах дата затвердження зазначена 17 лютого 2015 року.

Не погоджуючись з ухвалою суду прокурор подав апеляційну скаргу, в якій просить її скасувати у зв`язку з істотним порушенням вимог кримінального процесуального закону, та направити обвинувальний акт з додатками до суду першої інстанції для розгляду. Зокрема, апеляційна скарга мотивована тим, що висновки суду викладені в ухвалі не відповідають фактичним обставинам матеріалів кримінального провадження, а саме, всупереч доводам викладеним в ухвалі суду, обвинувальний акт відповідає вимогам ст. 291 КПК України, оскільки досудовим розслідуванням встановлено та викладено в обвинувальному акті у фактичних обставинах та формулюванні обвинувачення дату, час та місце незаконного зберігання та збуту ОСОБА_6 особливо небезпечного наркотичного засобу канабісу. Обставини придбання та зберігання обвинуваченим зазначеного особливо небезпечного наркотичного засобу, досудовим розслідуванням не встановлені, зокрема, не встановлений час прибуття обвинуваченого до другого під`їзду будинку АДРЕСА_2 , протягом якого останній там знаходився. При цьому прокурор погоджується з висновками суду першої інстанції про те, що у п. 45 розділу І реєстру матеріалів досудового розслідування, внесено відомості про таку процесуальну дію, як роз`яснення права на захист ОСОБА_9 , при тому, що в обвинувальному акті не згадується такий учасник кримінального провадження, однак вважає цей недолік технічною помилкою, яка не може вплинути на судовий розгляд провадження по суті. Крім цього, прокурор наголошує на тому, що дата затвердження обвинувального акта 17 лютого 2015 року, оскільки саме ця дата вказана на першому та останньому аркушах обвинувального акту та засвідчена підписом прокурора і гербовою печаткою районної прокуратури. А дата «16 лютого 2015 року» є датою складання слідчим обвинувального акту, та помилково продубльована у записі про затвердження обвинувального акта.

Заслухавши доповідача, пояснення прокурора на підтримку доводів викладених в апеляційній скарзі, обвинуваченого та його захисника, які заперечили проти задоволення апеляційної скарги, перевіривши матеріали кримінального провадження та обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга прокурора підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Відповідно до вимог п. 3 ч. 3 ст. 314 КПК України, зі стадії підготовчого судового засідання суд має право повернути обвинувальний акт прокурору в тому випадку, якщо він не відповідає вимогам цього Кодексу.
В ч. 2 ст. 291 КПК України визначено перелік відомостей, які мають бути зазначені в обвинувальному акті. Зокрема, обвинувальний акт повинен містити виклад фактичних обставин кримінального правопорушення, які прокурор вважає встановленими, правову кваліфікацію кримінального правопорушення з посиланням на положення закону і статті (частини статті) закону України про кримінальну відповідальність та формулювання обвинувачення.
Як убачається зі змісту обвинувального акту в даному кримінальному провадженні, він, всупереч висновкам суду першої інстанції, в цілому відповідає вимогам вищезазначеної статті КПК України, оскільки слідчий з достатньою повнотою відобразив фактичні обставини кримінальних правопорушень, які вважав встановленими, правову кваліфікацію цих правопорушень з посиланням на положення КК України, сформулював обвинувачення та виконав інші вимоги, передбачені вказаною статтею.
Посилання суду першої інстанції на те, що у п. 45 розділу І реєстру матеріалів досудового розслідування, внесено відомості про таку процесуальну дію, як роз`яснення права на захист ОСОБА_9 , при тому, що в обвинувальному акті не згадується такий учасник кримінального провадження, відповідають дійсності, однак на переконання колегії суддів вказаний недолік не є суттєвим, та не може перешкодити суду постановити законне та обґрунтоване рішення в провадженні.
Таким же недоліком на думку колегії суддів є і описка в даті затвердження обвинувального акту, яка міститься на його останньому аркуші, а саме 16 лютого 2015 року, зважаючи на те, що обвинувальний акт затверджений 17 лютого 2015 року, оскільки саме ця дата засвідчена підписом прокурора та гербовою печаткою прокуратури Святошинського району м. Києва.
З огляду на викладене, ухвала суду не може бути визнана законною та обґрунтованою, доводи суду про необхідність повернення обвинувального акту не є належними та достатніми для його повернення, у зв`язку з чим ухвала суду підлягає скасуванню через істотне порушення судом вказаних вимог кримінально процесуального закону, а провадження поверненню до цього ж суду з призначенням нового розгляду в суді першої інстанції зі стадії підготовчого судового засідання.

На підставі наведеного, керуючись ст. ст. 376, 404, 405, 407,418, 419 КПК України, колегія суддів, -
УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу старшого прокурора прокуратури Святошинського району м. Києва, задовольнити.

Ухвалу Святошинського районного суду м. Києва від 12 березня 2015 року, якою обвинувальний акт з додатками у кримінальному провадженні № 0007652 від 07 вересня 2014 року за обвинуваченням ОСОБА_6 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 307, ч. 2 ст. 309 КК України, повернуто прокурору, скасувати, та призначити новий розгляд в суді першої інстанції.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення і касаційному оскарженню не підлягає.

Судді:

ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3

Справа №11-кп/796/736/2015 Категорія КК: ч. 2 ст. 307, ч. 2 ст. 309 КК УкраїниГоловуючий у першій інстанції ОСОБА_10 Доповідач: ОСОБА_1