УХВАЛА

Іменем України

14
серпня 2007 року апеляційний суд Житомирської області

в
складі:

головуючого
- судді Фоміна Ю
.В..,

суддів : Зав'язуна
С. М. та

Широкопояса
Ю.В.,

з участю
: прокурора Селюченко
І.І.

розглянувши
у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Житомирі кримінальну справу за апеляцією
засудженого ОСОБА_1 на вирок
Корольовського районного суду м.
Житомира від 25 травня 2007 року,
-

встановив:

Цим
вироком ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1,
уродженець та житель м.
Житомира, судимий :

· 15
березня 1988 року Богунським районним судом м.
Житомира за ст. ст.
81 ч. 2, 140 ч. 2, 140 ч.3, 193 ч.3,
42, 46 КК України на 3 роки
позбавлення волі з відстрочкою виконання вироку на 1 рік 6 місяців ;

· 4 липня
1990 року Корольовським районним судом м.
Житомира за ст. 213 ч.3,
43 КК України на 3 роки 6 місяців позбавлення волі;

30
вересня 1996 року Корольовським районним судом м. Житомира за
ст. ст. 141 ч.3,
145 ч. 1, 193 ч.3, 17,
140 ч.3, 142 ч. 2, 42 на 7

Справа №
11-563/07 Головуючий у суді 1-ї інстанції: Покотилов О.Б.

Категорія: ст.
121 ч. 1 КК України Суддя-доповідач:
Фомін Ю.В.

років 6 місяців
позбавлення волі;

6
березня 2000 року Ізмаїльським міським судом Одеської області за ст. 84
ч. 4 КК України, з врахуванням постанови
Коростенського районного суду Житомирської області від 13 лютого 2000 року на 5
років позбавлення волі, -

засуджений
за ст.
121 ч. 1 КК України на 6 років позбавлення волі.

Запобіжний
захід засудженому ОСОБА_1 залишений
попередній - взяття під варту.

Згідно з
вироком 25 жовтня 2006 року в період часу з 19 години до 19 години 30 хвилин
ОСОБА_1 , знаходячись в стані
алкогольного сп'яніння, на сходинковому
майданчику між 2 та З поверхами будинку АДРЕСА_1, на ґрунті особистих неприязних відносин під
час сварки з ОСОБА_2 застосував ніж,
яким умисно наніс йому один удар в область лівого ліктьового
суглобу, в результаті чого умисно
заподіяв потерпілому легкі тілесні ушкодження з короткочасним розладом
здоров'я. Потім ОСОБА_1 вказаним ножем
умисно наніс ОСОБА_2 два удари в область шиї,
в результаті чого умисно заподіяв потерпілому тяжкі тілесні ушкодження
за ознакою небезпеки для життя в момент заподіяння.

В
апеляції засуджений ОСОБА_1 просить
переглянути справу та пом'якшити йому міру покарання, посилаючись на те, що він щиро розкаявся, проживає в цивільному шлюбі з жінкою, яка має сина. Він лише захищався від
потерпілого ОСОБА_2, який наносив йому
удари. Тому він змушений був задіяти ніж. На досудовому слідстві до нього
працівники міліції застосовували незаконні методи.

Заслухавши
доповідача, висновок прокурора, який заперечував проти апеляції засудженого
та вважав вирок законним та обґрунтованим,
обговоривши доводи апеляції,
вивчивши справу, апеляційний суд
вважає, що апеляція задоволенню не
підлягає.

Покарання
засудженому ОСОБА_1 судом призначено у
відповідності до вимог ст. 65 КК України, з урахуванням ступеню

тяжкості
вчиненого злочину, даних про особу
винного та всіх обставин справи, у тому
числі і тих, на які є посилання в
апеляції. Судом також було враховано те,
що засуджений ОСОБА_1 вчинив
злочин, перебуваючи в стані алкогольного
сп'яніння, ще має чотири судимості за
скоєння корисливих злочинів, в тому
числі грабіжу та розбою.

Доводи
апеляції про те, що потерпілий ОСОБА_2, який перебував в стані сильного алкогольного
сп'яніння, в ході сварки наніс йому удар
в обличчя, відповідають дійсності, були встановлені досудовим слідством і по
цьому факту була винесена

постанова
про відмову в порушенні кримінальної справи проти ОСОБА_2 за ст.
296 КК України ( а. с. 129 ).
Але, на думку апеляційного суду, враховуючи стан потерпілого, інтенсивність та наслідки його дій, це не повинно було спонукати засудженого
ОСОБА_1 до застосування ножа та умисного
заподіяння йому тяжкого тілесного ушкодження. Що стосується посилання на
незаконні методи ведення слідства, то
вони не заслуговують на увагу, оскільки
в матеріалах справи такі заяви від засудженого ОСОБА_1 відсутні,
в судовому засіданні він теж про це не заявляв. Він вправі звернутись з
відповідною заявою в органи прокуратури.

На
підставі викладеного, доводи апеляції
безпідставні, а тому вирок щодо
ОСОБА_1 слід залишити без зміни.

Керуючись ст.
ст. 365, 366 КПК України, апеляційний суд, -

ухвалив:

Апеляцію засудженого ОСОБА_1

залишити
без задоволення, а вирок Корольовського
районного суду м. Житомира від 25 травня
2007 року щодо нього - без зміни.