Овруцький районний суд Житомирської області

Справа 286/1074/15-к
пр. № 1-КП/286/75/15
В И Р О К
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
19 травня 2015 року

Овруцький районний суд Житомирської області в складі:

головуючої судді ОСОБА_1

при секретарях ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

з участю прокурорів ОСОБА_4 ,

обвинуваченого ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду у місті Овручі кримінальне провадження внесене в Єдиний реєстр досудових розслідувань за № 0000036 від 07.01.2015 року по обвинуваченню

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ,

українця, громадянина України, уродженця с. Стара Буда, Буда
Кашильовського району, Гомельської області, Р.Білорусь, жителя

АДРЕСА_1 , з середньою освітою, не працюючого, розлученого,

маючого неповнолітню доньку, 2004 року народження, потерпілого

від наслідків Чорнобильської катастрофи, раніше неодноразово

судимого Овруцьким районним судом:, останні рази:

- 23.10.2009 року за ст.ст. 186 ч.3, 164 ч.1,70 КК України на 4 роки

позбавлення волі, 02.10.2012 року умовно-достроково звільнився з місць

позбавлення волі на 9 місяців 6 днів;

-13.03.2014 року за ст.185 ч.3 КК України на 3 роки позбавлення

волі з випробуванням, з іспитовим строком на 2 роки, судимість не погашена,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого

ст. 164 ч.2 КК України,

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_5 від шлюбу з ОСОБА_6 має неповнолітню дитину ОСОБА_7 , ( ІНФОРМАЦІЯ_2 ). Згідно рішення Овруцького районного суду Житомирської області (виконавчий лист №2-1578/07), ОСОБА_5 зобов`язаний сплачувати аліменти на користь ОСОБА_6 на утримання дитини ОСОБА_7 в розмірі 1/4 частини його заробітку (доходу), але не менше встановленого діючим законодавством мінімуму на дитину, щомісячно, починаючи з 19.09.2007 року до 06.12.2022 року, тобто до досягнення повноліття ОСОБА_7 , але ОСОБА_5 всупереч вимогам Сімейного кодексу України, а саме ст. 180 / батьки зобов`язанні утримувати дитину до досягнення нею повноліття/, ст.181 ч.3 / за рішенням суду кошти на утримання дитини ( аліменти ) присуджуються у частині від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі /ст. 191 ч.1/ аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову /та ст.195 ч.4/ розмір заборгованості за аліменти обчислюється державним виконавцем, а у разі спору судом, в період з 01 червня 2013 року по 01 грудня 2014 року, будучи працездатним та маючи добрий стан здоров`я, ніде не працює, аліменти не сплачує, тобто злісно ухиляється від сплати встановлених рішенням суду коштів, що виразилося в несплаті аліментів на користь ОСОБА_6 на утримання неповнолітньої доньки

2.

ОСОБА_7 протягом тривалого часу.

Заборгованість ОСОБА_5 по аліментах в період з 01.06.2013 року по 01.12.2014 року становить 4243,80 гривень.

В судовому засіданні допитаний як обвинувачений ОСОБА_5 свою вину у вчиненому визнав повністю та пояснив, що в 2002 році він одружився з ОСОБА_8 , жителькою смт. Любар. Від спільного шлюбу в 2004 році у них народилася донька, ОСОБА_7 . З моменту одруження вони проживали разом. В 2007 році вони розлучилися і донька в основному проживала із матір`ю, а іноді у його матері в с. Підруддя, Овруцького району. Після їх розлучення дружина звернулась до Овруцького районного суду про стягнення з нього аліментів на її користь на утримання їх доньки. Згідно рішення Овруцького районного суду, його було зобов`язано сплачувати аліменти на користь ОСОБА_6 на утримання доньки. Аліменти він не сплачував взагалі, намагався домовитися з дружиною, щоб сплачувати їй аліменти частково, але вона відмовилася зі ним спілкуватися. За ухилення від сплати аліментів та інший злочин його в 2009 року було засуджено Овруцьким р/с на 4 роки позбавлення волі і відбував покарання у місцях позбавлення волі до 2012 року. Також його неодноразово викликали до державної виконавчої служби з приводу несплати ним аліментів та попереджали про наслідки. На даний час він ніде не працює та працевлаштуванням не займався, заробляє інколи одноразовими підробітками. Донька проживає із матір`ю, іноді приїжджає до своєї бабусі. На даний час він проживає із співмешканкою ОСОБА_9 . Доньці будь-яких грошей останнім часом він не передавав. Коли вона приїжджала до них, то іноді він давав їй кошти, в яких сумах згадати не може та й підтвердити нікому. 13.03.2014 року він знову був засуджений Овруцьким районним судом за ст.185 ч.3 КК України на 3 роки позбавлення волі з іспитовим строком на 2 роки. Вину свою визнає повністю. Просить суворо не карати.

Окрім повного визнання своєї вини та показів обвинуваченим ОСОБА_5 , його винуватість підтверджується заявою потерпілої ОСОБА_6 , яка просить кримінальне провадження слухати у її відсутності, в звязку з важким матеріальним становищем, покарати обвинуваченого відповідно до закону.

Відповідно до ст. 349 ч.3 КПК України, суд, за згодою всіх учасників судового розгляду кримінального провадження визнав недоцільним дослідження в судовому засіданні доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються, зокрема допиту свідків.

Винуватість обвинуваченого в інкримінованому діянні підтверджується також зібраними досудовим слідством та дослідженими в судовому засіданні доказами, зокрема:

- з виконавчого листа № 2-1578/07 від 12.10.2007 року видно, що ОСОБА_5 за рішенням суду зобов`язаний сплачувати аліменти на користь ОСОБА_10 на утримання дочки, ОСОБА_11 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , у розмірі 1/4 частини його заробітку, але не менше встановленого законодавством мінімуму доходів громадян, щомісячно, починаючи з 19.09.2007 року до 06.12.2022 року, тобто до досягнення нею повноліття;

- з довідки-розрахунку за період з 01.06.2013 року по 01.12.2014 року видно, що загальна заборгованість ОСОБА_5 по аліментах становить 4243,80 грн.;

- з акту державного виконавця від 02.02.2015 року видно, що у ОСОБА_5 відсутнє майно та житло, яке підлягає опису;

- з вимоги ІЦ від 09.01.2015 року видно, що ОСОБА_5 раніше пять разів судимий, останній раз 13.03.2014 року за ст. ст..185 ч.3,185 ч.2, 70,75 КК України на 3 роки позбавлення волі з іспитовим строком на 2 роки;

- з довідки-характеристики від 14.02.2015 року № 8, видно, що ОСОБА_5 за місцем проживання, характеризується негативно;

- з медичної довідки від 12.01.2015 року видно, що ОСОБА_5 здоровий та працездатний;

- з довідки Овруцького РЦЗ від 19.01.2015 року № 03-149 видно, що ОСОБА_5 станом на 19.01.2015 року на обліку, як безробітний не перебуває і не перебував;

- з вироку Овруцького районного суду від 13.03.2014 року видно, що ОСОБА_5 засуджений останній раз за ст.ст.185 ч.2, 185 ч.3,70,75,76 КК України на 3 роки позбавлення волі з іспитовим строком на 2 роки, судимість не погашена.

Його винуватість підтверджується й іншими матеріалами кримінального провадження.

Аналізуючи досліджені докази в їх сукупності, суд приходить до висновку про доведеність

3.

винності обвинуваченого ОСОБА_5 в умисному злісному ухиленні від сплати аліментів на утримання неповнолітньої доньки, ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , як вчинені особою, яка раніше була засуджена за цією статтею та кваліфікує його дії, за ст. 164 ч.2 КК України.

Обираючи вид та міру покарання обвинуваченому, суд враховує характер і ступінь суспільної небезпечності вчиненого кримінального правопорушення, особу обвинуваченого, який раніше неодноразово судимий, останній раз 13.03.2014 року, але належних висновків з цього для себе не зробив, на шлях виправлення не став, і в період іспитового строку вчинив знову кримінальне правопорушення, за місцем проживання характеризується негативно, не працює, у лікарів: нарколога та психіатра на обліку не перебуває та обставин, що обтяжують та помякшують його покарання.

Обставин, що пом`якшують покарання обвинуваченого, судом не встановлено. Обставиною, що обтяжує його покарання, є рецидив кримінальних правопорушень.

Крім того, при призначенні покарання, суд також враховує і те, що обвинувачений ще досить молодого віку, здоровий, працездатний, розлучений, має неповнолітню доньку, ОСОБА_11 , 2004 року народження, щодо якої байдуже відноситься, та не позбавлений батьківських прав, вчинене ним кримінальне правопорушення не відноситься до категорії тяжких, але його суспільна небезпека полягає в тому, що він посягає на право дитини жити повноцінним життям, нормально розвиватися та навчатися, мати належні умови для її виховання та життя, та думку потерпілої, яка просить покарання згідно закону, в звязку з чим, приходить до висновку, що виправлення та перевиховання обвинуваченого не можливе без ізоляції від суспільства і він повинен відбувати покарання в місцях позбавлення волі та призначає йому покарання, яке передбачене санкцією ст. 164 ч.2 КК України у виді обмеження волі за правилами ст.ст.71,72 КК України.

Цивільний позов не заявлений. Речові докази та процесуальні витрати відсутні. Арешт на майно не накладався.

Керуючись ст. ст. 366, 368,370 ч.4, 371, 373,374,376, 394 473-476 КПК України, суд, -

У Х В А Л И В:

ОСОБА_5 , визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.164 КК України та обрати йому міру покарання за цим законом у виді 2 (двох) років обмеження волі.

На підставі ст.ст. 71,72 КК України за сукупністю вироків шляхом часткового складання покарань за попереднім вироком Овруцького районного суду від 13.03.2014 року за ст.185 ч.3 КК України у виді 3-х років позбавлення волі, остаточно визначити до відбування покарання 3 (три) роки 6 (шість ) місяців позбавлення волі.

Обрати міру запобіжного заходу, тримання під вартою з залу судового засідання. Строк відбування покарання рахувати з часу взяття його під варту.

Вирок може бути оскаржений до апеляційного суду Житомирської області через Овруцький районний суд протягом 30 днів з моменту його ухвалення.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку на його оскарження.

Копії вироку вручаються обвинуваченому та прокурору негайно, після його проголошення.

Суддя: ОСОБА_1