Справа № 11-660 -2007 р. Головуючий
суду 1-ї інст.: Ітрін М.В.,
ч.2 КК України Доповідач
апел.інстанц.:Тимошевський В.П.,
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Колегія
суддів судової палати у кримінальних справах апеляційного суду Миколаївської області

у складі:

головуючого Карпія
В.М.,

суддів Царюка В.В., Тимошевського В.П.,

за
участю прокурора Захарченка
Д.В.,

засудженого ОСОБА_1,

захисника ОСОБА_2

27 вересня 2007 року розглянула у відкритому судовому
засіданні в м. Миколаєві кримінальну справу за апеляціями засудженого ОСОБА_1
та захисника ОСОБА_2 на вирок Новоодеського районного суду Миколаївської
області від 16 квітня 2007 року, яким ,

ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1 народження, уродженець м. Тбілісі
республіки Грузія, громадянин Грузії, проживаючий в АДРЕСА_1., не судимий,

-засуджений за ч.2 ст.199 КК України до покарання у виді позбавлення волі
на 5 років.

ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_2 народження, уродженець с.Ольшанське
Миколаївського району Миколаївської області, громадянин України, з повною
середньою освітою, проживаючий в АДРЕСА_2, не
судимий,

-засуджений за ч.2 ст. 199 КК України до покарання у виді позбавлення волі
на 5 років.

На підставі ст. 75 КК України ОСОБА_3 звільнено від відбування покарання з
випробуванням, якщо він протягом іспитового строку в 2 роки і 6 місяців не
вчинить нового злочину і виконає покладені на нього обов'язки відповідно до
п.п. 2,3,4 ч.1 ст. 76 КК України.

ОСОБА_4,
ІНФОРМАЦІЯ_3 народження, уродженець і мешканець АДРЕСА_3, українець,громадянин
України, не судимий,

-засуджений за ч.2 ст. 199 КК України до покарання у виді позбавлення волі
на 5 років.

На підставі ст. 75 КК України ОСОБА_4 звільнено від відбування покарання з
випробуванням, якщо він протягом іспитового строку в 2 роки і 6 місяців не
вчинить нового злочину і виконає покладені на нього обов'язки, відповідно до
п.п. 2,3,4 ч.1.ст. 76 КПК України.

ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_4 народження, уродженка і мешканка
АДРЕСА_4, українка, громадянка України,
не судима,

-засуджена за ч.2 ст. 199 КК України до покарання у виді позбавлення волі
на 5 років.

На підставі ст. 75 КК України ОСОБА_5 звільнено від відбування покарання з
випробуванням , якщо вона протягом іспитового строку в 2 роки і 6 місяців не
вчинить нового злочину і виконає покладені на неї обов'язки відповідно до п.п.
2,3, 4 ч.1 ст. 76 КК України.

ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_5 народження уродженка м. Миколаєва,
українка, громадянка України , судима 14.04.2006 року Центральним районним
судом м. Миколаєва за ч.1ст. 185 КК України до покарання у виді позбавлення
волі на 1 рік, з застосуванням ст. 75 КК України з іспитовим строком на 1 рік,

-засуджена за ч.2 ст. 199 КК України до покарання у виді
позбавлення волі на 5 років.

Згідно з ч.4 ст.70 КК України за сукупністю злочинів
шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим ОСОБА_6 визначено
покарання у виді позбавлення волі на 5 років.

На підставі ст. 75 КК України ОСОБА_6 звільнено від відбування покарання з
випробуванням , якщо вона протягом іспитового строку в 2 роки і 6 місяців не
вчинить нового злочину і виконає покладені на неї обов'язки відповідно до п.п.
2,3,4 ч.1 ст. 6 КК України..

Постановлено стягнути в солідарному порядку з засуджених ОСОБА_1, ОСОБА_3,
ОСОБА_4, ОСОБА_5 та ОСОБА_6 на користь науково-дослідного експертно
криміналістичного центру при УМВС України в Миколаївській області судові
витрати в розмірі 918 грн.

Згідно з вироком ОСОБА_1 визнаний винним в тому, що на прикінці грудня 2005
року в м. Миколаєві, у невстановленої особи придбав 7 підробних банкнот
Національного Банку України номіналом 100 грн. з серійним номером АБ № 8771444
кожна та незаконно зберігав при собі. Достовірно знаючи, що вказані банкноти є
підробними у нього виник умисел на їх збут.

13.01. 2006 року ОСОБА_1 перевіз підробні банкноти в с Себіно
Новоодеського району Миколаївської області. Там, після вживання спиртних
напоїв, ОСОБА_1, показав одну підробну банкноту номіналом 100 грн. ОСОБА_3 і
ОСОБА_4., яким повідомив, що банкнота є підробною і запропонував її збути
шляхом придбання спиртного та продуктів харчування, на що останні дали згоду.

Реалізуючи умисел на збут підробних банкнот, ОСОБА_1 в
цей же день, приблизно в 13-00 год.
передав ОСОБА_3 одну підробну банкноту номіналом 100 грн. з серійним
номером АБ № 8771444, яку останній незаконно зберігав при собі. ОСОБА_3, під
час купівлі продуктів харчування на суму приблизно ЗО грн. в магазині ПП
«ОСОБА_15», розташованого в будинку АДРЕСА_6, передав вищевказану підробну
банкноту номіналом в 100 грн. як оплату за продукти харчування реалізатору
ОСОБА_7 Після чого, ОСОБА_1 отримав від ОСОБА_3 приблизно 70 грн. здачі від
розміну підробної купюри і ці гроші розділив порівну між ними.

Вийшовши з магазину ПП «ОСОБА_15», ОСОБА_1 повідомив
ОСОБА_3 і ОСОБА_4 про наявність у нього ще однієї підробної купюри номіналом
100 грн., після чого вони втрьох вирішили її збути під час купівлі горілки. З
цією метою приблизно в 14 год., 13.01.2006 року ОСОБА_1 передав ОСОБА_3, одну
підробну банкноту номіналом 100 грн. з серійним номером АБ № 8771444 , яку
останній передав ОСОБА_4., а той під час придбання горілки передав підробну
купюру як оплату ОСОБА_8 в АДРЕСА_5, а отриману решту - 35 грн. передав
ОСОБА_1, яку останній привласнив.

В той же день, приблизно в 17-00 год., ОСОБА_1 з метою
збуту підробної купюри номіналом в 100 грн. з серійним номером АБ № 8771444
разом з ОСОБА_3 прийшов в торговий кіоск приватного підприємця ОСОБА_9, що
розташований поруч будинку АДРЕСА_6, де купив продукти харчування на суму
приблизно 35 грн., розрахувавшись з продавцем ОСОБА_9, вищевказаною підробною
купюрою. Отриману решту приблизно 65 грн. привласнив.

14.01.2006 року ОСОБА_1 повернувшись в м. Миколаїв, підробні 4 купюри з
серійним номером АБ № 8771444, номіналом по 100 грн. кожна, заховав в кімнаті
за місцем свого проживання в АДРЕСА_4.

28.01. 2006 року ОСОБА_5, перебуваючи за місцем свого проживання в
АДРЕСА_4, знайшла вищезазначені підробні купюри, достовірно знаючи що вони є
підробними, незаконно зберігала їх при собі. В подальшому у неї виник умисел на
збут даних підробних купюр.

29.01. 2006 року ОСОБА_5. перевезла підробні купюри з м. Миколаєва в с Гур'ївка
Новоодеського району, де показала їх своїй сестрі ОСОБА_6, повідомила їй, що
банкноти підробні і запропонувала їх збути. Остання дала на це згоду.
Реалізуючи свій умисел, ОСОБА_5. передала
ОСОБА_6 три

підробних купюри, номіналом по 100 грн. з серійним номером АБ №

8771444
кожна.

30.01. 2006 року ОСОБА_6, приблизно в 8-00 год. передала одну з підробних купюр своєму співмешканцю
ОСОБА_10, який не знав, що купюра підробна та під час покупки продуктів
харчування в магазині ПП «Олабіна» в с
Гур'ївка Новоодеського району передав її підприємцю ОСОБА_11, як оплату за
покупку Отриману решту в сумі 80 грн. ОСОБА_10 передав ОСОБА_6

В цей же день, приблизно в 8 год. 30 хв., ОСОБА_6,
передала ОСОБА_12 одну підробну купюру номіналом 100 грн. з серійним номером АБ
№ 8771444. Останній, не усвідомлюючи, що купюра підробна, під час покупки
горілки передав дану купюру як оплату ОСОБА_13 Отриману решту в сумі 91 грн.
ОСОБА_12 передав ОСОБА_6, а та розділила їх з ОСОБА_5

01.02. 2006 року, в с
Гур'ївка Новоодеського району, ОСОБА_6 з метою збуту підробної купюри,
передала ОСОБА_12 одну купюру номіналом 100 грн.. Останній, не усвідомлюючи, що
купюра є підробною, під час покупки горілки передав її як оплату ОСОБА_14 Отриману решту в
сумі 91 грн. ОСОБА_12 передав ОСОБА_6, яка ці гроші розділила з ОСОБА_5.

Працівниками міліції були вилучені підробні купюри
номіналом по 100 грн з серійним номером АБ № 8771444, - 25.01.2006 року у
ОСОБА_15 і ОСОБА_1, 03.02. 2006 року у ОСОБА_11 і ОСОБА_14, а 10.02. 2006 року
у ОСОБА_16, по одній купюрі у кожного.

Засуджений ОСОБА_1 в апеляції, як видно з її змісту, не визнає вину у
вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст. 199 КК України, посилаючись на те, що
про підробку грошей не знав. Також просить вирок змінити і пом'якшити
покарання. Вважає покарання занадто суворим, таким, що не відповідає даним про
його особу.. Посилається, що не судимий, відшкодував шкоду потерпілим, має
неповнолітню дитину, та стверджує, що вже виправився.

Захисник ОСОБА_2 в апеляції, в інтересах засудженого ОСОБА_1, просить вирок
суду скасувати, а справу закрити. Вважає вирок незаконним, одностороннім,
необгрунтованим і несправедливим.

На думку захисника, під час досудового і судового слідства не було здобуто
доказів , які б вказували, що ОСОБА_1 достовірно знав про, що придбані ним
купюри є підробними.. Також у вироку не вказана причина, за якою одні покази
підсудних судом приймаються до відома, а інші ні.

Посилається на неповноту перевірки прокуратурою Новоодеського району заяв
підсудних про застосування недозволених методів.

Оспорює висновок суду, що ОСОБА_1 перевіз підробні купюри в с Себіно
Новоодеського району, що показав одну з них ОСОБА_3 і ОСОБА_4., запропонував
збути підробні купюри. Посилається на покази ОСОБА_3, який давав такі ж
показання, як і ОСОБА_1. Оспорює й висновок

суду
щодо доведеності епізодів збуту підробних купюр ОСОБА_8 та ОСОБА_9

На думку захисника покази ОСОБА_1 в частині того, що він не знав про те, що
купюри були підробні, підтверджуються і показами свідків ОСОБА_14, ОСОБА_17 та
ОСОБА_18

Вважає про процесуальні порушення, зокрема вказує, що судом не розглянуто
клопотання про повернення справи на додаткове розслідування, чим на думку
апелянта порушена таємниця нарадчої кімнати.

Крім того, апелянт посилається, що ОСОБА_1 не судимий, позитивно
характеризується, має на утриманні неповнолітню дитину, шкоду потерпілим
відшкодував в повному обсязі, служив в республіці Афганістан.

Засуджені ОСОБА_3, ОСОБА_4,
ОСОБА_5. та ОСОБА_6 апеляцій на вирок суду не подавали.

Заслухавши доповідь судді, пояснення засудженого ОСОБА_1
та захисника ОСОБА_2 на підтримку апеляцій, які просили вирок змінити та
пом'якшити покарання засудженому, думку прокурора Захарченка Д.В. про залишення
вироку без зміни, вивчивши матеріали справи, обговоривши доводи апеляцій,
колегія суддів вважає, що апеляції задоволенню не підлягають з таких підстав.

Висновок суду про доведеність винуватості ОСОБА_1 у
вчиненні злочину, за який його засуджено, відповідає фактичним обставинам
справи, обгрунтований сукупністю доказів, досліджених у судовому засіданні,
належно оцінених і детально викладених у вироку, і є правильним.

Доводи захисника
про недоведеність вини ОСОБА_1 є безпідставними.

Під час досудового слідства і в судовому засіданні ОСОБА_1 в пред'явленому
йому обвинуваченні вину визнавав повністю, а потім - частково, мотивуючи тим,
що не знав про придбання підробних грошей.

Так, при допиту підозрюваного, в присутності захисника і перекладача, що
видно з даних протоколів допиту від 31.01.2006 року (т.1,а.с. 51,52, 53,54), від
06.02. 2006 року (т.1.,а.с.84, 85) ОСОБА_1 докладно пояснював про обставини
придбання та зберігання ним 7 підробних купюр номіналом по 100 грн. кожна,
перевезення з метою збуту в с Себіно Новоодеського району Миколаївської області
13.01.2006 року та збут в цей же день разом з ОСОБА_3 та ОСОБА_4 Вказував , що
розповів їм, що купюри підробні. Збували купюри в ПП «ОСОБА_15» під час покупки
продуктів харчування. При цьому, ОСОБА_3 віддав решту, зазначив, що ніхто
нічого не помітив. На другу підробну купюру в цьому ж селі ОСОБА_4 та ОСОБА_3
купили горілку у жительки села. А в с.Новопетрівське Новоодеського району сам
ОСОБА_1 на підробну купюру купив в кіоску. Але того ж дня вказану підробну
купюру йому повернув власник кіоску. Забравши підробну купюру, ОСОБА_1 повернув
власнику кіоску 100 грн. іншими купюрами.

З наведених показів ОСОБА_1 вбачається й те, що
14.01.2006 р. він поїхав в АДРЕСА_4 до співмешканки ОСОБА_5 Там в кімнаті під
килимом заховав 4 підробних купюри номіналом по 100 грн. Одну з них. залишив собі,
яка була потім вилучена.

Викладені вище
обставини свідчать про те, що ОСОБА_1 повідомив досудовому слідству такі деталі
скоєного злочину, які могли бути відомі тільки
особі, яка вчинила цей злочин.

Крім того, такі показання ОСОБА_1, як вірно зазначив суд
у вироку, узгоджуються з іншими дослідженими в судовому засіданні доказами.

Показами підсудного ОСОБА_4 який під час досудового і судового слідства
вину в інкримінованому злочині визнав повністю. В подальшому вину визнав
частково, мотивуючи тим, що не знав про те ,що купюри підробні.

Однак, з досліджених в судовому засіданні показів даних під час досудового
слідства ОСОБА_4 як обвинуваченим, протокол допиту від 18 .03.2006
року(т.1,а.с. 197) вбачається. ОСОБА_4, зтверджував, що 13.01. 2006 року після вживання
спиртних напоїв з ОСОБА_3 та ОСОБА_1 ,в с Себіно, йому стало відомо що у
ОСОБА_1 Г. є підробні купюри. На пропозицію ОСОБА_3 скупитися в магазині,
ОСОБА_1 відразу сказав , що в магазин йти не можна, так як гроші підробні,
сказав що краще на них купити самогону в людей, він теж підтримав пропозицію
ОСОБА_1 ОСОБА_3 говорив що ніхто не помітить що гроші підробні, після цього
ОСОБА_1 дав підробну купюру номіналом 100 грн. У магазині він з ОСОБА_3
замовляли продукти харчування. Скупившись ОСОБА_3 розплатився підробною
купюрою, отриману здачу ОСОБА_1 розділив між ними трьома. Потім він (ОСОБА_4)
купив на 100 грн. З літра самогону в мешканки села Себіно ОСОБА_8, яка дала
здачі всього 30 грн., сказала що решту віддасть пізніше коли розміняє купюру.

Крім того, доводи захисника про те, що під досудового слідства на очній
ставці, з ОСОБА_1 ОСОБА_4 спростовував твердження що він знав про те, що купюри
підробні , безпідставними, оскільки зі змісту протоколу очної ставки від 08.02.
2006 року дослідженої в судовому засіданні(т.2, а.с. 100-101) видно, що
підозрюваний ОСОБА_4 знав від ОСОБА_1 що купюри номіналом в 100 грн.,є
підробними.

ОСОБА_5. та ОСОБА_6 вину в інкримінованому їм злочині не визнавали,
посилаючись на те, що не знали про те що купюри номіналом в 100 грн, які вони
давали для оплати за продукти харчування були підробними.

Проте, під час досудового слідства будучи допитаними як обвинуваченими,
ОСОБА_5. та ОСОБА_6, вину в інкримінованому їм злочині визнали повністю,
фактично викриваючи одна одну у вчиненні злочину. ОСОБА_5., зтверджувала, що
26.01.2006 року зранку вона побачила у співмешканця ОСОБА_1 купюру номіналом
100 грн.,як він їй повідомив підробну. 28.01. 2006 року, вона в присутності
своєї сестри ОСОБА_6, в своїй кімнаті, на підлозі під килимом поруч ліжка, знайшла 4 купюри

номіналом
100 грн., купюри були підробними. Так як у них з сестрою не було грошей,
вонаОСОБА_5) запропонувала ОСОБА_6, обміняти підробні гроші шляхом покупки на
них товару, остання погодилася. ОСОБА_6 , вона дала 3 купюри номіналом по 100
грн., собі залишила одну підробну купюру. 30.01. 2006 року, з співмешканцем
ОСОБА_10 збули 2 підробні купюри, і сестра повернула їй ЗО грн., а 01.02. 2006
року ОСОБА_6 дала їй ще 20 грн., вона зрозуміла що остання збула і третю
купюру.

Вищевикладені показання, ОСОБА_1, ОСОБА_3 ,ОСОБА_4, ОСОБА_5 та ОСОБА_6, про
збут зазначеними особами підробних купюр, крім вищевикладених, узгоджуються з
іншими доказами

Показами свідка ОСОБА_18 яка зтверджувала в судовому засіданні, що 12.01.
2006 року в вечірній час у неї в гостях були ОСОБА_3 та ОСОБА_4 ,з якими вона
вживала спиртне. На слідуючий день, 13.01. 2006 року ОСОБА_3 при ній
телефонував незнайомому по імені ОСОБА_19 ,просив щоб останній привіз підробні
гроші, через деякий час приїхав ОСОБА_1 ОСОБА_3 просив її щоб вона нікому не
говорила за підробні гроші.

Показами свідка ОСОБА_20 в судовому засіданні, з яких вбачається що вона
працює реалізатором в магазині приватного підприємця ОСОБА_15 в с Себіно
Новоодеського району. 13.01. 2006 року , три невідомі хлопці придбали у неї
товар на 30 грн., за який розрахувалися купюрою 100 грн., вона дала їм здачу 70
грн. В той же день, ОСОБА_15 під час здачі виручки виявив, що банкнота
номіналом 100 грн. що дали їй хлопці підробна. ,на ній були відсутні водяні знаки.

Потерпілий ОСОБА_15 підтвердив суду, що 13.01. 2006 року в с Себіно в
своєму магазині при прийманні виручки виявив підробну купюру номіналом 100
грн., зі слів продавця ОСОБА_20 даною купюрою з нею розрахувалися три
незнайомця під час покупки продуктів.

Потерпіла ОСОБА_9 показала в судовому засіданні, що вона
при ватний підприємець тримає торговий кіоск, в с Новопетрівське Новоодеського району. 13.01. 2006 року,
приблизно в 17-00 год., незнайомий їй чоловік кавказької національності купив
продукти харчування на 35 грн., розрахувався купюрою номіналом 100 грн., на яку
вона дала здачу 65 грн. ,на вулиці останнього чекав ОСОБА_3 Через деякий час
вона виявила, що купюра підробна. Про що повідомила своєму чоловіку, ОСОБА_9, з
яким знайшли ту особу з ОСОБА_3 , повернули йому підробну купюру, а останній
віддав їм дійсні гроші в сумі 100 грн., купюрами меншого номіналу.

Потерпіла ОСОБА_11 зазначила в судовому засіданні, що
вона не пам'ятає число і місяць, ОСОБА_10 в її в магазині в с Гур'ївка,
скупився на 20 грн, розрахувався купюрою номіналом в 100 грн., вона дала йому
здачі 80 грн., коли роздивилася на купюру, виявила що та підробна. Пішла до
ОСОБА_10 додому повідомити йому ,що він дав підробні гроші, але до неї ніхто не
виходив. Потім вона пішла до дільничного, повідомила про дану подію.

Свідок ОСОБА_14 показала
в судовому засіданні, що в 2006 році, до неї прийшов дідусь просив продати
горілки, вона йому продала горілку за 9 грн., останній розрахувався купюрою
номіналом в 100 грн., вона дала здачу 91 грн. Через деякий час вона поїхала в
м. Миколаїв купити чоботи, взяла купюру

номіналом
100 грн. На ринку вона дала 100 грн., але їй відповіли що її гроші підробні,
вона не повірила і пішла в банк, там виявилося що гроші були підробні.
Працівники міліції склали протокол, вона його підписала.

Свідок
ОСОБА_8 показала суду, що приблизно в середині січня 2006 року до неї додому
прийшов ОСОБА_4 з незнайомим їй хлопцем , яким вона продала 3 літри горілки, за
що вони розрахувалися купюрою номіналом в 100 грн. Вона дала їм здачі 35 грн.,
за решту здачі просила прийти пізніше. Про те, що зазначена купюра була
підробна вона не знала. Свідок ОСОБА_10.О. показав в судовому засіданні, що він
взяв у своєї співмешканки ОСОБА_6 . купюру номіналом в 100 грн і купив продукти
харчування., отримав здачу 85 грн. Потім ОСОБА_4 дала своєму діду ОСОБА_12
купюру номіналом в 100грн., останній купив 1 літр самогону, здачу приніс
ОСОБА_6 ОСОБА_10В зтверджував , що він дізнався про те, що купюри номіналом в
100 грн підробні в магазині «ОСОБА_24»,коли він хотів розрахуватися купюрою в
100 грн. Продавець купюру не хотіла брати , сказала що купюра підробна.

Свідок ОСОБА_21
зтверджувала в судовому засіданні, що в один з днів в магазин прийшла
ОСОБА_22, почала
скуплятися протягнула купюру номіналом в 100 грн. Це її насторожило, гроші наче
попрасовані, бухгалтер сказала що це підробні гроші, вона повернула ці гроші
назад. Після обід прийшли скуплятися ОСОБА_4 і ОСОБА_10, вони знову дали купюру
в 100 грн., як і раніше, вона відповіла щоб вони забрали ту купюру, потім
ОСОБА_10 розрахувався купюрою в 10 грн.

Свідок ОСОБА_23 показала в суді , що до неї в с Гур'ївку в гості
приїхав її син ОСОБА_10 з ОСОБА_5.ОСОБА_4 дала їй купюру номіналом в 100грн і
вона пішла в магазин до ОСОБА_24. Продавець ОСОБА_21 сказала їй що гроші підробні, і повернула їй назад.

Свідок ОСОБА_12 показав в судовому засіданні, що в січні
2006 року, коли до них прийшли ОСОБА_5., ОСОБА_6 та ОСОБА_10 ОСОБА_4 дала йому
купюру номіналом в 100 грн, на яку він купив горілку в сусідки. А коли вдруге приїхали
ОСОБА_5 , ОСОБА_4. та ОСОБА_10, ОСОБА_4. знову дала йому купюру номіналом в 100
грн, на які він купив горілки у ОСОБА_11 .Про те, що гроші підробні дізнався
від дільничного.

Свідок ОСОБА_17 показала в судовому засіданні, що 30.01.
2006 року, до неї звернувся сусід ОСОБА_25, просив розміняти купюру номіналом в
100 грн., вона йому розміняла дану купюру на дрібні. 31 .01. 2006 року вона
поїхала в м. Миколаїв щоб купити ліки для поросят. На центральному ринку в
ветаптеці купила ліки, розплатилася купюрою номіналом в 100грн. ,їй дали здачу
90 грн. Підозри на ці гроші у неї не було.

Та обставина , що свідки ОСОБА_8 яка прийняла від підсудного ОСОБА_4
підробну купюру номіналом 100 грн., як оплату за продукти харчування, а свідок
ОСОБА_14 прийняла від ОСОБА_12 підробну купюру номіналом в 100 грн., а свідок
ОСОБА_17 розміняла купюру номіналом в 100 грн. на прохання сусіда ОСОБА_25, і
зазначені свідки не виявили що купюри є підробними, не свідчить про відсутність
доказу про збут підробних купюр, оскільки це підтверджується й іншими
вищевикладеними доказами.

В тому числі, протоколами виявлення і
вилучення від 25.01.2006 року і 26.01.2006 року та від 03.02. 2006 року , (т.1,
а.с. 4,14, 223, 226, 248) з яких вбачається, що працівники міліції вилучили у
ОСОБА_15 і ОСОБА_1, у ОСОБА_11 та ОСОБА_14 і ПП «Ветапт» купюри номіналом 100
грн., серії АБ 8771444 кожна, які викликають сумнів що вони є дійсними, та
висновками експертиз технічного дослідження документів № № 10,11 від 18.02.
2006 року (т.1, а.с. 151,155) та №№ 12, 13, 14 від 21.02. 2006 року , та №№
12,13, 14 від 21.02. .2006 року з яких видно, що вилучені купюри номіналом в
100 грн., серії АБ №8771444 вилучені у ОСОБА_14, ОСОБА_11 і ПП «Ветапт»
виготовлені не на підприємстві, яке здійснює виготовлення грошових знаків і
цінних паперів Національного банку України. Зображення на банкнотах нанесені за
допомогою комп'ютерної техніки струмно-капельним способом.(т.1, а.с. 318-319,
322-323,326-327).

Таким чином досудове та судове слідство проведено по
даній справі з достатньою повнотою, суд дав належну оцінку дослідженим доказам
і обгрунтовано визнав винним ОСОБА_1 у вчиненні злочину за який його засуджено.

Дослідивши докази у їх сукупності, суд дійшов вірного висновку про те, що
ОСОБА_1 вчинив злочин передбачений ч.2 ст. 199 КК України, як придбання,
зберігання і перевозка з метою
збуту ,та збут підроблених грошей національної валюти України у виді банкнот,
за попередньою змовою групою осіб.

При призначенні ОСОБА_1 покарання суд додержав вимог
ст.65 КК України, з урахуванням ступеню тяжкості вчиненого злочину, який згідно
класифікації злочинів за ст.12 КК України, відноситься до тяжкого злочину,
обставини за яких вчинено злочин, роль ОСОБА_1 у вчиненні злочину, посередню
характеристику винного за місцем проживання, та обставин які пом'якшують
покарання, добровільного відшкодування ним причиненої шкоди потерпілим,
наявності на його утриманні малолітньої дитини та служби в збройних силах СРСР
в Афганістані.

Врахувавши вищевикладені обставини, суд визнав за можливе призначити
ОСОБА_1 покарання у мінімальних межах встановлених санкцією ч.2 ст. 199 КК
України.

Призначене покарання, за переконанням колегії суддів є справедливим,
необхідним і достатнім для виправлення засудженого та попередження нових
злочинів, тому підстав для скасування вироку та закриття справи як того просила
захисник як і підстав для зміни вироку та пом'якшення покарання як просить
засуджений, колегія суддів не вбачає.

Доводи захисника про те, що під час досудового слідства були застосовні
незаконні методи до ОСОБА_3 внаслідок яких він оговорив себе і інших,
перевірялися прокуратурою Новоодеського району Миколаївської області і не
підтвердилися. За результатами перевірок помічником прокурора Новоодеського
району Миколаївської області від 30.03. 2006 року (т.2, а.с. 107-108) в
порушенні кримінальної справи за фактом незаконного затримання ОСОБА_1 та за фактом будь якого примусу до ОСОБА_3 і
ОСОБА_4

СВ. відмовлено на
підставі ст.6 п.2 КПК України
, тобто за відсутністю в діях працівників міліції складу злочину.

Що
стосується доводу захисника про те, що при перевірці прокуратурою Новоодеського
району в порядку ст. 97 КПК України, не допитували ОСОБА_1, то воно є
безпідставним, так як за результатом перевірки прокуратурою Новоодеського
району від 08.12. 2006 року (т.2, а.с. 58-59) в порушенні кримінальної справи
за фактом застосування до ОСОБА_1 незаконних методів слідства та введення його
в оману слідчим Новоодеського РВ УМВО та захисником ОСОБА_26 відмовлено на
підставі ст. 6 п. 2 КПК України , тобто за відсутністю в діях зазначених осіб
складу злочину. Зі змісту даної постанови також видно, що при проведенні
дослідчої перевірки 06.12. 2006 року був здійснений виїзд до підсудного ОСОБА_1
в СІЗО м. Миколаєва з метою його опитування. ОСОБА_1 відмовився давати будь які
пояснення по заявленому ним клопотанню.

Безпідставними є і посилання захисника про те, що суд не
вирішив заявлене нею клопотання про направлення справи на додаткове
розслідування та про порушення таємниці нарадчої кімнати, оскільки воно
спростовується слідуючими матеріалами справи.

З даних протоколу судового засіданні від 01.03. 2007 року (т.2, а.с.
209-218 зв.) вбачається, що захисник заявила зазначене вище клопотання, суд
вийшов до нарадчої кімнати для прийняття рішення. Повернувшись , головуючий
проголосив постанову. Відповідна постанова суду від 01.03. 2007 року
знаходиться в (т.2, а.с. 88). Зі змісту даної постанови суду видно, що в
задоволенні клопотання захисника про повернення справи на додаткове
розслідування ,відмовлено. Таким чином, підстав вважати що суд при розв'язанні
клопотання захисника допустив процесуальні порушення, немає.

Більше того, з даних протоколу судового засідання та постанови суду від
27.06. 2006 року(т.2, а.с.313, 314) вбачається, що Новоодеський районний суд ,
заслухавши думку засудженого ОСОБА_1, дослідивши зауваження захисника ОСОБА_2
на протокол судового засідання, ,відтворивши технічний запис судових засідань
,дійшов висновку, що виходячи до нарадчої кімнати для вирішення заявленого
клопотання головуючий повідомив про час і місце оголошення відповідної
постанови Відсутність захисника на судовому засіданні під час оголошення
постанови суду є її правом , а не порушенням процесуаль ного Закону головуючим.

З огляду на наведене, доводи захисника про те, що суд однобічно й неповно дослідив
обставини справи, що висновки суду необгрунтовані, є безпідставними.

Істотних порушень кримінально-процесуального законодавства, які б тягнули
зміну чи скасування судового рішення, у справі не встановлено.

Керуючись ст.ст.
365, 366 КПК України, колегія суддів ,

УХВАЛИЛА:

Апеляції засудженого ОСОБА_1 та захисника ОСОБА_2 залишити без задоволення,
а вирок Новоодеського районного суду Миколаївської області від 16.04. 2007 року
у відношенні ОСОБА_1, залишити без зміни.