Справа № 524/705/15-к
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 червня 2015 року Автозаводський районний суд м. Кременчука Полтавської області в складі:
головуючого - судді ОСОБА_1
з участю секретарів ОСОБА_2 , ОСОБА_3
прокурорів ОСОБА_4 , ОСОБА_5 ,
захисників адвокатів ОСОБА_6 , ОСОБА_7 ,
потерпілих ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 ,
законного представника неповнолітнього потерпілого ОСОБА_11 ,
обвинувачених ОСОБА_12 , ОСОБА_13 , ОСОБА_14 ,
законних представників неповнолітніх обвинувачених ОСОБА_15 , ОСОБА_16 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Кременчуці кримінальне провадження №0003564 відносно ОСОБА_12 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Кременчука Полтавської області, українця, громадянина України, освіта неповна середня, не одружений, не працює, не навчається, зареєстрований та проживає АДРЕСА_1 , не судимий,
у вчиненні кримінальних правопорушень за ч.1 ст.122, ст.128, ч.2 ст.186 КК України,
ОСОБА_14 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженця м. Кременчука Полтавської області, українця, громадянина України, освіта середня спеціальна, не одружений, працює за домовленістю, зареєстрований та проживає АДРЕСА_2 , в силу ст.89 КК України не судимий,
У вчиненні кримінального правопорушення за ч.2 ст.186 КК України,
ОСОБА_13 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , уродженця с. Новий Ставок Арбузинського району Миколаївської області, українця, громадянина України, освіта неповна середня, не одружений, навчається ПТУ-26 м. Кременчука, зареєстрований АДРЕСА_3 , фактично проживає АДРЕСА_4 , не судимий,
У вчиненні кримінального правопорушення за ч.1 ст.125 КК України,
в с т а н о в и в :
23.12.2014 року в період часу з 00 год.30 хв. по 01 год.30 хв. неповнолітній ОСОБА_12 , перебуваючи на 4-му поверсі буд. АДРЕСА_5 разом з неповнолітнім ОСОБА_13 та невстановленою органом досудового розслідування та судом особою, матеріали відносно якого виділені в окреме провадження, на ґрунті раптово виниклих неприязних відносин з ОСОБА_9 , умисно наніс тому декілька ударів дерев*яною палицею по лівій руці, в результаті чого спричинив останньому тілесні ушкодження у вигляді скалкового перелому нігтьової фаланги 4-го пальця лівої кисті, набряку м*яких тканин, синця і рани на голові, які відповідно до висновку судово-медичної експертизи №71 від 16.01.2015 року в сукупності за ступенем тяжкості відносяться до тілесних ушкоджень середньої тяжкості, що потягло тривалий розлад здоров*я потерпілого ОСОБА_9 .
В цей же час неповнолітній ОСОБА_13 , перебуваючи на 4-му поверсі буд. АДРЕСА_5 разом з неповнолітнім ОСОБА_12 на ґрунті раптово виниклих неприязних відносин, умисно наніс потерпілому ОСОБА_9 удар кулаком правої руки в область обличчя та декілька ударів ногами по тулубу потерпілого ОСОБА_9 , спричинивши тому згідно висновку судово-медичної експертизи №71 від 16.01.2015 року тілесні ушкодження у вигляді саден і синців на голові, тулубі і лівій нозі, які за ступенем тяжкості відносяться до легких тілесних ушкоджень.
Окрім того, 23.12.2014 року в період часу з 00 год.30 хв. по 01 год. 30 хв. ОСОБА_12 , перебуваючи на 4-му поверсі буд.6 по вул. Гвардійській в м. Кременчуці , при з*ясуванні відносин з ОСОБА_9 , розмахуючи палицею з метою нанести удар потерпілому ОСОБА_9 , необережно потрапив палицею по правій руці потерпілої ОСОБА_8 , внаслідок чого їй були спричинені згідно висновку судово-медичної експертизи №1385 від 25.11.2014 року середньої тяжкості тілесні ушкодження, що потягли тривалий розлад здоров*я, у вигляді закритого перелому діалізу 2-ої п*ясної кістки правої кисті з задовільним станом кісткових уламків.
Продовжуючи свою злочинну діяльність, ОСОБА_12 , перебуваючи 19.01.2015 року приблизно 21-30 год. неподалік буд. АДРЕСА_6 , діючи за попередньою змовою разом з ОСОБА_14 , маючи умисел на відкрите заволодіння майном неповнолітнього ОСОБА_10 , з застосуванням насильства, яке не є небезпечним для життя та здоров*я потерпілого ОСОБА_10 , яке виразилося в утриманні потерпілого за шию та застосуванням сльозоточивого газу з балончика, відкрито заволоділи належним йому мобільним телефоном «НТС Desire 601», вартістю 2400 грн., чим завдали потерпілому ОСОБА_10 матеріальної шкоди на вище вказану суму.
В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_12 вину у вчиненні інкримінованих йому кримінальних правопорушень за ч.1 ст.122, ст.128 КК України визнав повністю, підтвердивши факти нанесення ним 23.12.2015 року в нічний час при з*ясуванні відносин з сусідом ОСОБА_9 ударів палицею по тілу ОСОБА_9 , та необережного нанесення цією ж палицею по руці потерпілої ОСОБА_8 . За ч.2 ст.186 КК України обвинувачений ОСОБА_12 вину не визнав. Суду показав, що 19.01.2015 року приблизно 21-30 год. він разом з ОСОБА_14 поверталися додому на АДРЕСА_5 , де мешкав він ОСОБА_12 . Замітивши незнайомого йому ОСОБА_10 , який направлявся також в бік вул. Гвардійської, дійшовши до сміттєвих баків, він ОСОБА_12 , запитав в нього час. Коли ОСОБА_10 витяг свій мобільний телефон, назвавши час, ОСОБА_14 , який підійшов позаду ОСОБА_10 , пшикнув з газового балончику в бік потерпілого, після чого відібрав у того мобільний телефон «НТС Desire 601». Він ОСОБА_12 , ніякої фізичної сили не застосовував до ОСОБА_10 , не брав його за шию, не відбирав мобільний телефон, а тільки після цього зорієнтував потерпілого до виходу на вул. Гвардійську.
Обвинувачений ОСОБА_14 вину вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення за ч.2 ст.186 КК України визнав повністю. Суду пояснив, що повертаючись додому разом з ОСОБА_12 19.01.2015 року приблизно 21-30 год. біля зупинки громадського транспорту «Гвардійська» замітили незнайомого їм ОСОБА_10 , який направлявся на вул. Гвардійську, куди йшли і вони. Перейшовши дорогу, вони з ОСОБА_12 наздогнали хлопця, і поки ОСОБА_12 розмовляв з ним, він ОСОБА_14 , підійшовши з боку, бризнув з газового балончика, який знаходився в нього ОСОБА_14 , в обличчя потерпілого, попросивши віддати ОСОБА_10 мобільний телефон. Той мовчки дістав мобільний телефон з кишені куртки, і віддав його йому ОСОБА_14 . ОСОБА_12 розвернув хлопця в напряму вул. Гвардійської, сказавши «Иди прямо !». Мобільний телефон «НТС Desire 601» він ОСОБА_14 , забрав собі, і утримував його до ранку 20.01.2015 року, після чого даний мобільний телефон був вилучений працівниками міліції . ОСОБА_12 бачив в нього ОСОБА_14 , газовий балончик в день вчинення злочину.
Обвинувачений ОСОБА_13 вину у вчиненні кримінального правопорушення за ч.1 ст.125 КК України визнав повністю, підтвердивши факт спричинення ним 23.12.2014 року в нічний час в гуртожитку по АДРЕСА_5 , де він перебував разом з ОСОБА_12 та незнайомим йому хлопцем на ім.*я ОСОБА_17 , ударів кулаком в обличчя та ногами по тілу потерпілого ОСОБА_9 , а також підтвердив факт нанесення ударів ОСОБА_12 палицею по потерпілому ОСОБА_9 при з*ясуванні відносин.
Вина обвинувачених ОСОБА_12 , ОСОБА_14 , ОСОБА_13 доведена дослідженими в судовому засіданні доказами, наданими стороною обвинувачення.
Так, потерпілий ОСОБА_9 суду пояснив, що 23.12.2014 року приблизно 01 год. він разом з дружиною та малолітнім онуком відпочивали за місцем свого проживання в кім. АДРЕСА_7 , коли він почув шум та крики в коридорі. Вийшовши до коридору, він побачив сусіда ОСОБА_12 з компанією молоді, які голосно спілкувалися. Він ОСОБА_9 , попросив ОСОБА_12 розмовляти тихіше, на що ОСОБА_12 відповів йому в грубій формі нецензурними словами. Не стримавшись, він ОСОБА_9 , схватив ОСОБА_12 за одяг, після чого отримав удар кулаками від друзів ОСОБА_12 по голові, впавши на підлогу, після чого декілька осіб троє, наносили йому ОСОБА_9 удари ногами в різні частини тіла до 10 ударів. В цей час з їх кімнати вибігла його ОСОБА_9 , дружина ОСОБА_8 , якій теж хтось наносив удари по тілу, але він ОСОБА_9 , цього не бачив, оскільки прикривав голову руками від ударів по голові. В коридор вибігли інші сусіди, які заспокоювали ОСОБА_12 та його компанію.
Потерпіла ОСОБА_8 суду пояснила, що 23.12.2014 року приблизно 01 год. вона разом з чоловіком ОСОБА_9 та малолітнім онуком відпочивали за місцем свого проживання в кім. АДРЕСА_7 , коли почула шум та крики в коридорі. Її чоловік ОСОБА_9 вийшов до коридору, робив зауваження групі молоді, які продовжували кричати, виражалися нецензурною лайкою. Почувши, що її чоловіка б*ють, вона вибігла в коридор, де побачила сусіда ОСОБА_12 з палицею в руці, якою він наносив удар по голові її чоловіку. Коли чоловік впав на підлогу, двоє молодих хлопців наносили йому удари ногами в різні частини тіла. Вона ОСОБА_8 , намагалася когось з молодиків відтягти від чоловіка, але отримала удар палицею по руці від ОСОБА_12 . Вранці вони з чоловіком звернулися до лікарні, де в неї виявили закритий перелом кістки правої кисті, а в чоловіка - перелом фаланги 4-го пальця лівої кисті, синці на тілі, обличчі, рублену рану на голові.
Потерпілий ОСОБА_10 суду пояснив, що 19.01.2015 року приблизно 21-30 год. він повертався додому на АДРЕСА_8 . Проходячи біля сміттєвих баків неподалік автомийки пол. вул. Гвардійській до нього підійшли двоє незнайомих йому хлопців, як він потім впізнав одного з них ОСОБА_12 , та попросив прикурити, на що він ОСОБА_10 , відповів, що він не палить. Другий хлопець, що стояв трохи позаду нього ОСОБА_10 , бризнув йому з газового балончику в обличчя, після чого ОСОБА_12 схватив його ОСОБА_10 , за шию ззаду руками приказуючи «Отдай телефон», хтось шарив по кишеням його одягу, та витягнув з кишені куртки його мобільний телефон «НТС Desire 601». В цей час він почув голос другого хлопця: «Давай быстрее, а то люди идут», після чого вони вдвох пішли від нього. Постоявши хвилин 15 і прийшовши до тями, він ОСОБА_10 , пішов додому, де повідомив батькам про його пограбування. Через 2 тижня працівниками міліції йому був повернутий мобільний телефон, вилучений у обвинуваченого ОСОБА_14 .
Даний факт пограбування ОСОБА_10 19.01.2015 року, відомий зі слів сина підтвердила мати неповнолітнього потерпілого ОСОБА_11 , допитана в якості свідка. Уточнила в судовому засіданні, що зі слів сина нападників було двоє, він запам`ятав прикмету одного з нападників, який мав косоокість.
Свідок ОСОБА_18 суду показала, що 23.12.2014 року приблизно 01 год. знаходячись в себе в кімнаті АДРЕСА_9 , вона почула на загальному коридорі крики. Вийшовши на коридор вона побачила своїх сусідів ОСОБА_9 та ОСОБА_8 , а також трьох молодиків, серед яких був сусід ОСОБА_12 , які наносили удари ОСОБА_9 ногами та кулаками в різні частини тіла, а ОСОБА_12 палицею ніжкою зі стільця, яку взяв в ванній кімнаті, наніс удар ОСОБА_9 по голові.
Допитаний в судовому засіданні судово-медичний експерт ОСОБА_19 підтвердив свій судово-медичний висновок відносно потерпілих ОСОБА_9 та ОСОБА_8 , яких він оглядав в амбулаторії СМЕ за направленням працівників міліції, підтвердивши ступінь тяжкості отриманих тілесних ушкоджень у потерпілого ОСОБА_9 , які в своїй сукупності відносяться до середньої тяжкості тілесних ушкоджень, та у потерпілої ОСОБА_8 , які також відносяться до середньої тяжкості тілесних ушкоджень, і які могли бути отриманні тільки від нанесення удару предметом з обмеженою поверхнею контактування, якими могли були дерев*яна палиця, руки, ноги.
Крім того, вина обвинувачених ОСОБА_12 , ОСОБА_14 та ОСОБА_13 підтверджується дослідженими письмовими доказами матеріалами кримінального провадження №0003564 наданими стороною обвинувачення, а саме:
Заявами до правоохоронних органів потерпілих ОСОБА_9 , ОСОБА_8 , законного представника неповнолітнього ОСОБА_10 ОСОБА_11 про вчинені злочини.
Протоколом огляду вилученого в приміщенні Кременчуцького МВ у гр-на ОСОБА_14 мобільного телефону «НТС Desire 601».
Висновком експерта про вартість мобільного телефону «НТС Desire 601», яка складає 2400 грн.
Протоколом пред`явлення фото осіб для впізнання потерпілому ОСОБА_10 , який серед чотирьох фотознімків впізнав фото з зображенням ОСОБА_12 , як особи, яка 19.01.2015 року відкрито заволоділа його мобільним телефоном «НТС Desire 601».
Висновками судово-медичних експертиз №1386 від 25.11.2014 року та №71 від 16.01.2015 року відносно ОСОБА_9 , у якого виявлені тілесні ушкодження у вигляді скалкового перелому нігтьової фаланги 4-го пальця лівої кисті, набряку м*яких тканин, синця і рани на голові, які в сукупності за ступенем тяжкості відносяться до тілесних ушкоджень середньої тяжкості, що потягли тривалий розлад здоров*я потерпілого, які утворилися від не однократної дії твердого предмету з обмеженою поверхнею контактування, якими могли бути рука, зжата в кулак, нога, взута у взуття, а також дерев*яна палиця.
Висновком судово-медичної експертизи №1385 відносно потерпілої ОСОБА_8 , у якої виявлені тілесні ушкодження у вигляді середньої тяжкості тілесні ушкодження, що потягли тривалий розлад здоров*я, у вигляді закритого перелому діалізу 2-ої п*ясної кістки правої кисті з задовільним станом кісткових уламків. Дані тілесні ушкодження не характерні для падіння з висоти власного зросту з наступним ударом об тверду поверхню.
Протоколом проведення слідчого експерименту з потерпілим ОСОБА_10 від 19.02.2015 року, де потерпілий підтвердив свої показання про його пограбування обома грабіжниками, серед яких він впізнав ОСОБА_12 , та показав факт застосування до нього фізичної сили захвату за шию ззаду.
Протоколом проведення слідчого експерименту з підозрюваним ОСОБА_12 від 24.02.2015 року, де він показав своє розташування та розташування потерпілого ОСОБА_10 , підозрюваного ОСОБА_14 в момент вчинення пограбування потерпілого ОСОБА_10 19.01.2015 року.
Протоколом проведення слідчого експерименту з підозрюваним ОСОБА_14 від 24.02.2015 року, де він показав своє розташування та розташування потерпілого ОСОБА_10 , підозрюваного ОСОБА_12 в момент вчинення пограбування ОСОБА_10 19.01.2015 року ;
Протоколом проведення слідчого експерименту з потерпілим ОСОБА_9 від 16.01.2015 року, де він показав механізм спричинення йому тілесних ушкоджень підозрюваним ОСОБА_12 та його друзями 23.12.2014 року в загальному коридорі буд. АДРЕСА_5 .
Протоколом проведення слідчого експерименту з потерпілою ОСОБА_8 від 16.01.2015 року, де вона показала механізм спричинення їй та її чоловіку ОСОБА_9 тілесних ушкоджень підозрюваним ОСОБА_12 та його друзями 23.12.2014 року в загальному коридорі буд. АДРЕСА_5 .
Та іншими письмовими матеріалами кримінального провадження №0003564 в їх сукупності , які не оспорювалися ні стороною обвинувачення, ні стороною захисту.
Надані стороною обвинувачення докази на підтвердження винуватості ОСОБА_12 , ОСОБА_14 та ОСОБА_13 , суд, вважає належними, допустимими та достатніми для визнання їх винними у вчиненні інкримінованих їм злочинів, та призначення їм відповідного до статей діючого КК України, за якими їх визнано винними, покарання .
Суд вважає вину ОСОБА_12 у скоєнні кримінальних правопорушень за ч.1 ст.122 КК України, а саме в умисному спричиненні потерпілому ОСОБА_9 середньої тяжкості тілесних ушкоджень, що потягли його тривалий розлад здоров*я; за ст.128 КК України - в необережному спричиненні середньої тяжкості здоров*я потерпілій ОСОБА_8 ; за ч.2 ст.186 КК України - у відкритому заволодінні чужим майном майном потерпілого ОСОБА_10 , вчиненими за попередньою змовою групою осіб, з застосуванням насильства, яке не є небезпечним для життя та здоров*я потерпілого ОСОБА_10 , доведеними. Невизнання обвинуваченим ОСОБА_12 своєї причетності до вчинення пограбування потерпілого ОСОБА_10 , суд вважає засобом захисту з метою уникнення кримінальної відповідальності та покарання за тяжкий злочин.
Доведеною вважає суд і вину обвинуваченого ОСОБА_14 у вчиненні злочину за ч.2 ст.186 КК України, а саме у відкритому заволодінні чужим майном майном потерпілого ОСОБА_10 , вчиненими за попередньою змовою групою осіб, з застосуванням насильства, яке не є небезпечним для життя та здоров*я потерпілого ОСОБА_10 .
Умисні дії обвинуваченого ОСОБА_13 вірно кваліфіковані органом досудового розслідування за ч.1 ст.125 КК України, як умисне спричинення потерпілому ОСОБА_9 легких тілесних ушкоджень.
Обговорюючи питання про призначення обвинуваченим покарання, суд враховує тяжкість вчинених ними кримінальних правопорушень, які відповідно до ст.12 КК України є тяжким злочином, злочинами середньої та невеликої тяжкості, особи обвинувачених, які навчаються та працюють за домовленістю, посередньо характеризуються за місцем проживання, навчання, пом`якшуючі та обтяжуючі покарання обвинуваченим обставини.
Обставинами, що пом`якшують покарання обвинуваченим, суд вважає вчинення кримінального правопорушення вперше, обвинуваченими ОСОБА_12 та ОСОБА_13 в неповнолітньому віці, повне визнання вини обвинуваченими ОСОБА_14 та ОСОБА_13 , часткове визнання вини обвинуваченим ОСОБА_12 , сприяння органам досудового розслідування в розкритті злочинів.
Обставин, що обтяжують покарання обвинуваченим, суд не встановив.
За довідками ПНД, КНД обвинувачені ОСОБА_12 , ОСОБА_14 , ОСОБА_13 на обліках не перебувають, вважають себе працездатними.
На підставі вище викладеного суд доходить до висновку про достатність виправлення та перевиховання обвинувачених ОСОБА_12 , ОСОБА_14 та ОСОБА_13 без ізоляції їх від суспільства, застосувавши до обвинуваченого ОСОБА_12 покарання за ч.2 ст.186 та за ч.1 ст.122 КК України покарання у вигляді позбавлення волі, на строк в межах даних санкцій, за якими його визнано винним, та звільнивши від відбування покарання на підставі ст.75 КК України з іспитовим строком, поклавши передбачені ст.76 КК України обов*язки .
З врахуванням вимог ст.100 КК України, суд вважає за можливе призначити неповнолітньому ОСОБА_12 покарання за ст.128 КК України у вигляді громадських робіт, визначивши за сукупністю злочинів на підставі ч.1 ст.70 КК України остаточне покарання шляхом поглинання менш суворого покарання більш суворим, у вигляді позбавлення волі з іспитовим строком відповідно до ст..75 КК України та покладанням передбачених ст.76 КК України обов*язків .
З врахуванням особи обвинуваченого ОСОБА_14 , який є в силу ст..89 КК України не судимим, визнав свою вину у вчиненні злочинів повністю, сприяючу розкриттю злочину, щиро покаявся, зайнятий на даний час суспільно-корисливою працею, суд вважає за можливе призначити йому покарання, не пов*язане з реальним позбавленням волі, застосувавши покарання у вигляді позбавлення волі на строк в межах санкції ч.2 ст.186 КК України, за якою його визнано винним, та звільнивши його від відбування покарання на підставі ст.75 КК України з іспитовим строком, поклавши передбачені ст.76 КК України обов*язки .
З врахуванням особи обвинуваченого ОСОБА_13 , який вчинив злочин невеликої тяжкості вперше, в неповнолітньому віці, щиро покаявся у вчиненні злочину, навчається, суд вважає за можливе призначити йому покарання у вигляді громадських робіт, передбачених санкцією ч.1 ст.125 КК України на строк з врахуванням ст. 100 КК України.
Долю речових доказів в кримінальному провадженні №0003564 вирішити відповідно до ст.100 КПК України.
Керуючись ст.ст. 373, 374 КПК України, суд
УХВАЛИВ :
ОСОБА_12 визнати винним за ч.1 ст.122, ст.128, ч.2 ст.186 КК України, призначивши покарання
За ч.1 ст.122 КК України у вигляді 2 років позбавлення волі,
За ст.128 КК України у вигляді 100 годин громадських робіт,
За ч.2 ст.186 КК України у вигляді 4 років позбавлення волі.
На підставі ч.1 ст.70 КК України за сукупністю злочинів шляхом поглинання менш суворого покарання більш суворим визначити ОСОБА_12 остаточне покарання у вигляді 4 років позбавлення волі.
Відповідно до ст.75 КК України звільнити ОСОБА_12 від відбування призначеного покарання з іспитовим строком на 2 роки, поклавши на нього обов*язки, передбачені ст.76 КК України: повідомляти органи кримінально-виконавчої системи про зміну місця проживання, навчання та роботи, не виїздити за межі України на постійне місце проживання без відому органу кримінально-виконавчої системи.
ОСОБА_14 визнати винним за ч.2 ст.186 КК України, призначивши покарання у вигляді 4 років позбавлення волі.
Відповідно до ст.75 КК України звільнити ОСОБА_14 від відбування призначеного покарання з іспитовим строком на 1 рік 6 місяців, поклавши на нього обов*язки, передбачені ст.76 КК України: повідомляти органи кримінально-виконавчої системи про зміну місця проживання та роботи, не виїздити за межі України на постійне місце проживання без відому органу кримінально-виконавчої системи, періодично з*являтися на реєстрацію до органів кримінально-виконавчої системи.
ОСОБА_13 визнати винним у вчиненні злочину, передбаченого ч.1 ст.125 КК України призначивши покарання у вигляді 60 годин громадських робіт.
Речовий доказ мобільний телефон «НТС Desire 601» залишити у володінні та користуванні потерпілого ОСОБА_10 .
Вирок може бути оскаржений до Апеляційного суду Полтавської області через Автозаводський районний суд м. Кременчука протягом 30 днів з дня його проголошення.
Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченим та прокурору.
Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію даного вироку.

Суддя: