Справа № 1-78-07р.
ГОРОДИЩЕНСЬКИЙ РАЙОННИЙ
СУД ЧЕРКАСЬКОЇ ОБЛАСТІ
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07
червня 2007 року Городищенський
районний суд

Черкаської
області

у складі:

головуючого
судді Синиці
Л.П.

' при
секретарі Хіжняк
В. Л.

з участю
прокурора Ракітіної
Г. А.

розглянувши у
відкритому судовому засіданні в залі суду в м.
Городище кримінальну справу про обвинувачення

ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1,
уроженця та жителя АДРЕСА_1, українця,
громадянина України,
одруженого, з середньою
освітою, не працюючого, не судимого,

у вчиненні
злочину передбаченого ст. 164 ч. 1 КК України, -

встановив:

Підсудний
ОСОБА_1, згідно рішення Городищенського
районного суду Черкаської області від 23. 01. 2006 року зобов'язаний до сплати
аліментів у розмірі 1/3 частини всіх видів заробітку, щомісячно,
на утримання сина ОСОБА_2 -ІНФОРМАЦІЯ_2,
сина ОСОБА_3 -
ІНФОРМАЦІЯ_3, до досягнення дітьми
повноліття, на користь матері дітей -
ОСОБА_4, жительки АДРЕСА_2. Проте
ОСОБА_1 став на шлях злісного ухилення
від сплати аліментів, тривалий час ніде
не працює, не приймає міри по
сплаті заборгованості по

аліментах,
не перебував і на даний час не перебуває на обліку в Городищенському
районному центрі зайнятості, як
безробітній, і має заборгованість по
сплаті аліментів за 8 місяців, в розмірі
1612 грн.

Допитаний
в судовому засіданні підсудний ОСОБА_1
свою вину в пред'явленому обвинуваченні визнав повністю, пояснюючи,
що дійсно згідно рішення Городищенського районного суду Черкаської
області від 23. 01. 2006 року зобов'язаний до сплати аліментів у розмірі 1/3
частини всіх видів заробітку,
щомісячно, на утримання сина
ОСОБА_2 -ІНФОРМАЦІЯ_2, сина ОСОБА_3 -
ІНФОРМАЦІЯ_3, до досягнення дітьми
повноліття, на користь матері дітей -
ОСОБА_4, жительки АДРЕСА_2, однак їх не сплачує, бо на даний час ніде не працює і не має
доходів. За викликами до державного виконавця не з'являвся, бо не мав такого бажання, а що стосується заборгованості по сплаті
аліментів, то способів її погашення у
нього не існує.

Крім
повного визнання своєї вини підсудним ОСОБА_1
його вина також підтверджується доказами добутими на досудовому
слідстві, а саме : - постановою про
порушення кримінальної справи по факту злісного ухилення від сплати аліментів
гр. ОСОБА_1 (а.с. 1); - поданням державної виконавчої служби
(а.с. 5); - виконавчим листом та
розрахунком заборгованості по сплаті аліментів (а.с. 6, 7);
- пропозиціями державного виконавця (а.с.
8, 9, 10); - заявою ОСОБА_4 (ах. 11); - протоколом
допиту свідка ОСОБА_5 (а.с. 23, 24); - свідоцтвами про народження дітей
(а.с. 31, 32), і
перевіреними в суді у відповідності до
ст. 299 КПК України, де факти,
які сторонами не оспорюються,
вважаються дослідженими та встановленими як стосовно об'єктивної так і
суб'єктивної сторони злочину з розумінням відсутності в учасників судового
розгляду права на апеляційне оскарження в цій частині, а також показами потерпілої ОСОБА_4, що дані у судовому засіданні. Учасники
судового розгляду не оспорюють фактичних обставин справи, і тому,
суд, вважає за недоцільне
дослідження доказів стосовно обставин справи щодо обвинувачення підсудного
ОСОБА_1 за ст.
164 ч.1 КК України. Учасники проти скороченого судового слідства не
заперечують.

Підсудний, прокурор,
потерпіла вірно розуміють зміст цих обставин (об'єктивну та суб'єктивну
сторони злочину), сумнівів у
добровільності та істинності їх позицій немає. Учасникам судового розгляду
роз'яснені їх права, передбачені ст.
299 Кримінально-процесуального Кодексу України, тобто,
відсутність у них права подальшого оскарження цих фактичних обставин в
апеляційному порядку.

Таким
чином, дослідивши та оцінивши зібрані по
справі докази в їх сукупності, суд, вважає,
що пред'явлене обвинувачення підсудному ОСОБА_1 доказане повністю.

Оскільки
підсудний ОСОБА_1 злісно ухиляється від
сплати встановлених рішенням суду коштів на утримання дітей (аліментів), його дії слід кваліфікувати за ч. 1 ст.
164 КК України.

Призначаючи
покарання підсудному, суд враховує
ступінь тяжкості скоєного злочину, особу
винного, а також відсутність як
пом'якшуючих так і обтяжуючих обставин його вчинення.

Враховуючи
те, що ОСОБА_1 свою вину у скоєному злочині визнав
повністю, суд вважає за можливе
застосувати йому покарання без ізоляції від суспільства із застосуванням ст.
75 КК України,
звільнивши ОСОБА_1 від
відбування призначеного покарання з випробуванням. Судових витрат по справі не має. Речові
докази відсутні. Керуючись ст. ст.
323, 324 КПК України, суд, -

засудив :

Визнати
ОСОБА_1, винним у скоєнні злочину, передбаченого
ст. 164 ч. 1 Кримінального
Кодексу України, і призначити йому за
даною статтею покарання у вигляді двох років обмеження волі.

На
підстав ст. 75 КК України звільнити засудженого ОСОБА_1
від відбуття призначеного покарання,
якщо останній протягом дворічного іспитового строку не вчинить нового
злочину і виконає покладені на нього обов'язки.

На
підставі п. п.3, 4 ст. 76
КК України покласти на засудженого ОСОБА_1 обов'язки не виїжджати за межі
України на постійне місце проживання без дозволу органу кримінально-виконавсої
системи, повідомляти вказані органи про
зміну місця проживання, роботи та
періодично з'являтися в даний орган для реєстрації.

Міру
запобіжного заходу ОСОБА_1 до вступу
вироку в законну силу залишити попередню - підписку про невиїзд.

Вирок
суду може бути оскаржено до апеляційного суду Черкаської області шляхом подачі
апеляції через Городищенський районний суд на протязі п'ятнадцяти діб з моменту
його проголошення.