22.07.2015 363/1892/15-к

В И Р О К
Іменем України
22 липня 2015 року Вишгородський районний суд Київської області у складі:
головуючого судді ОСОБА_1 ,
при секретарі ОСОБА_2 ,
прокурорів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,
обвинувачених ОСОБА_5 , ОСОБА_6 ,
ОСОБА_7 , ОСОБА_8
ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Вишгород, Київської області, українця, громадянина України, з середньою освітою, не працюючого, не одруженого, раніше не судимого, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,
у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч. 2 ст. 185 КК України,
ОСОБА_10 ,
ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженця м. Києва, українця, громадянина України, не працюючого, з вищою освітою, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 раніше судимого:
- 12.02.2015р. Подольським районним судом м. Києва за ст. 185 ч. 1 КК України до 3 років позбавлення волі, на підставі ст. 75 КК України звільнений від відбування покарання з випробувальним терміном 2 роки,
у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч. 2 ст. 185 КК України,
ОСОБА_11
ІНФОРМАЦІЯ_3 , уродженця м. Вишгород, Київської області, українця, громадянина України, не працюючого, не одруженого, маючого спеціально технічну освіту, раніше не судимого, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_3 ,
у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч. 2 ст. 185 КК України,
ІНФОРМАЦІЯ_4 , уродженця м. Вишгород, Київської області, українця, громадянина України, не працюючого, не одруженого, який має повну середню освіту, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_4 , раніше судимого:
- 17.11.2004 року Вишгородським районним судом Київської області за ст. 186 ч. 2 КК України до позбавлення волі строком на 4 роки, на підставі ст. 75 КК України звільнений від відбування покарання з іспитовим строком 2 роки;
- 12.07.2005 року Вишгородським районним судом Київської області за ст. ст. 296 ч. 2, 71 КК України до позбавлення волі строком на 2 роки;
- 31.03.2010 року Вишгородським районним судом Київської області за ст. ст. 190 ч. 2, 71 КК України до позбавлення волі строком 1 рік 6 місяців;
- 06.05.2011 року Вишгородським районним судом Київської області за ст. ст. 190 ч. 2, 71 КК України до 2 років 2 місяців позбавлення волі, звільнений 31.05.2012р. з Білоцерківської ВК № 35 за закінченням строку,
у вчиненні кримінальних правопорушень передбачених ч. 2 ст. 185, ч. 2 ст. 190 КК України,
ВСТАНОВИВ:
ОСОБА_5 , ОСОБА_8 вчинили таємне викрадення чужого майна за попередньою змовою групою осіб, ОСОБА_6 , ОСОБА_7 вчинили повторно таємне викрадення чужого майна за попередньою змовою групою осіб, також ОСОБА_7 заволодів чужим майном шляхом зловживання довірою, вчиненому повторно, за наступних обставин.
Так 25.03.2015 приблизно о 00.00 годин, більш точний час під час досудового та судового розслідування встановити не надалося можливим, перебуваючи в АДРЕСА_5 , ОСОБА_6 , разом з ОСОБА_7 , ОСОБА_8 та ОСОБА_5 виник умисел, спрямований на таємне викрадення чужого майна, пішли гуляти по м.Вишгород з метою підшукування майна, яке можна викрасти. Підійшовши до вул. Грушевського в м. Вишгород Київської області, останні побачили автомобіль марки «Фольксваген-кадді» д.н.з. НОМЕР_1 сірого кольору, який належить потерпілому ОСОБА_13 та вирішили вчинити крадіжку коліс та дисків із даного автомобіля.
З метою реалізації свого злочинного умислу ОСОБА_6 , пішов додому за місцем мешкання, щоб взяти інструмент, а саме ключ та домкрат за допомогою яких вчинити крадіжку коліс та дисків з вказаного транспортного засобу. Повернувшись з дому з вказаними вище інструментами та прийшовши до місця де був припаркований вказаний автомобіль по вул. Грушевського, 8, ОСОБА_6 , почав за допомогою накидного ключа викручувати гайки, які залишив поруч транспортного засобу та зняв колеса марки «Вредештайнсновтрек 3» 15 радіуса вартістю 600 грн. кожне з металевими дисками 15 радіус вартістю 300 грн. кожен. В цей час ОСОБА_5 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 знаходились з різних сторін автомобіля та слідкували за тим, що б їх протиправні дії не були помічені, після цього зібравши цеглу яка знаходилась поруч, використали як опору для автомобіля.
Після вчинення крадіжки ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_5 , взяли по одному викраденому колесу та перекотили до спортивного стадіону, що розташований на території Вишгородської ЗОШ № 3 по вул. Кургузова, 15 в м. Вишгород, Київської області, з метою приховування викраденого майна.
Приблизно о 02.30 годині того ж дня ОСОБА_6 , з метою збуту викраденого майна зателефонував до свого знайомого ОСОБА_14 , та запропонував придбати колеса з металевими дисками 15 радіус при цьому не повідомляючи, що вони викрадені. ОСОБА_14 , приїхав в назначене місце ОСОБА_6 , а саме за адресою АДРЕСА_6 де останній продав йому колеса з дисками вартістю 800 гривень.
Вчинивши крадіжку коліс марки «Вредештайнсновтрек 3» 15 радіуса з металевими дисками з автомобіля марки «Фолькцваген-кадді» д.н.з. НОМЕР_1 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_5 , завдали матеріального збитку потерпілому ОСОБА_15 на загальну суму 3 600 гривень.
Крім того, 13.11.2014р. близько 23 год. 40 хв. ОСОБА_7 , перебуваючи неподалік площі Шевченка, 1, що у місті Вишгороді Київської області, зустрів ОСОБА_16 , який підійшов до нього та запропонував разом розпити алкогольні напої. На вказану пропозицію ОСОБА_7 погодився та придбавши алкогольні напої у ТОВ «АТБ - Маркет» (м. Вишгород, вул. Шевченка, 2 Г) попрямували до кінотеатру «Мир», що знаходиться за адресою: м. Вишгород, проспект Шевченка, 8.
Дійшовши до зазначеного кінотеатру почали розпивати алкогольні напої, які заздалегідь придбали у ТОВ «АТБ маркет». Одночасно, з метою налаштування функції «Інтернет», ОСОБА_16 дістав мобільний телефон чорного кольору «Lenovo A316i» та почав проводити налаштування. В цей час, побачивши зазначений мобільний телефон, у ОСОБА_7 виник умисел на заволодіння ним шахрайським шляхом.
З цією метою ОСОБА_7 зловживаючи довірою ОСОБА_16 запропонував допомогти в налаштуванні функції «Інтернет» в дійсності не маючи на меті допомогти останньому. Не справляючись з налаштуваннями ОСОБА_16 виходячи із почуття довіри до ОСОБА_7 та оманливої впевненості, що останній діє правильно і добросумліно погодився на пропозицію останнього та добровільно передав мобільний телефон чорного кольору «Lenovo A316i». Взявши його до рук, ОСОБА_7 відійшов в бік та скориставшись тим, що ОСОБА_16 перебуває в стані сильного алкогольного сп`яніння, заволодів даним телефоном, залишив місце вчинення злочину. Після чого, ОСОБА_7 , з метою збуту мобільного телефону, зателефонував своєму товаришу ОСОБА_5 та попросив його на свій паспорт закласти телефон до ломбарду «Скарбниця», що розташований за адресою: м. Вишгород, проспект І. Мазепи, 5.
Вказаними протиправними діями ОСОБА_7 завдав матеріального збитку ОСОБА_16 на загальну суму 1 (одна тисяча) 100 (сто) гривень.
Також, 24.03.2015 року близько о 20.44 годині ОСОБА_7 маючи на меті умисел на таємне викрадення чужого майна, повторно, зайшовши до приміщення ТОВ «АТБ маркет», що знаходиться за адресою: м. Вишгород, вул. Шевченка, 2 Г, побачив торгівельні стійки з алкогольними напоями та таємно викрав з нижньої полиці стійки 4 (чотири) пляшки алкогольного напою «Хлібний Дар Класична», ємністю 1 літр кожна. Після чого, тримаючи вказані пляшки з алкогольними напоями у руках, пройшов повз розрахункові каси, вийшов з ТОВ «АТБ - маркет» та розпорядився алкогольними напоями на власний розсуд.
Вказаними протиправними діями ОСОБА_7 завдав матеріального збитку ТОВ «АТБ - маркет» на загальну суму 339 (триста тридцять дев`ять) гривень 80 (вісімдесят) копійок.
Обвинувачені ОСОБА_5 , ОСОБА_8 , ОСОБА_6 свою провину у вчинені кримінального правопорушення передбаченого ч.2 ст.185 КК України визнали у повному обсязі, обвинувачений ОСОБА_7 свою провину у вчиненні кримінальних правопорушень передбачених ч.2 ст.190 КК України, ч.2 ст.185 КК України визнав у повному обсязі.
Суд, враховуючи думку учасників судового провадження, за відсутності заперечень та сумнівів у добровільності їх позиції, на підставі ч. 3 ст. 349 КПК України, визнав недоцільним дослідження інших доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються. Учасникам судового провадження роз`яснено, що у такому випадку вони будуть позбавлені можливості оскаржити ці обставини в апеляційному порядку.
Обвинувачений ОСОБА_5 у судовому засіданні пояснив, що вступивши в злочинну змову з ОСОБА_6 , ОСОБА_8 та ОСОБА_7 25.03.2015р. вчинив таємне викрадення чужого майна за обставин, які зазначені у обвинувальному акті, а саме коліс марки «Вредештайнсновтрек 3» 15 радіуса . У скоєному щиро покаявся, просив вибачення у потерпілого, провину у скоєнні злочину визнав у повному обсязі, зазначивши, що дані дії здійснив під тиском складних життєвих обставин.
Обвинувачений ОСОБА_6 у судовому засіданні свою вину у скоєному кримінальному правопорушені визнав у повному обсязі та пояснив, що 25.03.2015 року у пізній час, він зустрівся зі своїми знайомими ОСОБА_8 , ОСОБА_7 , ОСОБА_5 та запропонував останнім вчинити крадіжку, а саме підшукати автомобіль, з якого можливо таємно викрасти колеса. З цією метою вони пройшли по вулиці Грушевського в м.Вишгороді та побачили припаркованій на даній вулиці автомобіль «Фольксваген-кадді», він з дому приніс інструменти за допомогою яких зняв колеса з вказаного автомобіля, в цей час інші обвинувачені знаходились поруч та слідили за тим, щоб їх дії не були помічені. Після цього вони відкотили колеса до поблизу розташованого спортивного стадіону та він зателефонував своєму знайомому та запропонував придбати дані колеса, на що останній погодився. При цьому він не повідомив знайомому про те, що колеса були викрадені. Після продажу коліс вони гроші витратили на власні потреби. У судовому засіданні зазначив, що прийме заходи щодо відшкодування спричиненої їм шкоди потерпілому, провину визнав у повному обсязі та щиро розкаювався.
Обвинувачений ОСОБА_8 у судовому засіданні також визнав свою провину у вчиненні кримінального правопорушення у повному обсязі, надав пояснення аналогічні поясненням ОСОБА_6 та ОСОБА_5 . У скоєному щиро покаявся, провину визнав у повному обсязі, зазначив, що прийме усіх заходів щодо відшкодування спричиненої потерпілому матеріальної шкоди, просив суворо його не карати.
Обвинувачений ОСОБА_7 у судовому засіданні свою провину у вчиненні кримінальних правопорушень визнав у повному обсязі, та надав аналогічні пояснення з приводу вчинення 25.03.2015 року крадіжки автомобільних коліс. Також пояснив, що 24.03.2015 року у вечірній час, він перебуваючи в магазині «АТБ маркет» вчинив крадіжку 4 пляшок горілки, які використав на власні потреби. Також 13.11.2014 року він у вечірній час познайомився з потерпілим ОСОБА_16 , який знаходився у стані сильного алкогольного сп`яніння та використавши стан потерпілого запропонував налаштувати на мобільному телефоні останнього «Інтернет», при цьому маючи на меті заволодіння ним, шляхом зловживання довірою ОСОБА_16 . Потерпілий передав йому мобільний телефон, а він скориставшись поганим самопочуттям останнього, у зв`язку з великою кількістю вживання спиртних напоїв, з мобільним телефон пішов з місця перебування потерпілого, та зателефонував ОСОБА_5 попросив останнього закласти даний телефон до ломбарду за власним паспортом, на що останній погодився. Отримані гроші він витратив на власні потреби. Вину у скоєних злочинах визнав у повному обсязі, зазначив, що на теперішній час він змінив своє ставлення до життєвих проблем, намагається офіційно працевлаштуватися та створити сім`ю, у зв`язку із чим просив призначити йому найменш суворе покарання.
Потерпілий ОСОБА_13 у судове засідання не з`явився, надав заяву у якій просив розгляд справи провести без його участі, щодо призначення покарання обвинуваченим залишив це питання на розсуд суду.
Представник потерпілого ОСОБА_17 у судове засідання не з`явився, просив суд розглянути справу без його участі, призначення покарання обвинуваченому ОСОБА_7 залишив на розсуд суду.
Потерпілий ОСОБА_16 до суду не з`явився надав заяву, згідно якої просив розгляд справи провести без його участі та призначити покарання ОСОБА_7 у відповідності до законодавства.
Таким чином, обвинувачений ОСОБА_5 своїми умисними діями, які виразились у таємному викраденні чужого майна (крадіжка) вчиненого за попередньою змовою групою осіб, вчинив злочин, передбачений частиною 2 статті 185 КК України. Дії обвинуваченого ОСОБА_5 правильно кваліфіковані органом досудового розслідування за ч.2 ст.185 КК України.
Обираючи покарання обвинуваченому ОСОБА_5 , суд враховує вимоги ст. 65 КК України щодо загальних засад призначення покарання, межі санкції ст. 185 ч. 2 КК України, ступінь тяжкості вказаного злочину, який відповідно до ст.12 КК України, відноситься до категорії злочинів середньої тяжкості.
Дані щодо особи обвинуваченого ОСОБА_5 , раніше не засуджений в силу ст.89 КК України (т.1 а.к.п.46), офіційно не працює, на обліку у лікаря-психіатра та нарколога не перебуває (т.1 а.к.п.48), не одружений, за місцем проживання характеризується посередньо (т.1 а.к.п.49).
Обставиною, що пом`якшує покарання обвинуваченого ОСОБА_5 , відповідно до ст. 66 КК України, суд визнає визнання провини та щире каяття.
З урахуванням викладеного, враховуючи тяжкість скоєного злочину, особу обвинуваченого ОСОБА_5 , обтяжуючи та пом`якшуючі покарання обставини, враховуючи думку потерпілого, ставлення обвинуваченого до вчиненого злочину, суд вважає можливим виправлення та перевиховання обвинуваченого без ізоляції від суспільства та у відношенні нього можливо застосувати ст.ст.75, 76 КК України.
Обвинувачений ОСОБА_8 своїми умисними діями, які виразились у таємному викраденні чужого майна (крадіжка) вчиненого за попередньою змовою групою осіб, вчинив злочин, передбачений частиною 2 статті 185 КК України. Дії обвинуваченого ОСОБА_8 правильно кваліфіковані органом досудового розслідування за ч.2 ст.185 КК України.
Обираючи покарання обвинуваченому ОСОБА_8 , суд враховує вимоги ст. 65 КК України щодо загальних засад призначення покарання, межі санкції ст. 185 ч. 2 КК України, ступінь тяжкості вказаного злочину, який відповідно до ст.12 КК України, відноситься до категорії злочинів середньої тяжкості.
Дані щодо особи обвинуваченого ОСОБА_8 , раніше не засуджений в силу ст.89 КК України (т.1 а.к.п.97), офіційно не працює, на обліку у лікаря-психіатра та нарколога не перебуває (т.1 а.к.п.99), перебуває на обліку у лікаря у зв`язку із ВІЧ захворюванням та гепатитом С, не одружений, за місцем проживання характеризується посередньо (т.1 а.к.п.1009).
Обставиною, що пом`якшує покарання обвинуваченого ОСОБА_8 , відповідно до ст. 66 КК України, суд визнає визнання провини та щире каяття.
З урахуванням викладеного, враховуючи тяжкість скоєного злочину, особу обвинуваченого ОСОБА_8 , пом`якшуючі покарання обставини, враховуючи думку потерпілого, ставлення обвинуваченого до вчиненого злочину, стан здоров`я обвинуваченого, який має ряд тяжких захворювань, суд вважає можливим виправлення та перевиховання обвинуваченого без ізоляції від суспільства та у відношенні нього можливо застосувати ст.ст.75, 76 КК України.
Обвинувачений ОСОБА_6 своїми умисними діями, які виразились у таємному викраденні чужого майна (крадіжка) вчиненому повторно та за попередньою змовою групою осіб, вчинив злочин, передбачений частиною 2 статті 185 КК України. Дії обвинуваченого ОСОБА_6 правильно кваліфіковані органом досудового розслідування за ч.2 ст.185 КК України.
Обираючи покарання обвинуваченому ОСОБА_6 , суд враховує вимоги ст. 65 КК України щодо загальних засад призначення покарання, межі санкції ст. 185 ч. 2 КК України, ступінь тяжкості вказаного злочину, який відповідно до ст.12 КК України, відноситься до категорії злочинів середньої тяжкості.
Дані щодо особи обвинуваченого ОСОБА_6 , раніше засуджений (т.1 а.к.п.71), офіційно не працює, на обліку у лікаря-психіатра та нарколога не перебуває (т.1 а.к.п.73), не одружений.
Обставиною, що пом`якшує покарання обвинуваченого ОСОБА_6 , відповідно до ст. 66 КК України, суд визнає визнання провини та щире каяття.
З урахуванням обставин справи, даних про особу обвинуваченого ОСОБА_6 , наявність декількох пом`якшуючих покарання обставин, враховуючи думку потерпілих, ставлення обвинуваченого до вчиненого злочину, враховуючи його участь у скоєнні злочинів та відведену роль, враховуючи що даний злочин ним вчинено під час іспитового строку визначеного вироком Подільського районного суду м.Києва, суд вважає можливим виправлення обвинуваченого при призначенні покарання у вигляді позбавлення волі у межах санкції ст.185 КК України. Остаточне покарання ОСОБА_6 суд вважає за необхідне призначити з застосуванням ст.71 КК України по сукупності вироків, частково приєднати не відбуту частину покарання за вироком Подільського районного суду м.Києва від 12.02.2015 року.
На думку суду, саме за таких обставин в повній мірі буде дотримано положення статті 50 КК України, згідно якої покарання є заходом примусу, що застосовується від імені держави за вироком суду до особи, визнаної винною у вчиненні злочину, і полягає в передбаченому законом порядку обмеження прав і свобод засудженого. Покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових злочинів як засудженим так і іншими особами.
З огляду на викладене, судом зазначається про достатність законних підстав для зміни запобіжного заходу з особистого зобов`язання на утримання під вартою щодо ОСОБА_6 .
Обвинувачений ОСОБА_7 своїми умисними діями, які виразились у таємному викраденні чужого майна (крадіжка) вчиненого повторно за попередньою змовою групою осіб, вчинив злочин, передбачений частиною 2 статті 185 КК України, також вчинив таємне викрадення чужого майна (крадіжку) повторно, вчинив злочин передбачений ч.2 ст.185 КК України, та заволодів чужим майном шляхом зловживання довірою, вчиненому повторно, то б то вчинив злочин передбачений ч.2 ст.190 КК України. Дії обвинуваченого ОСОБА_7 правильно кваліфіковані органом досудового розслідування за ч.2 ст.185 та ч.2 ст.190 КК України.
Обираючи покарання обвинуваченому ОСОБА_7 , суд враховує вимоги ст. 65 КК України щодо загальних засад призначення покарання, межі санкції ст. 185 ч. 2 та ст.190 ч.2 КК України, ступінь тяжкості вказаних злочинів, які відповідно до ст.12 КК України, відноситься до категорії злочинів середньої тяжкості.
Дані щодо особи обвинуваченого ОСОБА_7 , раніше засуджений (т.1 а.к.п.91), офіційно не працює, на обліку у лікаря-психіатра та нарколога не перебуває (т.1 а.к.п.92), зі слів обвинуваченого має захворювання гепатит С, не одружений, за місцем проживання характеризується посередньо (т.1 а.к.п.93).
Обставиною, що пом`якшує покарання обвинуваченого ОСОБА_7 , відповідно до ст. 66 КК України, суд визнає визнання провини та щире каяття.
З урахуванням обставин справи, даних про особу обвинуваченого ОСОБА_7 , наявність декількох пом`якшуючих покарання обставин, враховуючи думку потерпілих, ставлення обвинуваченого до вчиненого злочину, враховуючи його участь у скоєнні злочинів та відведену роль, суд вважає можливим виправлення обвинуваченого при призначенні покарання у виді позбавлення волі у межах санкції ст.185 та ст.190 КК України. Остаточне покарання обвинуваченому ОСОБА_7 слід призначити по сукупності злочинів у відповідності до вимог ст.70 ч.1 КК України.
На думку суду, саме за таких обставин в повній мірі буде дотримано положення статті 50 КК України, згідно якої покарання є заходом примусу, що застосовується від імені держави за вироком суду до особи, визнаної винною у вчиненні злочину, і полягає в передбаченому законом порядку обмеження прав і свобод засудженого. Покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових злочинів як засудженим так і іншими особами.
З огляду на викладене, судом зазначається про достатність законних підстав для зміни запобіжного заходу з особистого зобов`язання на утримання під вартою щодо ОСОБА_7 .
Процесуальні витрати по справі відсутні. Цивільний позов по справі не заявлено.
Речові докази по справі у відповідності до ст. 100 КПК України, а саме відеозапис з камер внутрішнього спостереження торгівельної зали ТОВ «АТБ маркет», які зберігаються в матеріалах кримінального провадження залишити у матеріалах кримінального провадження.
Керуючись ст.ст. 100, 119, 368-370, 373-374 КПК України, суд, -
ЗАСУДИВ:
ОСОБА_5 визнати винним у скоєнні злочину передбаченого ст. 185 ч.2 КК України та призначити йому покарання у виді 2 (двох) років позбавлення волі.
На підставі ст.75 КК України звільнити ОСОБА_5 від відбування призначеного покарання, якщо він впродовж іспитового строку 1 (одного) роки не скоїть нового злочину, та виконає покладені на нього, відповідно до ст. 76 КК України обов`язки: не виїжджати за межі України на постійне проживання без дозволу кримінально-виконавчої інспекції; повідомляти кримінально-виконавчу інспекцію про зміну місця проживання, роботи; періодично з`являтися для реєстрації в кримінально-виконавчій інспекції.
Запобіжний захід до набрання вироком законної сили залишити ОСОБА_5 попередній особисте зобов`язання.
ОСОБА_8 визнати винним у скоєнні злочину передбаченого ст. 185 ч.2 КК України та призначити йому покарання у виді 2 (двох) років позбавлення волі.
На підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_8 від відбування призначеного покарання, якщо він впродовж іспитового строку 1 (одного) роки не скоїть нового злочину, та виконає покладені на нього, відповідно до ст. 76 КК України обов`язки: не виїжджати за межі України на постійне проживання без дозволу кримінально-виконавчої інспекції; повідомляти кримінально-виконавчу інспекцію про зміну місця проживання, роботи; періодично з`являтися для реєстрації в кримінально-виконавчій інспекції.
Запобіжний захід до набрання вироком законної сили залишити ОСОБА_8 попередній особисте зобов`язання.
ОСОБА_6 визнати винним у скоєнні злочину передбаченого ст. 185 ч.2 КК України та призначити йому покарання у виді 2 (двох) років позбавлення волі.
На підставі ст.71 ч.1 КК України остаточне покарання ОСОБА_6 призначити шляхом часткового приєднання невідбутого покарання за вироком Подільського районного суду м.Києва у виді 1 року 2 місяців позбавлення волі, та остаточно призначити ОСОБА_6 покарання у виді 3 (трьох) років 2 (двох) місяців позбавлення волі.
Початок строку відбуття покарання ОСОБА_6 обчислювати з моменту затримання, а саме з 22.07.2015 року.
Запобіжний захід до набрання вироком законної сили змінити ОСОБА_6 з особистого зобов`язання на тримання під вартою, взявши його під варту у залі суду негайно.
ОСОБА_7 визнати винним у скоєнні злочинів передбачених ст.ст. 185 ч.2, 190 ч.2 КК України та призначити йому покарання:
· за ч.2 ст.185 КК України у виді 3 (трьох) років позбавлення волі;
· за ч.2 ст.190 КК України у виді 1 (одного) року позбавлення волі.
На підставі ст.70 ч.1 КК України остаточне покарання ОСОБА_7 призначити шляхом поглинання менш суворого покарання більш суворим у вигляді 3 (трьох) років позбавлення волі.
Початок строку відбуття покарання ОСОБА_7 обчислювати з моменту затримання, а саме з 22.07.2015 року.
Запобіжний захід до набрання вироком законної сили змінити ОСОБА_7 з особистого зобов`язання на тримання під вартою, взявши його під варту у залі суду негайно.
Речовий доказ відеозапис з камер внутрішнього спостереження торгівельної зали ТОВ «АТБ маркет», які зберігаються в матеріалах кримінального провадження зберігати у матеріалах кримінального провадження.
Вирок може бути оскаржений до апеляційного суду Київської області через Вишгородський районний суд Київської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Обвинуваченим та прокурору копію вироку вручити негайно після його проголошення.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку.

Головуючий: ОСОБА_1