Провадження №
Ун.№ 217/1702/2013-к
В И Р О К

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06 грудня 2013 року Авдіївський міський
суд Донецької області в складі:

головуючого: судді Соболєвої І.П.,

при секретарі: Грищенко В.М.,

за участю прокурора: Комарницької
М.І.,

потерпілої ОСОБА_1, обвинуваченого
ОСОБА_2,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в залу суду м.Авдіївка
кримінальне провадження,
зареєстроване у єдиному реєстрі
досудових розслідувань за № 0000753
від 28.05.2013 року, за обвинуваченням:

ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, ІІН НОМЕР_1,
уродженця міста Авдіївка Донецької
області, українця, громадянина
України, з середньою спеціальною
освітою, не одруженого, раніше судимого
вироком Авдіївського міського суду
Донецької області від 30.11.2009 року за ч.2
ст.164 КК України до 240 годин громадських
робіт, покарання відбував з 03.03.2010 року
по 30.07.2010 року, працюючого оператором
АЗС № 3 ТОВ «Паралель-М ЛТД» в місті
Донецьку, зареєстрованого та
проживаючого за адресою: АДРЕСА_1

- у скоєнні кримінального
правопорушення, передбаченого ч.2 ст.164
КК України, -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_2, будучи судимим вироком
Авдіївського міського суду Донецької
області від 30.11.2009 року за ч.2 ст.164 КК
України до 240 годин громадських робіт,
судимість за яке не знята та не
погашена, після відбуття покарання з
03.03.2010 року по 30.07.2010 року, продовжив
злісно ухилятись від сплати аліментів
на утримання дочки ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_5,
на користь ОСОБА_1 у розмірі ? частини з
усіх видів його доходів щомісячно,
встановлених рішенням Авдіївського
міського суду Донецької області від
06.08.2007 року. При цьому ОСОБА_2 в
добровільному порядку аліменти не
виплачує, на неодноразові попередження
державного виконавця про необхідність
виплати аліментів та про кримінальну
відповідальність за ухилення від
сплати аліментів не реагує.
Заборгованість з виплати аліментів за
період з 30.09.2009 року по 01.01.2011 року в
грошовій сумі склала 11313,75 гривень.

Після чого, продовжуючи свої
злочинні дії ОСОБА_2 в період часу з
01.10.2011 року по 01.04.2012 року злісно
ухиляється від сплати аліментів на
утримання дочки ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_5, на
користь ОСОБА_1 у розмірі ? частини з
усіх видів його доходів щомісячно,
встановлених рішенням Авдіївського
міського суду Донецької області від
06.08.2007 року. При цьому ОСОБА_2 в
добровільному порядку аліменти не
виплачує, на неодноразові попередження
державного виконавця про необхідність
виплати аліментів та про кримінальну
відповідальність за ухилення від
сплати аліментів не реагує.
Заборгованість з виплати аліментів за
період з 01.10.2011 року по 01.04.2012 року в
грошовій сумі склала 5208,75 гривень.

Допитаний у судовому засіданні
ОСОБА_2 свою вину у вчиненні
кримінального правопорушення,
передбаченого ч.2 ст.164 КК України,
визнав та пояснив, що він, будучи
судимим за злісне ухилення від сплати
аліментів на неповнолітню дочку,
встановлених рішенням суду, в періоди з
30.09.2009 року по 01.01.2011 року та з 01.10.2011
року по 01.04.2012 року не працював, тому не
мав можливості сплачувати аліменти на
дитину.

Потерпіла ОСОБА_1 в судовому
засіданні пояснила, що згідно рішення
Авдіївського міського суду Донецької
області від 06.08.2007 року ОСОБА_2
зобов'язаний виплачувати аліменти на
її користь на утримання дочки ОСОБА_3, у
розмірі 1/4 частини з усіх видів його
заробітку, однак в періоди з 30.09.2009 року
по 01.01.2011 року та з 01.10.2011 року по 01.04.2012
року аліменти не сплачував, іншої
допомоги на утримання дитини не
надавав, в результаті чого утворилась
заборгованість по аліментам за
зазначені періоди, яка складає 11313,75
гривень та 5208,75 гривень відповідно.
ОСОБА_1 на суворій мірі покарання для
обвинуваченого не наполягала.

На підставі ч.3 ст.349 КПК України за
згодою учасників процесу судом визнано
недоцільним дослідження доказів
стосовно тих фактичних обставини
провадження, які ніким з учасників
процесу не оспорюються. При цьому
з'ясовано, що обвинувачений та інші
учасники правильно розуміють зміст цих
обставин, сумніву у добровільності та
істинності їх позицій немає.

При цьому розгляд провадження
провадився відносно обвинуваченого в
межах пред'явленого йому
обвинувачення.

При встановлених обставинах,
аналізуючи зібрані матеріали в їх
сукупності, суд вважає, що винуватість
обвинуваченого у вчиненні
вищезазначеного кримінального
правопорушення в судовому засіданні
доведена повністю для визнання його
винним.

Таким чином, суд приходить до
висновку про те, що дії кримінального
злочину мало місце, обвинувачений
винен у його вчиненні, а його дії
правильно кваліфіковані за ч.2 ст.164 КК
України, оскільки він, будучи раніше
судимим за злочин, передбачений ч.2 ст.164
КК України, злісно ухиляється від
сплати встановлених рішенням суду
коштів на утримання дитини (аліментів).

Обираючи міру покарання, суд
враховує характер, ступінь суспільної
небезпеки і тяжкість скоєного, дані
про особу обвинуваченого.

Так, обвинувачений ОСОБА_2 раніше
судимий, вчинив злочин невеликої
тяжкості, працює, за місцем проживання
характеризується посередньо, на обліку
у лікаря-нарколога та лікаря-психіатра
не перебуває, тому суд приходить до
переконання, що для його виправлення та
попередження вчинення ним нових
злочинів буде достатнім призначення
покарання у вигляді виправних робіт.

Керуючись ст..ст. 349, 368, 370, 374, 376 КПК
України, суд -

ЗАСУДИВ:

ОСОБА_2 визнати винним у вчиненні
кримінального правопорушення,
передбаченого ч.2 ст.164 КК України, та
призначити йому покарання у вигляді
виправних робіт за місцем роботи
строком на 1 (один) рік з утриманням 10%
заробітку в дохід держави.

Вирок може бути оскаржений до
апеляційного суду Донецької області
через Авдіївський міський суд
Донецької області шляхом подачі
апеляційної скарги протягом тридцяти
днів з дня його проголошення.

Суддя: