Рівненський міський суд Рівненської області
ВИРОК іменем України

22 січня 2010 року

Рівненський міський суд головуючий суддя Мельник О.В., при секретарі Яремі Г.В., з участю прокурора Осипчук A.B., адвоката ОСОБА_1

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Рівне кримінальну справу про обвинувачення

ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженця та мешканця ІНФОРМАЦІЯ_2, громадянина України, ІНФОРМАЦІЯ_3, не одруженого, не працюючого, учня ІНФОРМАЦІЯ_4, не судимого, за ч. 2 ст. 186 КК України,

ВСТАНОВИВ:

Неповнолітній ОСОБА_3 6 квітня 2009 року, близько 15 години на території стадіону, розташованого поблизу ВПУ № 1, що по вул. Ст. Бандери в м. Рівне, маючи намір на незаконне заволодіння чужим майном з корисливих мотивів, під погрозою застосування насильства, яке не є небезпечним для життя чи здоровя потерпілого і виразилось у демонстрації і фіксації перед ним ножа, відкрито викрав у ОСОБА_4 мобільний телефон «Nokia - N70», вартістю 1284 гривні 13 копійок, в якому знаходилась картка памяті обємом 1 гб., вартістю 130 гривень, в результаті чого заподіяв потерпілому майнову шкоду на загальну суму 1414 гривень 13 копійок.

Допитаний судом підсудний ОСОБА_3 свою вину у скоєнні вказаного злочину визнав повністю та пояснив, що дійсно у вказаному в обвинувальному висновку місці та час відкрито заволодів мобільним телефоном свого раніше знайомого ОСОБА_5. При цьому демонстрував йому ножа. Погодився з видом, вартістю викраденого майна та пояснив, що на даний момент повністю відшкодував заподіяну шкоду. У скоєному злочині щиро розкаявся.

Враховуючи те, що підсудний повністю визнав себе винним у скоєнні інкримінованого йому злочину, а також те, що заперечень від учасників судового розгляду щодо недоцільності дослідження інших обставин його скоєння не надходило і вони ніким не оспорюються, цивільний позов по справі не заявлявся, суд вважає, що дослідження доказів у більшому обємі по даній справі є недоцільним.

Дії ОСОБА_3 вірно кваліфіковані на досудовому слідстві за ч.2 ст.186 КК України, як відкрите викрадення чужого майна, поєднане з погрозою застосування насильства, яке не є небезпечним для життя чи здоровя потерпілого.

Призначаючи покарання, суд враховує, що вчинений підсудним злочин є тяжким злочином.

Підсудний за місцем проживання та навчання характеризується позитивно.

Під час судового слідства ОСОБА_3 повністю визнав себе винним, щиро розкаявся, вчинив злочин у неповнолітньому віці, повністю відшкодував потерпілому заподіяну злочином шкоду, що розцінюється, як обставини, які помякшують

покарання та істотно знижують ступінь тяжкості вчиненого злочину, а тому суд вважає, що виправлення та попередження вчинення підсудним нових злочинів можливе без відбування покарання, у звязку з чим його слід звільнити від відбування покарання з випробуванням, призначивши покарання у мінімальних межах санкції ч. 2 ст. 186 КК України.

Керуючись ст. 323-324 КПК України, суд,

засудив:

ОСОБА_2 визнати винним за ч. 2 ст. 186 КК України та обрати йому міру покарання у виді позбавлення волі строком на чотири роки у кримінально - виконавчій установі.

На підставі ст. 104 КК України ОСОБА_2 звільнити від відбування покарання з випробуванням, встановивши йому іспитовий строк тривалістю в один рік.

Запобіжний захід до вступу вироку в законну силу ОСОБА_3 залишити попередній - підписку про невиїзд.

Речові докази : мобільний телефон «Nokia - N70» - повернути потерпілому ; ніж - знищити.

Вирок може бути оскаржено до апеляційного суду Рівненської області протягом 15 діб через Рівненський міський суд.

Засуджений має право на помилування.

Г оловуючий /підпис/

Копія вірна: Суддя