У х в а л а

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Колегія суддів Судової палати Верховного Суду України

у кримінальних
справах у складі:

Головуючого

Присяжнюк Т.І.,

суддів

Філатова В.М., Школярова В.Ф.

за участю прокурора

Саленка І.В.

захисника

ОСОБА_1

розглянула
в судовому засіданні в м. Києві 2 грудня 2008 року кримінальну справу за
касаційною скаргою представника потерпілої ОСОБА_2 - ОСОБА_3 на постанову
Голосіївського районного суду м. Києва від 14.02.2008 р. та ухвалу апеляційного
суду м. Києва від 12.03.2008 р..

Постановою слідчого в особливо важливих справах слідчого
управління ГУМВС України в м. Києві від 29.01.2008 р. порушено кримінальну
справу щодо ОСОБА_4 та ОСОБА_5 за ознаками злочину, передбаченого ч.2 ст. 15,
ч.4 ст. 190 КК України.

Постановою Голосіївського районного
суду м. Києва від 14.02.2008 р. постанова слідчого в особливо важливих справах слідчого
управління ГУМВС України в м. Києві від 29.01.2008 р. про порушення кримінальної справи щодо
ОСОБА_4 за ознаками злочину, передбаченого ч.2 ст. 15, ч.4 ст. 190 КК України,
скасована і в порушенні кримінальної справи за цим злочином відмовлено.

Ухвалою апеляційного суду м. Києва від 12.03.2008 р. постанова суду
залишена без змін.

У касаційній скарзі представник ОСОБА_2 - ОСОБА_3 порушує питання про скасування
постановлених по справі судових рішень, оскільки вважає, що висновки суду про
те, що не було приводів та підстав для порушення кримінальної справи, не
відповідають фактичним обставинам. Вважає, що ухвала апеляційної інстанції не
відповідає вимогам закону, оскільки у ній не дано відповіді на доводи, які були
викладені в апеляціях. Вказує також на те, що суд при винесенні постанови про
відкриття провадження у справі від 04.02.2008 р. не повідомив про це потерпілу
і її представників, та не направив копію цієї постанови на їх адреси. Крім
цього, розгляд справи в суді проведено без участі скаржника ОСОБА_4, хоча
потерпілою та її представниками заявлялись клопотання про визнання суддею
обов'язковою його явку, а повноваження представників ОСОБА_4 судом належним
чином не перевірені.

Заслухавши доповідача, прокурора, який вважав судові рішенні незаконними,
пояснення адвоката ОСОБА_1, який вважав рішення законними, розглянувши
матеріали справи, колегія суддів вважає, що касаційна скарга представника
потерпілого підлягає до задоволення частково.

За змістом ст. 2368 КПК України, суд, розглядаючи скаргу на
постанову про порушення кримінальної справи, повинен перевіряти наявність
приводів і підстав для винесення зазначеної постанови, законність джерел
отримання даних, які стали підставою для винесення постанови про порушення
справи і не вправі розглядати й заздалегідь вирішувати ті питання, які
вирішуються судом при розгляді справи по суті.

Зокрема, суд повинен перевіряти чи були наявними на час порушення справи,
передбачені ч. 1 ст. 94 КПК України приводи; чи мала особа, яка порушила
справу, достатньо даних, що вказували на наявність ознак злочину (ч. 2 ст. 94
КПК України); чи компетентна особа прийняла рішення про порушення кримінальної
справи і чи було додержано нею встановлений для цього порядок (ст. 98 КПК
України).

Проте, як видно із постанови місцевого суду, останній всупереч
вищенаведеним нормам кримінально-процесуального закону фактично вдався до
оцінки доказів, які були зібрані уповноваженими органами.

За таких обставин постанова місцевого суду підлягає скасуванню.

Оскільки апеляційний суд не виправив помилку, допущену місцевим судом, то
підлягає скасуванню і ухвала апеляційної інстанції.

Керуючись ст. ст. 394-396 КПК України,
колегія суддів

У х в а л и л а:

Касаційну скаргу представника
потерпілої ОСОБА_2 - ОСОБА_3 задовольнити частково.

Постанову Голосіївського районного суду
м. Києва від 14 лютого 2008 року та ухвалу апеляційного суду м. Києва від 12
березня 2008 року щодо ОСОБА_4 скасувати, а матеріали за його скаргою направити
в той же місцевий суд на новий судовий розгляд.

С У Д Д І:

Філатов В.М. Присяжнюк
Т.І. Школяров
В.Ф.