Справа № 11-220/07 Головуючий
ч.2 по 1 інстанції Вжещ СІ.
КК України Доповідач Салтовська І. Б.
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 березня 2007 року колегія
судців судової палати у кримінальних

справах Апеляційного суду Миколаївської області в складі

головуючого Ржепецького
О.П.

суддів Дзюби
Ф.С., Салтовської І.Б.

за
участю прокурора Земляного В.М.

розглянув у відкритому судовому засіданні в м. Миколаєві
кримінальну справу за апеляцією засудженої ОСОБА_1 на вирок Казанківського
районного суду Миколаївської області від 25 грудня 2006 року, яким

ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1
року народження, уродженка АДРЕСА_1, не судима
засуджена за ч. 2 ст. 125 КК України до 200 годин громадських робіт.

ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2 року народження, уродженець АДРЕСА_2, раніше судимий

18.01.2005 р. за ч. 2 ст. 189 КК України до 5 років
позбавлення волі, згідно ст. 75 КК України звільнений від покарання з
випробуванням, з іспитовим строком на 2 роки.

2

06.04.2006 р.
за ч. 2 ст. 186 ч.1,
ст. 187 КК України до б
років позбавлення волі

засуджений за ч. 2 ст. 125 КК України до обмеження волі
строком на 1 рік.

На підставі ч. 4 ст. 70 КК України шляхом часткового
складання призначеного покарання за злочин, передбачений ч. 2 ст. 125 КК
України та за злочини, за які ОСОБА_2 засуджений вироком від 06.04.2006 р. за
ч. 2 ст. 186, ч. 1 ст. 187 КК України, призначено 5 років 1 міс. позбавлення
волі.

На підставі ст. 71 КК України до покарання за даним
вироком частково приєднане невідбута частина покарання за вироком від
18.01.2005 р. і остаточно призначено покарання у вигляді 6 років 1 місяця
позбавлення волі.

Постановлено стягнути з ОСОБА_1 та ОСОБА_2 в солідарному
порядку на користь ОСОБА_3 матеріальну шкоду в сумі 1088 грн. 25 коп. та
моральну шкоду в сумі 500 грн.

Згідно вироку суду, в ніч на 19 листопада 2005 року
близько 1 години ОСОБА_2
та ОСОБА_1, перебуваючи біля районної нафтобази за адресою ст.
Казанка Казанківського району Миколаївської області, на ґрунті особистих
неприязнених відносин, що виникли під час сварки між ними та ОСОБА_3, маючи
намір на завдання останньому тілесних ушкоджень, нанесли йому удари кулаком по
обличчю, голові, тим самим спричинили легкі тілесні ушкодження з короткочасним
розладом здоров'я останнього.

Засуджена ОСОБА_1 в апеляції просить скасувати вирок суду
від 25 грудня 2006 року, справу направити на новий судовий розгляд. Вона
посилається на те, що в судовому засіданні були порушені її права - свідки були
допрошені в судовому засіданні в її відсутність, а клопотання про їх додатковий
допит судом не було задоволено, також суд відмовив в задоволенні

3

клопотань про допит інших свідків, надав їй захисника,
від послуг якого вона відмовлялась.

Заслухавши доповідача, думку прокурора про законність та
обгрунтованість вироку, вивчивши матеріали справи та обговоривши доводи
апеляції, колегія суддів находить її такою, що підлягає задоволенню.

З матеріалів справи вбачається, що 10 січня 2006 року
ОСОБА_3 звернувся до Казанківського районного суду зі скаргою, в якій просив
порушити кримінальну справу за ч. 2 ст. 125 КК України відносно ОСОБА_1 та
ОСОБА_2

Справа була порушена 15 березня 2006 року, однак 28
лютого 2006 року ОСОБА_1, яка не подавала заяви до суду, була письмово
попереджена про кримінальну відповідальність за ст. 383 КК України.

В судове засідання 4 квітня 2006 року не з'явились
підсудні ОСОБА_1 та ОСОБА_2,
розгляд справи був відкладений. Згідно до ст. 292-1 КПК України суд допитав
свідків, які з'явились в судове засідання - ОСОБА_4, ОСОБА_5,
ОСОБА_6

З травня в судове засідання не з'явився обвинувачений
ОСОБА_2, однак

суд, не розпочинаючи судового
слідства, призначив судово-медичну

експертизу з метою встановлення тяжкості і характеру
тілесних ушкоджень у ОСОБА_3

8 серпня 2006 року в судове засіданні з'явився
"представник цивільного відповідача ОСОБА_7 за усною заявою" ОСОБА_1
і був допущений до участі в справі. При цьому суд не встановив його особу, не
перевірив його повноважень, чи була укладена з ним належна угода. 2 жовтня 2006
року в його відсутність ОСОБА_7 був призначений також і представником
цивільного відповідача ОСОБА_2 після чого суд постановив - відкласти розгляд
справи до. 20 жовтня 2006 року. Після прийняття такого рішення суд, не
розпочавши судового слідства, допитав потерпілого ОСОБА_3

4

В судовому
засіданні представник цивільних відповідачів ОСОБА_7 неодноразово заявляв
клопотання про допит в судовому засіданні свідків ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6

Підсудні ОСОБА_1 та ОСОБА_2 підтримали ці клопотання, але
суд відмовив в їх задоволенні, хоча покази цих свідків, які допитувались в
судовому засіданні у відсутність підсудних, в порушення ч. 2 ст. 306 КПК
України, не були оголошені в судовому засіданні.

Крім того, з надуманих і не передбачених законом причин
не були задоволенні клопотання про виклик і допит в судовому засіданні свідків
ОСОБА_8. та ОСОБА_9, які були свідками події, представників міліції, які
знаходились на місці події.

Суд перейшов до судового слідства і суддя, в порушення
ст. 297 КПК України, оголосила скаргу приватного обвинувачення, постанову про
порушення кримінальної справи, позовну заяву про відшкодування матеріальної і
моральної шкоди.

Після оголошення цих документів суд визначив обсяг
доказів, які будуть досліджуватися, при цьому роз'яснив учасникам процесу
вимоги ст. 299 КПК України.

В судовому засіданні 1 грудня 2006 року представник
цивільних відповідачів заявив клопотання про виклик потерпілого до суду для
вирішення питання про укладення мирової угоди.

Суд відхилив це клопотання в зв'язку з тим, що воно не
належно обгрунтоване, а також тому, що представник цивільних відповідачів мав
можливість задавати потерпілому питання раніше.

Таке рішення суду суперечить ст. 27 КПК України, якою
передбачається можливість примирення потерпілого та підсудного до видалення
суду в нарадчу кімнату для постановления
вироку.

5

Після цього суддя зробила зауваження представнику
цивільних відповідачів ОСОБА_7 та видалила його з залу судового засідання.

Постановляючи обвинувальний вирок по цій справі, суд
послався: на покази потерпілого ОСОБА_3;
на покази свідків ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6, які були допитані у
відсутність підсудних і їх покази не оголошувались в судовому засіданні; на
висновок судово-медичної експертизи, постанова про призначення якої була
винесена до початку судового слідства і в відсутність підсудного ОСОБА_2

Колегія суддів вважає, що при розгляді цієї справи судом
були допущені істотні порушення вимог кримінально-процесуального закону, а саме
порушено право підсудних на захист.

За таких обставин вирок Казанківського районного суду
Миколаївської області від 25 грудня 2006 року суду відносно ОСОБА_1 підлягає
скасуванню.

Згідно ч. 2 ст. 365 КК України також підлягає скасуванню
той же вирок відносно засудженого ОСОБА_2,
апеляція стосовно якого не розглядалась, але істотні порушення
кримінально-процесуального закону були допущені судом при розгляді кримінальної
справи за обвинуваченням ОСОБА_1 та ОСОБА_2 в скоєнні одного злочину.

Керуючись
ст. ст. 365, 366 КПК України, колегія суддів, -

УХВАЛИЛА

Апеляцію засудженої ОСОБА_1 задовольнити.

6

Вирок Казанківського
районного суду Миколаївської області від 25 грудня 2006 року відносно ОСОБА_1
скасувати.

Згідно з ч. 2
ст. 365 КК України той же вирок відносно ОСОБА_2 скасувати.

Кримінальну справу відносно ОСОБА_1 та ОСОБА_2 направити
на новий судовий розгляд в той же суд в іншому складі суду.