Справа № 215/1976/15-к

УХВАЛА
05 червня 2015 року Тернівський районний суд міста Кривого Рогу
у складі: головуючого судді - ОСОБА_1
за участю секретаря - ОСОБА_2
прокурора - ОСОБА_3
представник цивільного позивача - ОСОБА_4
обвинувачений - ОСОБА_5
захисник обвинуваченого - ОСОБА_6
У провадженні Тернівського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області перебуває кримінальне провадження про обвинувачення ОСОБА_5 за ч.1 ст.289 КК.
Ухвалою Тернівського районного суду м.Кривого Рогу від 18.05.2015 накладено арешт на майно автомобіль «AUDI» модель «S8» державний номер НОМЕР_1 , 2000 року випуску, номер кузова НОМЕР_2 , який зареєстрований на ім`я ОСОБА_7 .
Захисником обвинуваченого ОСОБА_5 адвокатом ОСОБА_6 подано до суду клопотання про скасування ухвали суду про арешт вищевказаного майна. В обґрунтування свого клопотання посилається на те, що автомобіль, на який накладено арешт, не належить цивільному відповідачу по кримінальному провадженні, і право цивільного позивача звертатись до суду про арешт речового доказу чинним законодавством не передбачено. Вважає, що право звернення з таким клопотанням у представника потерпілого ОСОБА_8 відсутнє.
Прокурор, представник цивільного позивача заперечували проти задоволення зазначеного клопотання у даному кримінальному провадженні.
Згідно до ст.174 КПК України, підозрюваний, обвинувачений, їх захисник, законний представник, інший власник або володілець майна, представник юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, які не були присутні при розгляді питання про арешт майна, мають право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково. Таке клопотання під час досудового розслідування розглядається слідчим суддею, а під час судового провадження - судом.
Арешт майна також може бути скасовано повністю чи частково ухвалою слідчого судді під час досудового розслідування чи суду під час судового провадження за клопотанням підозрюваного, обвинуваченого, їх захисника чи законного представника, іншого власника або володільця майна, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, якщо вони доведуть, що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано.
Заслухавши думки учасників судового розгляду, суд прийшов до висновку, що
клопотання про скасування арешту на майно не підлягає задоволенню з наступних підстав.
Передусім, судом встановлено, що згідно вимог вищевказаного законодавства при судовому розгляді кримінального провадження суд наділений повноваженнями у встановленому ст.174 КПК України порядку скасувати накладений судом арешт на майно, а не скасування ухвали суду про арешт майна, яка окремому оскарженню не підлягає під час судового розгляду справи. Відтак, вимоги клопотання про скасування ухвали суду про арешт майна не передбачені вимогами КПК України взагалі.
Крім того, статтею 171 КПК України передбачено право цивільного позивача на звернення до суду з клопотанням про арешт майна для забезпечення можливості відшкодування завданих злочином збитків.
Оскільки у даному кримінальному провадженні потерпілим і цивільним позивачем є саме ОСОБА_9 , інтереси якого представляють представник ОСОБА_8 та представник ОСОБА_4 , то доводи захисника ОСОБА_6 про відсутність права у представника потерпілого ОСОБА_8 звертатись до суду з клопотанням про арешт майна є надуманими з урахуванням ч.4 ст.58 КПК України.
Частиною 2 статті 170 КПК України передбачено право суду накласти арешт на майно як з метою забезпечення цивільного позову, так і у випадку коли є достатні підстави вважати, що речі відповідають критеріям, зазначеним у частині 2,3 статті 167 цього Кодексу.
Твердження захисника обвинуваченого ОСОБА_6 щодо накладення судом арешту на автомобіль «AUDI» модель «S8», державний номер НОМЕР_1 ,за клопотанням цивільного позивача лише як на речовий доказ спростовуються матеріалами кримінального провадження, так як питання заподіяння злочином шкоди потерпілому, наявності позовних вимог про її стягнення та можливості їх подальшого реального виконання досліджувались судом при накладенні арешту.
Посилання заявника на відсутність права власності обвинуваченого на даний автомобіль до уваги судом також не беруться, оскільки відповідно до ч.1 ст.170 КПК України арешт майна може також передбачати заборону для особи, на майно якої накладено арешт, іншої особи, у володінні якої перебуває майно, розпоряджатись будь-яким чином таким майном та використовувати його.
Крім того, як вбачається з клопотання захисника обвинуваченого ОСОБА_6 доказів відсутності потреби у застосуванні даного запобіжного заходу не зазначено. Так само не надано стороною захисту до суду і доказів порушення прав обвинуваченого ОСОБА_5 внаслідок арешту вищевказаного автомобіля.
При цьому, слід зазначити, що частиною 4 статті 174 КПК України передбачено обов`язок суду одночасно з ухваленням судового рішення, яким закінчується судовий розгляд, вирішити питання про скасування арешту майна.
На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 170-173, 174, 372 КПК України, суд-
У задоволенні клопотання захисника обвинуваченого ОСОБА_6 про скасування ухвали Тернівського районного суду м. Кривого Рогу від 18.05.2015 року про арешт майна - відмовити.
Ухвала оскарженню не підлягає.

СУДДЯ: