Провадження № 1-кп/331/218/15

ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
«08» травня 2015 року Жовтневий районний суд м. Запоріжжя в складі:
Головуючого судді ОСОБА_1
при секретарі судового засідання ОСОБА_2
за участю: прокурора ОСОБА_3
потерпілого ОСОБА_4
обвинуваченого ОСОБА_5
захисника ОСОБА_6

розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду в м. Запоріжжі кримінальне провадження відносно:
ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця міста Брянка Луганської області, громадянина України, освіта повна загальна середня, студента 2-го курсу Харківського обласного вищого фізичного училища культури та спорту, сімейний стан не одружений, дітей на утриманні не має, зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_1 , який не має судимості,
у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 186 КК України,
ВСТАНОВИВ:
20 березня 2015 року, приблизно о 22 годині 30 хвилин, ОСОБА_5 , знаходячись біля трамвайної зупинки громадського транспорту «Трампарк» за напрямком руху в сторону 5-ої міської клінічної лікарні, що розташована по вулиці Козачій в місті Запоріжжі, маючи умисел на відкрите викрадення чужого майна, діючи з корисливих мотивів, із застосуванням насильства, яке не є небезпечним для життя чи здоров`я потерпілого, що виразилося у нанесенні кулаком правої руки не менше 12-ти ударів по голові потерпілого ОСОБА_4 , внаслідок чого, останній отримав тілесні ушкодження, а саме, садна на правій боковій поверхні шиї, на задній поверхні шиї, в потиличній області зліва, в області завитка та протизавитка лівої вушної раковини, крововилив та садно в області завитка правої вушної раковини, які згідно висновку експерта № 1068 від 26.03.2015 року, кваліфікуються як легкі тілесні ушкодження, від яких потерпілий присів на землю, після чого ОСОБА_5 , скориставшись безпорадним станом ОСОБА_4 , відкрито викрав майно, яке належить останньому, а саме:
- рюкзак чорного кольору, вартістю 300 гривень, в якому знаходились:
- грошові кошти в сумі 3000 гривень,
- банківська карта «ОТП Банка», яка матеріальної цінності для потерпілого не представляє,
- три банківські карти «Приватбанку», які матеріальної цінності для потерпілого не представляють,
- паспорт громадянина України на ім`я ОСОБА_4 , який матеріальної цінності для потерпілого не представляє,
- копії документів приватного підприємця, які матеріальної цінності для потерпілого не представляють,
- військове посвідчення на ім`я ОСОБА_4 , яке матеріальної цінності для потерпілого не представляє,
- візитні картки, цукерки, шпильки, які матеріальної цінності для потерпілого не представляють,
- флеш-пам`ять об`ємом 4 гігабайти, вартістю 100 гривень,
- флеш-пам`ять об`ємом 8 гігабайт, вартістю 300 гривень,
- навушники для мобільного телефону, вартістю 400 гривень, а всього викрав майна потерпілого ОСОБА_4 на загальну суму 4100 гривень, чим заподіяв останньому матеріальний збиток на вищевказану суму.
Відповідно до ч. 3 ст. 349 КПК України суд, враховуючи думку учасників судового провадження, визнав недоцільним дослідження в судовому засіданні доказів, щодо фактичних обставин справи, які ніким з учасників судового провадження не оспорюються, обмежившись допитом обвинуваченого та потерпілого, дослідженням висновку експерта та матеріалів судового провадження, які характеризують особу обвинуваченого.
Так, допитаний в судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_5 , свою вину в інкримінованому йому кримінальному правопорушенні, повністю визнав, у вчиненому розкаявся та пояснив суду, що 20 березня 2015 року, приблизно о 22 годині 00 хвилин, він знаходився біля трамвайної зупинки громадського транспорту «Трампарк», де разом з двома знайомими розпивали пиво. Через деякий час до їх компанії підійшов незнайомий чоловік, яким виявився потерпілий ОСОБА_4 , та запропонував їм пригостити їх алкогольними напоями. Він та хлопці погодилися на його пропозицію, після чого вони стали спілкуватися та сумісно розпивати алкогольні напої. В ході спілкування йому не сподобалося якесь з висловлювань потерпілого, тому в нього виник умисел на вчинення проти останнього кримінального правопорушення. Коли потерпілий залишив їх компанію та направився по особистим справам, він направився слідом за ним, та наздогнавши ОСОБА_4 , ззаду наніс йому кулаком правої руки декілька ударів в область голови. Точну кількість ударів він не пам`ятає, оскільки перебував в стані алкогольного сп`яніння. Від ударів потерпілий присів на землю, а він в цей момент, скориставшись його безпорадним становищем, заволодів його рюкзаком чорного кольору та побіг у бік подвір`я розташованих неподалік будинків. Дорогою він відкрив рюкзак та, не поцікавившись його вмістом, висипав речі, що знаходилися в ньому, на купу сміття, після чого продовжив тікати через двори з місця вчинення злочину. Через деякий час він був затриманий співробітниками міліції та доставлений до Жовтневого РВ для з`ясування обставин справи.
Допитаний в судовому засіданні потерпілий ОСОБА_4 пояснив суду, що 20 березня 2015 року, приблизно о 22 годині 00 хвилин, він прямував повз трамвайної зупинки громадського транспорту «Трампарк», де побачив трьох раніше незнайомих йому хлопців, що розпивали пиво. З метою спілкування, він підійшов до їх компанії та запропонував їм пригостити їх коньяком, який знаходився у нього в рюкзаку. Хлопці не заперечували проти його компанії, тому вони стали спілкуватися та сумісно розпивати алкогольні напої. Через деякий час він вирішив піти додому. Так, відійшовши від хлопців, він почув, як ззаду до нього хтось підбіг, після чого відчув декілька ударів по голові. Від ударів він присів на землю, а в цей момент обвинувачений вхопив його рюкзак та став тікати з місця вчинення злочину. Після цього він викликав співробітників міліції.
Окрім цього додав, що претензій матеріального або морального характеру до обвинуваченого не має, оскільки завдані матеріальні збитки відшкодовані йому в повному обсязі.
Згідно з висновком експерта № 1068 від 26.03.2015 року, садна на правій боковій поверхні шиї, на задній поверхні шиї, в потиличній області зліва, в області завитка та протизавитка лівої вушної раковини, крововилив та садно в області завитка правої вушної раковини у потерпілого ОСОБА_4 , кваліфікуються як легкі тілесні ушкодження, які утворились від дії тупих предметів, за обставин, на які посилається потерпілий, давність утворення вищевказаних тілесних ушкоджень не суперечить строку, зазначеному в обставинах справи (а.п. 59-60).
Згідно висновку експерта № 1069-Д від 26.03.2015 року, потерпілому ОСОБА_4 було нанесено не менше 12-ти травматичних дій (а.п. 62-63).
Аналізуючи досліджені докази по даному кримінальному провадженню, суд приходить до висновку, що винуватість обвинуваченого ОСОБА_5 у вчиненні ним кримінального правопорушення доведена в ході судового розгляду, а його дії вірно кваліфіковані за ч. 2 ст. 186 КК України як відкрите викрадення чужого майна (грабіж), поєднаний із насильством, яке не є небезпечним для життя чи здоров`я потерпілого.
При призначенні виду та розміру покарання обвинуваченому ОСОБА_5 , суд враховує характер та ступінь тяжкості вчиненого правопорушення, його наслідки, дані про особу обвинуваченого, його відношення до скоєного, пом`якшуючі та обтяжуючі покарання, обставини.
Обвинувачений ОСОБА_5 судимості не має і раніше до кримінальної відповідальності не притягався, має постійне місце проживання, навчається на 2-му курсі Харківського обласного вищого фізичного училища культури та спорту, за місцем навчання характеризується з позитивного боку, має високі показники в навчанні, не одружений, дітей на утриманні не має, на диспансерному обліку в спеціальних медичних лікувальних закладах не перебуває.
Обставинами, які пом`якшують покарання обвинуваченому ОСОБА_5 суд визнає те, що він вину в інкримінованому йому кримінальному правопорушенні визнав повністю, щиро розкаявся у вчиненому, своїми правдивими показаннями сприяв встановленню істини у справі, усвідомив свою протиправну поведінку, зробив відповідні висновки, виявив бажання стати на шлях виправлення, відшкодував потерпілому завдані матеріальні та моральні збитки в повному обсязі, приніс потерпілому вибачення.
Обставин, які обтяжують покарання, суд не вбачає.
На підставі вищевикладеного, з урахуванням вчиненого та відомостей про особу обвинуваченого, його відношення до скоєного, за наявності обставин, які пом`якшують покарання та істотно знижують ступінь тяжкості вчиненого злочину, враховуючи відсутність обставин, що обтяжують покарання, беручи до уваги, що вчинене обвинуваченим суспільно небезпечне діяння не потягло тяжких наслідків та, приймаючи до уваги думку потерпілого, який просить суд призначити обвинуваченому покарання не пов`язане з позбавленням волі, враховуючи, що обвинувачений відшкодував потерпілому заподіяну шкоду, суд вважає за необхідне призначити ОСОБА_5 покарання в межах санкції статті, за якою кваліфікуються його діяння із застосуванням положень ст. 75 КК України, вважаючи, що таке покарання буде необхідним та достатнім для виправлення обвинуваченого та запобігання вчиненню ним нових кримінальних правопорушень.
На підставі п. 3 ч. 1 ст. 205 ЦПК України прийняти відмову потерпілого ОСОБА_4 від цивільного позову про стягнення з обвинуваченого ОСОБА_5 на його користь матеріальної та моральної шкоди (а.п. 79).
Питання про речові докази вирішити в порядку ст. 100 КПК України.
На підставі викладеного, та керуючись ст. ст. 368, 370, 373, 374 КПК України,
ЗАСУДИВ:
ОСОБА_5 визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 186 КК України і призначити йому покарання у вигляді 4 (чотирьох) років позбавлення волі.
На підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_5 від відбування, призначеного покарання, якщо він протягом іспитового строку 2 (двох) років не вчинить нового злочину і виконає, покладені на нього обов`язки згідно п. п. 2, 3, 4 ч. 1 ст. 76 КК України.
На підставі п. п. 2, 3, 4 ч. 1 ст. 76 КК України зобов`язати ОСОБА_5 не виїжджати за межі України на постійне проживання без дозволу кримінально-виконавчої інспекції, повідомляти кримінально-виконавчу інспекцію про зміну місця проживання, навчання або роботи, періодично з`являтися для реєстрації в кримінально-виконавчій інспекції.
Запобіжний захід, застосований відносно ОСОБА_5 до набрання вироком законної сили змінити з тримання під вартою на особисте зобов`язання, звільнивши його з-під варти в залі суду та поклавши на нього наступні обов`язки: не відлучатись з місця проживання без дозволу суду; повідомляти суд про зміну свого місця проживання.
Контроль за виконанням особистого зобов`язання відповідно до ч. 3 ст. 179 КПК України покласти на прокурора.
На підставі п. 3 ч. 1 ст. 205 ЦПК України прийняти відмову потерпілого ОСОБА_4 від цивільного позову про стягнення з обвинуваченого ОСОБА_5 на його користь матеріальної та моральної шкоди.
Речові докази:
- грошові кошти в сумі 1050 гривень та рюкзак чорного кольору, які передані на відповідальне зберігання під розписку потерпілому ОСОБА_4 - залишити у ОСОБА_4 за належністю (а.п. 56-57).
Вирок може бути оскаржений до апеляційного суду Запорізької області шляхом подачі апеляційної скарги через Жовтневий районний суд м. Запоріжжя протягом 30 днів з дня його проголошення.
Копію вироку після його проголошення негайно вручити обвинуваченому та прокурору. Інші учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку.
Суддя ОСОБА_1