АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ХЕРСОНСЬКОЇ ОБЛАСТІ

Єдиний унікальний номер справи: 2114/1-490/11
Справа №11/791/47/15 Головуючий у 1-й інст.: ОСОБА_1
Категорія: 191 ч.3 КК України Доповідач: ОСОБА_2
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
16 червня 2015 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ апеляційного суду Херсонської області в складі:

головуючого судді ОСОБА_2

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4

з участю прокурора ОСОБА_5

засуджених ОСОБА_6 , ОСОБА_7

захисника ОСОБА_8

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Херсоні кримінальну справу за апеляцією прокурора по справі на вирок Комсомольського районного суду м.Херсона від «26» травня 2014 року,

В С Т А Н О В И Л А:
Цим вироком: ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ,

виправдана на ст.191 ч.3 КК України у зв`язку з недоведеністю її вини в скоєнні злочину.

Вона ж визнана винною у вчиненні злочину, передбаченого ст.366 ч.1 КК України (2001 року) і їй призначено покарання за цим Законом у вигляді штрафу 850 грн. та звільнена від призначеного покарання у зв`язку із закінченням строків давності та закрито провадження по справі в цій частині.

ОСОБА_6 ,
ІНФОРМАЦІЯ_2 ,

за ст.191 ч.1 КК України до штрафу 850 грн. з додатковим покаранням у вигляді позбавлення права обіймати посади, пов`язані з виконанням організаційно-розпорядчих та адміністративно-господарських функцій на 1 рік; за ст. 358 ч.1 КК України (2001 року) до штрафу 1190 грн.; за ст. 358 ч.3 КК України (2001 року) до штрафу 850 грн. і в силу ст.70 КК України до штрафу 1700 грн., з позбавленням права обіймати посади, вказані у санкції ст.191 ч.1 КК України.

Її ж звільнено від призначеного покарання у зв`язку із закінченням строків давності і провадження по справі щодо неї закрито.

Запобіжний захід залишено у вигляді підписки про невиїзд.

Цивільний позов ОКФП «Херсоноблфармація» на суму 15733,66 грн. залишено без розгляду.

Скасовано забезпечення цивільного позову та конфіскації майна, а також вирішено питання речових доказів.

ОСОБА_7 і ОСОБА_6 притягнуті до кримінальної відповідальності за вчинення наступних злочинів:

ОСОБА_7 за те, що вона, знаходячись в приміщенні аптеки №1 по вул.Суворова,т57 в м.Херсоні, в період часу з 01.04.2008 року по 25.02.2009 року, в якості завідуючої цієї аптеки, вчинила підробку табелів обліку робочого часу по аптеці за квітень-грудень 2008 року та січень-лютий 2009 року, а також розрахунково-платіжні відомості за квітень-грудень 2008 року та за січень-лютий 2009 року, внесені до цих документів завідомо неправдиві відомості про відпрацьований ОСОБА_9 робочого часу, нарахування останній заробітної плати, використовуючи їх шляхом надання до ОКПФ «Херсоноблфармація» для нарахування ОСОБА_9 заробітної плати.

ОСОБА_6 , працюючи бухгалтером цієї ж аптеки, в період часу з 01.04.2008 року по 25.02.2009 року, внесла в офіційні документи розрахунково-платіжні відомості за квітень-грудень 2008 року та січень-лютий 2009 року завідомо неправдиві для неї відомості про нарахування заробітної плати та отримання її ОСОБА_9 , яка фактично в аптеці не працювала та надала ці документи до ОКПФ «Херсоноблфармація». Внаслідок цього ОСОБА_9 була нарахована та виплачена заробітна плата в сумі 15733,66 грн., яку фактично звернула на свою користь.

Як ОСОБА_7 , так і ОСОБА_6 обвинувачувалися і у вчиненні злочину, передбаченого ст.191 ч.3 КК України за кваліфікуючою ознакою попередньої змови та скоєне групою осіб.

Мотивуючи своє рішення в частині виправдання ОСОБА_7 за вказаним Законом та перекваліфікацію дій ОСОБА_6 на ст.191 ч.1 КК України, суд послався на те, що досудовим слідством не надано доказів про наявність в діях ОСОБА_7 прямого умислу та корисливого мотиву на заволодіння грошовими коштами та наявність в діях ОСОБА_6 і ОСОБА_7 єдиного умислу на заволодіння цими грошовими коштами та про те, що між ними з цією ціллю були розподілені певні дії для цього. На думку суду в діях ОСОБА_7 за цим обвинуваченням вбачається склад злочину передбаченого ст. 367 КК України, однак у зв`язку з тим, що її діями не спричинено злочинної шкоди, цей склад злочину також відсутній.

В апеляції прокурор по справі важає вирок суду незаконним, необгрунтованим, таким, що підлягає скасуваннюу зв`язку з невідповідністю висновків суду фактичним обставинам справи, суттєвими порушеннями норм КПК, неправильним застосуванням кримінального закону. Просить вирок суду скасувати та постановити новий вирок, за яким призначити ОСОБА_7 покарання за ст.366 ч.1 КК України (2001 року) до 2 років обмеження волі, з позбавленням спеціальних прав та звільнити її від відбування призначеного покарання відповідно до ст.49 ч.1 п.3 КК України; за ст.191 ч.3 КК України до 3 років позбавлення волі, з позбавленням спеціальних прав та в силу ст.75 КК України звільнити ОСОБА_7 від відбування основного покарання, з іспитовим строком 2 роки та застосувати обмеження, передбачені ст.76 п.п.2-4 КК України.

ОСОБА_6 призначити покарання за ст. 358 ч.1 КК України (2001 року) у вигляді штрафу 850 грн. та застосувавши ст.49 ч.1 п.2 КК України, звільнити її від відбування призначеного покарання за перебігом строку давності; за ст. 358 ч.3 КК України (2001 року) до штрафу 510 грн. та звільнити від відбування призначеного покарання в силу ст.49 ч.1 п.3 КК України, а за ст.191 ч.3 КК України до 3 років позбавлення волі, з позбавленням спеціальних прав на 1 рік та відповідно до ст.75 КК України звільнити ОСОБА_6 від відбування призначеного покарання з іспитовим строком 2 роки та застосувати обмеження, передбачені ст.76 п.п.2-4 КК України, а також стягнути з ОСОБА_7 судові витрати в сумі - 5254,68 грн. та з ОСОБА_6 - 5254,68 грн.

Заслухавши доповідача; прокурора, який просив апеляцію прокурора по справі задовольнити; засуджених ОСОБА_7 та ОСОБА_6 , які просили вирок суду залишити без змін і свою позицію підтримали в судових дебатах та останньому слові; перевіривши матеріали справи та доводи апеляції прокурора по справі, колегія суддів приходить до наступного, з урахуванням думок адвокатів в інтересах засуджених про залишення вироку без змін, що апеляція прокурора задоволенню не підлягає з наступних підстав.

Викладені у вироку висновки суду про винність засуджених ОСОБА_6 та ОСОБА_7 у вчиненні вказаних злочинів за обставин, встановлених судом, відповідають фактичним обставинам справи і підтверджені дослідженими в судовому засіданні та детально викладеними у вироку доказами. Зокрема їх винність підтверджується особистими показами засудженої ОСОБА_7 , яка винною себе не визнала, але показала, що працюючи завідуючою аптеки, прийняла на роботу ОСОБА_10 , яка мала займатися рекламою медикаментів; після оформлення документів останню в аптеці не бачила. Про те, що замість ОСОБА_10 працює та отримує зарплату хтось інший, не знала. Розуміла, що не здійснює контроль за роботою ОСОБА_10 . Нараховану ОСОБА_10 зарплату не отримувала. У змову з ОСОБА_11 на вчинення вказаних в обвинувальному висновку дій не вступала. Під час досудового слідства дала неправдиві відомості про розмови по телефону з Платоновою з приводу роботи, що остання приходила до аптеки для отримання зарплати.

Засуджена ОСОБА_6 винною себе не визнала та показала, що працювала в аптеці бухгалтером. Знала, що замість ОСОБА_10 буде виконувати роботу та отримувати зарплату інша особа. Зарплату ОСОБА_10 не отримувала. Один раз видала зарплату Платонової іншій особі. Під час досудового слідства дала неправдиві відомості про особисте отримання ОСОБА_10 зарплати.

Крім того, вина засуджених ОСОБА_6 та ОСОБА_7 підтверджена показами свідка ОСОБА_12 яка показала, що з ОСОБА_10 не знайома, ніколи її не бачила.

Свідок ОСОБА_13 в суді першої інстанції показала, що 1.03.2009р. працює завідуючою аптеки, при ознайомленні з документами ОСОБА_11 пояснила їй, що ОСОБА_10 працює за межам аптеки.

Свідок ОСОБА_14 підтвердив, що є головним бухгалтером ОКФП «Херсоноблформація». В платіжних документах прізвища працівників не вказувалися, зарплату їм видавали безпосередньо в аптеках. Після звільнення ОСОБА_10 перерахували кошти для розрахунку з нею, відповідно до документів, наданих ОСОБА_11 .

Свідок ОСОБА_15 показала, що на прохання ОСОБА_11 надала їй свої документи (паспорт, довідку про категорію, диплом) для проходження аптекою акредитації. В аптеці не працювала, зарплату не отримувала. Через рік на прохання ОСОБА_11 підтвердити своє працевлаштування в аптеці відмовилася.

Свідок ОСОБА_16 в суді першої інстанції підтвердив, що зі слів дружини знає про те, що остання возила на прохання ОСОБА_11 в аптеку свої документи для проходження аптекою акредитації. В аптеці №1 його дружина не працювала, зарплату не отримувала, оскільки працевлаштована в «КЕП Херсон», керівником якої є він.

Свідок ОСОБА_17 показала, що є працівником аптеки, з ОСОБА_10 не знайома, ніколи її не бачила. Зарплату видавала ОСОБА_11 , у відсутність останньої - завідуюча.

Свідок ОСОБА_18 в суді першої інстанції показала, що працювала в аптеці у 2008 році близько 6 місяців, зарплату отримувала в кабінеті бухгалтера, чи працювала ОСОБА_10 не знає.

Свідок ОСОБА_19 в суді першої інстанції показала, що є працівником державної інспекції з праці. Під час перевірки у 2009 році було встановлено, що з 1.04.2008р. було додано штатну одиницю, заступника завідуючої аптеки, на яку працевлаштована ОСОБА_10 , проте з документації вбачалося, що остання 14.02.2009р. була звільнена.

Свідок ОСОБА_20 в суді першої інстанції показала, що є начальником відділу кадрів ОКФП «Херсоноблформація». Кахічко у 2006р. була прийнята на посаду завідуючої аптеки, була ознайомлена зі своїми функціональними обов`язками; вона приймала на роботу працівників, контролювала їх робочий час.

З оголошених та перевірених в судовому засіданні показів свідка ОСОБА_21 вбачається, що вона виконувала обов`язки директора « ОСОБА_22 ». У ході проведення інвентаризації було виявлено, що в аптеці були оформлені працівники, які фактично там не працювали.

З оголошених та перевірених в судовому засіданні показів свідка ОСОБА_23 вбачається, що вона працювала в аптеці з травня 2006р. по вересень 2007р., розпорядчими функціями займалася ОСОБА_24 , зарплату видавала ОСОБА_11 .

Перевіривши зібрані досудовим слідством докази, допитавши свідків обвинувачення: ОСОБА_25 , ОСОБА_13 , ОСОБА_26 , ОСОБА_9 , ОСОБА_16 , ОСОБА_17 , ОСОБА_27 , ОСОБА_28 , ОСОБА_29 , ОСОБА_21 , ОСОБА_30 , ОСОБА_23 та дослідивши зібрані письмові докази, суд першої інстанції обґрунтовано дійшов висновку, що не один із доказів не підтверджує попередню змову між ОСОБА_7 та ОСОБА_6 на заволодіння грошовими коштами шляхом підробки документів, а також те, що ОСОБА_7 достовірно знала про те, що протеже ОСОБА_6 ОСОБА_9 не працює в аптеці. ОСОБА_7 та ОСОБА_6 заперечують ці обставини.

Таким чином, колегія суддів вважає, що кваліфікуючи дії ОСОБА_7 та ОСОБА_6 за ст.191 ч.3 КК України за кваліфікуючою ознакою попередньої змови групою осіб, органи досудового слідства фактично не надали об`єктивних доказів, які б однозначно підтверджували попередню змову між засудженими на заволодіння грошовими коштами. Вина ОСОБА_6 у привласненні належних ОКПФ «Херсоноблфармація» 15733 грн. 66 коп. фактично доведена зібраними доказами, а тому суду обґрунтовано визнав її винною за ст.191 ч.1 КК України.

За таких обставин суд першої інстанції обґрунтовано прийняв рішення про виправдання ОСОБА_7 за ст.191 ч.3 КК України за недоведеністю її вини та перекваліфікував дії ОСОБА_6 зі ст.191 ч.3 КК України на ст.191 ч.1 КК України.

В іншій частині цей вирок відносно засуджених не оспорюється.

Покарання кожній із засуджених обрано у відповідності до вимог ст.65 КК України. Судом обґрунтовано ОСОБА_7 і ОСОБА_6 звільнені від відбування покарання за іншими складами злочинів за перебігом строку давності. Вирок суду і в цій частині не оскаржується.

Не вбачаючи підстав для скасування або зміни вироку суду та керуючись ст.ст. 365, 366 КПК України (1960 року), колегія суддів, -

УХВАЛИЛА:
Апеляцію прокурора по справі залишити без задоволення, а вирок Комсомольського районного суду м.Херсона від 26.05.2014 року щодо ОСОБА_7 та ОСОБА_6 без змін.

Судді: (три підписи)

З оригіналом згідно:

Головуючий