Справа №705/1915/15-к
1-в/705/169/15
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
16 квітня 2015 року Уманський міськрайонний суд Черкаської області

в складі: головуючого судді ОСОБА_1

з участю: секретаря судового засідання ОСОБА_2

прокурора ОСОБА_3

представника адміністрації СВК №92 ОСОБА_4

представника спостережної комісії ОСОБА_5

засудженого ОСОБА_6

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Умані Черкаської області в режимі відеоконференції зі Старобабанівською виправною колонією УДПтСУ в Черкаській області (№92) клопотання адміністрації колонії, погоджене зі спостережною комісією Уманської районної державної адміністрації, про заміну невідбутої частини покарання більш м`яким покаранням засудженому ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженцю та мешканцю АДРЕСА_1 , громадянина України, раніше судимого: 1) 18.03.2001 Золотоніським міським судом Черкаської області за ст. 140 КК України 1960 року; 2) 25.10.2002 Золотоніським міським судом Черкаської області за ч. 3 ст. 185, ст.71 КК України (2001 року) до 3 років 3 місяців позбавлення волі, звільнився 07.08.2004 року умовно-достроково на невідбутий строк 1 рік 5 місяців 18 днів; 3) 27.03.2007 Золотоніським міськрайонним судом Черкаської області за ч. 2 ст. 153, ст. 198, ст. 70 КК України до 4 років 6 місяців позбавлення волі, звільнився 23.04.2011 по відбуттю строку покарання,

ВСТАНОВИВ:
ОСОБА_6 вироком Золотоніського міськрайонного суду Черкаської області засуджений 10.07.2013 за ч. 3 ст. 185 КК України до 3 років 3 місяців позбавлення волі. Початок строку відбування покарання: 10.07.2013. Кінець строку відбування покарання: 10.10.2016.

Станом на 16.04.2015 року відбув 1/2 строку покарання 1 рік 9 місяців 6 днів, не відбута частина покарання становить 1 рік 5 місяців 24 дні.

Адміністрація колонії внесла суду клопотання, в якому зазначено, що ОСОБА_6 відбув 1/2 строку покарання, за час відбування покарання в СВК-92 з 06.11.2013 характеризується позитивно, дотримується норм, які визначають порядок, умови відбування покарання та розпорядок дня установи. Був працевлаштований старшим днювальним кімнати побачень, до роботи відносився сумлінно, за що був два рази заохочений правами начальника установи. На дільниці соціальної реабілітації працевлаштований каменотесом на В.О «Граніт», до роботи відноситься сумлінно. У ваємовідносинах з іншими засудженими не конфліктний. Дотримується правомірних взаємовідносин та ввічливого ставлення з персоналом. Має заборгованість за вироком суду: цивільний позов на суму 12 тисяч гривень, але виконавчий лист до установи не надходив, судові витрати за вироком сплатив. Своєю поведінкою і ставленням до праці засуджений довів, що став на шлях виправлення.

У судовому засіданні представник адміністрації установи підтримав клопотання та просив задовольнити його.

Засуджений просив клопотання задовольнити, запевнив суд у тому, що він твердо став на шлях виправлення і більше не вчинятиме злочини, буде проживати в м. Золотоноша в будинку своєї матері, та працюватиме в ПП «МКЦ Теплоспецсервіс» на посаді підсобного робітника, оскільки його готові взяти на цю посаду.

Прокурор заперечив проти заміни засудженому невідбутої частини покарання у виді позбавлення волі виправними роботами. Представник спостережної комісії підтримав позицію прокурора.

Вислухавши пояснення представника СВК № 92, засудженого, думку прокурора, представника спостережної комісії, дослідивши матеріали клопотання, суд дійшов таких висновків.

Частинами 1, 3 ст. 82 КК України передбачено, що особам, які відбувають покарання у виді обмеження або позбавлення волі, невідбута частина покарання може бути замінена судом більш м`яким покаранням. У цих випадках більш м`яке покарання призначається в межах строків, установлених у Загальній частині цього Кодексу для даного виду покарання, і не повинне перевищувати невідбутого строку покарання, призначеного вироком. Така заміна може бути застосована, якщо засуджений став на шлях виправлення.

З досліджених судом документів вбачається, що поведінка засудженого та його ставлення до праці під час відбування покарання в СВК-92 свідчить про те, що він став на шлях виправлення. Не відбутий строк покарання становить менше максимального строку, на який згідно з ч. 2 ст. 57 КК України можуть бути призначені виправні роботи.

Відповідно до повідомлень та звіту до центру зайнятості ПП «Монтажно-комерційного центру Теплоспецсервіс» на цьому підприємстві в м. Золотоноша є вакансія підсобного робочого, на яку може бути працевлаштований засуджений ОСОБА_6 .

У матеріалах справи відсутні відомості про офіційне працевлаштування ОСОБА_6 до засудження на цьому ж або іншому підприємстві. Згідно з вироком Золотоніського міськрайонного суду Черкаської області від 10.07.2013 ОСОБА_6 на час його постановлення не працював.

Частиною першою ст. 57 КК України визначено, що покарання у виді виправних робіт відбувається за місцем роботи засудженого. Тобто, закон не передбачає можливості призначення покарання у виді виправних робіт для осіб, які на час ухвалення судового рішення не є працівниками певного підприємства.

Кримінальним кодексом України не передбачено відповідальності для тих осіб, які ухиляються від відбування покарання у виді виправних робіт, яке визначене їм в порядку заміни покарання більш м`яким відповідно до ст. 82 КК України.

На підставі наведеного вище суд дійшов висновку, що клопотання про заміну невідбутої частини покарання у виді позбавлення волі більш м`яким у виді виправних робіт щодо засудженого ОСОБА_6 задоволенню не підлягає.

На підставі ст. 57, 82 КК України та ст. 537 ,539 КПК України, суд

УХВАЛИВ:
У заміні засудженому ОСОБА_6 невідбутої частини покарання у виді позбавлення волі, призначеного вироком Золотоніського міськрайонного суду Черкаської області від 10.07.2013 року, більш м`яким покаранням у виді виправних робіт відмовити.

Ухвала може бути оскаржена до Апеляційного суду Черкаської області через Уманський міськрайонний суд Черкаської області шляхом подачі апеляції протягом 7 днів з дня проголошення ухвали, а засудженим протягом 7 днів з дня отримання копії ухвали.

Суддя ОСОБА_1