Справа № 495/9285/14-к
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
06.02.2015 м. Білгород - Дністровський

Білгород-Дністровський міськрайонний суд Одеської області

у складі одноособово головуючої: судді ОСОБА_1 ,

за участю секретаря ОСОБА_2 ,

за участю прокурора ОСОБА_3 ,

за участю захисника ОСОБА_4 в інтересах ОСОБА_5 стосовно якої розглядається клопотання про застосування примусових заходів медичного характеру,

за участю законного представника ОСОБА_6 в інтересах ОСОБА_5 стосовно якої розглядається клопотання про застосування примусових заходів медичного характеру,

за участю представника потерпілого ОСОБА_7

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Білгород-Дністровський клопотання старшого слідчого СВ Білгород-Дністровського МВ ГУМВС України в Одеській області за погодженням з прокурором про застосування примусових заходів медичного характеру у відношенні:

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки с. Стара Царичанка, Білгород-Дністровського району, Одеської області, громадянки України, українки, є ученицею 8 класу Староцаричанської загальноосвітньої школи, яка проживає за адресою: АДРЕСА_1 ,

ВСТАНОВИВ:

Старший слідчий СВ Білгород-Дністровського МВ ГУМВС України в Одеській області і за погодженням з прокурором Білгород-Дністровської міжрайонної прокуратури звернувся до суду з клопотанням про застосування примусових заходів медичного характеру до ОСОБА_5 ІНФОРМАЦІЯ_1 в порядку ст.ст. 93, 94 КК України, що обґрунтовується наступним.

15.10.2014 року приблизно об 11.00 годині, більш точний час встановити не представилось можливим, ОСОБА_5 , знаходячись в гостях за місцем мешкання знайомого ОСОБА_8 (а подальшому потерпілого) по АДРЕСА_1 , який перебував у стані алкогольного сп`яніння, в приміщенні літньої кухні, розташованої у подвір`ї вказаного будинку, через виниклу сварку, спочатку знайденою в будинку металевою кочергою умисно, з метою заподіяння тілесних ушкоджень нанесла нею ОСОБА_8 декілька ударів в область обличчя та голови, після за допомогою кухонного ножа, також знайденого в будинку, почала наносити хаотично безліч ударів в різні частини тіла потерпілого, внаслідок чого від спричинених тілесних ушкоджень останній згодом помер.

В діях ОСОБА_5 вбачаються ознаки кримінального правопорушення, передбаченого ст. 121 ч.2 КК України.

У судовому засіданні ОСОБА_5 пояснила, що проживала разом з батьками, мати вживає алкогольні напої, батько працює за наймом. Батьки між собою часто сварились. Потерпілого вона знала давно, часто до нього ходила у гості. 14.10.2014 року батько побив матір, після чого вона побігла додому до ОСОБА_9 у якого попросилась переночувати, на що останній дав згоду. 15.10.2014 року вранці ОСОБА_10 із ОСОБА_11 , який теж ночував у ОСОБА_9 , на подвір`ї вживали вино. Через деякий час ОСОБА_11 пішов додому, а ОСОБА_10 та вона зайшли до будинку. Знаходячись в будинку в нетверезому стані ОСОБА_10 завалив її на ліжко, почав до неї приставати та чіпати її за тіло. Вона вирвалась, почала його бити руками, потім взяла кочергу та била по голові, ОСОБА_10 закривався руками. Потім вона взяла на столі ніж, почала різати ОСОБА_12 вуха, ніс, дві ноги. Різала його ножем, коли він був ще живий, після чого пішла до тітки ОСОБА_13 і розповіла їй, яким чином вона вбивала і різала ОСОБА_14 . Також пояснила, що вона дуже розізлилась і не розуміла, що ОСОБА_12 було боляче.

У судовому засіданні законний представник ОСОБА_5 - ОСОБА_6 пояснила, що сім`я ОСОБА_15 перебувала два роки на обліку у службі у справах дітей Білгород-Дністровської районної державної адміністрації, як сім`я, яка опинилась у складних сімейних обставинах. З лютого 2014 року сім`я була знята з обліку, оскільки покращились житлово-побутові умови їхнього проживання. Стосовно обставин, що є предметом розгляду, пояснила, що в ніч з 15.10.2014 року на 16.10.2014 року біля 24.00 години їй зателефонував слідчий, який повідомив про скоєне кримінальне правопорушення, пояснивши, що мати ОСОБА_5 перебуває у нетверезому стані, у зв`язку з чим вона була визнана слідчим законним представником обвинуваченої ОСОБА_5 . Вона була присутня при проведенні всіх слідчих дій, які проводились. Просила застосувати примусові заходи медичного характеру відносно ОСОБА_5 у вигляді госпіталізації до психіатричної лікарні зі звичайним режимом спостереження, з урахуванням її захворювання.

У судовому засіданні представник потерпілого ОСОБА_7 пояснила, що загиблий ОСОБА_16 є її братом, якому було 43 роки. Він проживав один, однак був одружений, вживав алкогольні напої. 15.10.2014 року їй зателефонував ОСОБА_17 та повідомив, що щось трапилось з її братом. Прийшовши до брата додому, вона побачила, що у нього було порізане обличчя, вуха, руки, кімната була в крові. Вона негайно викликала міліцію та швидку допомогу, але брат був мертвий. Просила стягнути з ОСОБА_5 майнову шкоду, пов`язану з похованням у сумі 5000 грн. Не заперечувала проти застосування відносно ОСОБА_5 примусових заходів медичного характеру у вигляді госпіталізації до психіатричної лікарні зі звичайним режимом спостереження.

Крім цього, у судовому засіданні були допитані наступні свідки:

· свідок ОСОБА_18 , яка у судовому засіданні пояснила, що ОСОБА_5 є її донькою, вона не вірить, що донька могла вчинити такі дії. В той день, 14.10.2014 року, було свято та вона з чоловіком вживали спиртні напої. Після чого посварились та лягли відпочивати. Вранці, 15.10.2014 року вона прокинулась, доньки вдома не було. Раніше донька часто уходила з дому та через деякий час поверталась. Їй було відомо про те, що донька іноді бувала у ОСОБА_19 . Також пояснила, що її донька не отримувала інвалідність, але хворіла в 2008 році;

· свідок ОСОБА_20 , який у судовому засіданні пояснив, що обвинувачена ОСОБА_5 є його донькою. Чому все так відбулося, пояснити не зміг. Доньку виховувала мати, він працював для того, щоб утримувати сім`ю. Донька часто тікала з дому. Також пояснив, що його дружина вживає алкогольні напої;

· свідок ОСОБА_21 , яка у судовому засіданні пояснила, що працює на посаді директора Староцаричанської загальноосвітньої школи, в якій навчалась ОСОБА_5 . Вона була шокована та здивована вчинком ОСОБА_5 , тому що жодних ознак агресії у дитини не спостерігалось, рівень навчання низький, в міру можливості вона отримувала оцінки, була замкнена. На конфлікти не йшла, з дітьми спілкувалась мало, батьки не цікавились своєю

дитиною, жодного разу до школи не з`являлись. Сім`я, в якій проживала ОСОБА_5 неблагонадійна. Траплялись випадки, коли вона та її колеги ходили до них додому, але побутові умови були не задовільні для проживання дитини. Дитина розповідала, що батьки постійно сваряться і їй не цікаво вдома. На стан здоров`я дитина не скаржилась, батьки байдуже ставились до дитини;

· свідок ОСОБА_22 , яка у судовому засіданні пояснила, що вона працює продавцем в магазині, розташованого в селі Стара Царичанка, Білгород-Дністровського району, Одеської області та знала ОСОБА_5 з позитивної сторони. 15.10.2014 року після 12.00 години в магазин, де вона працювала продавцем, прийшла ОСОБА_23 та повідомила про те, що вона вбила ОСОБА_9 , а саме, спочатку ударила його кочергою по голові, а потім ножем порізала вуха і ноги. Також пояснила, що ОСОБА_10 до неї приставав, а раніше бив її матір. Про те що трапилось вона зателефонувала ОСОБА_24 ;

· свідок ОСОБА_24 , яка у судовому засіданні пояснила, що 15.10.2014 року вона знаходилась на роботі. Десь біля 13.00 години коли вона приїхала додому, їй зателефонувала ОСОБА_22 , та повідомила, що на АДРЕСА_2 , порізали чоловіка, після чого вона сама пішла до потерпілого. Зайшовши на веранду, вона побачила, що у потерпілого порізані вуха, поранене обличчя, голова. Потерпілий лежав на підлозі, опертий до тумбочки, нібито його хтось поклав. ОСОБА_19 вона знала, це була добра людина, але він зловживав алкогольними напоями. В будинку вона бачила ніж, який був у крові лезом вверх, сковорода була на столі, кочергу вона не помітила. Також була розбита люстра на дрібні частини, стіна і стеля були в крові;

· свідок ОСОБА_25 , який у судовому засідання пояснив, що 14.10.2014 року після 18.00 години він з сусідом ОСОБА_26 випили два літри вина. Після чого ОСОБА_10 попросив, щоб він залишився у нього спати. Серед ночі до ОСОБА_9 прибігла ОСОБА_23 , яка сказала, що її батьки сваряться, та попросила залишитись переночувати. Вранці він з ОСОБА_10 знову випили два літра вина. ОСОБА_5 прокинулась о 08.00-09.00 годині. Після чого він пішов на автобусну зупинку, оскільки йому треба було їхати по своїм справам. Коли він виходив з подвір`я, то ОСОБА_5 його провела на вулицю і закрила хвіртку, а ОСОБА_16 в цей момент знаходився у дворі. Також пояснив, що ОСОБА_23 приходила до ОСОБА_9 як до рідної людини;

· свідок ОСОБА_27 , яка у судовому засіданні пояснила, що ОСОБА_5 як учениця була спокійною, агресії не проявляла, батьки не приділяли уваги її вихованню, постійно перебували у стані алкогольного сп`яніння. 15.10.2014 року їй стало відомо, що ОСОБА_5 вчинила вбивство, однак вона не повірила, що ОСОБА_28 могла вчинити такі дії;

· свідок ОСОБА_29 , яка у судовому засіданні пояснила, що 15.10.2014 року після 14.00 години вона побачила ОСОБА_5 біля магазину. При цьому одяг ОСОБА_5 та руки були брудними, але не в крові. Після чого вона з ОСОБА_5 пішли до кабінету школи, де також був присутній сільський голова і ОСОБА_5 розповіла, що вона скоїла. Після чого зайшли працівники міліції, яким вона також розповіла, що зробила, скільки нанесла ударів ОСОБА_30 . До приходу працівників міліції вона сказала, що самостійно вбила ОСОБА_19 ;

· свідок ОСОБА_31 , яка у судовому засіданні пояснила, що в школі на уроках з ОСОБА_5 конфліктів не виникало. Вона не повірила, що ОСОБА_5 могла таке зробити. 15.10.2014 року ОСОБА_5 в школі не було. Сім`я, в якій вона проживала, є неблагополучною, батьки зловживають спиртними напоями. Мали місце випадки, коли ОСОБА_5 не відвідувала школу. Їй невідомо про те, чи була ОСОБА_5 вдома у ОСОБА_9

· свідок ОСОБА_32 , яка у судовому засіданні пояснила, що через декілька днів їй стало відомо, що помер ОСОБА_10 , та те, що винна у цьому ОСОБА_5 . Стосовно сім`ї ОСОБА_15 , пояснила, що це неблагополучна сім`я, батьки вживають алкогольні напої, не виховують дитину належним чином.

Прокурор ОСОБА_3 підтримав клопотання старшого слідчого про застосування примусових заходів медичного характеру відносно ОСОБА_5 у вигляді госпіталізації до психіатричної лікарні зі звичайним режимом спостереження. Звернув увагу суду на те, що відповідно до висновку стаціонарної комплексної психолого-психіатричної експертизи від 02.12.2014 року № 166 неповнолітня ОСОБА_5 потребує в застосуванні примусових заходів медичного характеру у вигляді надання амбулаторної психіатричної допомоги в примусовому порядку за місцем перебування. Однак вважав, що за доцільне до ОСОБА_5 застосувати примусові заходи медичного характеру у вигляді надання стаціонарної психіатричної допомоги з огляду на те, що вона причетна до вчинення кримінального правопорушення, з 2008 року страждає психічним захворюванням, батьки взагалі не цікавились її вихованням та станом здоров`я, систематично зловживають алкогольними напоями, у зв`язку з чим вона фактично була позбавлення батьківського піклування.

Адвокат ОСОБА_4 в інтересах ОСОБА_5 також просила застосувати до ОСОБА_5 примусові заходи медичного характеру у вигляді госпіталізації до психіатричної лікарні зі звичайним режимом спостереження, де вона може пройти стаціонарне лікування до її видужання.

Заслухавши думку прокурора ОСОБА_3 щодо клопотання про застосування примусових заходів медичного характеру, а також думку інших учасників процесу, суд приходить до наступного.

В ході досудового розслідування була проведена стаціонарна комплексна психолого-психіатрична експертиза від 02.12.2014 року № 166, згідно з висновком якої ОСОБА_5 в період часу, який відноситься до здійснення кримінального правопорушення, в якому вона підозрюється, хронічним психічним розладом, або іншим, у тому числі, тимчасовим хворобливим розладом психічної діяльності, не страждала. Проявляла клінічні ознаки уродженого слабкого розуму у формі «легкої розумової відсталості з порушеннями поведінки» (що відповідає діагностичним критеріям рубрики «F70.8» по «Міжнародній класифікації хвороб» 10-ого перегляду). В силу недорозвитку психічної діяльності, яка мається, недостатньої здатності до інтелектуального і вольового контролю над своєю поведінкою неповнолітня ОСОБА_5 в період часу, який відноситься до здійснення кримінального правопорушення, в якому вона підозрюється, не була здатна в повній мірі усвідомлювати свої дії і керувати ними (тобто, підпадає під дію ст. 20 КК України «Обмежена осудність»). На даний час неповнолітня ОСОБА_5 хронічним психічним розладом не страждає. Проявляє клінічні ознаки вродженого слабкого розуму у формі «Легкої розумової відсталості з порушеннями поведінки» (що відповідає діагностичним критеріям рубрики «F70.8» по «Міжнародній класифікації хвороб» 10-ого перегляду). В силу дефекту психічної діяльності, який мається, недостатньої здатності до інтелектуального та вольового контролю над своєю поведінкою неповнолітня ОСОБА_5 не здатна в повній мірі усвідомлювати свої дії та керувати ними. Враховуючи розумовий недорозвиток, який мається, низького контролю імпульсивності та ступеня суспільної небезпеки кримінального правопорушення, в якому вона підозрюється, неповнолітня ОСОБА_5 потребує в застосуванні примусових заходів медичного характеру у вигляді надання амбулаторної психіатричної допомоги в примусовому порядку за місцем перебування.

Відповідно до ч.3 ст. 94 КК України госпіталізація до психіатричного закладу із звичайним наглядом може бути застосована судом щодо психічно хворого, який за своїм психічним станом і характером вчиненого суспільно небезпечного діяння потребує тримання у психіатричному закладі і лікування у примусовому порядку.

Відповідно до ч.1 ст. 513 КПК України під час постановлення ухвали про застосування примусових заходів медичного характеру суд з`ясовує такі питання: 1) чи мало місце суспільно небезпечне діяння, кримінальне правопорушення; 2) чи вчинено це суспільно небезпечне діяння, кримінальне правопорушення особою; 3) чи вчинила ця особа суспільно небезпечне діяння, кримінальне правопорушення у стані неосудності; 4) чи не захворіла ця особа після вчинення кримінального правопорушення на психічну хворобу, яка виключає застосування покарання; 5) чи слід застосовувати до цієї особи примусові заходи медичного характеру і якщо слід, то які.

Відповідно до ч.2 ст.513 КПК України, визнавши доведеним, що особа вчинила суспільно-небезпечне діяння у стані неосудності або після вчинення кримінального правопорушення захворіла на психічну хворобу, яка виключає можливість застосування покарання, суд постановляє ухвалу про застосування примусових заходів медичного характеру.

Беручи до уваги, що ОСОБА_5 не була здатна в повній мірі усвідомлювати свої дії і керувати ними, враховуючи характер та тяжкість захворювання, тяжкість вчиненого діяння, ступінь небезпечності хворого, що підтверджується висновком судово-психіатричних експертів № 166 від 02.12.2014 року, суд вважає за необхідне застосувати примусові заходи медичного характеру до ОСОБА_5 у вигляді госпіталізації до психіатричної лікарні зі звичайним режимом спостереження, а саме до Комунальної Установи «Одеська обласна психіатрична лікарня № 2», яка знаходиться за адресою: Одеська область, Комінтернівський район, с. Олександрівка, площа Центральна 1.

Керуючись ст.ст. 369, 370, 371, 372, 395, 512, 513 КПК України, суд, -

УХВАЛИВ:

Застосувати до ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , примусові заходи медичного характеру у вигляді госпіталізації до психіатричної лікарні зі звичайним режимом спостереження, а саме до Комунальної Установи «Одеська обласна психіатрична лікарня № 2», яка знаходиться за адресою: Одеська область, Комінтернівський район, с. Олександрівка, площа Центральна 1.

Ухвала може бути оскаржена до Апеляційного суду Одеської області протягом 30 днів з дня її проголошення через Білгород-Дністровський міськрайонний суд Одеської області.

Суддя