Справа №162/574/13-к
Номер провадження 1-кс/162/32/2013

УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 травня 2013 року смт. Любешів

Слідчий суддя Любешівського районного суду Волинської області Труш В.О.,

за участю секретаря Гичук О.М.,

слідчого СВ Любешівського РВ УМВС ОСОБА_1,

прокурора Комзюк Н.Н.,

захисника ОСОБА_2А,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду клопотання слідчого СВ Любешівського РВ УМВС України у Волинській області ОСОБА_1 про накладення арешту на майно, тимчасово вилучене у підозрюваного ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженця та жителя ІНФОРМАЦІЯ_2, -

ВСТАНОВИВ:

24 травня 2013 року до суду надійшло клопотання слідчого СВ Любешівського РВ УМВС України у Волинській області ОСОБА_1 про накладення арешту на майно, тимчасово вилучене у підозрюваного ОСОБА_3

Клопотання обгрунтоване тим, що ОСОБА_3 будучи раніше судимим 31 липня 2009 року Любешівським районним судом за злочин, передбачений ст. 185 ч. 3 КК України, за який йому було призначено покарання у виді позбавлення волі строком 3 роки 6 місяців, на шлях виправлення не став, належних висновків не зробив і знову скоїв новий умисний корисливий злочин.

Так ОСОБА_3, 21 травня 2013 року близько 23 години 30 хвилин, знаходячись в житловому будинку ОСОБА_4, що за адресою: село Ветли, вулиця Радянська, 179, Любешівського району Волинської області, після розпиття спиртного з ОСОБА_5, який є сином господарки, будучи в стані алкогольного сп'яніння, діючи з корисливої зацікавленості, керуючись метою заволодіння чужим майном, застосовуючи до ОСОБА_4 насильство, яке не є небезпечним для життя чи здоров'я потерпілої, повторно, умисно, відкрито заволодів її грошовими коштами в сумі 7650 (сім тисяч шістсот п'ятдесят) гривень, тим самим спричинив потерпілій зазначені матеріальні збитки.

За вказаним фактом 22 травня 2013 року внесено відомості про вчинене кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань під №0000156 за ознаками злочину, передбаченого ч.2 ст.186 КК України і слідчим відділенням Любешівського РВ УМВС України у Волинській області розпочато досудове розслідування.

23 травня 2013 року ОСОБА_3 повідомлено про підозру у вчиненні ним злочину, передбаченого ч. 2 ст. 186 КК України, тобто відкритому викраденні чужого майна, поєднаному з насильством, яке не є небезпечним для життя чи здоров'я потерпілого, вчиненому повторно.

22 травня 2013 року ОСОБА_3, перебуваючи в службовому кабінеті №7 Любешівського РВ УМВС України у Волинській області, під час відібрання у нього письмового пояснення, останній, на пропозицію слідчого, зголосився надати для огляду речі, які знаходились при ньому, відповідно з кишень верхнього одягу добровільно надав працівникам міліції грошові кошти в сумі 6016 гривень, запальничку марки «LIGHTER», шкіряний гаманець «FRESNO», сім-карту оператора мобільного звязку «МТС», мобільний телефон марки «SAMSUNG - DUOS» з документами на нього та зарядний пристрій.

Цього ж дня 22 травня 2013 року, в ході проведення огляду місця події, вищевказані предмети були детально оглянуті та вилучені.

З тих підстав, що вище вказані вилучені речі є предметами кримінального правопорушення, в клопотанні слідчий просить накласти на них арешт.

В судовому засіданні прокурор, слідчий клопотання підтримали з вищенаведених підстав, просили його задовольнити та накласти арешт на вилучене у ОСОБА_3 майно.

Захисник ОСОБА_2 з цього питання покладався на погляд суду.

Заслухавши думку прокурора, захисника, пояснення слідчого та дослідивши матеріали кримінального провадження, суд приходить до висновку, що клопотання до задоволення не підлдягоє з наступних підстав.

Згідно ст. 170 КПК України слідчий суддя або суд накладає арешт на майно у вигляді речей, якщо є достатньо підстав вважати що вони є знаряддям вчиненого правопорушення або зберегли на собі його сліди, надані особі з метою схилити її до такого правопорушення, його фінансування, чи є винагородою за його вчинення, є предметом кримінального правопорушення, повязаного з їх незаконним обігом, є доходами від правопорушення або такими, на які було спрямовано кримінальне правопорушення.

Відповідно до ч. 5 ст. 171 КПК України клопотання слідчого, пркурора про арешт тимчасово вилученого майна повинно бути подано не пізніше наступного робочого дня після вилучення, інакше дане майно має бути негайно повернуто особі, у якої вилучалось.

Як встановлено дослідженими в судовому засіданні матеріалами кримінального провадження, вилучення майна у ОСОБА_3 було проведено 22.05.2013 року, а з клопотанням про арешт цього майна слідчий звернувся до суду лише 24.05.2013 року, тобто через два дні, поважних причин пропуску встановленого законом строку звернення не навів.

З огляду на це слід відмовити в арешті тимчасово вилученого у ОСОБА_3 майна через пропуск слідчим строку на звернення з подібним клопотанням.

Вилучене майно має бути негайно повернуто ОСОБА_3

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 170-173 КПК України, слідчий суддя,-

УХВАЛИВ:

Відмовити в задоволенні клопотання слідого СВ Любешівського РВ УМВС України Волинській області ОСОБА_1 про накладення арешту на майно підозрюваного ОСОБА_3.

Тимчасово вилучене у підозрюваного ОСОБА_6 майно повернути власнику.

Ухвала слідчого судді може бути оскаржена до Апеляційного суду Волинської області протягом п"яти днів з дня її проголошення.

Слідчий суддя: /підпис/ ОСОБА_7

Згідно з оригіналом.

Слідчий суддя Любешівського

районного суду ОСОБА_7