Центральний районний суд м. Миколаєва
В И Р О К

І М Е Н Е М
У К Р А Ї Н И

11 грудня 2013 року Центральний районний
суд м. Миколаєва

у складі: головуючого судді
Селіванової О.О.,

при секретарі Місаренко Н.О.,

за участю прокурора Кравченко В.М.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні у залі суду кримінальне
провадження у відношенні

ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженця
м.Миколаєва, українця, громадянина
України, маючого середньо-спеціальну
освіту, офіційно не працюючого,
одруженого, маючого на утримані
малолітню дитину ІНФОРМАЦІЯ_3, раніше
не судимого, зареєстрованому за
адресою: АДРЕСА_1, проживаючого за
адресою: АДРЕСА_2,-

обвинуваченого у скоєні
кримінального правопорушення,
передбаченого ч.1 ст.190 КК України,

В С Т А Н
О В И В:

15.07.2013 точного часу встановити в ході
проведення досудового розслідування
не представилось можливим, ОСОБА_1, із
корисливих мотивів, реалізуючи
злочинний намір, направлений на
заволодіння чужим майном, знаходячись
на вулиці Лагерне поле, 5
м.Миколаєва, зловживаючи довірою
ОСОБА_3, під приводом здійснення
ремонту золотих виробів, заволодів
належними останній золотим браслетом,
вартістю 722,16 гривень, а також кулоном
із золота, вартістю 300 гривень.

В подальшому ОСОБА_1 з золотими
виробами з місця скоєння злочину зник
та розпорядився викраденим на свій
розсуд, чим спричинив потерпілій
ОСОБА_3 матеріальну шкоду на загальну
суму 1022,16 гривень.

Таким чином, своїми умисними
протиправними діями, що виразилися у
заволодінні чужим майном шляхом
зловживання довірою (шахрайство),
ОСОБА_1 скоїв кримінальне
правопорушення, передбачене ч.1 ст.190 КК
України.

В ході досудового розслідування
матеріальна шкода потерпілій
відшкодована в повному обсязі, а саме
виплатив потерпілій ОСОБА_3
матеріальну шкоду на суму 1022,16 гривень
та потерпіла не має матеріальних та
моральних претензій до підозрюваного.

02 грудня 2013 року між потерпілою у
кримінальному провадженні №0007499
ОСОБА_3, з одного боку, та підозрюваним у
цьому провадженні ОСОБА_1 укладено та
підписано угоду про примирення, згідно
з якою підозрюваний ОСОБА_1 повністю
визнав свою винуватість у зазначеному
діянні і зобов'язується:

1) беззастережно визнати обвинувачення
в обсязі підозри у судовому
провадженні;

Сторони погоджуються на призначення
покарання ОСОБА_1 за ч.1 ст.190 КК України
у вигляді штрафу в розмірі 850 гривень.

Сторони розуміють, що відповідно до
ст.473 КПК України наслідком укладення
та затвердження означеної угоди для
сторін є:

а) для підозрюваного:

- обмеження права оскарження вироку
згідно з положеннями ст.ст.394 і 424 КПК
України та відмова від здійснення прав,
передбачених п.1 ч.4 ст.474 КПК України.

Підстави оскарження обвинувального
вироку, яким затверджена ця угода в
апеляційному порядку, що визначені в
п.п.1,2 ч.3 ст.394 КПК України, та в
касаційному порядку, що визначені в
п.п.1,2 ч.3 ст.424 КПК України, ОСОБА_1
роз'яснено і є зрозумілим.

Підозрюваний ОСОБА_1 розуміє, що
відповідно до п.1 ч.4 ст.474 КПК України
право на судовий розгляд, під час якого
прокурор зобов'язаний довести кожну
обставину інкримінованого йому
кримінального правопорушення, на допит
у судовому засіданні свідків
обвинувачення, заявлення клопотань,
виклик свідків і надання суду своїх
доказів йому роз'яснено і є
зрозумілими.

б) для потерпілого:

- обмеження права оскарження вироку
згідно з положеннями ст.ст.394 і 424 КПК
України та позбавлення права вимагати
в подальшому притягнення особи до
кримінальної відповідальності за
відповідне кримінальне правопорушення
і змінювати розмір вимог про
відшкодування шкоди.

Підозрюваний ОСОБА_1 розуміє, що
виконання зобов'язання іншою стороною
в межах цієї угоди цілком залежить від
дотримання ним Закону і будь-якого
положення складеної угоди.

У разі невиконання угоди про
примирення відповідно до ст.476 КПК
України потерпіла ОСОБА_3 має право
упродовж строків давності притягнення
до кримінальної відповідальності
звернутися до суду з клопотанням про
скасування вироку та судового розгляду
кримінального провадження в
загальному порядку.

Підозрюваний ОСОБА_1 розуміє, що умисне
невиконання угоди є підставою для
притягнення його до кримінальної
відповідальності за ст.389-1 КК України.

Перевіривши угоду на відповідність
вимогам КПК України, переконавшись, що
укладення угоди сторонами є
добровільним, з'ясувавши у
обвинуваченого, що він цілком розуміє
положення ст.ст.394, 424, 473, ч.4 ст.474 КПК
України щодо наслідків укладення та
затвердження угоди, характеру
обвинувачення, у якому він
беззастережно визнає себе винуватим,
виду покарання, та відмовляється від
права на судовий розгляд, а також
підтверджує, що укладення угоди про
примирення є добровільним, тобто не є
наслідком застосування насильства,
примусу, погроз або наслідком обіцянок
чи дії будь-яких інших обставин, ніж ті,
що передбачені в угоді, та що він має
можливість виконати взяті на себе
зобов'язання, суд вважає за можливе
затвердити угоду про примирення.

При цьому суд враховує також, що зміст
угоди відповідає вимогам ст.472 КПК
України, угоду укладено у
кримінальному провадженні щодо
злочину невеликої тяжкості, внаслідок
якого завдано шкоду лише потерпілій, що
відповідає вимогам ч.4 ст.469 КПК України,
кваліфікація кримінального
правопорушення є правильною, умови
угоди відповідають інтересам
суспільства і не порушують прав, свобод
чи інтересів сторін або інших осіб,
наявні фактичні підстави для
примирення.

Керуючись ст.ст.368, 370, 374, 475 КПК України,
суд -

У Х В А Л
И В:

Затвердити угоду про примирення,
укладену 02 грудня 2013 року між
потерпілою ОСОБА_3 та обвинуваченим
ОСОБА_1 у кримінальному провадженні за
№ 0007499.

Визнати ОСОБА_1 винуватим у вчиненні
кримінального правопорушення,
передбаченого ч.1 ст.190 КК України, і
призначити йому покарання у вигляді
штрафу в розмірі 850 гривень.

Вирок може бути оскаржений до
апеляційного суду Миколаївської
області через Центральний районний суд
м. Миколаєва протягом 30 днів з дня його
проголошення з підстав, передбачених
ст.394 КПК України.

Суддя Центрального

районного суду м.Миколаєва
О.О. Селіванова