Справа № 542/1837/14-к
Кримінальне провадження № 1-кп/542/22/15
В И Р О К
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
22 січня 2015 року Новосанжарський районний суд Полтавської області в складі: головуючого - судді ОСОБА_1 ,

при секретарі ОСОБА_2 ,

з участю прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченого ОСОБА_4 ,

розглянувши у підготовчому судовому засіданні в залі суду в смт. Нові Санжари, вул. Леніна, 32, кримінальне провадження по обвинуваченню:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уроженця селища Бояноул, Павлодарської області, жителя АДРЕСА_1 , громадянина України, неодруженого, освіта середня, не працюючого, згідно ст. 89 КК України не судимого,-

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 317 КК України, -

В С Т А Н О В И В:
Судом встановлено, що 7 жовтня 2014 року близько 19 години в обвинуваченого ОСОБА_4 виник умисел на надання приміщення - сараю в АДРЕСА_1 , ОСОБА_5 з метою створити сприятливі умови для вживання останнім наркотичних засобів.
Реалізуючи свій злочинний умисел, усвідомлюючи суспільно-небезпечні наслідки свого діяння і бажаючи їх настання, ОСОБА_4 шляхом дозволу, надав приміщення сараю, за адресою АДРЕСА_1 , ОСОБА_5 , забезпечивши при цьому можливість використати його для незаконного вживання наркотичних засобів у його приміщенні.
Органом досудового розслідування дії ОСОБА_4 кваліфіковані за ч. 1 ст. 317 КК України, як надання приміщення для незаконного вживання наркотичних засобів.

21 листопада 2014 року у кримінальному провадженні № 0000459 між старшим прокурором прокуратури Новосанжарського району, якому на підставі ст. 37 КПК України надані повноваження прокурора у даному кримінальному провадженні ОСОБА_3 та обвинуваченим ОСОБА_4 , в порядку передбаченому ст. ст. 468, 469 та 472 КПК України укладено угоду про визнання винуватості.

Згідно даної угоди прокурор та обвинувачений дійшли згоди щодо правової кваліфікації дій обвинуваченого за ч. 1 ст. 317 КК України, істотних для кримінального провадження обставин, де обвинувачений беззастережно визнав свою винуватість у вчиненні зазначеного кримінального правопорушення. Також угодою визначено покарання, яке обвинувачений повинен понести, а саме у виді трьох років позбавлення волі.

Крім того, сторони дійшли згоди, що для виправлення обвинуваченого та попередження вчинення ним нових злочинів, відповідно до ст. 75 КК України, враховуючи особу винного, тяжкість вчиненого злочину, а також обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання, можливе звільнення ОСОБА_4 від відбування покарання з випробуванням, з іспитовим строком.

В угоді передбачені наслідки укладення та затвердження угоди про визнання винуватості, встановлені ст. 473 КПК України та наслідки її невиконання.

Розглядаючи в порядку п. 1 ч. 3 ст. 314 КПК України, питання про можливість затвердження даної угоди про визнання винуватості, суд виходить з наступного.

Відповідно до правил ст.ст. 468, 469 КПК України у кримінальному провадженні щодо кримінальних проступків, злочинів невеликої чи середньої тяжкості, тяжких злочинів, внаслідок яких шкода завдана лише державним чи суспільним інтересам, може бути укладена угода між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим про визнання винуватості

Прокурор в підготовчому судовому засіданні вважаючи, що при укладенні даної угоди дотримані вимоги і правила КПК та КК України, прохає цю угоду затвердити і призначити узгоджену в угоді міру покарання, вважаючи при цьому достатнім покарання у виді трьох років позбавлення волі, з іспитовим строком.

Обвинувачений ОСОБА_4 також прохає вказану угоду з прокурором затвердити і призначити узгоджену в ній міру покарання, при цьому беззастережно визнав себе винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 317 ч.1 КК України, в обсязі підозри, дав згоду на застосування узгодженого виду та розміру покарання, заявивши, що здатен реально відбути зазначене в угоді покарання.

Злочин, у вчиненні якого ОСОБА_4 визнав себе винуватим, згідно із ст. 12 КК України є злочином середньої тяжкості, від якого потерпілих немає.

Суд шляхом проведення опитування обвинуваченого переконався, що укладення угоди сторонами є добровільним, тобто не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дій будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді.

При цьому судом з`ясовано, що ОСОБА_4 повністю усвідомлює зміст укладеної з прокурором угоди про визнання винуватості, характер обвинувачення, щодо якого визнає себе винуватим, цілком розуміє свої права, визначені ст. 474 ч. 4 п. 1 КПК України, а також наслідки укладення, затвердження даної угоди, передбачені ст. 473 ч.2 КПК України. та наслідки її невиконання, передбачені ст. 476 КПК України.

З огляду на викладене, суд дійшов висновку про можливість затвердження угоди про визнання винуватості між прокурором та обвинуваченим ОСОБА_4 , оскільки умови угоди відповідають вимогам КПК та КК України.

За таких обставин суд вважає доведеним в підготовчому судовому засіданні те, що ОСОБА_4 надав приміщення для виживання наркотичних засобів, а тому його дії кваліфікує за ч. 1 ст. 317 КК України, за якою і належить призначити йому, узгоджену сторонами угоди про визнання винуватості, міру покарання.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 370, 374, 376 КПК України, суд, -

ЗАСУДИВ:
Затвердити угоду про визнання винуватості, укладену 21 листопада 2014 року між прокурором ОСОБА_3 та обвинуваченим ОСОБА_4 , у кримінальному провадженні №0000459.

ОСОБА_4 визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 317 КК України, та призначити йому узгоджене сторонами покарання у виді трьох років позбавлення волі.

Відповідно до ст.75 КК України звільнити його від відбування покарання з випробуванням, встановивши іспитовий строк два роки.

Покласти на засудженого обов`язки, згідно ст. 76 КК України - повідомляти кримінально-виконавчу інспекцію про зміну місця проживання та роботи, з`являтися в інспекцію для реєстрації.

Речові докази деформовану полімерну пляшку з фольгою на стінках якої знаходяться залишки особливо небезпечні наркотичні засоби екстракт каннабісу, що знаходиться на зберіганні в УМВС України в Полтавській області, знищити.

Судові витрати у справі 294,84 грн. вартість хімічної експертизи стягнути із засудженого на користь держави.

Запобіжний захід відносно ОСОБА_4 не обирати.

Вирок може бути оскаржений, з підстав, передбачених статтею 394 КПК України до Апеляційного суду Полтавської області через Новосанжарський районний суд Полтавської області протягом 30 днів з дня його проголошення.

Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку суду.

Суддя (підпис)
З оригіналом вірно:
Суддя Новосанжарського

районного суду ОСОБА_1