Справа № 583/1330/15-к
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
"13" травня 2015 р. Охтирський міськрайонний суд Сумської області в складі:

головуючого-судді - ОСОБА_1

з участю секретаря с/з - ОСОБА_2

прокурора - ОСОБА_3

обвинуваченого - ОСОБА_4

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Охтирка Сумської області з фіксацією розгляду справи технічним комплексом «Камертон» кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000015 від 12 лютого 2015 року про обвинувачення

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Вишневецьке, Синельниківського району Дніпропетровської області, українця, громадянина України, освіта середня-спеціальна, неодруженого, жителя АДРЕСА_1 , призваного на військову службу за призовом під час мобілізації ІНФОРМАЦІЯ_2 31.07.2014 року, робітника підсобного 1 інженерно-будівельного відділення 1 інженерно-будівельного взводу 3 інженерно-будівельної роти військової частини польова пошта НОМЕР_1 , раніше не судимого, -

за ч. 3 ст.407 КК України,
ВСТАНОВИВ:

Обвинувачений ОСОБА_4 , будучи на підставі Указу Президента України № 607/2014 від 21 липня 2014 року «Про часткову мобілізацію» призваним 31 липня 2014 року на військову службу ІНФОРМАЦІЯ_2 за призовом під час мобілізації на особливий період, в той же день був направлений для проходження військової служби до військової частини польова пошта НОМЕР_2 . Далі, у зв`язку із створенням в АДРЕСА_2 нового військового формування, солдат ОСОБА_4 був переведений для подальшого проходження військової служби до військової частини польова пошта НОМЕР_1 ( АДРЕСА_2 ), наказом командира якої від 01.11.2014 р. №18 останній був призначений на посаду робітника підсобного 1 інженерно-будівельного відділення 1 інженерно-будівельного взводу 3 інженерно-будівельної роти. В зв`язку з тим, що обвинувачений ОСОБА_4 прибув для проходження військової служби до військової частини польова пошта НОМЕР_1 без теплих речей, він 17.11.2015 року з дозволу командира вказаної частини майора ОСОБА_5 попутним службовим автомобілем вибув з м. Охтирка Сумської області до АДРЕСА_3 , де раніше проходив військову службу, за теплими речами. При цьому командир військової частини майор ОСОБА_5 , надаючи йому записку про звільнення, наказав обвинуваченому ОСОБА_4 20.11.2014 року повернутися до місця постійної дислокації військової частини польова пошта НОМЕР_1 ( АДРЕСА_2 ). Однак в зазначений термін, тобто 20.11.2014 р. обвинувачений ОСОБА_4 не з`явився до місця постійної дислокації вказаної військової частини польова пошта НОМЕР_1 , а перебував в період з 20.11.2014 року по 22.03.2015 р. за місцем своєї реєстрації в АДРЕСА_1 , проводив час на власний розсуд, не пов`язаний з проходженням служби. В подальшому, обвинувачений ОСОБА_4 , усвідомивши протиправність своїх дій, 23.03.2015 р. добровільно з`явився до місця постійної дислокації військової частини польова пошта НОМЕР_1 , де продовжив виконання своїх службових обов`язків. Таким чином, обвинувачений ОСОБА_4 , будучи військовослужбовцем за призовом під час мобілізації, в порушення вимог ст.ст. 17, 65 Конституції України, ст.ст. 1, 2 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу», положень Військової присяги, ст.ст. 11, 16, 127, 128 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України та ст.ст. 1, 4 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України, діючи з прямим умислом, з метою тимчасово ухилитись від виконання обов`язків військової служби, достовірно знаючи про те, що він зобов`язаний проходити військову службу за призовом під час мобілізації у військовій частині - польова пошта НОМЕР_1 , маючи об`єктивні причини для повернення на службу у встановлений командуванням частини час після звільнення, без дозволу командування вказаної військової частини, в період з 20 листопада 2014 року до 22 березня 2015 року включно, тобто протягом 123 діб, не з`явився вчасно без поважних причин на службу до розташування військової частини - польова пошта НОМЕР_1 за адресою: АДРЕСА_2 , тривалістю понад один місяць, тобто вчинив кримінальне правопорушення, відповідальність за яке передбачена ч.3 ст. 407 КК України, а саме самовільне залишення військової частини або місця служби, а також нез`явлення вчасно на службу без поважних причин тривалістю понад один місяць, вчинене особами, зазначеними в частинах першій або другій цієї статті.

В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 винним себе визнав повністю та підтвердив обставини, викладені в обвинувальному акті, вказавши, що дійсно, командир військової частини польова пошта НОМЕР_1 майор ОСОБА_5 відпустив його до військової частини за попереднім місцем служби 17.11.2014 р. за теплими речами і наказав повернутися до місця постійної дислокації в м. Охтирка Сумської області 20.11.2014 року, однак він вчасно не повернувся, а поїхав до АДРЕСА_1 , де проживають його молодші брат і сестра, які практично перебувають на його утриманні, оскільки батьки зловживають спиртними напоями, проживають окремо і не опікуються ними, та допомагав по господарству і перебував там аж до 22.03.2015 року, а наступного дня він добровільно повернувся до постійного місця дислокації військової частини польова пошта НОМЕР_1 ( АДРЕСА_2 ) для проходження військової служби, так як весь цей час він усвідомлював, що порушує закон.

Враховуючи показання обвинуваченого, а також те, що учасники судового провадження не оскаржують фактичні обставини справи, які вказані в обвинувальному акті, правильно розуміють зміст цих обставин, не наполягають на дослідженні інших доказів у справі, розуміють неможливість в подальшому оскаржити дані фактичні обставини в апеляційному порядку, у суду не має сумнівів в добровільності та істинності їх позицій, тому відповідно до ч. 3 ст. 349 КПК України дослідження доказів відносно фактичних обставин справи визнано судом недоцільним, суд обмежив їх дослідження допитом обвинуваченого та дослідженням даних, які характеризують його особу.

В судовому засіданні встановлено, що дії ОСОБА_4 вірно кваліфіковані за ч.3 ст. 407 КК України - самовільне залишення військової частини або місця служби, а також нез`явлення вчасно на службу без поважних причин тривалістю понад один місяць, вчинене особами, зазначеними в частинах першій або другій цієї статті. Обвинувачений свою вину у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст. 407 КК України, визнає повністю.

При обранні обвинуваченому міри покарання суд враховує ступінь тяжкості скоєного кримінального правопорушення, дані про особу обвинуваченого, його відношення до вчиненого, обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.

Дослідженням даних про особу обвинуваченого ОСОБА_4 встановлено, що він раніше не судимий, на обліку у лікаря психіатра та нарколога не перебуває, позитивно характеризується за місцем проживання, брав участь у військовий діях в межах проведення антитерористичної операції на Сході України, де отримав міно-вибухову травму голови. Відповідно до ст. 66 КК України обставинами, що пом`якшують покарання обвинуваченому ОСОБА_4 , суд визнає щире каяття, активне сприяння розкриттю злочину. Обставин, які обтяжують покарання обвинуваченому ОСОБА_4 відповідно до ст. 67 КК України, не встановлено.

Таким чином, суд вважає за необхідне із застосуванням ст. 69 КК України, враховуючи, що обвинувачений ОСОБА_4 вину визнав повністю, щиро розкаявся в скоєному, активно сприяв розкриттю злочину, перейти до іншого, більш м`якого виду покарання, не зазначеного в санкції ч.3 ст. 407 КК України, а саме - арешту. Відповідно до ч. 2 ст. 60 КК України військовослужбовці відбувають арешт на гауптвахті.

Цивільний позов по справі не заявлено. Судових витрат по справі немає. Речові докази по справі відсутні. Запобіжний захід не обирався.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 370, 373-374 КПК України, суд -

УХВАЛИВ:
ОСОБА_4 визнати винним в скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 407 КК України, і призначити йому за цим законом із застосуванням ст. 69 КК України покарання у вигляді 2 (двох) місяців арешту.

Відповідно до ч. 2 ст. 60 КК України відбування арешту здійснювати на гауптвахті.

Міру запобіжного заходу до вступу вироку в законну силу не обирати.

Строк відбування покарання засудженому ОСОБА_4 рахувати з часу фактичного його поміщення на гауптвахту.

Вирок може бути оскаржений з підстав, передбачених ст.394 КПК України, до Апеляційного суду Сумської області через Охтирський міськрайонний суд Сумської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Копію вироку після його проголошення вручити засудженому та прокурору. Роз`яснити учасникам судового провадження їх право на отримання в суді копії вироку.

Суддя Охтирського
міськрайонного суду ОСОБА_1