Справа №11а-991, 2007р. Головуючий в 1 -й
ст. 389 ч.2 КК Циганій C.I.
України. Доповідач
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

2007 року вересня місяця «04» дня

Колегія
суддів судової палати в кримінальних справах апеляційного суду Херсонської
області в складі:

Головуючого -
Червоненка В.Я. Суддів: Шевцової В.Г.,
Грушицького А.А. З участю прокурора - Литвиненка О.О. засудженого -
ОСОБА_1

розглянувши
у відкритому судовому засіданні в м.
Херсоні кримінальну справу за апеляцією державного обвинувача на вирок
Дніпровського районного суду м. Херсона
від «04» липня 2007 року.

ВСТАНОВИЛА:

Цим вироком

ОСОБА_1

ІНФОРМАЦІЯ_1
народження, уродженець м. Херсона,
українець, громадянин України, з неповною середньою освітою, одружений,
має на утриманні одну неповнолітню дитину, не працюючий,
мешканець АДРЕСА_1, раніше
судимий: 1. 30 січня 2007 року
Суворовським районним судом м. Херсона
по ст.
213ч.1 КК України
до 100 годин громадських робіт, -

засуджений
за ст.
389 ч.2 КК України до арешту строком на два місяці.

На
підставі ст. ст.
70, 72 КК України за сукупністю злочинів, остаточно призначено покарання у виді арешту
строком на 2 місяці 10 днів з триманням засудженого в умовах ізоляції.

Строк відбування
покарання рахується з 04 липня 2007 року.

Міра
запобіжного заходу - підписка про невиїзд - змінена в залі суду на взяття під
варту.

ОСОБА_1 визнано винним у тому, що він,
будучи засудженим ЗО січня 2007 року Суворовським районним судом м. Херсона за
ст. 213 ч.1 КК України до 100
годин громадських робіт, та направленим
КВІ Дніпровського району м. Херсона для
виконання покарання на КП «Херсонкомунсервіс»,
а також будучи зобов'язаним перший вівторок кожного місяця з'являтися на
реєстрацію в кримінально-виконавчу інспекцію,
переслідуючи прямий умисел направлений на ухилення від відбування
призначеного судом покарання у виді 100 годин громадських робіт, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер
своїх дій, передбачаючи їх суспільно
небезпечні наслідки та бажаючи їх настання,
без поважних причин ухилявся від відбування громадських робіт в період
часу з 28 березня 2007 року по теперішній час.

В
поданій на вирок апеляції державний обвинувач по справі, не оспорюючи кваліфікацію вчиненого, посилається на те, що призначення покарання засудженому за
сукупністю злочинів на підставі ст. 70 КК України є незаконним, оскільки ОСОБА_1 після постановления вироку, але до повного відбуття покарання за
попереднім вироком, вчинив новий злочин
і в такому разі остаточне покарання йому повинно бути призначене за сукупністю
вироків на підставі ст. 71 КК України. Просить вирок скасувати та
постановити новий вирок, призначивши
покарання за сукупністю вироків.

Заслухавши
суддю-доповідача, висновок
прокурора, який підтримав апеляцію, засудженого,
який погодився з доводами апеляції державного обвинувача та його останнє
слово, в якому він просив зменшити йому
покарання на 10 днів, перевіривши
матеріали справи, колегія суддів
вважає, що апеляція підлягає задоволенню
з таких підстав.

Як
вбачається з протоколу судового засідання,
кримінальна справа розглянута судом у скороченому варіанті відповідно до
вимог ст. 299 КПК України, оскільки засудженим вина у вчиненому злочині
була визнана повністю і фактичні обставини ніким не оспорювались.

Дії
ОСОБА_1 правильно кваліфіковані за
ч.2 ст.
389 КК України, оскільки він
умисно без поважних причин, ухилявся від
відбування громадських робіт, будучи
засудженим до цього покарання.

Разом з
тим, колегія суддів вважає, що вирок суду щодо ОСОБА_1 в частині призначення покарання підлягає
скасуванню в зв'язку з неправильним застосуванням кримінального закону.

Так,
ОСОБА_1 був засуджений
30 січня 2007 року Суворовським районним судом м. Херсона за
ст. 213 ч.1 КК України до 100
годин громадських робіт, але до повного
відбуття цього покарання вчинив новий злочин,
передбачений ч.2 ст. 389 КК України, за яким він засуджений даним вироком до
арешту строком на 2 місяці.

За таких
обставин судом першої інстанції невірно було застосовано кримінальний закон та
призначено кінцеве покарання за ст. 70 КК України, оскільки ОСОБА_1 необхідно призначити остаточне покарання
за ст.
71 КК України.

Обговорюючи
питання про міру покарання ОСОБА_1,
колегія суддів у відповідності зі
ст. 65 КК України враховує
ступінь тяжкості вчиненого злочину,
обставин, що пом'якшують
покарання, а саме: щире каяття, наявність на утриманні неповнолітньої дитини
та вважає необхідним призначити йому покарання за ст.
389 ч.2 КК України у вигляді 2 місяців арешту, а на підставі
ст. ст. 71, 72 КК України до цього покарання частково
приєднати невідбуту частини покарання за вироком Суворовського районного суду
м. Херсона від 30.01.2007 року і
остаточно призначити 2 місяці 10 днів арешту,
що є достатнім для його виправлення і попередження нових злочинів.

На
підставі викладеного, керуючись ст.
ст. 378, 379 КПК України, колегія суддів, -

ЗАСУДИЛА:

Апеляцію
державного обвинувача задовольнити.

Вирок
Дніпровського районного суду м. Херсона
від 04 липня 2007 року щодо ОСОБА_1 в частині призначення покарання скасувати.

Призначити
ОСОБА_1 за ч.2 ст.
389 КК України покарання у вигляді арешту строком на два місяці.

На
підставі ст. 71 КК України за
сукупністю вироків частково приєднати невідбуту частину покарання за вироком
Суворовського районного суду м. Херсона
від ЗО січня 2007 року та остаточно призначити два місяці десять днів арешту з
триманням засудженого в умовах ізоляції.

До
вступу вироку в законну силу залишити запобіжний захід - взяття під варту.

Строку
відбування покарання ОСОБА_1 обчислювати
з 04 липня 2007 року.

В решті
вирок Дніпровського районного суду м.
Херсона від 04 липня 2007 року щодо ОСОБА_1 залишити без зміни.

Вирок
може бути оскаржений і на нього внесено касаційне подання прокурором в
Верховний Суд України через апеляційний суд Херсонської області в місячний
строк з моменту його проголошення, а
засудженим, що утримується під вартою, в той же строк з моменту вручення йому копії
вироку.