У х в а л а

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Колегія суддів Судової палати у
кримінальних справах

Верховного Суду України у складі:

головуючого Селівона
О.Ф.,

суддів Скотаря
А.М., Шевченко Т.В.

розглянула в судовому засіданні в м. Києві 1 листопада 2007 року
кримінальну справу за касаційною скаргою засудженого ОСОБА_1 на вирок
Кременчуцького районного суду Полтавської області від 22 грудня 2005 року та
ухвалу колегії суддів судової палати у кримінальних справах апеляційного суду
Полтавської області від 7 липня 2006 року щодо нього.

Цим вироком ОСОБА_1,

ІНФОРМАЦІЯ_1народження, уродженця
м. Києва, раніше неодноразово судимого, останнього разу 07.02.2005 р. за ч. 1
ст. 125 КК України на 200 годин громадських робіт і на підставі ст. 49 цього
Кодексу звільненого від відбування покарання у зв'язку із закінченням строків
давності,

визнано винним у вчиненні злочинів, передбачених ч. 1 ст. 153, ч. 3 ст.
186, ч. 3 ст. 187 КК України, і призначено йому покарання:

- за
ч. 1 ст. 153 КК України - 5 років позбавлення волі;

- за
ч. 3 ст. 186 КК України - 5 років позбавлення волі;

- за
ч. 3 ст. 187 КК України - 7 років 6 місяців позбавлення волі з конфіскацією
всього майна, яке є його власністю.

На підставі ст. 70 КК України за
сукупністю злочинів ОСОБА_1 остаточно призначено 9 років позбавлення волі з
конфіскацією всього майна, яке є його власністю.

Цим вироком також засуджено
ОСОБА_2, касаційні скарги чи подання щодо якого не подано.

Прийнято рішення щодо заявлених
потерпілими цивільних позовів та щодо речових доказів.

Ухвалою колегії суддів судової
палати у кримінальних справах апеляційного суду Полтавської області від 7 липня
2006 року вирок щодо ОСОБА_1 та ОСОБА_2 залишено без зміни.

Згідно з вироком ОСОБА_1 визнано
винним у вчиненні злочинів за таких обставин.

27 грудня 2004 року, приблизно о 22
год. 30 хв., ОСОБА_1 і ОСОБА_2, діючи за попередньою змовою між собою, з метою
відкритого заволодіння чужим майном шляхом обману проникли у АДРЕСА_1, де
нанесли декілька ударів руками по голові та тулубу господині квартири
потерпілій ОСОБА_3 і, застосовуючи пневматичний пістолет «А 101», заподіяли їй
легкі тілесні ушкодження, після чого відкрито заволоділи майном та грошима на
загальну суму 1800 грн.

16 вересня 2004 року, приблизно о
15 год. 30 хв., ОСОБА_1, перебуваючи у 2-му під'їзді АДРЕСА_2, застосовуючи до
потерпілої ОСОБА_4 насильство, яке не є небезпечним для її життя та здоров'я,
проник у її квартиру № 49, де вчинив щодо неї насильницьке задоволення статевої
пристрасті неприродним способом.

Одразу після цього, приблизно о 16
год., перебуваючи у вищезазначеній квартирі ОСОБА_4, до якої він проник,
ОСОБА_1, діючи повторно, застосовуючи до потерпілої насильство, яке не є
небезпечним для її життя та здоров'я, відкрито заволодів її золотими прикрасами
та мобільним телефоном «Самсунг А800» зі стартовим пакетом загальною вартістю
3695 грн.

У касаційній скарзі та доповненнях
до неї засуджений ОСОБА_1 просить вирок та ухвалу щодо нього скасувати, а
справу направити на нове розслідування або на новий судовий розгляд. Мотивує
тим, що кримінальну справу щодо нього сфабриковано, її матеріали
сфальсифіковано, а судове слідство проведено неповно і однобічно. Вважає докази
у справі суперечливими, його винуватість у вчиненні злочинів щодо ОСОБА_4
недоведеною, а кваліфікацію його дій щодо ОСОБА_3 неправильною. Посилається на
порушення його права на захист, на ознайомлення з матеріалами кримінальної
справи та на застосування до нього незаконних методів слідства. У доповненні до
касаційної скарги ОСОБА_1 просить пом'якшити призначене йому покарання.

Заслухавши доповідача, перевіривши
матеріали справи і обговоривши доводи касаційної скарги та доповнень до неї,
колегія суддів дійшла висновку, що в її задоволенні необхідно відмовити.

Висновок суду про винність ОСОБА_1
у вчиненні злочинів, за які його засуджено, підтверджується дослідженими в
судовому засіданні та викладеними у вироку доказами, які узгоджуються між
собою.

За епізодом розбійного нападу на
потерпілу ОСОБА_3 винність ОСОБА_1 підтверджується: показаннями самої
потерпілої, яка розповіла про обставини вчиненого щодо неї ОСОБА_1 та ОСОБА_2
злочину так, як їх наведено у вироку; показаннями ОСОБА_2, який визнав свою
вину і розповів про обставини вчиненого ним за попередньою змовою з ОСОБА_1
розбійного нападу на потерпілу ОСОБА_3; показаннями чоловіка потерпілої свідка
ОСОБА_5, який дізнався про обставини розбійного нападу на дружину з її
телефонного дзвінка, після чого одразу прийшов додому і побачив її у синцях і
гематомах, а з її правої лопатки вилучив металеву кульку від пневматичного
пістолета; даними протоколу огляду пневматичного пістолета «А 101» калібру 4,5
мм, виявленого і вилученого під час огляду за місцем проживання ОСОБА_1; даними
протоколу огляду металевої кульки діаметром 4 мм, яка є набоєм для
пневматичного пістолету «А 101» калібру 4,5 мм і була вилучена ОСОБА_5 з тіла
потерпілої ОСОБА_3 і добровільно видана ним працівникам міліції; даними
протоколів впізнання потерпілою ОСОБА_3 виявлених і вилучених у ОСОБА_2 при
його затриманні мобільних телефонів та зарядних пристроїв до них; даними
висновку судово-медичної експертизи, відповідно до яких у ОСОБА_3 виявлено
тілесні ушкодження у виді крововиливів обличчя і тулуба, які утворилися
внаслідок дії тупих предметів, можливо за обставин, вказаних потерпілою, і
відносяться до легких тілесних ушкоджень, які не спричинили короткочасного
розладу здоров'я, та іншими доказами у справі.

Винність ОСОБА_1 у вчиненні
злочинів щодо потерпілої ОСОБА_4 підтверджується, зокрема: показаннями самої
потерпілої про обставини проникнення
ОСОБА_1 до її квартири і вчинення ним щодо неї насильницького
задоволення статевої пристрасті неприродним способом та заволодіння її
прикрасами та мобільним телефоном; даними протоколу пред'явлення фотознімків
для впізнання свідку ОСОБА_6, відповідно до яких він вказав на ОСОБА_1 як на
особу, яка у вересні 2004 року продала йому мобільний телефон «Самсунг А800», а
також показаннями даного свідка про те, що він заносить у спеціальний зошит
паспортні дані осіб, які збувають йому мобільні телефони, куди він заніс і
паспортні дані ОСОБА_1; даними протоколу пред'явлення фотознімків для впізнання
потерпілій ОСОБА_4, відповідно до яких вона в категоричній формі вказала на
ОСОБА_1 як на особу, що вчинила щодо неї злочини; даними висновку
дактилоскопічної експертизи, згідно з якими слід пальця руки, вилучений під час
огляду квартири ОСОБА_4, залишений вказівним пальцем лівої руки ОСОБА_1; даними
протоколу зводин віч-на-віч ОСОБА_1 та ОСОБА_4, під час яких вона підтвердила
раніше дані показання і наполягала на них; даними, що містяться у висновках
судово-імунологічних експертиз, а також речовими та іншими доказами, які
узгоджуються між собою і підтверджують показання потерпілої про обставини вчинених щодо неї злочинів.

Дії ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 153, ч. 3
ст. 186, ч. 3 ст. 187 КК України кваліфіковано правильно, а покарання йому
призначено з урахуванням ступеня тяжкості вчинених ним злочинів, його особи та
конкретних обставин справи.

Істотних порушень вимог
кримінально-процесуального закону, які могли б бути підставою для скасування
або зміни постановлених у даній справі судових рішень, не виявлено.

Посилання у касаційній скарзі
засудженого на порушення під час досудового слідства та судового розгляду
справи його права на захист є безпідставними. Так, з протоколів роз′яснення
ОСОБА_1 прав як підозрюваному та обвинуваченому вбачається, що він відмовився
від допомоги захисника, виявивши бажання захищати свої інтереси самостійно (т.
5, а. с. 110, 118, 130). Згодом на його клопотання до участі у справі в якості
захисника з числа близьких родичів було допущено його дружину ОСОБА_7 (т. 5, а.
с. 149). Від послуг останньої ОСОБА_1 відмовився в судовому засіданні, заявивши
клопотання про призначення йому іншого захисника, яке було задоволено судом,
проте і від захисника, призначеного судом, ОСОБА_1 відмовився, зазначивши, що
йому потрібна була одноразова консультація і в подальшому послуг захисника він
не потребує (т. 7, а. с. 28-30, 79 зв., 136 зв.). Після ухвалення вироку
ОСОБА_1 на його клопотання судом було призначено захисника для ознайомлення з
протоколом судового засідання, проте і від його допомоги засуджений відмовився
(т. 7, а. с. 361, 363).

Твердження ОСОБА_1 про обмеження
його права на ознайомлення з матеріалами кримінальної справи є
необґрунтованими. Так, з протоколу пред'явлення матеріалів кримінальної справи
для ознайомлення убачається, що ОСОБА_1 надавалася можливість ознайомитися з
матеріалами справи за допомогою його захисника ОСОБА_7 при виконанні вимог ст.
218 КПК України (т. 6, а. с. 179, 179 зв.).
Після призначення кримінальної справи до розгляду на клопотання ОСОБА_1
йому відповідно до вимог ст. 255 КПК України також було забезпечено можливість
ознайомитися з матеріалами справи, про що свідчать дані його розписки на а. с.
83 (т. 7). Після постановлення вироку засудженому було надано для ознайомлення
матеріали справи, протокол судового засідання та технічний запис судового
процесу (т. 7, а. с. 314, 316, 360).

За заявою ОСОБА_1 про застосування
до нього незаконних методів слідства прокуратурою проводилася перевірка, за
результатами якої винесено постанову про відмову в порушенні кримінальної
справи на підставі п. 2 ст. 6 КПК України.

Доводи касаційної скарги
засудженого про фальсифікацію матеріалів кримінальної справи щодо нього мають
перевірятися відповідним прокурором і за певних умов можуть бути підставою для
перегляду судових рішень в порядку виключного провадження.

Таким чином, підстав для
призначення кримінальної справи до касаційного розгляду з повідомленням осіб,
зазначених у ст. 384 КПК України, немає.

Враховуючи наведене, керуючись ст.
394 КПК України, колегія суддів

у х в а л и л а :

у задоволенні касаційної скарги
засудженого ОСОБА_1 відмовити.

Судді:

Селівон О.Ф. Скотарь А.М. Шевченко Т.В.

З оригіналом згідно:

Суддя Верховного Суду України О.Ф. Селівон