Справа № 1-942/2007р.
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"03"
грудня 2007 року Оболонський
районний суд м. Києва в складі:

головуючого судді - Камбулова Д.Г.

при секретарі - Рибаковій Т.В.

з участю прокурора - Доманицького М. М.

з участю захисника - ОСОБА_3.

розглянувши
у відкритому судовому засіданні в м.
Києві кримінальну справу по обвинуваченню

ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1
народження, уродженця м. Києва, українця,
громадянина України, з
середньою-спеціальною освітою, працює
ІНФОРМАЦІЯ_2, одруженого, на утриманні має неповнолітню доньку 1993
року народження, який проживає та
зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1,
раніше судимого 12.02.1998 року Печерським районним судом м. Києва за
ст. 140 ч.2 КК України (в редакції 1960 року) до 3 років позбавлення
волі з конфіскацією майна; 06.08.2001 року Шевченківським районним судом
м. Києва за ст. 229-6 ч.1 КК України (в редакції 1960
року) до 1 року позбавлення волі; 09.02.2004 року Оболонським районним судом
м. Києва за ст. 185 ч.2 КК України до 2 років 6 місяців
позбавлення волі, звільнився 20.12.2005
року згідно постанови Березанського міського суду Київської області від
13.12.2205 року умовно-достроково на 5 місяців 14 днів,

у вчиненні
злочину, передбаченого ст.
122 ч.1 КК України,

ВСТАНОВИВ:

23.08.2007
року приблизно о 22 годині ОСОБА_1 прийшов до залу гральних автоматів, які знаходяться за адресою: м. Київ,
вул. Малиновського, 34, 24.08.2007 року о 05 годині, ОСОБА_1 вийшов з приміщення гральних
автоматів та пішов до магазину „Сільпо",
де зустрів раніше йому незнайомого ОСОБА_2 Вони вирішили випити горілки
і коли йшли до кінцевої зупинки трамваю АДРЕСА_1, ОСОБА_2 почав ображати ОСОБА_1 нецензурною
лайкою, в цей момент у ОСОБА_1 виник
злочинний умисел, направлений на
нанесення тілесних ушкоджень ОСОБА_2,
реалізуючи який він вдарив ОСОБА_2 рукою в обличчя, від чого останній впав, піднявшись через декілька хвилин ОСОБА_1
запропонував відвести ОСОБА_2 додому, на
що останній погодився. Коли вони йшли підземним переходом ОСОБА_2 знову почав
чіплятись до ОСОБА_1, у якого знову
виник злочинний умисел, направлений на
спричинення тілесних ушкоджень і він наніс ОСОБА_2 удар в область плеча, зв'язав руки ременем та штовхнув його ногою в
область тулубу.

Згідно
висновку експерта №261/Е від 30.10.2007 року,
згідно наданої медичної документації у ОСОБА_2 мали місце наступні
тілесні ушкодження: закрита черепно-мозкова травма (струс головного
мозку), забій грудної клітини, закрита травма живота у вигляді забою
передньої черевної стінки, перелом
акроміального кінця лівої ключиці,
закритий перелом променевої кістки зліва у звичайному місці. Дані
тілесні ушкодження утворились від дії тупого /их/ предмету /ів/, можуть відповідати строку та обставинам, вказаним у постанові і відносяться до
тілесних ушкоджень середнього ступеню тяжкості,
оскільки для зрощення переломів необхідний строк більше 21-го дня.

Допитаний
у якості підсудного ОСОБА_1 свою вину у вчиненні інкримінованого йому
злочину, передбаченого ст.
122 ч.1 КК України визнав повністю,
щиро розкаявся, пояснивши
суду, що 24.08.2007 року, близько 5 години, коли він вийшов з зали гральних автоматів по
АДРЕСА_2, то зустрів раніше йому
незнайомого чоловіка, як потім
з'ясувалось, це був ОСОБА_2,
який запропонував йому випити горілки, коли вони пішли в напрямку АДРЕСА_3, ОСОБА_2 безпричинно почав ображати його
нецензурною лайкою, після чого він
вдарив його рукою в обличчя, після чого, коли вони йшли додому і ОСОБА_2 знову ображав
його, він знову вдарив його декілька
разів, як в область плечей, так і в інші частини тулуба. Просить його

вибачити, запевняє суд про недопущення подібного, просить призначити покарання, не пов'язане з позбавленням волі.

Враховуючи
те, що підсудний та інші учасники
процесу не оспорюють фактичні обставини справи і судом встановлено, що вони правильно розуміють зміст цих
обставин, відсутні будь-які сумніви у
добровільності та істинності їх позиції,
заслухавши думку учасників процесу,
та роз'яснивши їм положення ст.
299 КІЖ України, суд визнає недоцільним
дослідження інших доказів по справі,
відносно тих фактичних обставин справи,
які ніким не оспорюються.

Таким
чином, оцінюючи в сукупності всі зібрані
докази, суд вважає, що винність підсудного ОСОБА_1 у судовому
засіданні доведена повністю.

Дії
ОСОБА_1 повинні бути кваліфіковані за
ст. 122 ч.1 КК України, тому що
він вчинив навмисні дії, які виразились
нанесенні умисного середньої тяжкості тілесного ушкодження, тобто умисного ушкодження, яке не є небезпечним для життя і не потягло
за собою наслідків, передбачених ст. 121 КК України, але таке,
що спричинило тривалий розлад здоров'я.

Призначаючи
покарання підсудному ОСОБА_1, у
відповідності зі ст. 65 КК України, суд враховує ступінь тяжкості вчинених
злочинів, особу винного та
обставини, що пом'якшують та обтяжують
покарання.

Пом'якшувальною
обставиною, згідно ст. 66 КК України, суд визнає те, що підсудний щиро розкаявся.

Обтяжуючих обставин, згідно ст. 67 КК України, судом не встановлено.

Крім
того, при обранні підсудному міри
покарання судом враховується його відношення до вчиненого, його сімейний стан, а також те,
що він має три незняті та непогашені у встановленому законом порядку
судимості за вчинення умисних злочинів.

На
підставі викладеного, суд вважає за
необхідне обрати ОСОБА_1 покарання в межах санкції ч.1 ст.
122 КК України, а саме у виді
обмеження волі, вважає, що його перевихо­вання та виправлення
неможливо без ізоляції від суспільства,
та не знаходить підстав для застосування до підсудного ст. 75
КК України, або більш м»якого
покарання, передбаченого санкцією ст.
122 ч.1 КК України.

Керуючись ст.
ст. 323, 324 КПК України, суд-

ЗАСУДИВ:

ОСОБА_1
визнати винним у вчиненні злочину,
передбаченого ст. 122 ч.1 КК України і призначити йому
покарання у виді 1 (одного) року обмеження волі.

Строк
відбуття покарання ОСОБА_1 обчислювати з дня прибуття і постановки засудженого
на облік у виправному центрі. На підставі
ст. 338 КПК України, в порядку,
передбаченому ст. 72 КК України зарахувати ОСОБА_1 строк його перебування
під вартою в ІТТ ГУ МВС України
в м. Києві з 29.08.2007 року по
31.08.2007 року.

Запобіжний
захід відносно ОСОБА_1 у вигляді застави до набуття вироком чинності -залишити
без змін. Після набуття вироком чинності,
заставу в розмірі 2000 (дві тисячі) гривень повернути заставодавцю
ОСОБА_4 .

Вирок
може бути оскаржено до Апеляційного суду м.
Києва через Оболонський районний суд м.
Києва протягом п'ятнадцяти діб з моменту його проголошення.