Справа №568/651/15-к

ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
"08" червня 2015 р. м.Радивилів

Радивилівський районний суд Рівненської області
В складі:
головуючого судді ОСОБА_1
при секретарі ОСОБА_2
розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в місті Радивилів кримінальне провадження №0000137 внесене в ЄРДР 06.04.2015 року по обвинуваченню ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м.Здолбунів Рівненської області, жителя АДРЕСА_1 , українця, громадянина України, освіта середня, студента 1 курсу Радивилівського професійного ліцею, не працюючого, не одруженого, відповідно до ст.89 КК України не маючого судимості, в скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.263 КК України, на підставі угоди про визнання винуватості,

за участю прокурора ОСОБА_4
встановив:
На початку вересня 2014 року ОСОБА_3 перебуваючи в лісовому масиві, що знаходиться між населеними пунктами с.Уїздці та Здовбиця Здолбунівського району Рівненської області знайшов ніж довжиною 260 мм із маркуванням Х0790, який відноситиься до категорії холодної зброї.
Про знахідку ножа ОСОБА_3 в органи внутрішніх справ не повідомив, добровільно його не здав, а умисно незаконно, тобто без передбаченого законом дозволу переніс до місця свого проживання в АДРЕСА_1 , де його зберігав.
В подальшому ОСОБА_3 даний ніж привів в належний стан, звільнив від іржі, загострив лезо та умисно, незаконно, тобто без передбаченого законом дозволу перевіз в м.Радивилів Рівненської області, де в кімнаитті № НОМЕР_1 в гуртожитку Радивилівського професійного ліцею зберігав його та використовував у власних потребах до моменту виявлення та вилучення працівниками Радивилівського РВ УМВС в Рівненській області, тобто до 18 години 35 хвилин 6 квітня 2015 року
Відповідно до висновку судової експертизи холодної зброї №26 від 08.04.2015 року ніж, загальною довжиною 260 мм, вилучений 06.04.2015 року, являється холодною зброєю, колюче-ріжучої дії, виготовленою саморобним способом з використанням промислового обладнання, по типу мисливських ножів загального призначення.
Вказані дії ОСОБА_3 органом досудового розслідування кваліфіковані за ч.2 ст.263 КК України, як носіння та ремонт холодної зброї без передбаченого законом дозволу.
Під час досудового розслідування 26 травня 2015 року між старшим прокурором прокуратури Радивилівського району юристом 2 класу ОСОБА_4 та підозрюваним ОСОБА_3 в порядку передбаченому ст.ст.468, 469, 472 КПК України укладено угоду про визнання винуватості.
Зі змісту даної угоди слідує, що прокурор та підозрюваний дійшли згоди щодо формулювання підозри, всіх істотних для даного кримінального провадження обставин та правової кваліфікації дій ОСОБА_3 за ч.2 ст.263 КК України. Обвинувачений ОСОБА_3 у повному обсязі сформульованої підозри беззастережно визнав свою винуватість у вчиненні даного кримінального правопорушення. Окрім цього, сторонами угоди визначено узгоджене ними покарання, яке ОСОБА_3 повинен понести за вчинене кримінальне правопорушення, а саме: у вигляді громадських робіт строком сто сорок годин.
Розглядаючи в порядку п.1 ч.3 ст.314 КПК України питання про можливість затвердження даної угоди про визнання винуватості у підготовчому судовому засіданні, судом враховано наступні обставини.
Прокурор в судовому засіданні зазначив, що при укладенні даної угоди дотримані вимоги і правила КПК України та КК України та просив угоду про визнання винуватості затвердити і призначити обвинуваченому ОСОБА_3 узгоджене з ним покарання.
Обвинувачений ОСОБА_3 в судовому засіданні, також просив затвердити вказану угоду і призначити узгоджене в ній покарання. При цьому ОСОБА_3 визнав себе винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.263 КК України в обсязі підозри, дав свою згоду на призначення узгодженого виду покарання, вказавши на свою реальну здатність виконати взяті на себе за угодою зобов`язання.
Згідно ч.4 ст.469 КПК України угода про визнання винуватості між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена у провадженні щодо кримінальних проступків, злочинів невеликої чи середньої тяжкості, тяжких злочинів, внаслідок яких шкода завдана лише державним чи суспільним інтересам. Укладення угоди про визнання винуватості у кримінальному провадженні, в якому бере участь потерпілий, не допускається.
Злочин, у вчиненні якого ОСОБА_3 визнав себе винуватим, згідно із ч.3 ст.12 КК України є злочином середньої тяжкості.
Покарання, узгоджене сторонами угоди, відповідає санкції ч.2 ст.263 КК України. При цьому враховано ступінь тяжкості вчиненого злочину, дані, що характеризують особу винного, обставини, що пом`якшують покарання зокрема щире каяття та активне сприяння розкриттю злочину. Обтяжуючих обставин не встановлено.
Суд, шляхом проведення опитування сторін кримінального провадження, переконався, що укладення угоди про визнання винуватості сторонами є добровільним, тобто не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дії будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді. При цьому судом з`ясовано, що обвинувачений ОСОБА_3 повністю усвідомлює зміст укладеної з прокурором угоди про визнання винуватості, цілком розуміє характер обвинувачення, щодо якого визнає себе винуватим, вид покарання та інші заходи, які будуть застосовані до нього у разі затвердження угоди судом, свої права, зазначені в п.1 ч.4 ст.474 КПК України, а також наслідки укладення та затвердження вказаної угоди, передбачені ч.2 ст.473 КПК України, та наслідки невиконання взятих зобов`язань, що передбачені ст.476 КПК України.
Враховуючи викладене, суд встановив, що умови угоди про визнання винуватості, укладеної між старшим прокурором прокуратури Радивилівського району юристом 2 класу ОСОБА_4 та підозрюваним ОСОБА_3 26 травня 2015 року, відповідають вимогам КПК України та КК України, що свідчить про наявність підстав для її затвердження.
За таких обставин, суд визнав доведеним в підготовчому судовому засіданні те, що дії ОСОБА_3 необхідно кваліфікувати за ч.2 ст.263 КК України, як носіння та ремонт холодної зброї без передбаченого законом дозволу та призначити ОСОБА_3 узгоджене сторонами угоди про визнання винуватості покарання. Питання щодо речових доказів слід вирішити відповідно до вимог ст.100 КПК України.
На підставі викладеного, керуючись ст.ст.100, 314, 373, 374, 376, 475 КПК України, суд -

засудив:

Затвердити угоду про визнання винуватості від 26 травня 2015 року укладену між старшим прокурором прокуратури Радивилівського району юристом 2 класу ОСОБА_4 та обвинуваченим ОСОБА_3 .
ОСОБА_3 визнати винуватим у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст.263 КК України та призначити йому узгоджене сторонами покарання, а саме у вигляді 140 (сто сорок) годин громадських робіт.
Речовий доказ по справі: ніж, загальною довжиною 260 мм знищити (а.с.28-29).
Стягнути з ОСОБА_3 на користь держави процесуальні витрати за проведення судової експертизи холодної зброї в розмірі 384 (триста вісімдесят чотири) гривні 00 копійок.
Міра запобіжного заходу ОСОБА_3 не обиралась.
Вирок може бути оскаржений до Апеляційного суду Рівненської області через Радивилівський районний суд з підстав передбачених ст.394 КПК України протягом 30 днів з дня його проголошення.
Копію даного вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору.

Суддя: ОСОБА_1