ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18.10.2007 р.
Гайсинський районний суд Вінницької області

в складі:
головуючого - судді Панасюка О.С. при
секретарі Отрошко Н.М. за участю
прокурора Джежик Р.А.,

розглянувши у
відкритому судовому засіданні в місті Гайсині справу про

обвинувачення:

ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1 року народження, уродженця та жителя АДРЕСА_1, громадянина України, тимчасово не працює, із вищою освітою, одруженого,
раніше не судимого,

в скоєнні
злочину, передбаченого ч.1 ст. 164 КК України, -

встановив:

ОСОБА_1
зобов'язаний за виконавчим листом Гайсинського районного суду від 12.02.2004 р.
сплачувати аліменти на користь ОСОБА_2 на утримання малолітньої дочки
ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_2 р.н., в розмірі Ч частини всіх видів
заробітку, але не менше одного
неоподатковуваного мінімуму доходів громадян,
щомісячно, починаючи з 28.01.2004
р. і до її повноліття; за виконавчим листом Гайсинського районного суду від 12.02.2004
р. - сплачувати аліменти на користь ОСОБА_2 на її утримання в розмірі 1/4 частини всіх видів заробітку, але не менше одного неоподатковуваного
мінімуму доходів громадян, щомісячно, починаючи з 28.01.2004 р. і до досягнення
дочкою трьохрічного віку; за виконавчим листом Гайсинського районного суду від
11.04.2006 р. - сплачувати аліменти на користь ОСОБА_2 на утримання малолітньої
дочки, ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_2 р.н., в розмірі 180 грн. щомісячно, починаючи з 24.01.2006 р. і до її повноліття.

З
13.09.2004р. боржник не працює,
добровільно допомоги на утримання малолітньої дочки не надає, в результаті чого допустив заборгованість по
аліментах станом на 01.01.2007 р.
в розмірі 3355 грн.

В
судовому засіданні підсудний вину визнав і пояснив, що аліменти не сплачував через відсутність
роботи та стабільного заробітку.

Винуватість
ОСОБА_1 у скоєнні
злочину повністю підтверджується такими доказами.

Потерпіла
ОСОБА_2 суду пояснила, що незважаючи на
неодноразові звернення, ОСОБА_1 з 13.09.2004 р.
до теперішнього часу не надає матеріальної допомоги на утримання малолітньої
дочки.

Поданням
ДВС Гайсинського районного управління юстиції про притягнення ОСОБА_1 до кримінальної
відповідальності за злісне ухилення від сплати аліментів (а.с. 4), згідно з яким ОСОБА_1 він допустив заборгованість по сплаті аліментів в
розмірі 3355 грн.; копіями виконавчих листів № 2-366/2004, № 2-367/2004,
№ 2-228/2006 (а.с. а.с. 5-7), у відповідності до яких ОСОБА_1 зобов'язаний
сплачувати аліменти на користь ОСОБА_2 на утримання малолітньої дочки
ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_2 р.н., в розмірі в розмірі 1/4 частини всіх видів заробітку, але не менше одного неоподатковуваного
мінімуму доходів громадян, щомісячно, починаючи з 28.01.2004 р. і до її повноліття;
аліменти на користь ОСОБА_2 на її утримання в розмірі 1/4 частини всіх видів заробітку, але не менше одного неоподатковуваного
мінімуму доходів громадян,
щомісячно, починаючи з 28.01.2004
р. і до досягнення дочкою трьохрічного віку; аліменти на користь ОСОБА_2 на
утримання малолітньої дочки ОСОБА_3,
ІНФОРМАЦІЯ_2 р.н., в розмірі 180
грн. щомісячно, починаючи з 24.01.2006
р. і до її повноліття; заявою ОСОБА_2 (а.с. 8) про ухилення боржника від

сплати
аліментів; пропозиціями працевлаштуватися та погасити заборгованість по
аліментах (а.с. 12-13), згідно з якими
протягом 35 місяців ОСОБА_1
не виконує рішення суду та не надає матеріальної допомоги на утримання своєї
малолітньої дочки.

Дії
підсудного ОСОБА_1
кваліфікуються за ч.1 ст. 164 КК України, як злісне ухилення від сплати встановлених
рішенням суду коштів на утримання дітей (аліментів).

Обираючи
підсудному покарання, суд враховує, що оскільки,
скоєний підсудним злочин є злочином невеликої тяжкості, то покаранням за нього має бути обмеження
волі на певний строк.

Проте, ОСОБА_1, раніше не судимий,
характеризується позитивно, що за
відсутності обставин, які обтяжують
покарання підсудному, свідчить про
наявність вагомих особистісних та соціальних чинників, які вказують на можливість його виправлення і
запобігання скоєнню нових злочинів без відбування покарання, якщо протягом встановленого судом іспитового
строку ОСОБА_1 не
скоїть нового злочину.

Керуючись ст.
ст. 323-335 КПК України, суд, -

присудив:

ОСОБА_1 визнати
винуватим у скоєнні злочину,
передбаченого ч.1 ст. 164 КК
України, призначити покарання у виді
обмеження волі строком на один рік.

На
підставі ст. 75 КК України ухвалити про
звільнення засудженого від відбування покарання, якщо протягом річного іспитового строку він
не скоїть нового злочину.

До
вступу вироку в законну силу обрати щодо засудженого ОСОБА_1 запобіжний
захід у виді підписки про невиїзд.

Вирок
може бути оскаржено протягом 15 діб з часу його проголошення до апеляційного
суду Вінницької області через Гайсинський районний суд.