Справа № 559/480/15-к
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
01 квітня 2015 року Дубенський міськрайонний суд Рівненської області в особі:
головуючого судді ОСОБА_1

при секретарі ОСОБА_2

за участю прокурора ОСОБА_3

представника потерпілого ОСОБА_4

потерпілого ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Дубно справу по обвинуваченню

ОСОБА_6 ІНФОРМАЦІЯ_1 , уроженця та жителя АДРЕСА_1 , українця, громадянина України, освіта середня, одруженого, не працюючого, раніше не судимого
підозрюється

в скоєнні злочину, передбаченого ст.122 ч.1 КК України,

В С Т А Н О В И В:
16 січня 2015 року біля 03 год. ОСОБА_6 , перебуваючи в приміщенні більярдного клубу "Альфа казино" по вул.Залізнична в м.Дубно Рівненської області, умисно кулаком рук наніс три удари в обличччя ОСОБА_5 . Від нанесених тілесних ушкоджень в ОСОБА_5 утворилися тілесні ушкодження у вигляді перелому правої виличної дуги із зміщенням відламків; припухлість та крововилив в правій скроневій ділянці, який переходить під праве око, незначна припухлість в лівій скроневій ділянці; закрита черепно-мозкова травма; струс головного мозку. Згідно висновку судово-медичної експретизи №30 дані тілесні ушкодження відносяться до середнього ступення тяжкості.

В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_6 вину в скоєному визнав, дав показання, що 16.01.2015 року біля 3 год. він знаходився у більярдному клубі "Альфа казино". ОСОБА_7 прийшов до барної стійки та почав себе неадекватно вести, виражався нецензурними словами. Він йому зробив зауваження. ОСОБА_7 йому у відповідь щось сказав. Він підійшов до ОСОБА_8 і кулаком правої руки наніс удар в область обличчя. Потім ще один раз наніс удар у підборіддя та ще один удар у область обличчя. В скоєному розкаююється.

В судовому засіданні потерпілий ОСОБА_5 дав показання, що 16.01.2015 року біля 3 год. він знаходився у більярдному клубі "Альфа казино". Коли він підійшов до барної стійки і став робити замовлення у барменши, почув, що ОСОБА_6 назвав його очкариком. Він у відповідь сказав йому, що він тоже може таким стати. ОСОБА_6 підійшов до нього і наніс удар в область обличчя. Від від удару втратив свідомість. Коли прийшов до свідомості, то побачив що в нього не стало окулярів.

У відповідності до ст.349 КПК України, враховуючи думку прокурора, потерпілого, його представиника, обвинуваченого, суд визнав недоцільним дослідження доказів стосовно всіх фактичних обставин справи, викладених обвинуваченим, які повністю не оспорюються сторонами, обмеживши судове слідство дослідженням обставин, які характеризують особу обвинуваченого. При цьому суд переконався в тому, що обвинувачений правильно розуміє зміст всіх обставин, які б підлягали б доказуванню, тобто обставини щодо часу, місця, мотиву вчинення злочину. Ці обставини, так як вони викладені в обвинуваченні, обвинуваченим не заперечуються. Сумнівів в добровільності і істинності позиції обвинуваченого немає. Обвинуваченому роз"яснено, що він у випадку прийняття судом рішення про недоцільність дослідження доказів, які не оспорюються сторонами, буде позбавлений можливості оспорювати їх в апеляційному порядку.

Оцінивши зібрані і перевірені в судовому засіданні докази, суд дійшов висновку, що злочин мав місце і скоїв його обвинувачений, дії якого вірно кваліфіковано по ст.122 ч.1 КК України, як умисне середньої тяжкості тілесне ушкодження, тобто умисне ушкодження, яке не є небезпечним для життя і не потягло за собою наслідків, передбачених у ст.121 КК України, але таке, що спричинило тривалий розлад здоров"я.

Обираючи міру покарання обвинуваченому, суд враховує характер і ступінь суспільної небезпеки скоєного злочину, особу винного, який в скоєному розкаявся, активно сприяв розкриттю злочину, по місцю проживання характеризується з позитивної сторони, вперше притягається до кримінальної відповідальності і вважає, що його виправлення і перевиховання можливе без позбавлення волі, шляхом звільнення від відбування покарання з випробуванням, іспитовим строком відповідно до ст.75 КК України.

Прокурором заявлено цивільний позов в інтересах Рівненнської центральної міської лікарні на суму 2 243 грн. 45 коп. за перебування потерпілого на стаціонарному лікуванні.

Суд вважає, що даний позов підлягає до задоволення, так як він є доведеним в судовому засіданні і підтверджується доказами.

У відповідності до ст.1206 ЦК України особа, яка вчинила злочин, зобов"язана відшкодувати витрати закладові охорони здоров"я на лікування потерпілого від цього злочину.

З довідки Рівненської центральної міської лікарні №438 від 16.02.2015 року встановлено, що ОСОБА_5 перебував на стаціонарному лікуванні з 26.01.2015 року по 6.02.2015 року, що складає 11 ліжко-днів, сума витрат на лікування становить 2243 грн. 45 коп.

Крім того потерпілим заявлено цивільний позов про відшкодування матеріальної шкоди на суму 4368 грн. 38 коп. та моральної шкоди на суму 10 000 грн.

В судовому засіданні потерпілий погодився на відшкодування йому обвинуваченим 10 000 грн. моральної шкоди.

Суд вважає, що позов підлягає до задоволення на суму 10 000 грн.

На підставі викладеного та керуючись ст.373, 374 КПК України, суд,
З А СУ Д И В:
ОСОБА_6 визнати винним в скоєні кримінального правопорушення передбаченого ст.122 ч.1 КК України і призначити покарання у вигляді 1 (одного) року позбавлення волі.

На підставі ст.75 КК України засудженого звільнити від відбування покарання з випробуванням, іспитовим строком на 1 (один) рік.

Стягнути з ОСОБА_6 на користь Рівненської центральної міської лікарні Рівненської міської Ради (р/р 0002 в ГУДКСУ у Рівненській області МФО 833017 ) кошти за лікування потерпілого в сумі 2243 грн. 45 коп.

Стягнути з ОСОБА_6 на користь ОСОБА_5 моральну шкоду в розмірі 10 000 грн.

Апеляційна скарга на вирок суду подається до апеляційного суду Рівненської області протягом 30 днів з дня проголошення через Дубенський міськрайонний суд.

Суддя :