Справа № 638/5203/26
Провадження № 1-кс/638/797/26
УХВАЛА

Іменем України

27 березня 2026 року м.Харків

Шевченківський районний суд м. Харкова в складі:

Слідчого судді ОСОБА_1 ,

секретаря ОСОБА_2 ,

за участі прокурора ОСОБА_3 ,

адвоката ОСОБА_4 (поза межами суду),

підозрюваного ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в режимі ВКЗ клопотання старшого слідчого СВ Ізюмського РУП ГУНП в Харківській області ОСОБА_6 , погодженого з прокурором Ізюмської окружної прокуратури Харківської області ОСОБА_3 в рамках досудового розслідування, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000075 від 20.01.2026 року за ч.1 ст. 263 КК України відносно:

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Ізюм Харківської області, громадянина України, із середньою освітою, одруженого, утриманців не має, офіційно не працюючого, не військовозобов`язаного, знятого з військового обліку, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , мешкаючого за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не судимого,

підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 263 КК України,

ВСТАНОВИВ:

27 березня 2026 року до Шевченківського районного суду м. Харкова надійшло клопотання старшого слідчого СВ Ізюмського РУП ГУНП в Харківській області ОСОБА_6 , погодженого з прокурором Ізюмської окружної прокуратури Харківської області ОСОБА_3 про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Досудовим розслідуванням встановлено наступне.

ОСОБА_5 , у невстановлений досудовим розслідування час, але не пізніше 30.01.2026 року вступив у злочинну змову з ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , з метою придбання та в подальшому збуті вогнепальної зброї.

Так, реалізуючи спільний злочинний умисел, діючи у групі з ОСОБА_7 , знаходились у невстановленому досудовим розслідуванням місці та у невстановлений час, але не пізніше 30.01.2026, за невстановлених обставин, діючи умисно в порушення вимог ст. 178 Цивільного кодексу України, п.п. 1-4, 9, 15 «Положення по дозвільну систему», затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 12.10.1992 №576, додатку № 1, затвердженого п.1 постанови Верховної Ради України від 07.06.1992 №2471-XII «Про право власності на окремі види майна», п.п. 2.3.2, 2.6, 8.1, 8.3, 8.8, 8.9, 12.1, 12.2, 12.17 (далі Постанова) «Інструкції про порядок виготовлення, придбання, зберігання, обліку, перевезення та використання вогнепальної, пневматичної і холодної зброї, пристроїв вітчизняного виробництва для відстрілу патронів, споряджених гумовими чи аналогічними за своїми властивостями метальними снарядами несмертельної дії, та зазначених патронів, а також боєприпасів до зброї та вибухових матеріалів», затвердженої наказом Міністра внутрішніх справ України № 622 від 21.08.1998 року, зброя, боєприпаси (крім мисливської і пневматичної зброї і боєприпасів до неї, а також спортивної зброї і боєприпасів до неї, що придбаються громадськими об`єднаннями з дозволу органів внутрішніх справ), вибухові речовини й засоби вибуху не можуть перебувати у власності громадян, громадських об`єднань, міжнародних організацій та юридичних осіб інших держав на території України. Право носіння, зберігання, придбання, виготовлення, ремонт, передача, чи збут вогнепальної зброї, бойових припасів здійснюється на підставі передбачених законом дозволів, проте, в порушення вимог вищезазначених нормативних актів, ОСОБА_7 спільно з ОСОБА_5 , діючи умисно, та усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачаючи їх суспільно небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, посягаючи на громадську безпеку, що супроводжувалось незаконним поводженням із вогнепальною зброєю, без передбаченого законом дозволу, з корисливих мотивів з метою власного збагачення та з метою подальшого збуту, придбали бойову нарізну вогнепальну зброю - автомат системи Калашникова «АК-74» калібру 5,45 мм (під патрон калібру 5,45х39 АК), заводський номер « НОМЕР_1 », 1982 року випуску, та почали зберігати у невстановленому досудовим розслідуванням місці, з метою подальшого збуту, не маючи на те передбаченого законом дозволу.

Далі, діючи під контролем правоохоронних органів, гр. ОСОБА_8 , який надав свою добровільну згоду на конфіденційне співробітництво з правоохоронними органами, з метою викриття протиправної діяльності ОСОБА_7 в ході проведення комплексу негласних слідчих (розшукових) дій, зокрема, контролю за вчиненням злочину у формі оперативної закупки, 30.01.2026 приблизно о 16 год. 30 хв., за попередньою домовленістю з ОСОБА_7 , прибув на обумовлене заздалегідь місце, а саме за місцем мешкання останнього, за адресою: АДРЕСА_3 , де перебуваючи біля вищевказаного домоволодіння, ОСОБА_5 , переконавшись, що за їх діями не спостерігають сторонні особи, які можуть перешкодити вчиненню ними злочину, діючи умисно, з метою реалізації свого злочинного, корисливого умислу спрямованого на особисте протиправне збагачення, шляхом збуту за готівку вищевказаної вогнепальної зброї, з транспортного засобу «Mercedes-Benz Vito» державний номерний знак НОМЕР_2 , на якому приїхав ОСОБА_5 , дістали та передали ОСОБА_8 предмет, який, згідно висновку експерта, є бойовою нарізною вогнепальною зброєю - автоматом системи Калашникова «АК-74» калібру 5,45 мм (під патрон калібру 5,45х39 АК), заводський номер « НОМЕР_1 », 1982 року випуску, виготовлений промисловим способом, придатний для здійснення пострілів. За придбання зазначеної вогнепальної зброї ОСОБА_8 передав заздалегідь обумовлену суму грошових коштів, в розмірі 30 тис грн. 00 копійок (тридцять тисяч гривень) ОСОБА_5 , якими ОСОБА_7 та ОСОБА_5 розпорядились на власний розсуд.

Крім того, у відповідності до ст. 178 Цивільного кодексу України, додатку № 1 до постанови Верховної Ради України від 07.06.1992 №2471-XII «Про право власності на окремі види майна», «Інструкції про порядок виготовлення, придбання, зберігання, обліку, перевезення та використання вогнепальної, пневматичної і холодної зброї, пристроїв вітчизняного виробництва для відстрілу патронів, споряджених гумовими чи аналогічними за своїми властивостями метальними снарядами несмертельної дії, та зазначених патронів, а також боєприпасів до зброї та вибухових матеріалів», затвердженої наказом МВС України № 622 від 21.08.1998 року, зброя, боєприпаси (крім мисливської і пневматичної зброї і боєприпасів до неї, а також спортивної зброї і боєприпасів до неї, що придбаються громадськими об`єднаннями з дозволу органів внутрішніх справ), вибухові речовини й засоби вибуху не можуть перебувати у власності громадян, громадських об`єднань, міжнародних організацій та юридичних осіб інших держав на території України.

Однак, ОСОБА_5 , реалізуючи свій прямий умисел, направлений на незаконне придбання вибухового пристрою без передбаченого законом дозволу, усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер своїх діянь, передбачаючи та бажаючи настання суспільно-небезпечних наслідків у вигляді порушення правил обороту вибухових пристроїв, без отриманого дозволу, згідно з «Інструкцією про порядок виготовлення, придбання, зберігання, обліку, перевезення та використання вогнепальної, пневматичної, холодної зброї, пристроїв вітчизняного виробництва для відстрілу патронів, споряджених гумовими кулями чи аналогічними за своїми властивостями метальними снарядами несмертельної дії та патронів до них, а також боєприпасів до зброї, основних частин зброї та вибухових матеріалів», затвердженої Наказом МВС України № 622 від 21.08.1998, 25.03.2026 року в денний час, перебуваючи на околицях м. Ізюм Харківської області, в лісосмузі знайшов корпус ручної гранати Ф-1 та вибуховий пристрій - уніфікований запал до ручних гранат модернізований УЗРГМ, та усвідомлюючи, що вказані предмети, є частинами ручної гранати Ф-1, яка відноситься до бойового припасу, а підривач до ручної гранати вибуховим пристроєм, забрав їх, тим самим незаконно придбав, корпус гранати Ф-1 та вибуховий пристрій - підривач до ручної гранати типу - уніфікований запал ручної гранати модернізований УЗРГМ, які в подальшому переніс в домоволодіння за адресою: АДРЕСА_4 , яке на праві приватної власності зареєстровано за матір`ю ОСОБА_5 - ОСОБА_9 , де зберігав без передбаченого законом дозволу до 26.03.2026 року.

Співробітниками Ізюмського РУП ГУНП в Харківській області 26 березня 2026 року в період часу з 06 години 57 хвилин до 09 години 37 хвилин на підставі ухвали слідчого судді Шевченківського районного суду м. Харкова від 16.03.2026 року проведено обшук за адресою: АДРЕСА_4 , в ході якого виявлено та вилучено корпус ручної гранати Ф-1, виготовлений промисловим способом, та уніфікований запал до ручних гранат модернізований УЗРГМ, виготовлений промисловим способом, який являється вибуховим пристроєм. У своїй сукупності (штатному з`єднанні) корпусу ручної гранати Ф-1 з уніфікованим запалом до ручних гранат модернізованим УЗРГМ утворюють ручну гранату Ф-1, яка відноситься до категорії боєприпасів.

Таким чином, ОСОБА_5 підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 263 КК України, а саме у незаконному збуті вогнепальної зброї, без передбаченого законом дозволу, а також у придбанні, носінні, зберіганні боєприпасів та вибухового пристрою без передбаченого законом дозволу.

26.03.2026 року о 17-46 годин ОСОБА_5 затримано в порядку ст. 208 КПК України.

26.03.2026 року ОСОБА_5 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення-злочину, передбаченого ч.1 ст. 263 КК України.

Слідчим зазначено, що причетність ОСОБА_5 до вчинення інкримінованого йому кримінального правопорушення - злочину підтверджується зібраними під час досудового розслідування доказами, а саме: протоколами огляду грошових коштів, протоколами оглядів покупця, протоколами добровільної видачі, протоколом за результатами проведення контролю за вчиненням злочину у формі оперативної закупки, протоколом про результати проведення негласної слідчої (розшукової) дії аудіо, - відео контроль особи, висновком експерта, протоколами допиту свідків, протоколами обшуків, протоколом затримання особи в порядку ст. 208 КПК України, протоколом допиту підозрюваного, речовими доказами.

Підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний може здійснити дії, передбачені ч.1 ст.177 КПК України.

Сторона обвинувачення вважає, що у даному випадку мається існування ризиків, передбачених п. п. 1, 3, 5 ч.1 ст.177 КПК України, а саме:

п. 1 ч. 1 ст. 177 КПК України, переховуватися від органу досудового розслідування та/або суду з метою уникнення покарання ОСОБА_5 може переховуватися від органу досудового розслідування та/або суду.

п. 3 ч.1 ст. 177 КПК України - незаконно впливати на свідків, експертів, спеціалістів у цьому ж кримінальному провадженні, що підтверджується тим, що ОСОБА_5 розуміючи ступінь тяжкості вчиненого злочину, наслідки та ризик втечі для нього, може самостійно або заручившись підтримкою інших осіб здійснити вплив на свідків, як благаючі або умовляючи їх, та може погрожувати свідкам, експертам щоб вони відмовились від своїх показань, які вони надали на досудовому розслідуванні та в подальшому будуть надавати при судовому розгляді з метою уникнути покарання за вчинений злочин.

п. 5 ч.1 ст. 177 КПК України вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється.

У судовому засіданні прокурор підтримав клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, просив його задовольнити з підстав існування ризиків, передбачених ст. 177 КПК України.

Підозрюваний та його захисник у судовому засіданні проти задоволення клопотання заперечували, просили обрати запобіжний захід у вигляді домашнього арешту.

Вислухавши думку прокурора, адвоката та підозрюваного, дослідивши надані докази, слідчий суддя дійшов наступних висновків.

Надані стороною обвинувачення докази свідчать про обґрунтованість повідомленої підозри ОСОБА_5 у вчиненні кримінального правопорушення - злочину, передбаченого ч.1 ст. 263 КК України.

Слідчий суддя також вважає встановленим існування ризиків, передбачених ст. 177 КПК України.

Під час розгляду клопотання слідчим суддею вивчалась можливість застосування відносно ОСОБА_5 більш м`якого запобіжного заходу для запобігання вищевказаних ризиків, однак, враховуючи їх реальне існування, а також оцінюючи сукупність обставин, враховуючи особу підозрюваного, який раніше не судимий, утриманців не має, не є військовослужбовцем, знятий з військового обліку, наявні підстави вважати, що знаходячись на волі останній може продовжити злочинну діяльність, переховуватися від органів досудового розслідування та суду, приймаючи до уваги невідворотність покарання, яке загрожує ОСОБА_5 за скоєння тяжкого кримінального правопорушення, а тому, суд вважає, що застосування більш м`яких запобіжних заходів є неможливим та обирає для нього запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.

Згідно до вимог ч.3 ст.183 КПК України слідчий суддя при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою визначає розмір застави, достатньої для забезпечення виконання підозрюваним обов`язків передбачених КПК України.

Відповідно до вимог ст.182 КПК України, суд з урахуванням викладених обставин кримінального правопорушення, майнового та сімейного стану підозрюваного, ризиків, передбачених ст.177 КПК України, визначає заставу достатню для забезпечення виконання підозрюваним обов`язків, передбачених КПК України.

Відповідно до ч. 5 ст. 182 КПК України розмір застави, щодо особи, підозрюваної чи обвинуваченої у вчиненні тяжкого злочину, визначається у таких межах: від двадцяти до вісімдесяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Суд вважає, що застава у межах, визначених п.2 ч.5 ст.182 КПК України здатна забезпечити виконання підозрюваним, який підозрюється у вчиненні тяжкого кримінального правопорушення, покладених на нього обов`язків і тому слідчий суддя, керуючись вимогами п.2 ч.5 ст. 182 КПК України, визначає заставу у розмірі 250 000 гривень.

Відповідно до ч.1 ст.177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам, зокрема, переховуватися від органів досудового розслідування чи суду.

Згідно практики Європейського суду з прав людини, суд своїм рішенням повинен забезпечити не тільки права обвинуваченого, а й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів. Забезпечення таких стандартів, як підкреслює Європейський суд з прав людини, вимагає від суду більшої суворості в оцінці порушень цінностей суспільства.

Фактичні обставини інкримінованого обвинуваченому умисного тяжкого злочину, свідчать про його підвищену суспільну небезпеку, що у сукупності із тяжкістю можливого покарання, а також даними про особу обвинуваченого вказують на обґрунтованість заявленого клопотання.

З врахуванням викладеного вище, рішення про застосування одного із видів запобіжних заходів, який обмежує права й свободи підозрюваного, відповідає характеру певного суспільного інтересу, що, незважаючи на презумпцію невинуватості, превалює над принципом поваги до свободи особистості.

Враховуючи зазначені вище обставини, слідчий суддя також вважає, що застосування іншого запобіжного заходу, ніж тримання під вартою не забезпечить запобіганню ризикам, зазначеним у статті 177 КПК України.

На підставі викладеного і керуючись ст.ст.177,178,182,183,193,194,196,197, 205,206,372,395 КПК України, слідчий суддя, -

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання старшого слідчого СВ Ізюмського РУП ГУНП в Харківській області ОСОБА_6 , погодженого з прокурором Ізюмської окружної прокуратури Харківської області ОСОБА_3 про застосування до підозрюваного ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою - задовольнити.

Обрати відносно підозрюваного ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою у ДУ «Харківській слідчий ізолятор» строком не більше 60 (шістдесяти) днів до 17 години 46 хвилин 24 травня 2026 року.

Відносно підозрюваного ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 застосувати обраний запобіжний захід та рахувати строк з 17 години 46 хвилин 26 березня 2026 року.

Визначити суму застави у розмірі 250 000 гривень, яку можливо внести на депозитний рахунок ТУ ДСА України в Харківській області (рахунок ua0006674, код банку 820172, , одержувач ТУ ДСА України в Харківській області, банк одержувач Державна казначейська служба України м. Київ, призначення платежу запобіжний захід застава, № судового рішення та ПІБ особи, якою вноситься застава).

Підозрюваний або заставодавець мають право у будь-який момент внести заставу у розмірі визначеному в ухвалі про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою до спливу терміну тримання під вартою ОСОБА_5 .

При внесенні визначеної суми застави, ОСОБА_5 з-під варти звільнити.

У разі внесення застави, на підставі ч. 5 ст. 194 КПК України покласти на ОСОБА_5 наступні обов`язки: 1) прибувати до слідчого, прокурора, слідчого судді чи суду за першою вимогою; 2) не відлучатися із населеного пункту, який буде встановлено та в якому він проживає чи перебуває, без дозволу слідчого, прокурора або суду; 3) повідомляти слідчого, прокурора чи суд, залежно від стадії кримінального провадження, про зміну свого місця проживання та/або місця роботи; 4) здати на зберігання слідчому, який здійснює досудове розслідування по кримінальному провадженню свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в України.

Визначити 2-місячний термін дії обов`язків, покладених судом у разі внесення застави, з моменту звільнення з-під варти у зв`язку з внесенням застави.

Роз`яснити підозрюваному, що у разі внесення застави у визначеному у даній ухвалі розмірі, оригінал документу з відміткою банку, який підтверджує внесення застави має бути наданий уповноваженій службовій особі установи тимчасового тримання під вартою.

Після отримання та перевірки документа, що підтверджує внесення застави, яка не може тривати більше одного робочого дня, уповноважена службова особа установи тимчасового тримання під вартою негайно має здійснити розпорядження про звільнення ОСОБА_5 з-під варти та повідомити усно і письмово слідчого, прокурора та слідчого суддю Шевченківського районного суду м. Харкова.

З моменту звільнення з-під варти у зв`язку з внесенням застави підозрюваний вважається таким, до якого застосовано запобіжний захід у вигляді застави. Роз`яснити підозрюваному , що у разі невиконання обов`язків заставодавцем, а також якщо підозрюваний, обвинувачений, будучи належним чином повідомлений, не з`явився за викликом до слідчого, прокурора, слідчого судді, суду без поважних причин чи не повідомив про причини своєї неявки, або якщо порушив інші покладені на нього при застосуванні обов`язки, застава звертається в дохід держави та зараховується до спеціального фонду Державного бюджету України й використовується у порядку, встановленому законом для використання коштів судового збору.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Харківського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення, а ОСОБА_5 в той же строк, з моменту вручення йому копії ухвали суду.

Ухвала підлягає негайному виконанню після її оголошення.

Слідчий суддя

Копію ухвали отримав « ОСОБА_10