Справа № 1309/9787/12
провадження 1-в/462/47/26
У Х В А Л А

31 березня 2026 року суддя Залізничного районного суду м. Львова ОСОБА_1 , вивчивши матеріали заяви представника ОСОБА_2 адвоката ОСОБА_3 про визнання виконавчого листа таким, що не підлягає виконанню та скасування арешту майна,

встановив:

06.03.2026 року представник ОСОБА_2 адвокат ОСОБА_3 звернулась, через систему «Електронний суд», до судді Залізничного районного суду м. Львова із клопотанням, в якому просить визнати виконавчий лист № 1309/9787/12 від 11.11.2013 року таким, що не підлягає виконанню, скасувати арешт, накладений постановою слідчого відділення Залізничного РВ ЛМУ ГУ МВС у Львівській області лейтенант міліції ОСОБА_4 від 23.10.2012 року у кримінальному провадженні № 140-1363, на наступне майно: на все майно, в тому числі: квартиру за адресою: АДРЕСА_1 та зобов`язати відповідні уповноважені органи внести відомості про зняття арешту.

Згідно протоколу передачі судової справи раніше визначеному складу суду розподілу, дане клопотання було зареєстровано 06.03.2026 року, як інші питання про всякого роду сумніви і протиріччя, що виникають при виконанні вироку та 09.03.2026 року передано на розгляд судді ОСОБА_1 .

Вивчивши матеріали заяви, долучені до неї документи, суддя дійшов наступного висновку.

Відповідно до ч. 1 ст. 174 КПК України підозрюваний, обвинувачений, їх захисник, законний представник, інший власник або володілець майна, представник юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, які не були присутні при розгляді питання про арешт майна, мають право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково. Таке клопотання під час досудового розслідування розглядається слідчим суддею, а під час судового провадження - судом.

З аналізу ст. 171-174 КПК України вбачається, що у клопотанні про скасування арешту в обов`язковому порядку має бути зазначено наступне: хто звертається із клопотанням про скасування арешту майна (власник майна тощо); перелік і вид майна, арешт на який має бути скасовано; яким процесуальним документом та коли був накладений арешт; мотивація чому слід зняти арешт.

Положеннями ч. 4 ст. 174 КПК України передбачено, що суд одночасно з ухваленням судового рішення, яким закінчується судовий розгляд, вирішує питання про скасування арешту майна. Суд скасовує арешт майна, зокрема, у випадку виправдання обвинуваченого, закриття кримінального провадження судом, якщо майно не підлягає спеціальній конфіскації, непризначення судом покарання у виді конфіскації майна та/або незастосування спеціальної конфіскації, залишення цивільного позову без розгляду або відмови в цивільному позові.

Суд вважає за необхідне звернути увагу представника заявника, що вироком Залізничного районного суду м. Львова від 07.05.2013 року ОСОБА_5 визнано винним у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 307 КК України, й призначено йому покарання шість років позбавлення волі з конфіскацією усього майна, яке є власністю засудженого.

Тому підстави та правові норми, на які покликається представник заявника, а саме п. 7 ч. 1 ст. 284 КПК України, ч. 1 ст. 174 КПК України у даному конкретному випадку не стосуються справи та не можуть бути оцінені судом.

Крім цього, до матеріалів заяви не долучено актуальних відомостей станом на день подачі такої про право власності на квартиру за адресою: АДРЕСА_1 , зокрема Інформація з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, де також відображається інформація щодо існуючого обтяження на майно у випадку накладення арешту.

Суд також звертає увагу, що постанова про накладення арешту від 23.10.2012 року, на яку покликається заявник, не містить підпису уповноваженої особи, що унеможливлює пресвідчитись, що така дійсно була постановлена в межах кримінального провадження.

Також представник заявника просить визнати виконавчий лист № 1309/9787/12 від 11.11.2013 року таким, що не підлягає виконанню, при цьому не долучає зазначений лист.

Так, ч. 1 ст. 537 КПК України передбачено, що під час виконання вироків суд, визначений ч. 2 ст. 539 цього Кодексу, має право вирішувати такі питання: 1) про відстрочку виконання вироку; 2) про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання; 2-1) про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання для проходження військової служби; 3) про заміну невідбутої частини покарання або покарання у виді довічного позбавлення волі більш м`яким; 4) про звільнення від відбування покарання вагітних жінок і жінок, які мають дітей віком до трьох років; 5) про направлення для відбування покарання жінок, звільнених від відбування покарання внаслідок їх вагітності або наявності дітей віком до трьох років; 6) про звільнення від покарання за хворобою; 7) про застосування до засуджених примусового лікування та його припинення; 7-1) про застосування до засуджених примусового годування; 8) про направлення звільненого від покарання з випробуванням для відбування покарання, призначеного вироком; 9) про звільнення від призначеного покарання з випробовуванням після закінчення іспитового строку; 10) про заміну покарання відповідно до частини п`ятої статті 53, частини третьої статті 57, частини першої статті 58, частини першої статті 62 Кримінального кодексу України; 11) про застосування покарання за наявності кількох вироків; 12) про тимчасове залишення засудженого у слідчому ізоляторі або переведення засудженого з арештного дому, виправного центру, дисциплінарного батальйону або колонії до слідчого ізолятора для проведення відповідних процесуальних дій під час досудового розслідування кримінальних правопорушень, вчинених іншою особою або цією самою особою, за які вона не була засуджена, чи у зв`язку з розглядом справи в суді; 13) про звільнення від покарання і пом`якшення покарання у випадках, передбачених частинами 2 і 3 статті 74 Кримінального кодексу України; 13-1) про оскарження інших рішень, дій чи бездіяльності адміністрації установи виконання покарань; 13-2) про застосування заходу стягнення до осіб, позбавлених волі, у виді переведення засудженого до приміщення камерного типу (одиночної камери); 13-3) про зміну обов`язків, покладених на засудженого, звільненого від відбування покарання з випробуванням; 13-4) про звільнення від відбування покарання у зв`язку з прийняттям рішення про передачу особи для обміну як військовополоненого; 14) інші питання про всякого роду сумніви і протиріччя, що виникають при виконанні вироку.

Встановлений ч. 1 ст. 537 КПК України перелік питань, які має право вирішувати суд, під час виконання вироків є вичерпним.

Відповідно, питання про визнання виконавчого листа таким, що не підлягає виконанню, не розглядається на стадії виконання вироку суду та не належить до компетенції судді, який постановив вирок у справі, а тому клопотання слід повернути.

Разом з тим, заявнику слід роз`яснити, що вона не позбавлена права звертатися до суду з позовом про звільнення майна з-під арешту та визнання виконавчого листа таким, що не підлягає виконанню у цивільно-правовому порядку.

Керуючись ст. 170-175, 537 КПК України,

постановив:

заяву представника ОСОБА_2 адвоката ОСОБА_3 про визнання виконавчого листа таким, що не підлягає виконанню та скасування арешту майна, повернути заявнику.

Роз`яснити, що повернення заяви не позбавляє права на повторне звернення до суду в порядку, передбаченому КПК України, після усунення обставин, що стали підставою для його повернення.

Ухвала може бути оскаржена до Львівського апеляційного суду протягом семи днів з дня її оголошення через Залізничний районний суд м. Львова.

Ухвала суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Суддя /підпис/

З оригіналом згідно:

Суддя: ОСОБА_1