Дата документу 26.01.2026 Справа № 317/41/21
ЗАПОРІЗЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Єдиний унікальний №317/41/21 Головуючий в 1 інст. ОСОБА_1
Провадження №11-кп/807/269/26 Доповідач в 2 інст. ОСОБА_2
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Запорізького апеляційного суду в складі:

головуючого ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

при секретарі ОСОБА_5 ,

розглянула 26 січня 2026 року у місті Запоріжжі в апеляційному порядку у відкритому судовому засіданні кримінальне провадження щодо

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Велика Береза Полонского району Хмельницької області, громадянина України, одруженого, який має вищу освіту, офіційно не працевлаштований, зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , та проживає за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не судимий;

обвинуваченого у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст. 246 КК України,

за участю прокурора ОСОБА_7 в режимі відеоконференції,

захисника-адвоката ОСОБА_8 ,

обвинуваченого ОСОБА_6 .

Представники потерпілого Державної екологічної інспекції Південного округу ОСОБА_9 та ОСОБА_10 , а також прокурор у кримінальному провадженні ОСОБА_7 звернулися до суду апеляційної інстанції з апеляційними скаргами на вирок Запорізького районного суду Запорізької області від 16 червня 2025 року, яким ОСОБА_6 на підставі ч.1 п.2 ст.373 КПК України визнано невинуватим у пред`явленому йому обвинуваченні у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.246 КК України, та виправдано у зв`язку з недоведеністю, що ним було скоєно вказане кримінальне правопорушення.

До набрання вироком законної сили ОСОБА_6 запобіжний захід ухвалено не обирати.

Цивільний позов Державної екологічної інспекції Південного округу залишено без розгляду.

Витрати на залучення експертів для проведення експертизи ухвалено відшкодувати за рахунок держави.

Вирішена доля речових доказів.

В апеляційній скарзі представники потерпілого просять оскаржуваний вирок суду скасувати та призначити новий розгляд в суді першої інстанції.

В обґрунтування апеляційної скарги зазначають, що суд, слухаючи справу, вивчаючи та оцінюючи докази у справі, аналізуючи дії обвинуваченого, недостатньо вивчив роль обвинуваченого ОСОБА_6 у досліджуваному злочині.

Так, суд не взяв до уваги, що ОСОБА_6 , будучи посадовою особою, маючи в своєму підпорядкуванні майстра лісу ОСОБА_11 , був повідомлений про вчинення підлеглим та іншими особами злочину, не вжив заходів до його припинення чи відвернення. Натомість, відповідач сприяв вчиненню злочину, з його показань та свідчень в суді випливає, що ним вживались заходи до його вчинення та організації.

Суд не взяв до уваги, що відповідач особисто наголошував, що він знав, що прийшла черга на вивіз деревини і 17 січня 2020 року особисто він домовився за вивіз на вул.Чумаченка дров КАМаЗом, який приїхав в с.Новопетрівка. Також, обвинувачений ОСОБА_6 повідомив про це майстра лісу ОСОБА_12 20 січня 2020 року за вимогою по телефону від Поповича привіз копію лісорубного квитка. Однак, як відомо зі свідчень допитаних по справі, деревина не тільки вивозилася, але і були вчинені дії до її спилу, що йде в розріз зі словами обвинуваченого і не взято до уваги судом. Тобто, обвинувачений знав і вчинив дії для незаконного знесення дерев за межами дії лісорубного квитка.

Суд не звернув увагу, що строк дії лісорубного квитка, наданого як підставу для здійснення порубки лісу, закінчився за місяць до дати вчинення інкримінованого злочину. Як вказано у вироку, судом досліджено копії документів, що надані стороною обвинувачення - лісорубний квиток він 02 грудня 2019 року. Строк закінчення заготівлі зазначено 31 грудня 2019 року. Тобто посилання на наявність лісорубного квитка як на дозвільний документ є неправомірним, так як строк дії останнього закінчився і не міг бути використаний в якості документу.

Також, суд не звернув увагу, що ні стороною захисту, ні самим обвинуваченим не було надано оригіналу лісорубного квитка, на який як на дозвільний документ посилався захисник та обвинувачений.

Посилання відповідача на наказ керівника на порубку дерев силами працівників ДП «Запорізьке лісомисливське господарство» після розірвання договору з ФОП ОСОБА_13 не підтверджено належними доказами, ні стороною захисту, ні стороною обвинувачення озвучений наказ надано в якості доказу не було. Таким чином, обвинувачений ОСОБА_6 , будучи обізнаним як посадова особа про закінчення строку дії лісорубного квитка, умисно вчинив дії до організації саме порубки і вивозу деревини.

Також, судом не було взято до уваги той факт, що працівники ДП «Запорізьке лісомисливське господарство» не звернули увагу при вирубці лісу на той факт, що лише частина знесених дерев мала відповідну відмітку, тобто свідомо провели рубку лісу, що не мали права зрубувати.

Слід також взяти до уваги, що обвинувачені ОСОБА_6 та ОСОБА_11 є матеріально відповідальними особами, що підтверджується договорами про повну індивідуальну матеріальну відповідальність від 10 вересня 2019 року.

Крім того, як зазначено у вироку, проаналізувавши показання свідків, судом не було встановлено беззаперечних, допустимих, достовірних відомостей, що ОСОБА_6 вчиняв інкримінований йому злочин. Натомість не заперечувалося, що ОСОБА_6 не вчиняв спилювання дерев. Кваліфікації дій як службової особи, що використовує для цього своє службове становище, взагалі не було.

Однак, слід звернути увагу, що судом порушено право сторони обвинувачення на допит свідка, що ставить під сумнів об`єктивність та неупередженість розгляду справи.

Так, свідки по справі ОСОБА_14 і ОСОБА_15 є мобілізованими для захисту України від збройної агресії російської федерації та обліковуються як такі, що самовільно залишили частину, а в допиті свідка ОСОБА_16 суд взагалі відмовив, не надавши об`єктивного обґрунтування.

Як видно із запису судового засідання, прокурор вказував на факт проходження служби двох свідків в силах оборони і клопотав про їх примусове доставлення в судове засідання, однак суд безпідставно, з незрозумілих суб`єктивних причин відмовив у такому клопотанні.

Таким чином, внаслідок недостатнього та неповного дослідження судом наявних доказів, поверхневе їх вивчення, не врахування ролі обвинуваченого у вчиненому злочині, призвели до винесення судом несправедливого вироку і уникнення відповідачем відповідальності.

Слід зауважити, що не притягнення обвинуваченого до відповідальності, звільнення його від відповідальності, звільняє його від обов`язку сплати шкоди, завданої державі, що є похідним від такого рішення суду.

Враховуючи вищевикладене, апелянти вважають, що оскаржуваний вирок фактично звільнив ОСОБА_6 від обов`язку відшкодувати шкоду, завдану державі порушенням природоохоронного законодавства, що є недопустимим та незаконним.

В апеляційній скарзі прокурор просить оскаржуваний вирок суду скасувати у зв`язку з неповнотою судового розгляду, невідповідністю висновків суду першої інстанції фактичним обставинам кримінального провадження, істотним порушення вимог кримінального процесуального закону та неправильним застосуванням закону України про кримінальну відповідальність, а саме незастосування судом закону, який підлягає застосуванню. Призначити новий розгляд у суді першої інстанції в новому складі суду.

В обґрунтування апеляційної скарги зазначає, що під час судового розгляду прокурором було заявлено клопотання про допит ОСОБА_15 , ОСОБА_14 та ОСОБА_16 в якості свідків. Вищевказане клопотання судом задоволено, двічі повістки про їх виклик направлено поштовим відправленням за місцем проживання останніх, однак, повістки повернуто через відсутність адресата за вказаною адресою.

Враховуючи те, що свідки не повідомлені належним чином про дату судового засідання прокурором 23 квітня 2024 року заявлено клопотання про винесення ухвали про встановлення місцезнаходження свідків. Судом відмовлено в задоволенні даного клопотання. Незважаючи на те, що прокурором неодноразово було зазначено, що свідки перебувають на військовій службі в Збройний силах України, судом вказано, що прокурор не забезпечив явку свідків, в установлений строк, а тому судом прийнято рішення закінчити стадію допиту свідків.

Під час судового засідання, яке відбулось 28 жовтня 2024 року прокурором надано документи, що підтверджують перебування свідків ОСОБА_15 , ОСОБА_14 та ОСОБА_16 на військовій службі.

В судове засідання, яке відбулось 11 червня 2025 року, з`явився свідок ОСОБА_16 . Прокурором, перед початком судових дебатів заявлено клопотання в порядку ст. 363 КПК України про доповнення судового розгляду допитом вказаного свідка, зазначаючи поважні причини його попередніх неявок, однак суд безпідставно відмовив в його задоволенні.

Таким чином, судом було обмежено прокурора у наданні доказів, а саме встановлення місцезнаходження свідків ОСОБА_15 , ОСОБА_14 та допиту свідка ОСОБА_16 , показання яких, надані під час досудового розслідування, логічно та послідовно узгоджувались з матеріалами кримінального провадження, а також підтверджували вину ОСОБА_6 у пред`явленому обвинувачені.

Вищезазначене свідчить про неповноту судового розгляду.

Беззаперечним є факт дослідження судом доказів безпосередньо. Враховуючи факти неможливості допиту свідків ОСОБА_15 та ОСОБА_14 , а також відмову прокурору в задоволенні клопотання про допит свідка ОСОБА_16 , суд безпідставно не врахував письмові докази прокурора, а саме протоколи слідчого експерименту від 31 березня 2020 року з відеозаписами за участю вказаних осіб. В зазначених доказах свідки, зокрема, вказували про організацію злочину безпосередньо ОСОБА_6 , відтворивши при цьому дії, обстановку та обставини злочину, як передбачено статтею 240 КПК України.

Крім того, відповідно до статті 357 КПК України, речові докази оглядаються судом, а також подаються для ознайомлення учасникам судового провадження, а в разі необхідності - також іншим учасникам кримінального провадження. Особи, яким подані для ознайомлення речові докази, можуть звернути увагу суду на ті чи інші обставини, пов`язані з річчю та її оглядом. Огляд речових доказів, які не можна доставити в судове засідання, за необхідності проводиться за їх місцезнаходженням.

Враховуючи положення закону, судом разом із учасниками процесу було оглянуто речові докази, а саме причеп без номерний заповнений шматками деревини, гіллям, який знаходився на території РВ ВП №6. Судом акцентовано увагу на те, що «шматки деревини та гілля неможливо ідентифікувати та виміряти». Крім того, судом зазначено, що повноваження спеціаліста не було підтверджено.

В свою чергу, судом досліджено протокол огляду місця події від 20 січня 2020 року за участю спеціаліста ОСОБА_17 , яким здійснено відповідні заміри, та ідентифікацію, що і входить в його обов`язки. Також, слідчим при складанні протоколу було перевірено анкетні дані всіх його учасників та повноваження спеціаліста, як були залучені до проведення слідчої дії, що усуває будь-які сумніви з приводу достовірності даних зазначеному у протоколі. Необхідно також зазначити, що під час досудового розслідування та судового розгляду у сторін не виникало сумнівів щодо законності повноважень спеціаліста.

Також, судом було досліджено, протоколи про пред`явлення особи для впізнання та акцентовано про відсутність «відмітки» на протоколах.

Необхідно зазначити, що протоколи складені та заповнені відповідно до вимог, передбачених ст. ст. 104, 223, 228, 231 КПК України. Таке поняття як «відмітка» є надумане судом та не передбачене вимогами КПК України.

Крім того, на думку суду прокурором ОСОБА_18 не вказано підстави для зміни підслідності вказаного кримінального правопорушення у постанові від 19 лютого 2020 року, а ті, що вказані ,є надуманими та неправдивими.

В свою чергу, у вказаній постанові прямо зазначено в описовій частині, що є підставою для зміни підслідності - можлива причетність до злочину службової особи Хортицького лісництва Державного підприємства «Запорізьке лісомисливське господарство».

Відповідно до ч.4 ст. 216 КПК України, слідчі органів державного бюро розслідувань здійснюють досудове розслідування кримінальних правопорушень вчинених, зокрема працівником правоохоронного органу.

Враховуючи те, що ОСОБА_6 являвся службовою особою Хортицького лісництва Державного підприємства «Запорізьке лісомисливське господарство» та наділений правозастосовними та правоохоронними функціями, постанова прокурора про зміну підслідності є законною та обґрунтованою.

Необхідно зазначити, що в даному кримінальному провадженні рішення про зміну підслідності прокурором приймалось на підставі ч.4 ст. 216 КПК України (працівник правоохоронного органу), а не через неефективність досудового розслідування, а тому висновки суду являються надуманими та безпідставними. Окрім іншого, вищевказана постанова прокурора в законному порядку ніким не оскаржена та не скасована.

Таким чином, судом не взято до уваги докази, які могли істотно вплинути на його висновки.

Як наслідок, судом виправдано особу та не призначено покарання за санкцією ч.4 ст. 246 КК України.

Таким чином, невідповідність висновків суду першої інстанції фактичним обставинам кримінального провадження вплинула на правильність застосування закону України про кримінальну відповідальність.

Згідно з вироком суду, органом досудового розслідування ОСОБА_6 обвинувачується за ч.4 ст. 246 КК України, в тому, що разом з особою щодо якої провадження закрито в зв`язку зі смертю, за попередньою змовою, перебуваючи у кварталі 46 виділу 13 Хортицького лісництва Державного підприємства «Запорізьке лісомисливське господарство», яке знаходиться поблизу села Новопетрівка Запорізького районну Запорізької області та села Федорівка Запорізького районну Запорізької області, у період з 09 години 00 хвилин до 12 години 00 хвилин 17.01.2020, та з 09 години 00 хвилин до 11 години 00 хвилин 20.01.2020, діючи з прямим умислом, усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер своїх дій, які посягають на суспільно-правові відносини в сфері охорони довкілля, діючи з метою забезпечення дровами для опалення виробничого приміщення ДП «Запорізьке лісомисливське господарство», користуючись бензопилами «SABERCS 5020L», «БРИГАДИР» та трактором колісним МТ3-82.1 державний номер НОМЕР_1 , заручившись згодою для досягнення своїх злочинних намірів ОСОБА_15 , ОСОБА_14 та ОСОБА_16 , яких ввели в оману, повідомивши останнім про правомірний характер своїх дій, використовуючи зазначених осіб, інструмент та транспортний засіб, здійснили незаконну без будь-яких дозвільних документів порубку 52 дерев породи акація шляхом відокремлення їх стовбуру від кореню та подальше їх перевезення з метою використання у якості дров.

Згідно з висновком судово-економічної експертизи N? 22-17 від 19 березня 2020 року сума матеріальної шкоди, заподіяної внаслідок незаконного знесення 52 дерев породи акація, складає 93 434,47 гривень, що є тяжкими наслідками.

Заслухавши доповідь судді; прокурора, яка підтримала апеляційні скарги та просила їх задовольнити; обвинуваченого та його захисника, які заперечували проти задоволення апеляційних скарг; перевіривши матеріали кримінального провадження та обговоривши доводи, викладені в апеляційних скаргах, колегія суддів вважає, що останні не підлягають задоволенню, з таких підстав.

Згідно з вимогами ст.370 КПК України, судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим.

Відповідно до вимог ч.1 ст.373 КПК України, виправдувальний вирок ухвалюється у разі, якщо не доведено, що: 1) вчинено кримінальне правопорушення, в якому обвинувачується особа; 2) кримінальне правопорушення вчинене обвинуваченим; 3) в діянні обвинуваченого є склад кримінального правопорушення.

На переконання колегії суддів, суд першої інстанції цих вимог закону дотримався, ретельно дослідив зібрані в провадженні докази у їх сукупності, надав цим доказам належну юридичну оцінку та обґрунтовано виправдав ОСОБА_6 за обвинуваченням у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.246 КК України, у зв`язку із недоведеністю, що кримінальне правопорушення вчинене обвинуваченим.

Так, під час розгляду кримінального провадження в суді першої інстанції обвинувачений ОСОБА_6 свою вину у пред`явленому обвинуваченні не визнав, та пояснив, що на початку грудня 2019 року було розірвано договір зі ОСОБА_13 ФОП на вивіз деревини. Керівництво дало вказівку зробити порубки своїми силами. ОСОБА_19 , що є свідком, ремонтував трактор, що зламався. Але до Нового року потрібно було вивезти деревину за лісорубним квитком. Погода не дозволяла виконати порубку та вивіз. ОСОБА_20 телефонував обвинуваченому 10 січня 2020 року та повідомив, що прийшла черга на вивіз деревини. 17 січня 2020 року обвинувачений домовився за вивіз на вул.Чумаченка дров КАМаЗом, який приїхав в с.Новопетрівка. Повідомив про це майстра лісу ОСОБА_21 . 20 січня 2020 року за вимогою по телефону від ОСОБА_21 обвинувачений привіз лісорубний квиток. Він не приймав участі в порубці. Хто винаймав працівників йому не відомо. По вказаному квитку порубку здійснював лісничий та майстер лісу ОСОБА_21 , це його ділянка. Обвинувачений особисто порубку не контролював, хоча ОСОБА_21 був у його підпорядкуванні. На місці події він бачив тільки ОСОБА_21 . Інших учасників події не бачив.

На підтвердження висунутого обвинувачення судом було допитано свідків.

Свідок ОСОБА_22 пояснив, що під час проведення рейду разом з ОСОБА_23 ними було виявлено 3 осіб на території лісництва в Запорізькому районі, в районі с.Новопетрівка, які проводили спилювання дерев, та трактор. Один із виявлених представився майстром лісу на прізвище ОСОБА_21 . Разом з ним було 2 робочих. Майстер лісу пояснив, що ними здійснюється спилювання дерев за лісорубним квитком, якого при ньому не було. Пояснив, що в зв`язку з погодними умовами та відсутністю техніки неможливо було вирубати всі визначені в квитку дерева, а тому вони здійснюють це за квитком зараз. ОСОБА_6 при цьому на місці події не було. Після того, як йому зателефонували він привіз копію лісорубного квитка, який був прострочений. На місці події спиляні дерева не рахували, не описували, кількість визначали зі слів самих порубщиків. Вилучення не здійснювалося. На осіб, що були присутні на місці події ОСОБА_14 та ОСОБА_15 було складено протоколи про адмінправопорушення. На слідчий експеримент свідка не запрошували.

Свідок ОСОБА_23 пояснив, що він під час рейду по території лісництва разом з ОСОБА_24 виявили в лісосмузі трактор з дровами, біля трактору перебували робочі та майстер лісу з клеймом. Майстер лісу повідомив, що вони проводять рубку лісу за лісорубним квитком за 2019 рік. Провести вчасно порубку не встигли, а дрова їм необхідні для опалювання приміщення лісництва. Ковальчука під час вказаних подій на місці не було. Вони викликали поліцію на місце події. Саме свідок робив фотознімки на мобільний телефон на місці події. Він потім скинув їх слідчому. Фото слідчим у нього не вилучалися, заяви на добровільну видачу він не надавав. Кількість спиляних дерев на місці події встановлювали зі слів самих порубщиків. На вказаних двох осіб було складено адмінпротоколи. При свідку з місця події нічого не вилучалося.

Свідок ОСОБА_25 пояснив, що був головним лісничим ДП «Запорізьке лісове господарство». За погодних умов вони не встигли вивезти деревину з лісосіки, та щоб не продовжувати лісорубний квиток, прийняли по ньому деревину з лісосіки. Частину дерев не встигли розрізати та поклеймити. Під час чергового вивезення деревини приїхала екологічна інспекція. ОСОБА_6 під час їх виїзду не перебував на місці події, а перебував в конторі екологічної інспекції, оскільки складали адмінматеріали на порушників. ОСОБА_6 сказали взяти лісорубний квиток та їхати на лісосіку для його пред`явлення. Клеймо наявне лише у майстра лісу, який контролює порубку.

Свідок ОСОБА_26 пояснив, що познайомився зі співробітниками лісництва до нового року в 2020. Вони просили у нього причеп для роботи. Трапилася поломка трактору, який належав лісництву. Свідок взявся його відремонтувати. Після чого через декілька тижнів вони возили дрова.

Як зазначено у вироку, свідки ОСОБА_16 , ОСОБА_14 , ОСОБА_15 не були забезпечені явкою в судові засідання, відповідно до вимог ст.23, ст.327 КПК України протягом 3 років. Прокурор ОСОБА_7 відмовилась від подальшого виклику та допиту вказаних свідків, що було прийнято учасниками судового розгляду.

На підтвердження висунутого обвинувачення прокурор надав такі документи.

Відповідно до витягу з ЄРДР було внесено відомості за № 0000092 від 20 січня 2020 року на підставі усної заяви про те, що 20 січня 2020 року невстановлена особа, перебуваючи в лісосмузі поблизу с.Федорівка Запорізького району Запорізької області здійснювала незаконну порубку дерев, дії кваліфіковано за ч.1 ст.246 КК України (т.1 а.п.122). Час внесення відомостей 18 годин 30 хв.

19 лютого 2020 року прокурор Запорізького відділу Запорізької місцевої прокуратури № 2 Запорізької області ОСОБА_18 винесла постанову про визначення підслідності, обґрунтувавши її тим, що оскільки порубку здійснювали особи за вказівкою лісничого Хортицького лісництва, досудове розслідування повинно проводити ДБР, оскільки правопорушення вчинено працівником правоохоронного органу. На підставі постанови матеріали направлені до ТУ ДБР розташованого у м.Мелітополь (т.1 а.п.127-128).

13 березня 2020 року слідчим ДБР було здійснено перекваліфікацію діяння з ч.1 ст.246 КК України на ч.4 ст.246 КК України із зазначенням, що сума збитків становить 95732 грн 50 коп. (т.1 а.п. 134-135).

Суду надано витяг з ЄРДР від 20 січня 2020 року, сформований 13 травня 2020 року зі зміненим змістом. Повністю виключено первісні відомості, викладена нова версія фактичних обставин, та нова кваліфікація діяння. Підставою для внесення відомостей до ЄРДР є усна заява (т.1 а.п.136-137).

Згідно з реєстрацією в журналі ЄО заява по телефону зареєстрована за № 449 20 січня 2020 року. Співробітник Запорізького РВП ОСОБА_27 повідомив, що під час патрулювання території виявив невідому особу, що здійснила порубку дерев біля с.Федорівка (т.1 а.п.138).

Згідно з протоколом огляду місця події, 20 січня 2020 року з 13-30 годин по 14-30 годин слідчим ОСОБА_28 на підставі відомостей внесених до ЖЄО № 49 було проведено слідчу дію. В протоколі слідчий ОСОБА_28 зазначив, що місцем огляду є місце вчинення злочину по провадженню, відомості про яке ще не були внесені до ЄРДР. Місцем вчинення є ділянка лісосмуги біля с.Федорівка Запорізького району Запорізької області з координатами П.Д. 48*109 та Г.Д. 35*959. На проведення слідчої дії слідчий залучив спеціаліста ОСОБА_17 та понятих. Повноваження спеціаліста не підтверджені. В протоколі слідчий вказав, що у лісосмузі, в ході огляду виявлено 52 одиниці пеньків дерев акації та відповідні до них за діаметрами розпилені гілки та стовбури дерев. При цьому виявлене те що, на 10 одиницях пеньків горизонтальною лінією зрізу нанесено фарбові плями червоно кольору діаметром 2х2 см. В протоколі зазначено, що спеціалістом зроблено висновок про те, що вказані дерева пошкоджені до припинення свого росту. Також виявлені дерева до припинення свого росту. Виявлені фрагменти стовбурів дерев було вилучено. При цьому в протоколі щодо характеристики 52 дерев зазначено кількість пеньків та їх діаметр. Діаметр пеньків становив від 8 см. до 34 см. Один пеньок діаметром 44 см. Також зазначено, що на відстані 3 метрів від лісосмуги виявлено причеп зеленого кольору, який причеплено до трактору колісного. Причеп заповнений фрагментами дерев акації у хаотичному порядку. Причеп та трактор було вилучено. Біля трактору було виявлено кувалду з дерев`яною рукояткою з клеймом. Виявлені та вилучені бензокоси та аркуш паперу з написом Лісорубний квиток.

Суд звернув увагу на те, що у протоколі присутні підписи без зазначення прізвищ осіб, аркуш протоколу заповнений наполовину, що дає змогу робити додаткові записи. Згідно з таблицею, з місця події були вилучені трактор колісний, причеп зеленого кольору з фрагментами дерев акації, кувалда з двома клеймами, бензокоса «SABERCS 5020L» та бензокоса «Бригадир». Таблиця ніким не підписана, як проводилося упакування вилученого, де зберігатиметься, не вказано (т.1 а.п.140-143).

До протоколу додано фототаблицю з ілюстрацією місця події (т.1 а.п.144-150). На знімку № 14 зафіксовано фото свідоцтва про реєстрацію трактора колісного. Зазначений документ, або його копія до матеріалів протоколу не долучалися та не були зафіксовані при вилученні. На підставі чого зроблено фото фіксування, в протоколі не зазначено.

Відповідно до ухвали слідчого судді від 28 січня 2020 року причіп без номерний зеленого кольору, в якому знаходилися колоди спиляних дерев, бензопила «SABERCS 5020L», бензопила «Бригадир», користувачем яких є ОСОБА_6 були арештовані, та передані на зберігання до Запорізького РВП Дніпровського ВП ГУНП в Запорізькій області (т.1 а.п.151-152).

03 квітня 2020 року слідчий ДБР ОСОБА_29 провів огляд на території Запорізького РВП з 12-10 год по 12-40 год, здійснивши фотографування причепу зеленого кольору без номерного. У причепі на момент огляду перебували фрагменти дерев різних розмірів породи акація. Загальна кількість вказаних фрагментів склала 381 фрагмент. При цьому довжина вказаних фрагментів дерев різниться від 80 см до 200 см. Також діаметр фрагментів різниться від 8 до 35 см у різній кількості. Інших вимірювань не проводилося. Було виготовленого фототаблицю (т.1 а.п.153-159).

06 квітня 2020 року слідчим було винесено постанову про приєднання до матеріалів речових доказів: причепу без номерного, в якому знаходяться колоди спиляних дерев (фрагменти дерев), що вилучені під час огляду місця події (т.1 а.п.160-161).

Згідно з протоколом огляду від 03 квітня 2020 року, слідчим ОСОБА_29 на території Запорізького РВП було оглянуто бензопилу «Бригадир» та бензопилу «SABERCS 5020L», виготовлено фототаблицю (т.1 а.п.162-169). Бензопили згідно з постановою слідчого ОСОБА_30 від 14 лютого 2020 року визнані речовими доказами (т.1 а.п.170-171). Квитанція 1495 про отримання речових доказів на зберігання.

Згідно з постановою про приєднання до матеріалів досудового розслідування як речового доказу від 06 квітня 2020 року, слідчий ОСОБА_29 долучив трактор колісний МТЗ-82,1 2000 року випуску та кувалду з клеймами, зазначивши, що трактор був вилучений під час проведення огляду місця події. Трактор та кувалда згідно з постановою слідчого залишені на зберіганні у ДП «Запорізьке лісомисливське господарство» (т.1 а.п.172-173).

До матеріалів справи долучено заяву ОСОБА_31 , про те, що 20 січня 2020 року він отримав на зберігання на своїй стоянці трактор колісний та причеп з фрагментами дерев акації (т.1 а.п.175).

Згідно з розпискою від 29 січня 2020 року головний механік ДП «Запорізьке ЛМГ» ОСОБА_32 отримав на зберігання майно, що належить ДП «Запорізьке ЛМГ», а саме трактор колісний та кувалду (т.1 а.п.176).

Згідно з протоколом пред`явлення особи для впізнання за фотознімками від 19 березня 2020 року, слідчий ОСОБА_29 в присутності понятих пред`явив свідку ОСОБА_22 фотознімки осіб. Суд звернув увагу на те, що фотознімки роздруковані в самому протоколі, не прошиті, в кількості 6 примірників по 3 фото на окремих аркушах. За змістом протоколу ОСОБА_22 впізнав особу на фото №1 ОСОБА_11 , майстра лісу Хортицького лісництва, який перебував при рубці дерев 20 січня 2020 року. При цьому відмітка на протоколі відсутня (т.1 а.п.177-179).

Згідно з протоколом пред`явлення особи для впізнання за фотознімками від 19 березня 2020 року, слідчий ОСОБА_29 в присутності понятих пред`явив свідку ОСОБА_22 фотознімки осіб. Фотознімки роздруковані в самому протоколі, не прошиті, в кількості 6 примірників по 3 фото на окремих аркушах. За змістом протоколу ОСОБА_22 впізнав особу на фото №4 ОСОБА_6 , лісничого Хортицького лісництва, який привозив 20 січня 2020 року копію недійсного лісорубного квитка. Суд звернув увагу на те, що відмітка на протоколі відсутня (т.1 а.п.180-182).

Згідно з протоколом пред`явлення особи для впізнання за фотознімками від 19 березня 2020 року слідчий ОСОБА_29 в присутності понятих пред`явив свідку ОСОБА_22 фотознімки осіб. Фотознімки роздруковані в самому протоколі, не прошиті, в кількості 6 примірників по 3 фото на окремих аркушах. За змістом протоколу ОСОБА_22 впізнав особу на фото №1, яка здійснювала незаконну рубку лісу у Хортицькому лісництві на яку складався відповідний адміністративний протокол. Це ОСОБА_15 . Суд звернув увагу на те, що відмітка на протоколі відсутня (т.1 а.п.183-185).

Згідно з протоколом пред`явлення особи для впізнання за фотознімками від 19 березня 2020 року слідчий ОСОБА_29 в присутності понятих пред`явив свідку ОСОБА_22 фотознімки осіб. Фотознімки роздруковані в самому протоколі, не прошиті, в кількості 6 примірників по 3 фото на окремих аркушах. За змістом протоколу ОСОБА_22 впізнав особу на фото №5 ОСОБА_14 , який 20 січня 2020 року здійснював незаконну порубку дерев, та щодо якого складався адміністративний протокол. Суд звернув увагу на те, що відмітка на протоколі відсутня (т.1 а.п.186-188).

Судом досліджено копії документів, що надані стороною обвинувачення лісорубний квиток від 02 грудня 2019 року. Строк закінчення заготівлі зазначено 31 грудня 2019 року. Акт огляду місць використання лісових ресурсів складений 28 грудня 2019 року. Під час огляду зазначено, що рубки проведені не своєчасно та не задовільно. Додаткова угода № 1 від 02 грудня 2019 року до договору № 207 про виконання робіт та надання послуг, пов`язаних з лісництвом. Договір № 207 від 02 грудня 2019 року про надання послуг пов`язаних з лісництвом. Карта технологічного процесу розроблення лісосіки. Акт приймання-передачі лісосіки для розробки від 02 грудня 2019 року. За вказаним актом підлягає вирубці 68 дерев, ліквідними є 59 куб.м. Лісосіку здав для розробки ОСОБА_6 , а прийняв ОСОБА_33 . Строк закінчення заготівлі 31 грудня 2019 року. Надані посадові інструкції помічника лісничого, майстра лісу, лісничого з якими ОСОБА_21 та ОСОБА_34 ознайомлені. Надано викопіювання з планшету Хортицького лісництва, квартал 46, виділ 13 площа 3,8 га ДП Запорізьке ЛМГ. Договори про повну індивідуальну матеріальну відповідальність від 10 вересня 2019 року ОСОБА_6 , ОСОБА_11 . Звіти та відомості щодо руху лісо продукції, щоденники приймання лісо продукції, товарно-транспортні накладні (т.1 а.п. 192-256).

Суд звернув увагу у вироку на те, що викопіювання із зазначенням координат розташування місця події суду не було надано за весь час розгляду провадження.

Згідно з постановою слідчого ОСОБА_29 від 06 квітня 2020 року зазначені копії документів було вилучено під час проведення тимчасового доступу 31 березня 2020 року від ДП «Запорізьке лісомисливське господарство. Документи щодо здійснення лісосіки у кварталі №46 виділу № 13 Хортицького лісництва було залишено на зберігання у ДП «Запорізьке лісомисливське господарство.

Судом також вивчені копія наказу № 13 від 21 січня 2020 року про проведення раптової перевірки стану лісонасаджень в кварталі 46 Хортицького лісництва в присутності ОСОБА_6 та ОСОБА_11 (т.2 а.п.8), копія акту перевірки від 21 січня 2020 року, згідно з яким договір № 207 від 02 грудня 2019 року зі ОСОБА_35 було розірвано. Всі зобов`язання за договором припинені. Лісництву було надано 22 куб.м. ліквідної деревини. Лісосіку продовжували розроблять силами лісової охорони. За результатами перевірки було виявлено більше ніж заплановано пнів, а саме в кількості 5- шт. діаметром 8-10 см. Також були відсутні клейма на самому зрубі, складена відомість від 21 січня 2020 року за підрахунком матеріально грошової оцінки виявлених пнів ліквідна кубом маса деревини склала 60 куб.м. Всі видалені дерева за діаметрами співпадають з матеріалами відводу.

Згідно з наказом № 01-с від 21 січня 2020 року, копія якого оглядалась, ОСОБА_11 та ОСОБА_6 було оголошено догани у зв`язку з тим, що спиляних дерев більше ніж заплановано, на деяких пнях відсутні клейма, порубкові рештки не складені у купи (т.2 а.п.9-15). В судовому засіданні оглядалися копії документів.

За клопотанням прокурора повторно було долучено до матеріалів копії лісорубного квитка від 02 грудня 2019 року, Акт огляду місць використання лісових ресурсів складений 28 грудня 2019 року. Повідомлення про появу ознак погіршення санітарного стану лісових насаджень, Додаткова угода № 1 від 02 грудня 2019 року до договору № 207 про виконання робіт та надання послуг, пов`язаних з лісництвом. Договір № 207 від 02 грудня 2019 року про надання послуг пов`язаних з лісництвом. Карта технологічного процесу розроблення лісосіки. Акт приймання-передачі лісосіки для розробки від 02 грудня 2019 року. За вказаним актом підлягає вирубці 68 дерев, ліквідними є 59 куб.м. Лісосіку здав для розробки ОСОБА_6 , а прийняв ОСОБА_33 . Строк закінчення заготівлі 31 грудня 2019 року. Надані посадові інструкції помічника лісничого, майстра лісу, лісничого з якими ОСОБА_21 та ОСОБА_34 ознайомлені. Надано викопіювання з планшету Хортицького лісництва, квартал 46, виділ 13 площа 3,8 га ДП Запорізьке ЛМГ. Договори про повну індивідуальну матеріальну відповідальність від 10 вересня 2019 року ОСОБА_6 , ОСОБА_11 . Звіти та відомості щодо руху лісо продукції, щоденники приймання лісо продукції, товарно-транспортні накладні (т.2 а.п.16-80).

09 квітня 2020 року в якості представника потерпілого в особі Державної екологічної інспекції у Запорізькій області залучено головного спеціаліста ОСОБА_36 , відповідно до постанови слідчого (т.2 а.п.81-82). Строк дії довіреності сплив 31 грудня 2020 року.

Згідно з протоколом проведення слідчого експерименту від 31 березня 2020 року за участі свідка ОСОБА_14 на території кварталу №46 виділу 13 Хортицького лісництва було проведено за допомогою відеофіксації допит особи (т.2 а.п.86-91).

Згідно з протоколом проведення слідчого експерименту від 31 березня 2020 року за участі свідка ОСОБА_15 на території кварталу №46 виділу 13 Хортицького лісництва було проведено за допомогою відеофіксації допит особи (т.2 а.п.92-96).

Аналогічний протокол слідчого експерименту складено слідчим 31 березня 2020 року за участі свідка ОСОБА_16 (т.2 а.п.97-101).

Дослідивши надані сторонами докази, суд дійшов висновку, що не було встановлено беззаперечних, допустимих, достовірних відомостей, які підтверджували би те, що ОСОБА_6 вчинив інкримінований йому злочин. Натомість ніким не заперечувалося, що ОСОБА_6 не вчиняв спилювання дерев. Кваліфікації дій як службової особи, що використовує для цього своє службове становище, взагалі не було.

Крім цього, суд у вироку зазначив, що 03 квітня 2020 року слідчим ОСОБА_29 на території Запорізького РВП було оглянуто бензопилу «Бригадир» та бензопилу «SABERCS 5020L», які постановою слідчого ОСОБА_30 від 14 лютого 2020 року визнані речовими доказами. Однак, слідчий ОСОБА_37 не був включений до групи слідчих, та не міг приймати процесуальні рішення у провадженні.

З постанови про приєднання до матеріалів досудового розслідування як речового доказу від 06 квітня 2020 року, убачається, що слідчий ОСОБА_29 долучив трактор колісний МТЗ-82,1 2000 року випуску та кувалду з клеймами, зазначивши, що трактор був вилучений під час проведення огляду місця події. Проте, суд, вивчивши зазначену постанову, звернув увагу на те, що трактор з місця події не вилучався.

Також, суд у вироку зазначив, що згідно з постановою слідчого ОСОБА_29 від 06 квітня 2020 року копії документів було вилучено під час проведення тимчасового доступу 31 березня 2020 року від ДП «Запорізьке лісомисливське господарство. Документи щодо здійснення лісосіки у кварталі №46 виділу № 13 Хортицького лісництва було залишено на зберігання у ДП «Запорізьке лісомисливське господарство.

Разом з тим, перелік вилучених документів не долучався та взагалі відсутній в матеріалах провадження. До справи долучені копії, що завірені інженером без зазначення прізвища та дати вилучення. Частина документів завірена інспектором відділу кадрів, без зазначення дати та прізвища. При цьому частина вказаних документів була предметом проведення експертизи. Суд в ході судового розгляду неодноразово звертав увагу прокурора на те, що до матеріалів провадження в якості доказів долучені копії документів, на те, що лісорубний квиток, який був предметом дослідження експерта, був наданий в копії. Всі документи, на яких ґрунтувалися дослідження на досудовому розслідуванні, були надані в копіях. Слідчим взагалі не заявлялось клопотання про вилучення оригіналів.

Суд також у вироку зазначив, що за клопотанням прокурора повторно було долучено до матеріалів копії лісорубного квитка від 02 грудня 2019 року, Акт огляду місць використання лісових ресурсів складений 28 грудня 2019 року. Повідомлення про появу ознак погіршення санітарного стану лісових насаджень, Додаткова угода № 1 від 02 грудня 2019 року до договору № 207 про виконання робіт та надання послуг, пов`язаних з лісництвом. Договір № 207 від 02 грудня 2019 року про надання послуг пов`язаних з лісництвом. Карта технологічного процесу розроблення лісосіки. Акт приймання-передачі лісосіки для розробки від 02 грудня 2019 року. За вказаним актом підлягає вирубці 68 дерев, ліквідними є 59 куб.м. Лісосіку здав для розробки ОСОБА_6 , а прийняв ОСОБА_33 . Строк закінчення заготівлі 31 грудня 2019 року. Надані посадові інструкції помічника лісничого, майстра лісу, лісничого з якими ОСОБА_21 та ОСОБА_34 ознайомлені. Надано викопіювання з планшету Хортицького лісництва, квартал 46, виділ 13 площа 3,8 га ДП Запорізьке ЛМГ. Договори про повну індивідуальну матеріальну відповідальність від 10 вересня 2019 року ОСОБА_6 , ОСОБА_11 . Звіти та відомості щодо руху лісо продукції, щоденники приймання лісо продукції, товарно-транспортні накладні.

Вказані копії документів були завірені інспектором з кадрів та головним інспектором ЛМГ, дата засвідчення відсутня. Засвідчення відрізняється від документів, що отримувалися слідчим під час тимчасового доступу. В супровідному листі зазначено, що вказані копії надані на запит слідчого, а не на виконання слідчої дії.

Окрім цього, суд звернув увагу на те, що зміст відеозапису слідчої дії слідчого експерименту від 31 березня 2020 року за участі свідка ОСОБА_14 на території кварталу №46 виділу 13 Хортицького лісництва, не відповідає викладеному в письмовому примірнику.

Фактично в письмовому примірнику викладено відповіді свідка на запитання слідчого. При цьому щодо фактичних обставин вказано, що незаконна порубка здійснювалася 17 січня 2020 року та 20 січня 2020 року. Кількість зрубаних дерев 25-30 17 січня 2020 року та стільки ж 20 січня 2020 року.

Аналогічного висновку суд дійшов стосовно протоколу проведення слідчого експерименту від 31 березня 2020 року за участі свідка ОСОБА_15 на території кварталу №46 виділу 13 Хортицького лісництва, а саме про те, що зміст відеозапису слідчої дії не відповідає викладеному в письмовому примірнику. Фактично в письмовому примірнику викладено відповіді свідка на запитання слідчого.

При цьому щодо фактичних обставин вказано, що незаконна порубка здійснювалася 17 січня 2020 року та 20 січня 2020 року. Свідок зазначив, що вирубали 30 дерев.

Вказані висновки суду відповідають фактичним обставинам провадження.

Отже, дослідивши вищевказані докази як кожен окремо так і у їх сукупності, суд першої інстанції дійшов правильного висновку про те, що ці докази не підтверджують поза розумним сумнівом винуватість ОСОБА_6 у вищевказаному кримінальному правопорушенні.

Колегія суддів погоджується з цим висновком суду, виходячи з такого.

Досліджені докази, на думку колегії суддів, неможна покласти в основу обвинувачення, оскільки вони як кожен окремо, так і в сукупності - прямо чи не прямо лише підтверджують існування подій, які відбулися у кварталі 46 виділу 13 Хортицького лісництва Державного підприємства «Запорізьке лісомисливське господарство», яке знаходиться поблизу села Новопетрівка Запорізького району Запорізької області та села Федорівка Запорізького району Запорізької області, у період з 09 години 00 хвилин до 12 години 00 хвилин 17 січня 2020 року, та з 09 години 00 хвилин до 11 години 00 хвилин 20 січня 2020 року, а саме здійснення незаконної без будь-яких дозвільних документів порубки 52 дерев породи акація шляхом відокремлення їх стовбуру від кореню та подальше їх перевезення з метою використання у якості дров, але не доводять поза розумним сумнівом вини саме обвинуваченого ОСОБА_6 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст. 246 КК України, зокрема і його умислу на вчинення вказаного правопорушення.

Обвинувачений ОСОБА_6 категорично заперечує свою причетність до вищевказаного злочину.

Свідки, в свою чергу, надаючи показання суду, зазначили, що на місці події злочину обвинуваченого не було. Жоден з допитаних свідків не надав інформації з приводу причетності ОСОБА_6 до вчинення вищевказаного злочину.

Таким чином, допитані в судовому засіданні особи, не надали жодної інформації, яка б підтверджувала вину обвинуваченого у вчиненні інкримінованого йому злочину.

Суд слушно зазначив у вироку, що зміст відеозаписів проведення слідчих експериментів не відображений в повному обсязі в протоколі слідчої дії. Показання свідків ОСОБА_16 , ОСОБА_14 , ОСОБА_15 мають розходження між записом та рукописним текстом.

Суд дійшов обґрунтованого висновку, що слідчий експеримент не відповідає вимогам ст.240 КПК України, а фактично є відеозаписом допиту свідків.

Суд також дійшов висновку, що слідчим при проведення впізнання були порушені вимоги КПК України.

З висновками проведених експертиз стосовно визначення розміру шкоди, заподіяної внаслідок вчинення злочину, суд погодився.

Але, при цьому, суд звернув увагу на те, що в описовій частині висновку експерта № 22-17 від 19 березня 2020 року зазначено, щодо «розміру шкоди, заподіяної внаслідок незаконного знесення дерев породи акація, висновок складений на підставі протоколів про адміністративне правопорушення № 010793 та 010747 від 20 січня 2020 року», тобто, не в межах кримінального провадження. Завірена копія розрахунку в матеріалах кримінального провадження датується 18 травня 2020 року в якості додатку до цивільного позову, водночас висновок експерта від 19 березня 2020 року вже було отримано.

В описовій частині висновку експерта № СЕ-19/108-24/23545-ФХЕД від 11 грудня 2024 року зазначено, що даний висновок експерта є достовірним за умови, що надані експерту на дослідження документи та відомості є достовірними, а саме протокол огляду місця події. Але, суд зазначив, що звертав увагу прокурора на невідповідності в наданих письмових доказах ще під час судового розгляду, а саме на те, що протокол огляду місця події суперечить інформації, яка відображена на фототаблицях, відсутня повна інформація про об`єкти, неможливо об`єкти ідентифікувати.

Також, за клопотанням сторони захисту було здійснено огляд речових доказів на місці їх зберігання.

Судом вказаний огляд здійснювався у присутності всіх учасників судового розгляду. Встановлено, що на території РВ ВП №6 зберігається причеп без номерних знаків, заповнений шматками деревини, гіллям, яке неможливо ідентифікувати та виміряти.

Крім того, суд не встановив жодних підстав для зміни підслідності справи. Зокрема, вважав, що таких підстав не зазначено в постанові прокурора ОСОБА_18 від 19 лютого 2020 року.

Натомість, суд звернув увагу на те, що в протоколі огляду місця події, у витягу з ЄРДР, в постановах слідчого, в інших процесуальних документах та в самому обвинувальному акті чітко не було зазначено місце скоєння правопорушення. Картографічних відомостей, що могли підтвердити будь-яку версію, не надавалося. При спробі визначити місце події за координатами, що були зазначені в протоколі огляду місця події, встановлюється місце за межами Запорізького району Запорізької області.

Окрім того, щодо інкримінованого саме ОСОБА_6 діяння, суд зазначив, що незаконна порубка дерев це вирубка без відповідного дозволу; за дозволом, виданим із порушенням чинного законодавства; до початку чи після закінчення встановлених у дозволі строків; не на призначених ділянках чи понад установлену кількість; не тих порід дерев, не тих розмірів дерев.

Порубкою дерев та чагарників у лісах визнається як відокремлення від кореня або викорчовування ростучого чи сухостійкого дерева, чагарника за допомогою спеціальних пристосувань, так і пошкодження, яке припиняє ріст деревостану (наприклад, повалення дерева транспортними засобами, відділення основних гілок від стовбура тощо).

Жоден зі свідків, що допитані слідчим, не вказав, що ОСОБА_6 особисто здійснювалась порубка та клейміння, напроти свідки вказали, що особа прибула на місце події 20 січня 2020 року з порубочним квитком.

Доводи представників потерпілого про те, що обвинувачений був обізнаний про те, що вчиняється злочин та особисто він домовився за вивіз деревини, не є слушними, оскільки обвинувачений дійсно повідомив про те, що домовився за вивіз деревини, однак, зробив це за вказівкою керівництва, згідно з якою до Нового року потрібно було вивезти деревину за лісорубним квитком. Проте, погода не дозволяла виконати порубку та вивіз. Головний лісничий ДП «Запорізьке лісове господарство» - ОСОБА_20 , зателефонував обвинуваченому 10 січня 2020 року та повідомив, що прийшла черга на вивіз деревини.

Вказані обставини не свідчать про те, що обвинувачений розцінював свої дії, як протиправні.

Доводи представників потерпілого про те, що обвинувачений надав лісорубний квиток, строк дії якого закінчився, на момент його пред`явлення, також не є слушними, оскільки матеріали провадження не містять доказів того, що безпосередньо обвинувачений використав в якості дозвільного документу на порубку дерев вказаний лісорубний квиток. Натомість, згідно з показаннями як самого обвинуваченого, так і допитаних свідків, лісорубний квиток ОСОБА_6 привіз на місце події 20 січня 2020 року на вимогу ОСОБА_11 , який і здійснював вирубку дерев. Особисто обвинувачений не брав участі у порубці дерев.

В свою чергу, доказів того, що між обвинуваченим та ОСОБА_11 був спільний умисел на незаконну порубку дерев, матеріали провадження також не містять.

Доводи представників потерпілого про те, що працівники ДП «Запорізьке лісомисливське господарство» не звернули увагу при вирубці лісу на той факт, що лише частина знесених дерев мала відповідну відмітку, та таким чином свідомо провели рубку лісу, що не мали права зрубувати, є безпідставними, оскільки у справі немає жодного доказу на підтвердження того, що вказані особи діяли за вказівкою обвинуваченого ОСОБА_6 .

Доводи прокурора з приводу того, що судом безпідставно не було взято до уваги показання свідків, наданих в ході проведення слідчих експериментів за їх участю, не є слушними, оскільки, як було зазначено вище, вказані слідчі дії були проведені з порушеннями вимог КПК України.

Фактично у протоколах за результатом проведення слідчих експериментів викладені відповіді свідків на запитання слідчого.

Разом з тим, Верховний Суд у постанові від 23 квітня 2024 року справа № 149/2842/18, провадження № 51-4386км23, зазначив, що якщо слідчий експеримент полягає лише у повідомленні особою відомостей про факти і не містить відтворення дій, обстановки, обставин події, проведення необхідних дослідів чи випробувань, він має розцінюватися як повторний допит і не може мати в суді доказового значення з огляду на частину 4 статті 95 КПК України.

Доводи прокурора з приводу того, що в ході проведення огляду місця події від 20 січня 2020 року спеціалістом ОСОБА_17 , який, на думку прокурора, мав повноваження спеціаліста, було зроблено відповідні заміри, а тому матеріали провадження містять інформацію щодо ідентифікації та розміру шматків деревини та гілля, які знаходились у причепі, визнаному речовим доказом, є безпідставними, з огляду на те, що вказаний протокол було складено також з порушеннями вимог КПК України, про що зазначено вище. Так, суд, встановивши порушення органом досудового розслідування вимог КПК України під час проведення відповідних слідчих дій, у вироку належним чином їх проаналізував.

Доводи прокурора з приводу того, що судом безпідставно не було враховано протоколи пред`явлення особи для впізнання за фотознімками через те, що в них відсутні певні відмітки, колегія суддів вважає необґрунтованими, оскільки суд не взяв до уваги вказані документи не лише з цих підстав, а й з урахуванням інших порушень вимог КПК України, допущених органом досудового розслідування, про які також зазначалось вище.

З доводами прокурора з приводу наявності достатніх підстав для рішення про зміну підслідності цього провадження, колегія суддів не може погодитись, з огляду на таке.

Так, 20 січня 2020 року до ЄРДР було внесено відомості про те, що невстановлена особа, перебуваючи в лісосмузі поблизу с.Федорівка Запорізького району Запорізької області, здійснювала незаконну порубку дерев. Органом досудового розслідування визначено Запорізьке районне відділення поліції Дніпровського відділу поліції ГУНП в Запорізькій області.

19 лютого 2020 року прокурором винесену постанову, якою змінено підслідність кримінального провадження та визначено підслідність у кримінальному провадженні №0000092 від 20 січня 2020 року за ч.1 ст.246 КК України за територіальним управлінням Державного бюро розслідувань, розташованому у місті Мелітополі. У постанові зазначено, що із матеріалів кримінального провадження убачається, що до можливого вчинення злочину може бути причетний лісничий Хортицького лісництва Державного підприємства «Запорізьке лісомисливське господарство», тому прокурор дійшов висновку про необхідність змінити підслідність цього кримінального провадження.

Однак, колегія суддів вважає, що на момент винесення постанови про зміну підслідності провадження, матеріали провадження, зокрема витяг з ЄРДР, не містили достатніх відомостей про те, що до вказаного злочину причетна відповідна службова особа.

Таким чином, постанова прокурора про зміну підслідності не містить достатнього та переконливого мотивування прийнятого рішення.

Разом з цим, колегія суддів звертає увагу на те, що вказана обставина не стала вирішальною при ухваленні судом першої інстанції оскаржуваного вироку.

Перевіряючи доводи апеляційних скарг з приводу того, що судом не були допитані свідки ОСОБА_15 , ОСОБА_14 та ОСОБА_16 , колегія суддів доходить таких висновків.

Так, на початку судового розгляду судом було задоволено клопотання прокурора про допит вищевказаних свідків.

Судом вживались заходи щодо забезпечення участі вказаних свідків у судовому розгляді, шляхом надіслання останнім повісток про виклик до суду.

Проте, повістки повертались на адресу суду, як не вручені, у зв`язку з тим, що адресат відсутній за зазначеною у повістці адресою.

Відповідно до вимог ч.3 ст.23 КПК України, сторона обвинувачення зобов`язана забезпечити присутність під час судового розгляду свідків обвинувачення з метою реалізації права сторони захисту на допит перед незалежним та неупередженим судом.

Разом з тим, прокурором не було виконано вказаних вимог закону, а саме не було забезпечено участі вищевказаних свідків у судовому розгляді з метою їх допиту.

В подальшому, в судовому засіданні від 28 жовтня 2024 року прокурор звернулася із клопотанням до суду про долучення до матеріалів провадження відповіді з ІНФОРМАЦІЯ_2 про те, що вищевказані свідки проходять військову службу за призовом під час мобілізації та за контрактом.

При цьому, прокурором не наведено належного мотивування, з якою метою необхідно долучити вказаний документ до матеріалів провадження.

Також, прокурор підтвердила, що за вказаних обставин, забезпечити участь цих свідків в судовому засіданні для їх допиту є неможливим, проте наполягала на допиті свідків ОСОБА_15 , ОСОБА_14 та ОСОБА_16 .

Враховуючи наявність об`єктивних обставин, через які неможливо забезпечити участь у судовому засіданні вищевказаних свідків, а також повідомити останніх про судовий розгляд, в судовому засіданні було прийнято рішення про відмову у допиті цих свідків та закінчення дослідження фактичних обставин провадження.

У судовому засіданні від 11 червня 2025 року прокурор звернулась до суду з усним клопотанням про допит свідка ОСОБА_16 .

Суд, в свою чергу, відмовив у задоволенні вказаного клопотання, мотивувавши це рішення тим, що по справі вже було закінчено дослідження фактичних обставин, та вирішено питання щодо допиту вказаних свідків, а також, беручи до уваги те, що прокурору надавався достатній час (майже півтора роки) для забезпечення участі свідків з метою їх допиту, та його вже вичерпано.

При апеляційному розгляді стороною обвинувачення не порушувалось питання щодо допиту вказаного свідка.

З урахуванням зазначеного, колегія суддів вважає, що судпершої інстанції створив стороні обвинувачення необхідні умови для реалізації своїх процесуальних прав та виконання процесуальних обов`язків, тим самим забезпечив принцип змагальності.

Оскільки явка у судове засідання певних свідків сторони обвинувачення до закінчення з`ясування обставин провадження стороною обвинувачення не була забезпечена у встановленому законом порядку, суд першої інстанції обмежився дослідженням доказів, які були надані сторонами під час судового розгляду.

Отже, з урахуванням викладеного, колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції про те, що стороною обвинувачення не доведено поза розумним сумнівом вчинення обвинуваченим ОСОБА_6 кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.246 КК України.

Вказані свої висновки суд належним чином вмотивував у вироку.

В свою чергу, згідно з п.10 ч.1, ст. 7, ч.ч.1,2,4 ст. 17 КПК України, особа вважається невинуватою у вчиненні кримінального правопорушення і не може бути піддана кримінальному покаранню, доки її вину не буде доведено у порядку, передбаченому цим Кодексом, і встановлено обвинувальним вироком суду, що набрав законної сили. Ніхто не зобов`язаний доводити свою невинуватість у вчиненні кримінального правопорушення і має бути виправданим, якщо сторона обвинувачення не доведе винуватість особи поза розумним сумнівом. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на користь такої особи.

Стаття 62 Конституції України гарантує, що особа вважається невинуватою у вчиненні злочину і не може бути піддана кримінальному покаранню, доки її вину не буде доведено в законному порядку і встановлено обвинувальним вироком суду. Ніхто не зобов`язаний доводити свою невинуватість у вчиненні злочину. Обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

В апеляційних скаргах не наведено переконливого обґрунтування на спростування висновків суду.

Таким чином, з урахуванням викладеного, колегія суддів вважає, що вищевказані апеляційні скарги задоволенню не підлягають.

Істотних порушень процесуального законодавства, які б були підставою для скасування оскаржуваного вироку, колегія суддів не вбачає.

Керуючись ст.ст.404-405, 407 КПК України, колегія суддів

УХВАЛИЛА:

апеляційні скарги представників потерпілогоДержавної екологічної інспекції Південного округу ОСОБА_9 та ОСОБА_38 , а також прокурора у кримінальному провадженні ОСОБА_7 залишити без задоволення.

Вирок Запорізького районного суду Запорізької області від 16 червня 2025 року, яким ОСОБА_6 на підставі ч.1 п.2 ст.373 КПК України визнано невинуватим у пред`явленому йому обвинуваченні у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.246 КК України, та виправдано у зв`язку з недоведеністю, що ним було скоєно вказане кримінальне правопорушення, залишити без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту її проголошення та може бути оскаржена безпосередньо до Верховного Суду протягом трьох місяців з дня її оголошення.

Судді:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4