Справа № 203/1922/26
Провадження № 1-кп/0203/1635/2026
В И Р О К

іменем України

03 березня 2026 року Центральний районний суд міста Дніпра

в складі: головуючого - судді ОСОБА_1 ,

при секретарі - ОСОБА_2 ,

розглянувши у спрощеному провадженні в залі суду у м. Дніпрі обвинувальний акт у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000014 від 14 лютого 2026 року, відносно ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Маріуполь Донецької області, громадянина України, з середньою спеціальною освітою, не одруженого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , військовослужбовця військової служби за призовом під час мобілізації на особливий період, перебуваючого на посаді водія-електрика станції фельд`єгерсько-поштового зв`язку «А» військової частини НОМЕР_1 , у військовому званні «солдат», раніше не судимого, обвинуваченого у вчиненні кримінальних проступків, передбачених ч.5 ст. 27 ч.1 ст. 358, ч.4 ст.358 КК України,

ВСТАНОВИВ:

Солдат ОСОБА_3 , будучи військовослужбовцем військової служби за призовом під час мобілізації, на особливий період, та проходячи її на посаді водія-електрика станції фельд`єгерсько-поштового зв`язку «А» військової частини НОМЕР_1 , будучи обізнаним, що відповідно до п.п. «а» п. 2.1 Правил дорожнього руху, затверджених постановою Кабінету Міністрів України № 1306 від 10 жовтня 2002 року, водій механічного транспортного засобу повинен мати при собі посвідчення на право керування транспортним засобом відповідної категорії, з метою незаконного отримання права керування транспортним засобом, у червні 2025 року, перебуваючи у м. Христинівка, Черкаської області, у невстановлений досудовим розслідуванням час та місці, де у нього виник протиправний умисел, що посягає на встановлений порядок оформлення документів, які видаються державною установою, у мережі «Інтернет» за допомогою пошукової системи «Google», знайшов оголошення про виготовлення посвідчень водія, після чого у ОСОБА_3 виник протиправний умисел, спрямований на пособництво в підробленні офіційного документа, який видається установою, яка має право видавати такі документи, і який надає права, з метою використання його підроблювачем, а саме вищевказаного посвідчення водія.

Після чого ОСОБА_3 , маючи бажання отримати офіційний документ, а саме посвідчення водія, що забезпечує право громадян на керування автомобілем та облік транспортних засобів, однак не бажаючи проходити офіційну реєстрацію у державній установі згідно Положення про порядок видачі посвідчень водія та допуску громадян до керування транспортними засобами, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України № 340 від 08 травня 1993 року, вирішив придбати у невстановленої особи завідомо підроблений документ, з метою подальшого його використання.

В подальшому, у червні 2025 року ОСОБА_3 у невстановлені досудовим розслідуванням дату та час, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер свого діяння, передбачаючи злочинні наслідки і бажаючи їх настання, маючи протиправний умисел, що посягає на встановлений порядок оформлення документів, які видаються державною установою, з метою незаконного отримання права керувати транспортними засобами, реалізуючи свій кримінально-протиправний умисел, направлений на пособництво у підробці офіційного документа, а саме посвідчення водія, під час спілкування з невстановленою в ході досудового розслідування особою та невстановленим в ході досудового розслідування шляхом, надав свої особисті анкетні дані, а саме прізвище, ім`я, по-батькові, дату народження, свою фотографію та зразок підпису, для подальшого внесення їх до посвідчення водія з серійним номером НОМЕР_2 , заповненого на ім`я « ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ».

Після цього, невстановлена в ході досудового розслідування особа, в невстановлений в ході досудового розслідування час та місці, використовуючи отримані від ОСОБА_3 фотознімки з його зображенням, зразок його підпису, прізвище, ім`я, по-батькові та дату народження, за допомогою знакосинтезуючого пристрою типу сублімаційного, термотрансферного принтерів, підробила вищевказаний офіційний документ.

Реалізуючи свій протиправний умисел, направлений на пособництво в підробленні офіційного документу, у липні 2025 року (більш точний час під час досудового розслідування не встановлено), ОСОБА_3 , перебуваючи у м. Христинівка, Черкаської області (точної адреси встановити не представилось можливим), отримав посвідчення водія НОМЕР_2 заповнене на ім`я ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , чим фактично набув завідомо підроблений документ, а саме посвідчення водія, який почав зберігати при собі з метою його подальшого використання.

Крім того, продовжуючи свою кримінально-протиправну діяльність, ОСОБА_3 , будучи військовослужбовцем військової служби за призовом під час мобілізації, на особливий період, та проходячи її на посаді водія-електрика станції фельд`єгерсько-поштового зв`язку «А» військової частини НОМЕР_1 , в порушення приписів «Положення про порядок видачі посвідчень водія та допуску громадян до керування транспортними засобами», затвердженого постановою від 08.05.1993 КМУ № 340, згідно якого посвідчення водія на право керування транспортним засобом однієї з категорій видається особі, яка пройшла медичний огляд у порядку, встановленому МОЗ, а також підготовку або перепідготовку відповідно до встановлених планів і програм та склала теоретичний і практичний іспити в сервісному центрі МВС, про що йому було достовірно відомо, використав завідомо підроблене посвідчення водія.

Так, ОСОБА_3 14 лютого 2026 року близько 11 години 50 хвилин, перебуваючи у центральному холі залізничного вокзалу станції «Дніпро-Головний», що знаходиться за адресою: площа Вокзальна, 11, м. Дніпро, був зупинений працівниками сектору реагування патрульної поліції відділення поліції № 2 ДРУП № 1 ГУНП в Дніпропетровській області з метою перевірки документів, що посвідчують його особу, в процесі чого, на законну вимогу працівника поліції пред`явити документи, що посвідчують особу, ОСОБА_3 , реалізуючи свій кримінально-протиправний умисел спрямований на використання завідомо підробленого документа, з метою підтвердження своєї особи, діючи умисно, достовірно знаючи, що вищезазначене посвідчення водія є підробленим, надаючи своїм діям ознак правомірності, добровільно надав працівникам патрульної поліції завідомо підроблений документ, а саме: посвідчення водія серії НОМЕР_2 , заповнене на ім`я ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , тим самим використав завідомо підроблений документ.

Того ж дня, 14 лютого 2026 року, у період часу з 12:05 год. по 12:25 год., у центральному холі будівлі залізничного вокзалу станції «Дніпро-Головний», що знаходиться за адресою: м. Дніпро, площа Вокзальна, буд. 11, слідчим СВ ВнП №2 ДРУП №1 ГУНП в Дніпропетровській області під час проведення огляду місця події, в присутності двох понятих, було вилучено підроблене посвідчення водія серії НОМЕР_2 , заповнене на ім`я « ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ».

Зазначені обставини, які встановлені органом досудового розслідування, не оспорюються учасниками судового провадження.

Судом встановлено, що відповідно до положень ч.2 ст.302 КПК України обвинуваченому ОСОБА_3 в присутності захисника ОСОБА_4 прокурором роз`яснено зміст встановлених досудовим розслідуванням обставин, а також те, що у разі надання згоди на розгляд обвинувального акта у спрощеному порядку вони будуть позбавлені права оскаржувати вирок в апеляційному порядку з підстав розгляду кримінального провадження за відсутності учасників судового провадження, не дослідження доказів у судовому засіданні або з метою оспорити встановлені досудовим розслідуванням обставини.

До обвинувального акту долучена письмова заява обвинуваченого ОСОБА_3 щодо визнання своєї винуватості, відповідно до якої він беззаперечно визнає свою винуватість у вчиненні інкримінованих йому кримінальних проступків, передбачених ч.5 ст. 27 ч.1 ст. 358, ч.4 ст. 358 КК України, не оспорює встановлені досудовим розслідуванням обставини, згоден на розгляд обвинувального акту у спрощеному провадженні без проведення судового засідання та без його участі, ознайомлений з обмеженням права апеляційного оскарження згідно з частиною 2 ст. 302 КПК України.

Суд, перевіривши матеріали кримінального провадження, вважає, що при проведенні досудового розслідування порушень вимог КПК України не було, право на захист підозрюваному було роз`яснено та дотримано, сумнівів у добровільності відповідної заяви підозрюваного у суду не виникло, перешкод для спрощеного провадження судом не встановлено.

Судом у відповідності до ч. 2 ст. 381 КПК України визнано можливим розглядати обвинувальний акт щодо вчинення кримінального проступку без проведення судового розгляду в судовому засіданні за відсутності учасників судового провадження на підставі вивчення обвинувального акту та доданих до нього матеріалів із ухваленням вироку без зазначення доказів на підтвердження встановлених обставин відповідно до положень ч.2 ст.382 КПК України.

Відповідно до ч. 2 ст. 382 КПК України вирок суду за результатами спрощеного провадження ухвалюється в порядку, визначеному КПК України, та повинен відповідати загальним вимогам до вироку суду. У вироку суду за результатами спрощеного провадження замість доказів на підтвердження встановлених судом обставин зазначаються встановлені органом досудового розслідування обставини, які не оспорюються учасниками судового провадження.

З урахуванням наведеного, вивчивши обвинувальний акт та додані до нього матеріали, а також матеріали кримінального провадження, оцінивши кожен доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів з точки зору достатності та взаємозв`язку для прийняття відповідного рішення, суд дійшов висновку, що вина обвинуваченого ОСОБА_3 у скоєнні кримінальних проступків, передбачених ч.5 ст. 27 ч.1 ст. 358, ч.4 ст. 358 КК України, знайшла своє підтвердження і доведена поза розумним сумнівом.

Дії обвинуваченого правильно кваліфіковано за ч.5 ст. 27 ч.1 ст. 358 КК України, тобто пособництво у підробленні офіційного документу, який видається установою, яка має право видавати такі документи, і який надає права з метою його використання, та за ч.4 ст.358 КК України, тобто використання завідомо підробленого документу.

При призначенні обвинуваченому покарання суд керується вимогами ст. 65 КК України та виходить з аналізу даних про особу обвинуваченого, суспільної небезпеки вчиненого ним, його відношення до скоєного, враховує наявність пом`якшуючої покарання обставини, матеріальний та сімейний стан особи.

Так, ОСОБА_3 вчинив кримінальні правопорушення, які відповідно до ст.12 КК України є проступками, раніше не судимий, на обліку лікаря психіатра не перебуває, є військовослужбовцем, за місцем несення служби та мешкання характеризується посередньо, вину визнав повністю, щиро розкаявся у скоєному.

Обставиною, що пом`якшує покарання, є щире каяття.

Обставин, що обтяжують покарання, судом не встановлено.

Отже, враховуючи вищенаведене, суд вважає, що ОСОБА_3 слід призначити найменш суворий вид покарання, передбачений у санкціях ч. 5 ст. 27 ч. 1 ст. 358, ч. 4 ст. 358 КК України - штраф. Саме таке покарання буде відповідати не тільки тяжкості вчинених кримінальних правопорушень, обставинам справи, але й особі обвинуваченого, буде обґрунтованим, необхідним та достатнім для його виправлення та попередження вчинення ним нових кримінальних правопорушень.

На підставі ч.1 ст.70 КК України необхідно призначити покарання за сукупністю кримінальних правопорушень, шляхом поглинання менш суворого покарання більш суворим.

Процесуальні витрати, пов`язані із залученням експерта, підлягають стягненню з обвинуваченого на користь держави на підставі ч.2 ст.124 КПК України.

Долю речових доказів слід вирішити відповідно до вимог статті 100 КПК України.

Питання про майно, на яке накладено арешт, належить вирішити в порядку ст. 174 КПК України.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст.368, 370-371, 373-376, 381-382 КПК України, суд

УХВАЛИВ:

ОСОБА_3 визнати винуватим у вчиненні кримінальних проступків, передбачених ч.5 ст. 27, ч.1 ст.358 та ч.4 ст.358 КК України, і призначити йому покарання:

- за ч.5 ст.27, ч.1 ст.358 КК України - штраф в розмірі 150 (сто п`ятдесят) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 2550 (дві тисячі п`ятсот п`ятдесят) гривень 00 копійок;

- за ч.4 ст.358 КК України - штраф в розмірі 40 (сорока) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 680 (шістсот вісімдесят) гривень 00 копійок.

На підставі ч.1 ст.70 КК України за сукупністю кримінальних правопорушень, шляхом поглинання менш суворого покарання більш суворим призначити ОСОБА_3 остаточне покарання у виді 150 неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 2550 (дві тисячі п`ятсот п`ятдесят) гривень 00 копійок;

Стягнути з ОСОБА_3 в дохід держави процесуальні витрати в кримінальному провадженні за проведення експертизи №СЕ-19/104-26/5632-ДД від 18.02.2026 року які складають 2674 (дві тисячі шістсот сімдесят чотири) гривні 20 копійок.

Скасувати арешт накладений ухвалою слідчого судді Центрального районного суду міста Дніпра від 25 лютого 2026 року на посвідчення водія серії НОМЕР_2 , видане на ім`я ОСОБА_3 ,.

Речові докази:

-посвідчення водія на ім`я ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , серія НОМЕР_3 , видане 01.07.2025 на категорії В, С, яке знаходиться в спеціальному пакеті №PSP 1341069, долучене до матеріалів кримінального провадження №0000014 від 14.02.2026, - залишити в матеріалах кримінального провадження;

-відеозапис з бодікамер, інв. №798622, №796875, з назвами «export-7vhg5.mp4», «export-9ia5i.mp4», які записано на оптичний носій диск DVD-R, який було поміщено до паперового конверту та опечатано, долучений до матеріалів кримінального провадження №0000014 від 14.02.2026, - залишити в матеріалах кримінального провадження.

Відповідно до ч. 4 ст. 382 КПК України копію вироку не пізніше дня, наступного за днем його ухвалення, надіслати учасникам судового провадження.

Вирок не може бути оскаржений в апеляційному порядку з підстав розгляду провадження за відсутності учасників судового провадження, не дослідження доказів у судовому засіданні або з метою оспорити встановлені досудовим розслідування обставини.

На вирок учасниками кримінального провадження протягом тридцяти днів з дня отримання копії вироку, ухваленого за результатами спрощеного провадження, може бути подана апеляційна скарга до Дніпровського апеляційного суду через Центральний районний суд міста Дніпра, з урахуванням особливостей, передбачених ст. 394 КПК України.

Якщо апеляційну скаргу не подано, то вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

Суддя ОСОБА_1