ПОЛТАВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа № 548/2297/25 Номер провадження 11-кп/814/1126/26Головуючий у 1-й інстанції ОСОБА_1 Доповідач ап. інст. ОСОБА_2
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03 березня 2026 року м. Полтава

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Полтавського апеляційного суду у складі:

головуючого судді ОСОБА_2 ,

суддів: ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

із секретарем судового засідання ОСОБА_5 ,

з участю прокурора ОСОБА_6 ,

обвинуваченого ОСОБА_7 ,

захисника ОСОБА_8 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні провадження за апеляційною скаргою адвоката ОСОБА_8 захисника в інтересах обвинуваченого ОСОБА_7 на ухвалу Хорольського районного суду Полтавської області від 09 лютого 2026 року,-

ВСТАНОВИЛА:

Зміст оскарженого судового рішення і встановлені судом першої інстанції обставини.

Ухвалою суду у об`єднаних кримінальних провадженнях, внесених до ЄРДР за № 0000123 та № 0000331, за обвинуваченням ОСОБА_7 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 125, ст. 126-1, ч. 2 ст. 121 КК України, задоволено клопотання прокурора та продовжено відносно обвинуваченого

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Шишаки, Хорольського району, Полтавської області, українця, громадянина України, освіта середня, не працюючого, не одруженого, на утриманні неповнолітніх та непрацездатних осіб не маючого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , раніше судимого: 10.06.2014 Лубенським міським судом Полтавської області за ст. 115 ч. 1 КК України до 12 років позбавлення волі. Звільнений 11.07.2024 по відбуттю строку покарання,

строк дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою на 60 днів тобто до 09 квітня 2026 року включно.

Відмовлено у задоволенні клопотання захисника обвинуваченого ОСОБА_7 адвоката ОСОБА_8 про зміну запобіжного заходу з тримання під вартою на цілодобовий домашній арешт.

Мотивуючи своє рішення про продовження запобіжного заходу у виді тримання під вартою, суд першої інстанції врахував, що під час розгляду клопотання надано матеріали, які є достатніми для переконання, що заявлені при обрані запобіжного заходу обвинуваченому ОСОБА_7 ризики не зменшились, а жоден із більш м`яких запобіжних заходів, не може запобігти доведеним під час розгляду ризикам. Продовження існування зазначених вище обставин у їх сукупності, виправдовують подальше перебування обвинуваченого під вартою, що відповідає, і є співрозмірним тяжкості і характеру скоєного, що йому інкримінується, а більш м`який запобіжний захід не забезпечить належної процесуальної поведінки обвинуваченого.

Вимоги апеляційної скарги і узагальнені доводи особи, яка її подала.

В поданій апеляційній скарзі адвокат ОСОБА_8 захисник в інтересах обвинуваченого ОСОБА_7 просить скасувати ухвалу суду та постановити нову ухвалу про застосування до обвинуваченого ОСОБА_7 запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту у нічний час за місцем проживання: АДРЕСА_1 , з покладенням на нього обов`язків, передбачених ч. 5 ст. 194 КПК України.

На обґрунтування апеляційної скарги посилається на те, що ризики, на які посилається суд в своїй ухвалі, є необґрунтованими.

Вказує, що суд не взяв до уваги, що обвинувачений ОСОБА_7 має зареєстроване місце проживання за адресою: АДРЕСА_1 де може перебувати під арештом та наглядом, також, обвинувачений має намір працевлаштуватися.

Зазначає, що у слідчому ізоляторі до обвинуваченого застосовуються насильство та глумління, тому перебування його під ватрою принижує честь і гідність обвинуваченого.

Також вказує, що місцевим судом не обґрунтовано, чому більш м`який запобіжний захід (зокрема і домашній арешт) не забезпечать виконання обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, що є істотним порушенням вимог кримінального процесуального закону.

Крім того звертає увагу, що в ухвалі зазначено, що сторона захисту просила цілодобовий домашній арешт, хоча в судовому засіданні було озвучено клопотання про домашній арешт в нічний час.

Позиції учасників судового провадження.

В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_7 та його захисник ОСОБА_8 просили задовольнити апеляційну скаргу з підстав у ній наведених. Прокурор ОСОБА_6 вказала на законність та обгрунтованість ухвали суду і просила залишити її без змін.

Мотиви суду.

Відповідно до ч. 1 ст. 404 КПК України суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.

Як вбачається із наданих матеріалів, на розгляді суду першої інстанції перебуває об`єднане кримінальне провадження, внесене до ЄРДР за № 0000123 та № 0000331, за обвинуваченням ОСОБА_7 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 125, ст. 126-1, ч. 2 ст. 121 КК України.

Під час розгляду даного кримінального провадження прокурор звернувся до суду з клопотанням про продовження обвинуваченому ОСОБА_7 запобіжного заходу у виді тримання під вартою строком на 60 днів, яке ухвалою Хорольського районного суду Полтавської області від 09 грудня 2026 року задоволено.

Не погоджуючись з даним рішенням, захисник обвинуваченого ОСОБА_7 адвокат ОСОБА_8 звернулася до апеляційного суду з апеляційною скаргою.

У відповідності до ст. 331 КПК України під час судового розгляду суд за клопотанням сторони обвинувачення або захисту має право своєю ухвалою змінити, скасувати, обрати або продовжити запобіжний захід щодо обвинуваченого.

Вирішення питання судом щодо запобіжного заходу відбувається в порядку, передбаченому главою 18 цього Кодексу.

За наявності клопотань суд під час судового розгляду зобов`язаний розглянути питання доцільності продовження запобіжного заходу до закінчення двомісячного строку з дня його застосування. За результатами розгляду питання суд своєю вмотивованою ухвалою скасовує, змінює запобіжний захід або продовжує його дію на строк, що не може перевищувати двох місяців. Копія ухвали вручається обвинуваченому, прокурору та надсилається уповноваженій службовій особі до місця ув`язнення.

Розглядаючи питання про продовження строку тримання під вартою для прийняття законного та обґрунтованого рішення, суд повинен з`ясувати всі обставини, які передбачають підстави для застосування цього запобіжного заходу, та умови, за яких таке продовження можливе.

Відповідно до вимог ст. 194 КПК України, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Суд першої інстанції, вирішуючи питання про продовження строку тримання під вартою обвинуваченому ОСОБА_7 , вказаних вимог кримінального процесуального закону дотримався в повному обсязі, оцінив у сукупності всі обставини, що враховуються при вирішенні питання продовження строку тримання під вартою, як того вимагають приписи статей 177, 183, 197, 199 та 331 КПК України.

Судом встановлені наступні ризики, які на переконання апеляційного суду є доведеними:

- п. 1 ч. 1 ст. 177 КПК України, ризик переховуватись від органу досудового розслідування та суду, оскільки у обвинуваченого ОСОБА_7 відсутні міцні соціальні зв`язки, а саме не одружений, на утриманні відсутні малолітні та неповнолітні діти, відсутнє постійне місце проживання, тривалий час переховувався від органу досудового розслідування після вчинення злочину, з урахуванням тяжкості злочину та покарання, що загрожує йому у разі визнання його винним у кримінальному правопорушенні, за яке передбачене покарання у вигляді позбавлення волі на строк від семи до десяти років, існує реальна можливість переховування обвинуваченого від суду;

- п. 3 ч. 1 ст. 177 КПК України, ризик незаконно впливати на свідків у цьому ж кримінальному провадженні, так як обвинуваченому відомі адреси місця мешкання свідків, а тому ОСОБА_7 , перебуваючи на свободі з метою уникнення від притягнення його до кримінальної відповідальності, шляхом залякування, погроз чи вмовляння може вплинути на свідків для того, щоб свідки змінили свої покази у кримінальному провадженні на його користь;

- п. 5 ч. 1 ст. 177 КПК України ризик вчинити інше кримінальне правопорушення, оскільки обвинувачений ОСОБА_7 , згідно довідки про наявність судимостей, неодноразово притягувався до кримінальної відповідальності за умисні злочини, в тому числі проти життя та здоров?я особи та відбував реальну міру покарання у місцях позбавлення волі, має не зняту та непогашену судимість за вчинення особливо тяжкого злочину за ч. 1 ст. 115 КК України, офіційно не працевлаштований, джерело його доходів невідоме. Крім того, ухвалою слідчого судді справа № 548/2198/25 від 09.10.2025 до ОСОБА_7 застосовано запобіжний захід у вигляді особистого зобов?язання із застосуванням обмежувальних заходів, передбачених ч. 6 ст. 194 КПК України, в порушення яких в короткий проміжок часу останній вчинив нове умисне тяжке кримінальне правопорушення, що спричинило смерть потерпілої.

Вказані ризики, з моменту обрання запобіжного заходу у виді тримання під вартою та до цього часу, не перестали існувати.

За таких обставин, застосування більш м`якого запобіжного заходу не пов`язаного з триманням під вартою, зокрема і домашній арешт, з огляду на серйозність висунутого обвинувачення та суспільний інтерес, який превалює над принципом поваги до свободи особистості, не зможе забезпечити належну процесуальну поведінку обвинуваченого, враховуючи відомості про його особу, які наведені вище, та не буде сприяти повному та об`єктивному встановленню істини у справі протягом розумного строку, а захисником не наведено в апеляційній скарзі доводів які б переконали у зворотному.

Також слід зазначити, що зважаючи на введення воєнного стану в Україні, зайнятість правоохоронних органів у діяльності з відсічі збройної агресії Російської Федерації, фактор настання існуючих ризиків в даних умовах як то ухилення від суду, вчинення інших кримінальних правопорушень обвинуваченим ОСОБА_7 , значно збільшується, а застосування більш м`якого запобіжного заходу, на переконання колегії суддів, не зможе перешкодити обвинуваченому повернутися до протиправної діяльності та вчинити спроби ухилитися від суду.

З плином часу, вірогідність настання наведених вище ризиків не зменшилася.

Щодо посилань захисника в апеляційній скарзі про застосування до обвинуваченого насильства та глумління в установі попереднього ув`язнення, у зв`язку із чим перебування його під вартою принижує честь і гідність, є абстрактними без конкретизації в чому саме вони полягали. У зв`язку із чим апеляційний суд позбавлений можливості надати оцінку таким доводам.

Окрім того, в судовому засіданні обвинувачений та його захисник про наведені обставини апеляційний суд не повідомляли.

Враховуючи наведене, ухвала суду є законною та вмотивованою, а тому апеляційні вимоги не підлягають задоволенню.

Керуючись ст.ст. 376, 404, 405, 422-1 КПК України, колегія суддів апеляційного суду,-

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу адвоката ОСОБА_8 захисника в інтересах обвинуваченого ОСОБА_7 залишити без задоволення, а ухвалу Хорольського районного суду Полтавської області від 09 лютого 2026 року щодо ОСОБА_7 без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту проголошення та оскарженню не підлягає.

СУДДІ:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4