Виноградівський районний суд Закарпатської області
__________________________________________________________________________
Справа № 299/924/26
Номер провадження 1-кс/299/123/26
У Х В А Л А

04.03.2026 року м.Виноградів

Слідчий суддя Виноградівського районного суду Закарпатської області ОСОБА_1 , при секретарі судових засідань ОСОБА_2 , розглянувши клопотання слідчого СВ відділення поліції №1 Берегівського районного відділу поліції Головного Управління Національної поліції в Закарпатській області ОСОБА_3 , про накладення арешту на майно у кримінальному провадженні, відомості про яке 01.03.2026 року внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000130 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.369 КК України,-

В С Т А Н О В И В:

Слідчий СВ відділення поліції №1 Берегівського районного відділу поліції Головного Управління Національної поліції в Закарпатській області ОСОБА_3 звернувся до слідчого судді Виноградівського районного суду Закарпатської області, з клопотанням про накладення арешту на майно у кримінальному провадженні, відомості про яке 01.03.2026 року внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000130 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.369 КК України.

Клопотання слідчого про арешт майна відповідає вимогам ст.171 КПК України.

Клопотання обґрунтовується тим, що 01.03.2026 до ч/ч ВП № 1 Берегівського РВП ГУНП в Закарпатській області надійшло повідомлення від працівників прикордонної служби, які несуть службу на ППр "Дякове", в АДРЕСА_1 , про те, що 01.03.2026 о 02:00 год. громадянин України ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , намагався надати неправомірну вигоду в розмірі 100 доларів США, за перешкодний перетин кордону в межах пункту пропуску на виїзд з України.

Відомості за даним фактом внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000130 від 01 березня 2026 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 369 КК України.

В період часу з 03 години 00 хвилин по 03 годину 30 хвилин проведено огляд місця події за адресою АДРЕСА_1 в ході якого виявлено та вилучено купюру номіналом 100 доларів США серії № HD67820392Q.

Згідно постанови слідчого ОСОБА_3 від 01.03.2026 року купюру номіналом 100 доларів США серії № HD67820392Q визнано речовим доказом по кримінальному провадженні №0000130 від 01 березня 2026 року.

Враховуючи, що вилучені кошти можуть бути використані як доказ факту та обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, з метою збереження речових доказів та проведення в подальшому судових експертиз, слідчий просить накласти на них арешт.

Слідчий ОСОБА_3 та прокурор ОСОБА_5 у судове засідання не з`явилися, повідомлені належним чином про час, дату та місце розгляду клопотання. Слідчий ОСОБА_3 через канцелярію суду подав заяву про розгляд клопотання без його участі, підтримує клопотання та просить такеи задовольнити.

Володілець майна ОСОБА_6 , про день, час та місце розгляду клопотання повідомлений належним чином, шляхом направлення електронного судового виклику на номер мобільного телефону. У судове засідання не з`явився, про причини своєї неявки слідчого суддю не повідомив, клопотань про відкладення розгляду клопотання чи про свою обов`язкову участь також не подавав.

Вивчивши подане клопотання та долучені до нього докази і документи, слідчий суддя вважає, що вимоги клопотання підлягає задоволенню з огляду на наступне.

Розглядаючи клопотання про накладення арешту на майно, в порядку статей 170-173 КПК України для прийняття законного та обґрунтованого рішення, слідчий суддя повинен з`ясувати всі обставини, які передбачають підстави для арешту майна або відмови у задоволенні клопотання про арешт майна.

Відповідно до ч.1 ст.167 КПК України тимчасовим вилученням майна є фактичне позбавлення підозрюваного або осіб, у володінні яких перебуває зазначене у частині другій цієї статті майно, можливості володіти, користуватися та розпоряджатися певним майном до вирішення питання про арешт майна або його повернення.

Згідно ч.1 ст.170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину.

Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження.

Відповідно до ч.ч.2, 3 ст.170 КПК України, арешт майна допускається з метою, зокрема, збереження речових доказів. У такому випадку, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 КПК України.

Згідно ч.1 ст.98 КПК України речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

З огляду на положення ч.ч.2, 3 ст.170 КПК України майно, яке має ознаки речового доказу, повинно вилучатися та арештовуватися незалежно від того, хто є його власником, у кого і де воно знаходиться, незалежно від того чи належить воно підозрюваному чи іншій зацікавленій особі, оскільки в протилежному випадку не будуть досягнуті цілі застосування цього заходу запобігання можливості протиправного впливу (відчуження, знищення, приховання) на певне майно, що, як наслідок, перешкодить встановленню істини у кримінальному провадженні.

Арешт майна з підстав передбачених ч.ч.2, 3 ст.170 КПК України по суті являє собою форму забезпечення доказів і є самостійною правовою підставою для арешту майна поряд з забезпеченням цивільного позову та конфіскацією майна та, на відміну від двох останніх правових підстав, не вимагає оголошення підозри у кримінальному провадженні і не пов`язує особу підозрюваного з можливістю арешту такого майна.

Факт проведення досудового розслідування у кримінальному провадженні підтверджується витягом з кримінального провадження №0000130 від 01.03.2026 року за ч.1 ст.369 КК України.

Згідно протоколу огляду місця події від 01.03.2026 року, об`єктом огляду є службове приміщення КПП «Дякове», в ході якого на письмовому столі було виявлено та вилучено грошові кошти в розмірі 100 доларів США серії № HD67820392Q, які вилучено та упаковано в спец пакет ICR 0244808.

Постановою слідчого ОСОБА_3 від 01.03.2026 року грошові кошти в розмірі 100 доларів США серії HD67820392Q, визнано речовим доказом з метою проведення слідчих дій

Так, вищезазначені речі, які вилучені слідчим у ході огляду місця події, слід вважати речовими доказами у даному кримінальному провадженні, вони відповідають критеріям, передбаченим ст.98 КПК України, оскільки можуть бути знаряддям і предметами вчинення злочину та могли зберегти на собі сліди вчиненого кримінального правопорушення, а також можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, а тому, накладення на них арешту та заборона їх відчуження, розпорядження і користування є необхідним з метою забезпечення збереження речових доказів, недопущення їх зникнення, втрати або пошкодження, що перешкоджатиме подальшому розгляду кримінального провадження, отже, потреби досудового розслідування виправдовують такий ступінь втручання у права та свободи власника майна, так-як тільки у випадку накладення арешту на вказані речі, які були вилучені, може бути виконане завдання щодо забезпечення збереження слідів кримінального правопорушення.

Доказів негативних наслідків від застосування такого заходу забезпечення кримінального провадження як арешт майна, в судовому засіданні слідчим суддею не встановлено.

Враховуючи вищевикладене, слідчий суддя вважає, що клопотання слідчого про накладення арешту на майно підлягає задоволенню, а на вилучені грошові кошти, слід накласти арешт, шляхом заборони користуватися, розпоряджатися ними та відчужувати їх.

Згідно положень ч.4 ст.107 КПК України фіксування за допомогою технічних засобів судових засідань під час розгляду питань слідчим суддею, у разі неявки всіх осіб, які беруть участь у судовому провадженні, не здійснюється.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.98, 167-168, 170-175, 309 КПК України, слідчий суддя,-

У Х В А Л И В:

Клопотання слідчого СВ відділення поліції №1 Берегівського районного відділу поліції Головного Управління Національної поліції в Закарпатській області ОСОБА_3 , про накладення арешту на майно у кримінальному провадженні, відомості про яке 01.03.2026 року внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000130 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.369 КК України - задовольнити.

Накласти арешт шляхом заборони користування, розпорядження та відчуження на тимчасово вилучене майно, а саме:

- грошові кошти, купюру номіналом 100 доларів США серії № HD67820392Q, яку було вилучено в ході проведення огляду місця події 01 березня 2026 року в період часу з 03 години 00 хвилин по 03 годину 30 хвилин за адресою с. Неветленфолу, вул. Фогодо, 106 Берегівського району Закарпатської області.

Ухвала про арешт майна виконується негайно слідчим, прокурором.

Копію ухвали після її постановлення надіслати особам, які були відсутні під час її оголошення.

Роз`яснити, що підозрюваний, обвинувачений, їх захисник, законний представник, інший власник або володілець майна, які не були присутні при розгляді питання про арешт майна, мають право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково. Таке клопотання під час досудового розслідування розглядається слідчим суддею, а під час судового провадження - судом.

Арешт майна також може бути скасовано повністю чи частково ухвалою слідчого судді під час досудового розслідування чи суду під час судового провадження за клопотанням підозрюваного, обвинуваченого, їх захисника чи законного представника, іншого власника або володільця майна, якщо вони доведуть, що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано.

На ухвалу може бути подано апеляційну скаргу безпосередньо до Закарпатського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її проголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_1