Справа № 405/952/26
провадження № 1-кс/405/604/26
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17.02.2026 м. Кропивницький

Слідчий суддя Подільського районного суду міста Кропивницького ОСОБА_1 , при секретарі судового засідання ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні скаргу заявника ОСОБА_3 на незаконне затримання в порядку ст. 206 КПК України ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ,-

встановив:

17 лютого 2026 року до Подільського районного суду міста Кропивницького від представника ОСОБА_3 , яка діє в інтересах ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , надійшла скарга на незаконне затримання в порядку ст. 206 КПК України, у якій вона зазначає про те, що 12.02.2026 приблизно о 11 год. 00 хв. її брат ОСОБА_4 був безпідставно затриманий на вулиці працівниками ТЦК, примусово доставлений до відділу Олександрійського РТЦК у м. Олександрія. Без належних пояснень та законних підстав його примусово відвезли до обласного ТЦК у центр міста. Там ОСОБА_5 змусили пройти ВЛК у тому ТЦК та СП і залишили там. Але він таким «проходженням» не згоден, бо не мав при собі жодних медичних документів та попереднього направлення. Крім того її брат ОСОБА_4 з 30.05.2009 р., тобто вже повних 16 (шістнадцять) років, є охрещеним Свідком Єгови. І тому вже дуже давно категорично і сумлінно дотримується релігійних переконань, що не дозволяють йому проходити військову службу або брати участь ц будь-яких заходах, пов`язаних із нею. У зв`язку з цим він вже подавав до Світловодської міської ради і зараз намагався подати у РТЦК та СП заяву з проханням про заміну проходження військової служби на невійськову службу відповідно до конституційних засад і додав довідку охрещеного Свідка Єгови. Працівники ІНФОРМАЦІЯ_2 зараз проігнорували його заяву щодо релігійних переконань. ОСОБА_5 також позбавили належного телефонного зв`язку із рідними та адвокатом. Якщо працівники РТЦК вважають, що її брат порушує закон, вони зобов`язанні передати матеріали щодо нього до поліції, а не утримувати його без рішення суду, застосовувати психологічний та емоційний тиск з метою змусити його всупереч релігійним переконанням погодитись на відправку до військової частини. Дані обстановки ігноруються, що свідчить про грубе порушення закону. Наразі ОСОБА_5 до цього часу безпідставно примусово тримають у ІНФОРМАЦІЯ_3 . Отже, працівники ІНФОРМАЦІЯ_2 , достеменно знаючи про мого брата ОСОБА_4 релігійні переконання, та про сумлінну відмову від військової служби, незаконно утримують його в приміщенні ІНФОРМАЦІЯ_3 , з метою примусити його їхати до військової частини проти волі та релігійного сумління. Перебуваючи у приміщенні ІНФОРМАЦІЯ_2 та у інших установах, її брат ОСОБА_4 неодноразово усно повідомляв службовим особам зазначеного державного органу про те, що він належить до Релігійної організації Свідків Єгови в Україні, і його релігійні переконання не дозволяють йому проходити військову службу, а тому він не підлягає призову на військову службу за призовом по мобілізації та бажає скористатися правом на заміну виконання військового обов`язку альтернативною (невійськовою) службою, гарантованим йому ч.4 ст.35 Конституції України. З метою виконання своїх громадських обов`язків перед державою, він просив про те, щоб йому змінили спосіб виконання його обов`язків з військового на невійськовий і він міг би виконувати альтернативну (невійськову) службу приносячи користь державі, однак службові особи ТЦК та СП залишили без уваги його звернення. Також, на підтвердження правдивості своїх релігійних переконань він пред`явив службовим особам ІНФОРМАЦІЯ_4 довідку про його приналежність до релігійної організації Свідків Єгови (копію довідки релігійної організації додає). Однак його законне прохання службовими особами ІНФОРМАЦІЯ_2 було проігноровано, її брат додому з того часу не повернувся. Отже, попри релігійні переконання її брата ОСОБА_4 , гарантовані і не обмеженні через військовий стан його конституційні права, та неодноразове особисте прохання направити на проходження альтернативної (невійськової служби), не зважаючи на категоричну та ясно виражену відмову від проходження військової служби з мотивів особистих релігійних переконань, службові особи ІНФОРМАЦІЯ_2 намагаються його мобілізувати її брата ОСОБА_4 , шляхом примусу позбавляють волі та направляють до військової частини. Також доводить до відома, що з метою припинення протиправних дій щодо її брата, вона ОСОБА_3 звернулася в поліцію і подала заяву про незаконне утримання ОСОБА_6 працівниками ІНФОРМАЦІЯ_2 . Талон повідомлення ЄО №1420. На даний момент зв`язку із ОСОБА_7 немає. Інформацію де тепер находиться ОСОБА_8 в ТЦК та СП не надають, сказали що це конфіденційна інформація. Отже, як вбачається із викладеного, працівники правоохоронних органів належно не зреагували на вказані повідомлення та не припинили відповідні злочини.

Ухвалою суду від 17 лютого 2026 року зобов`язано ІНФОРМАЦІЯ_5 негайно доставити ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , до суду для з`ясування підстав позбавлення волі ОСОБА_4 . Вказану ухвалу направлено на електронну пошту установи та отримано її паперову копію безпосередньо 17 січня 2026року.

Заявник ОСОБА_3 в судове засідання не з`явилась, повідомлялася належним чином, текст повідомлення про виклик на судове засідання в кримінальному проваджені було направлено у додаток «Viber», що підтверджується довідкою про доставку повідомлення у додаток «Viber» (на зворотному боці повістки а.с.55).

Представник ІНФОРМАЦІЯ_6 в судове засідання не з`явився, проте від представника ОСОБА_9 надійшла відповідь, у якій зазначено, до суду надійшов лист, з якого вбачається, що на виконання вимог ухвали слідчого судді від 17.02.2026 по справі №405/952/26 стосовно доставлення громадянина ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , до Подільського районного суду міста Кропивницького на 17.02.2026 о 16:00, яка надійшла на електрону пошту Кіровоградського ОТЦК та СП , повідомили, що на час отримання відповідальним виконавцем даної ухвали (о 17.02.2026 року о 15:00 год) на території ІНФОРМАЦІЯ_6 зазначена особа не перебувала, і станом на момент подання даної відповіді не перебуває, у зв`язку з чим не вбачається можливим доставити дану особу до Подільського районного суду міста Кропивницького. Наголошували, що представниками ІНФОРМАЦІЯ_6 не було застосовано жодних заходів позбавлення волі відносно громадянина ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . Додатково повідомив, що ІНФОРМАЦІЯ_5 не наділений повноваженнями, щодо затримання та утримання військовозобов`язаних (а.с.59-65).

Відповідно до ст. 107 ч. 4 КПК України, фіксування за допомогою технічних засобів кримінального провадження під час розгляду питань слідчим суддею, крім вирішення питання про проведення негласних слідчих (розшукових) дій, та в суді під час судового провадження є обов`язковим. У разі неприбуття в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у судовому провадженні, чи в разі, якщо відповідно до положень цього Кодексу судове провадження здійснюється судом за відсутності осіб, фіксування за допомогою технічних засобів кримінального провадження в суді не здійснюється.

Дослідивши скаргу та матеріали, долучені до скарги, слідчий суддя дійшов до наступних висновків.

Згідно із ст. 29 Конституції України кожна людина має право на свободу та особисту недоторканність. Ніхто не може бути заарештований або триматися під вартою інакше як за вмотивованим рішенням суду і тільки на підставах та в порядку, встановлених законом.

Згідно з ч. 4 ст. 5 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, кожен, кого позбавлено свободи внаслідок арешту або тримання під вартою, має право ініціювати провадження, в ході якого суд без зволікання встановлює законність затримання і приймає рішення про звільнення, якщо затримання є незаконним.

Згідно із ст. 2 КПК України завданнями кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.

За змістом ч. 1 ст. 206 КПК України кожен слідчий суддя суду, в межах територіальної юрисдикції якого знаходиться особа, яка тримається під вартою, має право постановити ухвалу, якою зобов`язати будь-який орган державної влади чи службову особу забезпечити додержання прав такої особи.

Згідно з частин 2-5 ст.206 КПК України якщо слідчий суддя отримує з будь-яких джерел відомості, які створюють обґрунтовану підозру, що в межах територіальної юрисдикції суду знаходиться особа, позбавлена свободи за відсутності судового рішення, яке набрало законної сили, або не звільнена з-під варти після внесення застави в установленому цим Кодексом порядку, він зобов`язаний постановити ухвалу, якою має зобов`язати будь-який орган державної влади чи службову особу, під вартою яких тримається особа, негайно доставити цю особу до слідчого судді для з`ясування підстав позбавлення свободи. При цьому слідчий суддя зобов`язаний звільнити позбавлену свободи особу, якщо орган державної влади чи службова особа, під вартою яких тримається ця особа, не надасть судове рішення, яке набрало законної сили, або не доведе наявність інших правових підстав для позбавлення особи свободи. Водночас якщо до доставлення такої особи до слідчого судді прокурор, слідчий звернеться з клопотанням про застосування запобіжного заходу, слідчий суддя зобов`язаний забезпечити проведення у найкоротший строк розгляду цього клопотання. Незалежно від наявності клопотання слідчого, прокурора, слідчий суддя зобов`язаний звільнити особу, якщо орган державної влади чи службова особа, під вартою яких трималася ця особа, не доведе: 1) існування передбачених законом підстав для затримання особи без ухвали слідчого судді, суду; 2) не перевищення граничного строку тримання під вартою; 3) відсутність зволікання у доставленні особи до суду.

Отже, ст.206 КПК України надає слідчому судді специфічні повноваження щодо перевірки наявності підстав позбавлення особи свободи (зокрема наявності судового рішення та ін.) та звільнення такої особи, якщо за результатами такої перевірки відповідних підстав не буде встановлено, або забезпечення проведення у найкоротший строк розгляду клопотання прокурора, слідчого про застосування запобіжного заходу.

Таким чином, наведені вище положення ст.206 КПК України мають на меті забезпечення процесуального механізму звільнення слідчим суддею будь-якої особи, яка позбавлена свободи за відсутності судового рішення, та застосовуються саме в таких випадках. При цьому вказаний механізм не включає процедур оскарження рішень, дій чи бездіяльності працівників правоохоронних органів, пов`язаних із затриманням особи в порядку, передбаченому ст.208 КПК України, post factum, оскільки відповідні заперечення особа може висловити під час вирішення питання про застосування запобіжного заходу та/або під час підготовчого судового засідання й судового розгляду кримінального провадження по суті.

Отже, законодавець чітко визначив, що постановлення слідчим суддею ухвали щодо негайного звільнення з-під варти особи, яка позбавлена свободи, здійснюється лише у тому разі, якщо отримані слідчим суддею відомості створять у нього обґрунтовану підозру про те, що в межах територіальної юрисдикції суду знаходиться особа, позбавлена свободи за відсутності судового рішення, яке набрало законної сили, або не звільнена з-під варти після внесення застави в установленому цим Кодексом порядку.

Враховуючи, що в судовому засіданні було встановлено відсутність доказів утримання ОСОБА_4 у межах територіальної юрисдикції Подільського районного суду м. Кропивницького, що зокрема підтверджується відповіддю представника ІНФОРМАЦІЯ_7 ОСОБА_9 , відповідно до якої вбачається, що громадянин ОСОБА_4 на території ІНФОРМАЦІЯ_6 не перебував та станом на момент подання даної відповіді не перебуває, тому слідчий суддя приходить до висновку, що в розумінні ст.208 КПК України ОСОБА_4 не є затриманим. У слідчого судді відсутні підстави, визначені КПК України для з`ясування підстав позбавлення волі особи у інших випадках, не пов`язаних із досудовим розслідуванням конкретного кримінального провадження у порядку ст. 206 КПК України, а відтак у задоволенні зазначеної скарги слід відмовити повністю.

На підставі викладеного, керуючись вимогами статей 206, 369-372 КПК України, -

постановив:

у задоволенні скарги заявника ОСОБА_3 на незаконне затримання в порядку ст. 206 КПК України ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 відмовити.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя ОСОБА_10