КИЇВСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД М.ПОЛТАВИ
Справа № 552/846/26
Провадження № 1-кп/552/497/26
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16.03.26

16 березня 2026 року Київський районний суд м. Полтави у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участю:

секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

законного представника потерпілого ОСОБА_4 ,

обвинуваченої ОСОБА_5 ,

розглянувши у підготовчому судовому засіданні обвинувальний акт у кримінальному провадженні № 0000398 від 11.04.2025 за обвинуваченням:

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки м. Полтави, громадянки України, українки, не заміжньої, проживаючої за адресою: АДРЕСА_1 , на підставі статті 89 КК України раніше не судимої,

у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ст. 166, ч. 3 ст. 135 КК України,

ВСТАНОВИВ:

До Київського районного суду м. Полтави 06.02.2026 надійшов обвинувальний акт у кримінальному провадженні № 0000398 від 11.04.2025 за обвинуваченням ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ст. 166, ч. 3 ст. 135 КК України.

На підставі автоматизованого розподілу судової справи між суддями, справу призначено до розгляду судді ОСОБА_1 .

У підготовчому судовому засіданні прокурор заявила клопотання про обрання обвинуваченій ОСОБА_5 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою строком на 60 днів без визначення розміру застави. Клопотання мотивовано тим, що ОСОБА_5 обвинувачується у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 135 та ст. 166 КК України, при цьому кримінальне правопорушення, передбачене ч. 3 ст. 135 КК України, відповідно до ст. 12 КК України відноситься до категорії тяжких злочинів. Прокурор зазначила, що зібрані у кримінальному провадженні докази підтверджують обґрунтованість обвинувачення, а також наявні ризики, передбачені ст. 177 КПК України, зокрема ризик переховування обвинуваченої від суду, можливість незаконного впливу на свідків та інших учасників кримінального провадження, перешкоджання кримінальному провадженню іншим чином, а також вчинення іншого кримінального правопорушення. Також прокурор посилалася на те, що обвинувачена офіційно не працевлаштована, не має міцних соціальних зв`язків, веде антигромадський спосіб життя та вживає наркотичні речовини, у зв`язку з чим жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе забезпечити її належну процесуальну поведінку. У зв`язку з наведеним прокурор просила застосувати до обвинуваченої запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком на 60 днів без визначення розміру застави.

Крім того, прокурор просила призначити справу до судового розгляду у закритому судовому засіданні, а також доручити уповноваженому органу з питань пробації скласти досудову доповідь щодо обвинуваченої.

Законний представник потерпілого у підготовчому судовому засіданні підтримала клопотання прокурора про обрання обвинуваченій запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, а також не заперечувала проти призначення кримінального провадження до судового розгляду та проведення судового розгляду у закритому судовому засіданні.

Обвинувачена ОСОБА_5 у підготовчому судовому засіданні заперечувала проти задоволення клопотання прокурора в частині обрання їй запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою. Зазначила, що стан її здоров`я не дозволяє їй перебувати під вартою, у зв`язку з чим вона має намір пройти стаціонарне лікування, що, на її думку, буде неможливим у разі застосування такого запобіжного заходу. Також обвинувачена вказала, що проживає за рахунок матері та під час досудового розслідування не допускала випадків неявки до слідчого чи прокурора, у зв`язку з чим просила суд не застосовувати до неї запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.

Суд, заслухавши прокурора, законного представника потерпілого та обвинувачену, дослідивши клопотання та матеріали, що його обґрунтовують, приходить до наступного висновку.

Відповідно до статті 331 КПК України під час судового розгляду суд за клопотанням сторони обвинувачення або захисту має право своєю ухвалою змінити, скасувати, обрати або продовжити запобіжний захід щодо обвинуваченого.

Вирішення питання судом щодо запобіжного заходу відбувається в порядку, передбаченому главою 18 цього Кодексу.

За наявності клопотань суд під час підготовчого судового засідання зобов`язаний розглянути питання доцільності продовження запобіжного заходу до закінчення двомісячного строку з дня його застосування. За результатами розгляду питання суд своєю вмотивованою ухвалою скасовує, змінює запобіжний захід або продовжує його дію на строк, що не може перевищувати двох місяців. Копія ухвали вручається обвинуваченому, прокурору та надсилається уповноваженій службовій особі до місця ув`язнення.

При застосуванні запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою суд враховує вимоги статті 29 Конституції України, статті 9 Загальної Декларації прав людини, статті 5 Європейської Конвенції про захист прав людини та основних свобод, статті 12 КПК України, за змістом яких обмеження права особи на свободу й особисту недоторканість можливе лише в передбачених законом випадках, за встановленою процедурою.

Згідно вимог статті 177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: переховуватись від слідства та суду, незаконно впливати на потерпілого, свідків та інших учасників судового процесу та інше.

Відповідно до частини 2 статті 177 КПК України, підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті.

Вимогами статті 178 КПК України передбачені обставини, що враховуються при обранні або продовженні дії запобіжного заходу, зокрема тяжкість покарання, яке загрожує відповідній особі, вік та стан здоров`я обвинуваченого, міцність соціальних зв`язків, у тому числі наявність родини та утриманців, наявність постійного місця роботи, наявність судимостей, дотримання обвинуваченим умов застосованих запобіжних заходів, якщо вони застосовувались раніше та інші обставини.

Судом встановлено, що відповідно до обвинувального акта та реєстру матеріалів досудового розслідування ОСОБА_5 обвинувачується у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ст. 166, ч. 3 ст. 135 КК України.

Вирішуючи питання про обрання запобіжного заходу, суд враховує, що ОСОБА_5 обвинувачується, зокрема, у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 135 КК України, яке відповідно до ст. 12 КК України відноситься до категорії тяжких злочинів та за яке передбачено покарання у вигляді позбавлення волі на строк від трьох до восьми років. Разом із тим, відповідно до вимог кримінального процесуального закону, сама по собі тяжкість інкримінованого кримінального правопорушення не є безумовною підставою для застосування до обвинуваченої запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Суд також враховує, що відповідно до вимог ст. 183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується лише у разі, якщо прокурором доведено, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не може запобігти ризикам, передбаченим ст. 177 КПК України.

Оцінюючи доводи сторони обвинувачення щодо наявності ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, суд бере до уваги характер та обставини інкримінованих кримінальних правопорушень, дані про особу обвинуваченої, її спосіб життя, а також пояснення, надані нею у судовому засіданні. Разом з тим, на підставі досліджених матеріалів кримінального провадження суд дійшов висновку, що прокурором не доведено наявності таких ризиків у такій мірі, які б обумовлювали необхідність застосування саме найсуворішого запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Суд враховує, що обвинувачена під час досудового розслідування з`являлася за викликами органу досудового розслідування, випадків її неявки без поважних причин не встановлено. Крім того, обвинувачена у судовому засіданні зазначила про наявність у неї проблем зі станом здоров`я та необхідність проходження стаціонарного лікування.

За таких обставин суд приходить до висновку, що застосування більш м`якого запобіжного заходу зможе забезпечити належну процесуальну поведінку обвинуваченої та запобігти можливим ризикам, передбаченим ст. 177 КПК України.

З огляду на викладене, з урахуванням принципу пропорційності та необхідності мінімального втручання у права та свободи особи, суд вважає за можливе відмовити у задоволенні клопотання прокурора в частині застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою та застосувати до обвинуваченої ОСОБА_5 запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту.

Відповідно до вимог статті 181 КПК України, домашній арешт полягає в забороні підозрюваному, обвинуваченому залишати житло цілодобово або у певний період доби. Домашній арешт може бути застосовано до особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за вчинення якого законом передбачено покарання у виді позбавлення волі. Ухвала про обрання запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту передається для виконання органу Національної поліції за місцем проживання підозрюваного, обвинуваченого. Орган Національної поліції повинен негайно поставити на облік особу, щодо якої застосовано запобіжний захід у вигляді домашнього арешту, і повідомити про це слідчому або суду, якщо запобіжний захід застосовано під час судового провадження. Працівники органу Національної поліції з метою контролю за поведінкою підозрюваного, обвинуваченого, який перебуває під домашнім арештом, мають право з`являтися в житло цієї особи, вимагати надати усні чи письмові пояснення з питань, пов`язаних із виконанням покладених на неї зобов`язань, використовувати електронні засоби контролю.

Суд враховує принцип презумпції невинуватості, у той же час у цьому кримінальному провадженні справжні інтереси суспільства полягають у якнайшвидшому та ефективному розгляді даного кримінально провадження в порядку, визначеному Кримінальним процесуальним кодексом України, для чого суд має забезпечити зокрема належну процесуальну поведінку обвинуваченого.

З огляду на викладене, суд приходить до висновку про наявність підстав для часткового задоволення клопотання прокурора та застосування до ОСОБА_5 більш м`якого запобіжного заходу, ніж тримання під вартою. При цьому суд враховує, що хоча обвинувачена обвинувачується у вчиненні тяжкого злочину, передбаченого ч. 3 ст. 135 КК України, прокурором не доведено, що саме тримання під вартою є єдиним запобіжним заходом, який може запобігти ризикам, передбаченим ч. 1 ст. 177 КПК України.

Суд бере до уваги дані про особу обвинуваченої, її пояснення, надані у судовому засіданні, зокрема щодо стану здоров`я та необхідності проходження лікування, а також те, що під час досудового розслідування випадків її неявки за викликами слідчого чи прокурора не встановлено. За таких обставин застосування найсуворішого запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою не є необхідним для забезпечення її належної процесуальної поведінки.

Суд вважає, що застосування до ОСОБА_5 запобіжного заходу у вигляді цілодобового домашнього арешту є достатнім для забезпечення виконання нею покладених процесуальних обов`язків та запобігання ризикам, передбаченим ст. 177 КПК України, із дотриманням принципу пропорційності між обмеженням прав обвинуваченої та інтересами кримінального провадження.

У зв`язку з викладеним клопотання прокурора підлягає частковому задоволенню, а саме шляхом застосування до ОСОБА_5 запобіжного заходу у вигляді цілодобового домашнього арешту.

Заслухавши учасників підготовчого судового засідання, дослідивши обвинувальний акт та додані до нього документи, суд приходить до висновку про можливість призначення даного кримінального провадження до судового розгляду з наступних підстав.

Обвинувальний акт відносно обвинуваченої ОСОБА_5 складений у відповідності з вимогами статті 291 КПК України, підстав для закриття провадження або повернення обвинувального акту прокурору не встановлено.

Відповідно до статті 315 КПК України, якщо під час підготовчого судового засідання не будуть встановлені підстави для прийняття рішень, передбачених п. п. 1-4 ч. 3 ст. 314 цього Кодексу, суд проводить підготовку до судового розгляду. З метою підготовки до судового розгляду суд: визначає дату та місце проведення судового розгляду; з`ясовує, у відкритому чи закритому судовому засіданні необхідно здійснювати судовий розгляд; з`ясовує питання про склад осіб, які братимуть участь у судовому розгляді; розглядає клопотання учасників судового провадження про: здійснення судового виклику певних осіб до суду для допиту; витребування певних речей чи документів; вчиняє інші дії, необхідні для підготовки до судового розгляду.

Відповідно до ч. 2 ст. 27 КПК України суд може прийняти рішення про здійснення кримінального провадження у закритому судовому засіданні впродовж усього судового провадження лише у разі необхідності запобігти розголошенню відомостей про особисте та сімейне життя чи обставин, які принижують гідність особи.

З урахуванням характеру інкримінованих кримінальних правопорушень, обставин їх вчинення, які стосуються сімейного життя обвинуваченої, умов проживання малолітніх дітей, а також відомостей, що можуть містити конфіденційну інформацію та деталі, розголошення яких може принизити гідність учасників кримінального провадження, суд приходить до висновку про необхідність здійснення судового розгляду у закритому судовому засіданні.

Відповідно до положень ст. 314-1 КПК України, з метою забезпечення суду інформацією, що характеризує обвинуваченого, а також прийняття судового рішення про міру покарання представник уповноваженого органу з питань пробації складає досудову доповідь за ухвалою суду. Досудова доповідь складається щодо особи, обвинуваченої у вчиненні нетяжкого або тяжкого злочину, нижня межа санкції якого не перевищує п`яти років позбавлення волі. Досудова доповідь долучається до матеріалів кримінального провадження.

Суд вважає за необхідне постановити ухвалу про складання досудової доповіді представником уповноваженого органу з питань пробації.

Відповідно до статті 316 КПК України, після завершення підготовки до судового розгляду суд постановляє ухвалу про призначення судового розгляду, який має бути призначений не пізніше десяти днів після постановлення ухвали про його призначення.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 314-316, 177, 181, 183, 331, 369-372 КПК України, суд

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання прокурора в кримінальному провадженні про застосування запобіжного заходу до обвинуваченої ОСОБА_5 задовольнитичастково.

Застосувати до обвинуваченої ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ,запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту за адресою: АДРЕСА_1 (за винятком переміщення до укриття (бомбосховища) під час повітряних тривог).

Встановити строк домашнього арешту ОСОБА_5 , на 60 днів, тобто з 16.03.2026 року до 14.05.2026 року включно.

Покласти на обвинувачену ОСОБА_5 , наступні обов`язки:

- заборонити залишати житло за адресою: АДРЕСА_1 ;

- прибувати за кожною вимогою до прокурора або суду;

- повідомляти прокурора або суд про зміну свого місця проживання або місця роботи;

- здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну.

Роз`яснити ОСОБА_5 , що відповідно до ч. 5 ст. 181 КПК України, працівники органу Національної поліції з метою контролю за її поведінкою, мають право з`являтися в житло, під арештом в якому вона перебуває, вимагати надання усних чи письмових пояснень з питань, пов`язаних із виконанням покладених на неї зобов`язань.

Ухвалу в частині застосування до обвинуваченої ОСОБА_5 запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту передати для виконання до ВП № 1 Полтавського РУП ГУНП в Полтавській області.

Призначити справу до судового розгляду у тому ж складі суду у закритому судовому засіданні в приміщенні Київського районного суду м. Полтави на 17.04.2026 року на 14 годину 00 хвилин.

У судове засідання викликати учасників судового провадження.

Доручити органу пробації (Київському районному відділу філії Державної установи «Центр пробації» в Полтавській області) скласти досудову доповідь стосовно обвинуваченої ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки м. Полтави, громадянки України, українки, не заміжньої, проживаючої за адресою: АДРЕСА_1 , яку надати до суду в строк до 17 квітня 2026 року.

Контроль за виконанням ухвали покласти на прокурора у кримінальному провадженні.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Повний текст ухвали проголошено о 09 годині 30 хвилин 18 березня 2026 року.

Суддя ОСОБА_1