ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 березня 2026 року м. Сміла

Смілянський міськрайонний суд Черкаської області у складі:

головуючого - судді ОСОБА_1 ,

за участю:

секретарів судових засідань ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

прокурорів ОСОБА_4 , ОСОБА_5 ,

потерпілої ОСОБА_6 ,

обвинуваченого ОСОБА_7 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Сміла кримінальне провадження, внесене до ЄРДР 10.12.2025 під №0000850 за обвинуваченням

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Бахмут (Артемівськ) Донецької області, громадянина України, з середньою спеціальною освітою, неодруженого, утриманців не має, не працевлаштованого, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст.126-1 КК України,

у с т а н о в и в :

ОСОБА_7 , порушуючи вимоги ст. 28 Конституції України, згідно з якою кожен має право на повагу до його гідності, а також порушуючи вимоги Закону України «Про запобігання та протидії домашньому насильству», перебуваючи з 22 12.2024 по теперешній час на превентивних обліках Національної поліції (в базі інтегрованої інформаційно-пошукової системи ОВС України) за категорією «Кривдник», неодноразово в період часу з грудня 2024 року по грудень 2025 року, перебуваючи за місцем спільного проживання по АДРЕСА_1 , умисно, систематично вчиняв психологічне насильство по відношенню до своєї матері ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 . Тобто ОСОБА_7 , неодноразово, без будь-якого приводу, вчиняв по відношенню до своєї матері ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , дії виражені у формі психологічного насильства, які виражалися у вчиненні сварок, висловлюваннях нецензурною лайкою, штовханині, що призвело до її страждань і пригніченості, підвищеної тривожності, погіршеного настрою, безпорадності та втрата повноцінного відпочинку.

Зокрема, 21.12.2024, близько 11 год. 00 хв., ОСОБА_7 , перебуваючи за місцем спільного проживання по АДРЕСА_1 , вчинив відносно своєї матері ОСОБА_6 домашнє насильство, тобто умисні дії психологічного характеру, що полягали у висловлюванні в її сторону нецензурною лайкою, чим принизив її честь і гідність. Працівниками поліції відносно нього 21.12.2025 було складено протокол про адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 173-2 КУпАП.

Згідно постанови Смілянського міськрайонного суду Черкаської області від 14.02.2025 у справі № 703/6940/24 ОСОБА_7 визнано винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 173-2 КУпАП.

Окрім того, 27.08.2025, близько 13 год. ЗО хв., ОСОБА_7 , перебуваючи за місцем спільного проживання по АДРЕСА_1 , вчинив відносно своєї матері ОСОБА_6 домашнє насильство, а саме ображав та висловлювався в її сторону нецензурною лайкою та штовхав руками, тим самим спричиняючи шкоду психологічному та фізичному здоров`ю. Працівниками поліції відносно нього 27.08.2025 було складено протокол про адміністративне правопорушення, передбачене ч. З ст. 173-2 КУпАП.

Згідно постанови Смілянського міськрайонного суду Черкаської області від 16.09.2025 у справі № 703/6121/25 ОСОБА_7 визнано винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. З ст. 173-2 КУпАП.

Окрім того, 06.10.2025, близько 08 год. 10 хв., ОСОБА_7 , перебуваючи за місцем спільного проживання по АДРЕСА_1 , вчинив відносно своєї матері ОСОБА_6 домашнє насильство, а саме ображав та висловлювався в її сторону нецензурною лайкою та штовхав руками, там самим спричиняючи шкоду психологічному та фізичному здоров`ю. Працівниками поліції відносно нього 06.10.2025 було складено протокол про адміністративне правопорушення, передбачене ч. З ст. 173-2 КУпАП.

Згідно постанови Смілянського міськрайонного суду Черкаської області від 12.11.2025 у справі № 703/6804/25 ОСОБА_7 визнано винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. З ст. 173-2 КУпАП.

Однак, ОСОБА_7 , не зупиняючись на вчиненому, будучи неодноразово г.ритягнутим до адміністративної відповідальності, правильних висновків для себе не зробив та знову, 08.12.2025, близько 08 год. 10 хв., перебуваючи за місцем спільного проживання по АДРЕСА_1 , вчинив сварку з матір`ю ОСОБА_6 , під час якої ображав її нецензурною лайкою і образливими словами.

Згідно висновку експерта № 767 від 17.12.2025 за результатами судово-психологічної експертизи ситуація вчинення протиправних дій відносно ОСОБА_6 зі сторони її сина ОСОБА_7 має для неї психотравмуючий характер, обумовлений накопиченням переживань, пригніченості, тривожного очікування, напруги, почуттів приниженої честі та образи. Тривала напружена обстановка у родині перешкоджає нормальному спілкуванню з іншими членами родини, обумовлює знижений та нестійкий настрій, появу психоматичних змін у виді головного болю та порушення сну. Обставини тривалої психотравмуючої сімейної ситуації (агресивна поведінка сина ОСОБА_7 ) істотно погіршують соціальне функціонування та якість життя потерпілої, порушують усталені соціальні зв`язки та створюють психологічні перешкоди здійснення повсякденного життя, що обумовило формування негативних психоемоційних переживань та змін, чим заподіяли потерпілій психологічні (моральні) страждання. Тобто ОСОБА_6 , зазнала істотних психологічних (моральних) страждань у вигляді змін в емоційному стані, в індивідуально психологічних проявах, які перешкоджають активному спілкуванню, функціонуванню її як особистості та порушують якість її життя, та виникли внаслідок неправомірних дій її сина ОСОБА_7 .

Указані дії обвинуваченого ОСОБА_7 судом кваліфіковані за ст.126-1 КК України, як домашнє насильство, тобто умисне систематичне вчинення психологічного насильства щодо особи, з якою винний перебуває у сімейних відносинах, що призвело до психологічних страждань та погіршення життя потерпілої особи.

У судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_7 винуватим себе у вчиненні інкримінованого кримінального правопорушення визнав повністю, у вчиненому щиро розкаювався. Надав суду показання, повністю підтвердивши обставини вчинення кримінального правопорушення, які зазначені в обвинувальному акті. Підтвердив, що дійсно, вчиняв щодо своєї матері ОСОБА_6 домашнє насильство у зазначений в обвинувальному акті час та формі за місцем спільного з нею проживання ( АДРЕСА_1 ), останній раз у 08 грудня 2025 року. Запевнив суд, що у повній мірі усвідомив неправомірність своїх дій, висловлював жаль щодо вчиненого та обіцяв не допускати правопорушень у майбутньому.

Потерпіла ОСОБА_6 у судовому засіданні заявила про відсутність претензій до обвинуваченого та не наполягала на призначенні йому покарання, пов`язаного з ізоляцією від суспільства.

Заслухавши думки учасників судового провадження, зважаючи на можливість з`ясування всіх обставин під час судового розгляду за відсутності в судовому засіданні потерпілої, судом, відповідно до приписів ст.325 КПК України, вирішено проводити судовий розгляд без її участі.

Ураховуючи, що обвинувачений ОСОБА_7 та інші учасники судового провадження не оспорюють фактичні обставини провадження і судом встановлено, що вони правильно розуміють зміст цих обставин, відсутні будь-які сумніви у добровільності їх позиції, суд, роз`яснивши учасникам процесу положення ч.3 ст.349 КПК України, а саме, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку, провів судовий розгляд у справі щодо всіх фактичних обставин із застосуванням правил ч.3 ст.349 КПК України, визнавши недоцільним дослідження інших доказів по справі, окрім даних, що характеризують обвинуваченого.

При призначенні покарання обвинуваченому суд враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особу обвинуваченого, обставини, що пом`якшують і обтяжують покарання.

Дослідивши дані про особу обвинуваченого ОСОБА_7 , суд при призначенні покарання бере до уваги:

- характер і ступінь тяжкості скоєного кримінального правопорушення, яке відповідно до ст.12 КК України класифікується як нетяжкий злочин;

- обставини вчинення кримінального правопорушення, яке не потягло за собою тяжких наслідків;

- відношення обвинуваченого до скоєного, який вину у вчиненні кримінального правопорушення визнав у повному обсязі та усвідомив неправомірність своїх дій, розкаявся у вчиненому, виявляє щирий жаль з приводу вчиненого;

- позицію потерпілої, яка не наполягала на призначенні обвинуваченому реального покарання;

- особу обвинуваченого, який за місцем проживання характеризується посередньо, до кримінальної відповідальності притягується вперше, на обліках у лікарів психіатра та нарколога не перебуває.

Як обставину, що пом`якшує покарання, відповідно до положень ст. 66 КК України, суд визнає щире каяття.

Обставин, що обтяжують покарання, відповідно до положень ст. 67 КК України, органом досудового розслідування та судом не встановлено.

Суд не вбачає підстав для застосування при призначенні ОСОБА_7 покарання положень ст.69, 69-1 КК України.

За таких обставин суд призначає ОСОБА_7 основне покарання у межах санкції ст.126-1 КК України у виді позбавлення волі і вважає, що таке покарання є необхідним і достатнім для його виправлення та попередження вчинення ним нових кримінальних правопорушень.

Разом із цим, із урахування особи обвинуваченого, його належної процесуальної поведінки як під час досудового розслідування, так і під час судового розгляду кримінального провадження, наявності обставини, що пом`якшує покарання, урахувавши думку потерпілої, яка не наполягала на призначенні обвинуваченому покарання, яке слід відбувати реально, суд дійшов висновку про можливість виправлення обвинуваченого без відбування призначеного покарання із встановленням іспитового строку, відповідно до ст.75 КК України, та покладенням на нього обов`язків, передбачених ст.76 КК України.

Відповідно до вимог частини 1 статті 91-1 Кримінального кодексу України, в інтересах потерпілого від злочину, пов`язаного з домашнім насильством, одночасно з призначенням покарання, не пов`язаного з позбавленням волі, або звільненням з підстав, передбачених цим Кодексом, від кримінальної відповідальності чи покарання, суд може застосувати до особи, яка вчинила домашнє насильство, один або декілька обмежувальних заходів.

Статтею 24 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству», передбачені спеціальні заходи щодо протидії домашньому насильству.

Пунктом 4 частини 1 статті 24 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству», передбачено направлення кривдника на проходження програми для кривдників.

Відповідно до частини 1 статті 28 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству» суб`єктами, відповідальними за виконання програм для кривдників є місцеві державні адміністрації та органи місцевого самоврядування.

Прийшовши до висновку про звільнення ОСОБА_7 від відбування покарання у виді позбавлення волі з випробуванням, суд уважає за необхідне застосувати щодо нього обмежувальний захід, передбачений пунктом 5 частини 1 ст. 91-1 КК України, у виді направлення для проходження програми для кривдників.

Виконання програми для кривдників покладається на орган місцевого самоврядування за місцем проживання кривдника.

Запобіжний захід до обвинуваченого не застосовувався, підстав для його застосування до набрання вироком законної сили судом не встановлено.

Цивільного позову у кримінальному провадженні не заявлено.

Речові докази та витрати на залучення експерта відсутні.

Керуючись ст. 349, 369-371, 374 КПК України, ст.12, 50, 65, 66, 67, 91-1, 126-1 КК України, суд

у х в а л и в :

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст.126-1 КК України, та призначити йому покарання у виді позбавлення волі на строк 1 (один) рік.

На підставі ст. 75 КК України ОСОБА_7 звільнити від відбування призначеного покарання з іспитовим строком 1 (один) рік, якщо він протягом іспитового строку не вчинить нового кримінального правопорушення та виконає покладені на нього судом обов`язки.

На підставі ст.76 КК України покласти на засудженого ОСОБА_7 у період іспитового строку наступні обов`язки: періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи, навчання; не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.

Відповідно до ст.165 КВК України іспитовий строк обчислюється з моменту проголошення вироку.

На підставі п.5 ч.1 ст.91-1 КК України застосувати до ОСОБА_7 обмежувальний захід у виді направлення для проходження програми для кривдників на строк 2 (два) місяці.

Роз`яснити, що умисне невиконання обмежувальних заходів, передбачених статтею 91-1 КК України, або умисне невиконання обмежувальних приписів, або умисне ухилення від проходження програми для кривдників особою, щодо якої такі заходи застосовані судом, є підставою для притягнення засудженого до кримінальної відповідальності за статтею 390-1 КК України.

Виконання ОСОБА_7 програми для кривдників покласти на орган місцевого самоврядування за місцем його проживання.

Апеляційна скарга на вирок може бути подана до Черкаського апеляційного суду через Смілянський міськрайонний суд Черкаської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Вирок суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Роз`яснити, що вирок суду не може бути оскаржений в апеляційному порядку з підстав заперечення обставин, які ніким не оспорювалися під час судового розгляду і дослідження яких було визнано судом недоцільним відповідно до положень частини третьої статті 349 КПК України.

Копію вироку в день його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку суду.

Суддя ОСОБА_1