Справа № 127/5703/26
Провадження №11-сс/801/196/2026
Головуючий у суді 1-ї інстанції: ОСОБА_1
ВІННИЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 лютого 2026 року м. Вінниця

Вінницький апеляційний суд в складі:

головуючого судді: ОСОБА_2 ,

суддів: ОСОБА_3 , ОСОБА_4

зі секретарем судового засідання: ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Вінниці в режимі відеоконференції апеляційну скаргу захисника ОСОБА_6 в інтересах підозрюваного ОСОБА_7 на ухвалу слідчого судді Вінницького міського суду Вінницької області від 21.02.2026 року про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою в рамках кримінального провадження №0000196 від 19.02.2026 відносно

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Тульчин, Вінницької області, громадянина України, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , неодруженого, в силу ст. 89 КК України не судимого,

який підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 186 КК України

за участю сторін провадження:

прокурора: ОСОБА_8

захисника: ОСОБА_6

підозрюваного: ОСОБА_7

ВСТАНОВИВ:

Ухвалою слідчого судді Вінницького міського суду Вінницької області від 21.02.2026 року клопотання слідчого задоволено.

Застосовано до підозрюваного ОСОБА_7 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.

Строк тримання під вартою діє протягом 60 (шістдесят) днів з моменту затримання ОСОБА_7 , тобто до 00:51 год. 20 квітня 2026 року, в межах строку досудового розслідування.

Строк дії ухвали суду про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою визначено до 20 квітня 2026 року.

Одночасно визначено ОСОБА_7 заставу в розмірі вісімдесяти прожиткових мінімумів для працездатних осіб, що становить 266 240,00 грн. (двісті шістдесят шість тисяч двісті сорок гривень), яка може бути внесена як самим підозрюваним так і іншою фізичною або юридичною особою (заставодавцем) на спеціальний рахунок, визначений в порядку, встановленим Кабінетом Міністрів України.

Підозрюваний або заставодавець мають право у будь-який момент внести заставу у розмірі, визначеному в ухвалі про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою протягом дії ухвали.

Покладено на підозрюваного ОСОБА_7 , у разі внесення застави, наступні обов`язки:

- прибувати на виклики слідчого, прокурора та суду за першою вимогою;

- не відлучатись із населеного пункту, де він проживає без дозволу слідчого, прокурора або суду;

- повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання та місця роботи;

- утриматись від спілкування з особами, які являються свідками, потерпілими у даному кримінальному провадженні;

- здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну.

Термін дії обов`язків покладених судом, у разі внесення застави, визначено на час дії ухвали суду.

Захисник ОСОБА_6 подав апеляційну скаргу, просив ухвалу Вінницького міського суду Вінницької області від 21.02.2026 у справі №127/5703/26 про застосування запобіжного заходу тримання під вартою ОСОБА_7 , скасувати.

Постановити нову ухвалу, якою задовольнити клопотання сторони захисту про зміну застосованого до ОСОБА_7 запобіжного заходу у виді тримання під вартою на більш м`який, а саме на домашній арешт у нічний час доби з 22:00 год. до 06:00 год., за адресою АДРЕСА_1 .

Визначити як альтернативний запобіжний захід заставу для ОСОБА_7 в розмірі 20 прожиткових мінімумів для працездатних осіб.

Згідно клопотання слідчого встановлено, що ОСОБА_7 , будучи обізнаним в тому, що відповідно до Указу Президента України від 24.02.2022 № 64/2022 «Про введення воєнного стану в Україні» в Україні із 05 години 30 хвилин 24 лютого 2022 року строком на 30 діб введено воєнний стан, який неодноразово продовжено та діє до тепер, 19.02.2026, близько 15.30 год., перебував в приміщенні будинку АДРЕСА_2 , де за грошові кошти отримував послуги масажу від власниці будинку ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Після виконання масажу між ОСОБА_7 та ОСОБА_9 виник словесний конфлікт у зв`язку з короткотривалим курсом масажу та високою його ціною, в результаті чого у ОСОБА_7 виник злочинний умисел на відкрите заволодіння грошовими коштами ОСОБА_9 ..

Перебуваючи у вказаному приміщенні, ОСОБА_7 , реалізуючи свій злочинний умисел, спрямований на відкрите викрадення чужих грошових коштів, усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер своїх дій, передбачаючи суспільно-небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, діючи умисно, відкрито, з корисливих спонукань, погрожуючи ОСОБА_9 , які остання сприйняла як реальну та відчула страх за своє життя та здоров`я, ОСОБА_7 висунув вимогу, щодо передання йому грошових коштів, які знаходились в будинку.

Переживаючи за своє життя та здоров`я ОСОБА_9 , будучи в шоковому стані, почала вмовляти ОСОБА_7 не заподіювати їй шкоду та покинути приміщення будинку.

Після чого ОСОБА_7 , усвідомлюючи протиправність своєї вимоги щодо передачі грошових коштів, розуміючи свою перевагу у фізичній силі, з метою сприйняття його погроз як реальних, усвідомлюючи що діє відкрито та проти волі ОСОБА_9 , зайшов до приміщення спальні вказаного будинку, де в шафі для одягу, знайшов жіночу сумочку, та в подальшому дістав з неї грошові кошти в сумі 148 (сто сорок вісім тисяч гривень), що належать ОСОБА_9 та поклав до свого рюкзака.

Незаконно та відкрито заволодівши зазначеними грошовими коштами ОСОБА_7 залишив місце скоєння злочину та розпорядився ними на власний розсуд, чим заподіяв потерпілій ОСОБА_9 матеріальної шкоди на суму 148 (сто сорок вісім тисяч гривень).

Вимоги апеляційної скарги захисника мотивовано тим, що підозрюваний ОСОБА_7 має стійкі соціальні зв`язки, постійне місце проживання.

Слідчим суддею при застосуванні запобіжного заходу відповідно до п.3 ст. 194 КПК України необгрунтовано, в чому саме полягає недостатність застосування більш мяких запобіжних заходів для запобігання ризикам та не вказано, які саме докази доводять існування кожного з ризиків, передбачених ст. 177 КПК України.

Також суд не в повній мірі дотримався вимог КПК України та не врахував положення Європейської конвенції з прав людини та практику Європейського суду з прав людини, застосувавши відносно ОСОБА_7 найсуворіший запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, не врахував всі обставини, які відповідно ст. 178 КПК України мають значення при обранні запобіжного заходу.

Заслухавши доповідача, підозрюваного ОСОБА_7 , захисника ОСОБА_6 , які підтримали вимоги, викладені в апеляційній скарзі, та просили їх задовольнити, прокурора ОСОБА_8 , який заперечував проти задоволення апеляційної скарги, оглянувши матеріали провадження, обговоривши доводи апеляційної скарги, суд апеляційної інстанції вважає, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає.

Відповідно ч.1 ст.183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу .

Відповідно ст.177 КПК України підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті. Слідчий, прокурор не мають права ініціювати застосування запобіжного заходу без наявності для цього підстав, передбачених цим Кодексом.

Європейський суд з прав людини неодноразово підкреслював, що наявність підстав для тримання особи під вартою має оцінюватись в кожному кримінальному провадженні з урахуванням його конкретних обставин.

Тримання особи під вартою завжди може бути виправдано, за наявності ознак того, що цього вимагають справжні інтереси суспільства, які, незважаючи на існування презумпції невинуватості, переважають інтереси забезпечення поваги до особистої свободи.

У відповідності до п. «с» ст. 5 Європейської Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, допускається взяття особи під варту з метою запобігти цій особі зникнути після скоєння злочину.

Як убачається з матеріалів кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000196 від 19.02.2026 ОСОБА_7 підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст. 186 КК України, 20.02.2026 року йому повідомлено про підозру.

Обгрунтованість підозри слідчим суддею перевірено належним чином.

Слідчий суддя належним чином, в дотримання вимог ст.ст.177,178 КПК України перевірив та ретельно дослідив наявність підстав для застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою та, приймаючи рішення, врахував особу підозрюваного та те, що ОСОБА_7 , який має зареєстроване та постійне місце проживання, неодружений, в силу ст. 89 КК України не судимий, вік та стан здоров`я, вчинив кримінальне правопорушення, яке згідно ст. 12 КК України є тяжким злочином, тому підозрюваний перебуваючи на волі може переховуватись від органів досудового розслідування та суду, здійснювати незаконний вплив на потерпілого, свідків у цьому кримінальному провадження, вчинити інше кримінальне правопорушення, а також перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, що унеможливлює застосування до підозрюваного більш м`якого запобіжного заходу ніж тримання під вартою.

З висновками слідчого судді погоджується апеляційний суд, оскільки більш м`який запобіжний захід не забезпечить належну процесуальну поведінку підозрюваного ОСОБА_7 та не зможе запобігти існуючим ризикам.

Твердження апеляційної скарги захисника, що слідчим суддею не враховано всі обставини, що враховуються при обранні запобіжного заходу відповідно до вимог ст. 178 КПК України є необгрунтованими.

При розгляді клопотання про обрання запобіжного заходу ОСОБА_7 слідчий суддя дійшов висновку, який колегія суддів вважає обґрунтованим і таким, що узгоджується з вимогами кримінального процесуального закону, Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод та відповідає практиці Європейського суду з прав людини, адже він оцінив в сукупності всі обставини, передбачені ст.ст. 177, 178 КПК України, що враховуються при обранні запобіжного заходу, належним чином мотивував своє рішення.

Посилання захисника ОСОБА_6 про недоведеність обставин, які виправдовують застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою та можливість застосування до підозрюваного запобіжного заходу не пов`язного з триманням під вартою є безпідставними.

Вказуючи про доцільність застосування іншого запобіжного заходу, захисник фактично погоджується з наявністю ризиків, передбачених ч.1ст. 177 КПК України, тому його твердження щодо недоведеності наявності ризиків суд апеляційної інстанції не приймає.

Відповідно до сформованої практики Європейського суду з прав людини, тримання особи під вартою може бути виправдане, якщо існують реальні ознаки наявності справжнього суспільного інтересу, який незважаючи на презумпцію невинуватості, переважає принцип поваги до особистої свободи.

Суд апеляційної інстанції вважає, приймаючи до уваги практику Європейського суду з прав людини, що рішення суду повинно забезпечити не тільки права підозрюваного, а й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів, що вимагає від суду більшої суворості в оцінці порушень цінностей суспільства.

Судом апеляційної інстанції не встановлено істотних порушень положень КПК України, Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод при розгляді судом першої інстанції питання щодо застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою підозрюваному ОСОБА_7 , які б були безумовною підставою для скасування оскарженої ухвали.

Відповідно до п.2 ч.5 ст.182 КПК України розмір застави визначається щодо особи, підозрюваної чи обвинуваченої у вчиненні тяжкого злочину, - від двадцяти до вісімдесяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

При цьому, суд апеляційної інстанції звертає увагу на те, що розмір застави, згідно з вимогами ч. 4 ст. 182 КПК України, практики Європейського суду з прав людини, повинен визначатися тим ступенем довіри, при якому перспектива втрати застави у випадку ухилення від слідства та суду, буде достатнім стимулюючим засобом, щоб відбити в особи, щодо якої застосовано заставу, якесь бажання сховатися.

Тому визначення меншого розміру застави в даному випадку буде нівелювати інститут застави, як альтернативний вид запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Слідчий суддя визначив розмір застави підозрюваному ОСОБА_7 у розмірі 266 240,00 грн., оскільки внесення застави саме в такому розмірі, може гарантувати виконання підозрюваним покладених на нього обов`язків,

Суд апеляційної інстанції не вбачає підстав для задоволення апеляційної скарги захисника.

Керуючись ст.422 КПК України, суд апеляційної інстанції,

п о с т а н о в и в :

Відмовити в задоволенні апеляційної скарги захисника.

Ухвалу слідчого судді Вінницького міського суду Вінницької області від 21.02.2026 року про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою ОСОБА_7 залишити без змін.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4