Номер провадження 1-кп/201/285/2026
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 лютого 2026 року м. Дніпро

Соборний районний суд міста Дніпра у складі:

Головуючого - судді ОСОБА_1 ,

при секретарі судового засідання - ОСОБА_2 ,

за участю сторін кримінального провадження:

прокурора - ОСОБА_3 ,

обвинуваченої - ОСОБА_4 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Дніпрі кримінальне провадження, відомості про яке внесені 16 жовтня 2025 року до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000077 за обвинуваченням:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки смт. Дробишеве, Краснолиманського району Донецької області, громадянки України, зі слів з повною середньою освітою, не одруженої, офіційно не працевлаштованої, без зареєстрованого місця проживання, фактично проживаючої за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимої:

- 08 травня 2025 року Соборним районним судом міста Дніпра за ч. 1 ст. 190 КК України до покарання у вигляді 200 годин громадських робіт

у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч. 2 ст. 389 КК України -

ВСТАНОВИВ:

Вироком Соборного районного суду міста Дніпра від 08 травня 2025 року, який набрав законної сили 10 червня 2025 року ОСОБА_4 засуджено за ч. 1 ст. 190 КК України та призначено їй покарання у виді 200 (двохсот) годин громадських робіт.

10 липня 2025 року до Соборного районного відділу філії Державної установи «Центр пробації» у Дніпропетровській області надійшло розпорядження про виконання вироку відносно ОСОБА_4 , що набрав законної сили.

25 вересня 2025 року засуджена ОСОБА_4 під підписку ознайомлена з вироком Соборного районного суду міста Дніпра від 08.05.2025, останній було роз`яснено порядок та умови відбування покарання у виді громадських робіт, обов`язки, покладені на неї судом та кримінально-виконавчим кодексом України, попереджена про кримінальну відповідальність за ухилення від відбування призначеного судом покарання у виді громадських робіт за ч. 2 ст. 389 КК України.

Крім цього, 25 вересня 2025 року засудженій ОСОБА_4 видано направлення Соборного району відділу філії Державної установи «Центр пробації» у Дніпропетровській області до Дніпровського національного університету імені Олеся Гончара, який розташований за адресою: м. Дніпро, пр. Науки, буд. 72, для відбування покарання у виді 200 (двохсот) годин громадських робіт, яке мало початись з 26.09.2025 року.

ОСОБА_4 , будучі достовірно обізнана про необхідність явки до Дніпровського національного університету імені Олеся Гончара за адресою: м. Дніпро, пр. Науки, буд. 72, для відбування покарання у виді 200 (двохсот) годин громадських робіт з 26 вересня 2025 року по 10 жовтня 2025 року умисно, без поважних причин не прибувала, виклики Соборного району відділу філії Державної установи «Центр пробації у Дніпропетровській області ігнорувала.

10 жовтня 2025 року Соборним районним відділом філії ДУ «Центр пробації» у Дніпропетровській області направлено подання про притягнення до кримінальної відповідальності ОСОБА_4 за ч. 2 ст. 389 КК України.

Засуджена ОСОБА_4 , будучи належним чином проінформованою про порядок та умови відбування покарання у виді громадських робіт, призначених їй вироком суду, та, достовірно знаючи про наслідки невиконання покладених на неї обов`язків, порушуючи порядок та умови відбування покарання, передбачені ст. 37 КВК України, у період часу з 26.09.2025 року до 10.10.2025 року, умисно ухилялась від відбування призначеного вироком суду покарання у виді громадських робіт на строк 200 (двохсот) годин.

Своїми умисними діями ОСОБА_4 вчинила кримінальний проступок, передбачений ч. 2 ст. 389 КК України, тобто ухилилася від відбування покарання у виді громадських робіт.

В судовому засіданні обвинувачена ОСОБА_4 вину у скоєнні кримінального проступку, передбаченого ч. 2 ст. 389 КК України, визнала повністю та підтвердила викладені в обвинувальному акті обставини.

Так, обвинувачена підтвердила, що 08 травня 2025 року була засуджена показала вироком Соборного районного суду міста Дніпра до покарання у вигляді 200 годин громадських робіт. Органом з питань пробації під час виконання вироку їй були роз`яснені порядок та умови його відбування, а також наслідки ухилення від відбування призначеного судом покарання у вигляді кримінальної відповідальності за ч. 2 ст. 389 КК України.

Далі вона отримала направлення до Дніпровського національного університету, де мала відбувати призначене судом покарання у виді 200 годин громадських робіт з 26.09.2025 року.

Однак, вона так і не приступила до відбування призначеного їй покарання, оскільки з 26 вересня 2025 року стала пиячити, жодної поважної причини не прибути до університету для відбуття громадських робіт у неї не було.

Тож, обвинувачена не оспорювала обставини скоєння нею інкримінованого їй правопорушення, щиро розкаялася у вчиненому та просила суворо не карати. Вказала, що наразі проживає з матір`ю її колишнього чоловіка та не вживає спиртні напої.

Оскільки в судовому засіданні обвинувачена повністю визнала свою вину в інкримінованому їй органом досудового розслідування кримінальному проступку, погодилася з кваліфікацією вчиненого нею діяння, а так само визнала всі фактичні обставини його вчинення, а прокурор не висловив жодних заперечень щодо встановлених обставин, суд, заслухавши думку учасників судового провадження, за відсутності їх заперечень та сумнівів у добровільності їх позицій, переконавшись у тому, що всі зазначені особи правильно розуміють зміст встановлених обставин, в порядку ч. 3 ст. 349 КПК України визнав недоцільним дослідження доказів, щодо тих обставин, які ніким не оспорюються.

На підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені показами обвинуваченої, наданими нею безпосередньо в судовому засіданні, які відповідають всім фактичним обставинам інкримінованого ОСОБА_4 діяння і ніким не оспорюються, суд приходить до переконання, що діяння, яке вчинила обвинувачена дійсно мало місце, в її діях наявний склад кримінального проступку, передбаченого ч. 2 ст. 389 КК України, оскільки вона своїми умисними діями вчинила ухилення від відбування покарання у виді громадських робіт, а тому підлягає покаранню за вчинення такого кримінального правопорушення.

При призначенні покарання обвинуваченій ОСОБА_4 суд відповідно до положень ст. 65 КК України враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу обвинуваченої та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.

Насамперед, суд враховує, що обвинувачена вчинила кримінальне правопорушення, яке відповідно до положень ст. 12 КК України відноситься до категорії кримінального проступку.

Відповідно до положень п. 1 ч. 1 ст. 66 КК України обставиною, що пом`якшує покарання обвинуваченої ОСОБА_4 суд визнає її щире каяття у скоєному.

Передбачених ст. 67 КК України обставин, що обтяжують покарання обвинуваченої, судом не встановлено.

Дослідивши дані про особу обвинуваченої, встановлено, що ОСОБА_4 зі слів має повну середню освіту, не одружена, офіційно не працевлаштована, не має зареєстрованого місця проживання, на обліку в психоневрологічному та наркологічному диспансерах не перебуває.

Отже, при призначенні покарання обвинуваченій ОСОБА_4 суд насамперед виходить із ступеню тяжкості вчиненого нею кримінального правопорушення та його наслідків, враховує особу обвинуваченої, наявність обставини що пом`якшує покарання останньої зазначену вище та відсутність обставин, що обтяжують покарання останньої, та приходить до переконання, що виправлення обвинуваченої і попередження вчинення нею нових злочинів можливо із застосуванням покарання у вигляді пробаційного нагляду строком на 1 (один) рік в межах санкції ч. 2 ст. 389 КК України та поклавши на неї відповідні обов`язки, передбачені ч. 2 ст. 59-1 КК України, оскільки саме таке покарання, на думку суду, буде справедливим, співмірним вчиненому обвинуваченою діянню і його наслідкам, та достатнім для виправлення останньої та попередження скоєння нею нових злочинів.

До того ж, дотримуючись принципу індивідуалізації покарання, з огляду на особу обвинуваченої та відсутність відомостей про працевлаштування та/або навчання ОСОБА_4 , суд вважає за необхідне покласти на останню передбачені п. п. 1 та 2 ч. 2 ч. 3 ст. 59-1 КК України обов`язки: періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації та повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну свого місця проживання.

Покладення на обвинувачену таких обов`язків в повній мірі відповідає як вимогам закону та її особі, так і буде в повній мірі сприятиме меті покарання кару, а й виправленню останньої.

Така позиція суду повністю узгоджується із правовою позицією викладеною в ухвалі колегії суддів Другої судової палати Касаційного кримінального суду Верховного суду України від 04.11.2019 року (справа № 686/6552/18, провадження № 51-5411 ск 19) щодо альтернативності видів обов`язків, визначених у п. 2 ч. 1 ст. 76 КК України, що є аналогічним обов`язкам зазначеним в ч. 2 ст. 59-1 КК України.

Під час судового розгляду даного кримінального провадження, встановлено, що обвинувачена ОСОБА_4 засуджена вироком Соборного районного суду міста Дніпра від 08 травня 2025 року за ч. 1 ст. 190 КК України до покарання у вигляді 200 (двохсот) годин громадських робіт, та після постановлення вказаного вироку ОСОБА_4 вчинила нове кримінальне правопорушення.

Відповідно до ч. 1 ст. 71 КК України, якщо засуджений після постановлення вироку, але до повного відбуття покарання вчинив нове кримінальне правопорушення, суд до покарання, призначеного за новим вироком, повністю або частково приєднує невідбуту частину покарання за попереднім вироком.

При цьому самі правила складання покарань визначені положеннями ст. 72 КК України.

Відповідно до частини 1 цієї статті при складанні покарань за сукупністю кримінальних правопорушень та сукупністю вироків менш суворий вид покарання переводиться в більш суворий вид, виходячи з такого їх співвідношення: одному дню обмеження волі відповідають: три дні службового обмеження для військовослужбовців або три дні виправних робіт; одному дню обмеження волі або арешту відповідають вісім годин громадських робіт;

Таким чином, положення ст. 72 КК України прямо не передбачають можливості переведення покарання у виді громадських робіт в покарання у виді пробаційного нагляду, а також не передбачають можливості їх самостійного виконання.

Вирішуючи питання про призначення ОСОБА_4 покарання за сукупністю вироків, виходячи з того, що за правилами ст. 72 КК України одному дню обмеження волі або арешту відповідають вісім годин громадських робіт, й при цьому одночасно одному дню обмеження волі відповідає один день пробаційного нагляду, суд вважає, що невідбуте покарання за вироком Соборного районного суду міста Дніпра від 08 травня 2025 року у вигляді 200 годин громадських робіт, становить 25 днів пробаційного нагляду (200 годин громадських робіт / 8 годин громадських робіт = 25 днів пробаційного нагляду).

Аналогічний висновок викладений у постанові колегії суддів Третьої судової палати Касаційного кримінального суду Верховного Суду від 12 травня 2025 року в справі № 638/7426/24 (провадження №51-5317 км 24).

Таким чином, під час судового розгляду зазначеного кримінального провадження встановлено, що після постановлення вироку Соборного районного суду міста Дніпра від 08 травня 2025 року, але до повного відбуття покарання за цим вироком, обвинувачена ОСОБА_4 вчинила новий злочин, зазначений в цьому вироку, тому суд вважає, що обвинуваченій має бути призначене покарання за правилами, передбаченими ч. 1 ст. 71 КК України, тобто за сукупністю вироків шляхом приєднання невідбутого покарання за попереднім вироком до призначеного покарання за даним вироком та остаточно визначити покарання у вигляді 1 року 25 днів пробаційного нагляду.

В межах даного кримінального провадження заходи забезпечення кримінального провадження, у тому числі, і запобіжні заходи, не застосовувалися.

Цивільний позов у даному кримінальному провадженні не заявлений.

Судові витрати та речові докази у даному кримінальному провадженні відсутні.

З урахуванням викладеного, керуючись ст. ст. 349, 368, 370- 374, 394, 395 КПК України, суд, -

УХВАЛИВ:

ОСОБА_4 визнати винною у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч. 2 ст. 389 КК України і призначити їй покарання у виді 1 (одного) року пробаційного нагляду.

На підставі ч. 1 ст. 71 КК України за сукупністю вироків шляхом приєднання невідбутого покарання за вироком Соборного районного суду міста Дніпра від 08 травня 2025 року до покарання призначеного за цим вироком, остаточно призначити ОСОБА_4 покарання у виді 1 (одного) року 25 (двадцяти п`яти) днів пробаційного нагляду.

На підставі ч. 2 ст. 59-1 КК України покласти на ОСОБА_4 такі обов`язки:

1) періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації;

2) повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну свого місця проживання.

Вирок суду набирає законної сили після спливу тридцятиденного строку, встановленого ст. 395 КПК України для його оскарження. Подання апеляційної скарги на вирок суду зупиняє набрання ним законної сили та його виконання.

Вирок може бути оскаржений в порядку ст. 395 КПК України.

Апеляційну скаргу на вирок може бути подано до Дніпровського апеляційного суду через Соборний районний суд міста Дніпра протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Копія вироку в порядку ст. 376 КПК України негайно після його проголошення вручається обвинуваченому та прокурору і не пізніше наступного дня після ухвалення надсилається учаснику судового провадження, який не був присутнім в судовому засіданні.

Суддя ОСОБА_1