Провадження № 1-кп/127/1196/24
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 лютого 2026 року місто Вінниця

Вінницький міський суд Вінницької області у складі:

головуючого судді: ОСОБА_1 ,

за участю секретаря судового засідання: ОСОБА_2 ,

розглянувши у підготовчому судовому засіданні клопотання прокурора про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно обвинуваченого ОСОБА_3 у кримінальному провадженні відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000194 від 02.09.2023 за обвинуваченням ОСОБА_3 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 309 КК України,

за участю сторін кримінального провадження:

прокурора: ОСОБА_4 ,

захисника: ОСОБА_5 ,

обвинуваченого: ОСОБА_3 ,

ВСТАНОВИВ:

До Вінницького міського суду Вінницької області надійшов обвинувальний акт за обвинуваченням ОСОБА_3 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 309 КК України.

Ухвалою Вінницького міського суду Вінницької області від 25.08.2025 обвинуваченого ОСОБА_3 оголошено у розшук, надано дозвіл на його затримання з метою приводу останнього до суду для участі у розгляді клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою та провадження у справі зупинено.

На адресу Вінницького міського суду Вінницької області 20.02.2026 із Вінницького районного управління поліції Головного управління Національної поліції у Вінницькій області надійшов протокол затримання обвинуваченого ОСОБА_3 , а також прокурором було подано клопотання про застосування відносно обвинуваченого ОСОБА_3 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою із визначенням суми застави у розмірі 20 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

У ході судового провадження прокурор ОСОБА_4 підтримала клопотання про застосування відносно обвинуваченого ОСОБА_3 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, оскільки на думку прокурора наявні ризики, які передбачені ст. 177 КПК України, а саме те, що обвинувачений ОСОБА_3 обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 309 КК України, санкція якої передбачає покарання, з-поміж іншого, до трьох років позбавлення волі. Обвинувачений ОСОБА_3 тривалий час не з`являвся до суду, ухвали про привід залишалися невиконаними, оскільки місцезнаходження обвинуваченого ОСОБА_3 не вдалося встановити. У зв`язку з чим, в подальшому, ухвалою суду останнього було оголошено в розшук із затриманням з метою приводу до суду для розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу.

З урахуванням вказаних обставин, прокурор ОСОБА_4 просила суд задовольнити клопотання, застосувати відносно обвинуваченого ОСОБА_3 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, одночасно визначити заставу у розмірі 20 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Обвинувачений ОСОБА_3 заперечував щодо задоволення клопотання прокурора, зазначив, що не мав наміру ухилятися від суду; за адресою, яка вказана в обвинувальному акті, не проживав понад два місяці.

Крім того, зазначив, що втратив номер телефону захисника ОСОБА_6 , тому не знав на коли призначені судові засідання. Просив суд застосувати до нього більш м`який запобіжний захід, не пов`язаний із триманням під вартою.

Захисник ОСОБА_5 заперечував щодо задоволення клопотання прокурора, зазначив, що ОСОБА_3 має стійкі соціальні зв`язки, а тому просив, у разі, задоволення клопотання прокурора, визначити заставу в розмірі 5 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Суд, вислухавши думки учасників судового провадження, дослідивши матеріали кримінального провадження та матеріали клопотання прокурора про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно обвинуваченого ОСОБА_3 , приходить до наступного висновку.

Згідно ст. 183 КПК України, тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 КПК України, крім випадків, передбачених частиною п`ятою статті 176 КПК України.

Метою застосування запобіжного заходу відповідно до ст. 177 КПК України є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Відповідно до ст. 178 КПК України при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених у статті 177 цього Кодексу, слідчий суддя, суд на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів зобов`язаний оцінити в сукупності всі обставини зазначені у ст. 178 КПК України.

Згідно ч. 1 ч. 4 ст. 194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Як вбачається із матеріалів кримінального провадження, ухвалою Вінницького міського суду Вінницької області від 25.08.2025 було зупинено судове провадження за обвинуваченням ОСОБА_3 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 309 КК України, у зв`язку з тим, що обвинуваченого ОСОБА_3 було оголошено розшук із затриманням останнього з метою приводу до суду з метою розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Разом з тим, ухвалою Вінницького міського суду Вінницької області від 10.03.2025 до обвинуваченого ОСОБА_3 було застосовано привід до обвинуваченого ОСОБА_3 у підготовче судове засідання, яке призначено на 09:30 год. 22.05.2025, оскільки обвинувачений ОСОБА_3 , будучи завчасно та належним чином повідомленим про необхідність явки у підготовче судове засідання, до суду не з`явився та не повідомив суд про причини свого неприбуття.

Проте 22.05.2025 обвинувачений ОСОБА_3 в підготовче судове засідання не з`явився, ухвала про привід обвинуваченого ОСОБА_3 виконана не була, будь-який пояснень з причиною невиконання ухвали суду по привід, на на адресу суду не надходило.

В подальшому, ухвалою Вінницького міського суду Вінницької області від 22.05.2025 до обвинуваченого ОСОБА_3 було повторно застосовано привід за адресою місця проживання: АДРЕСА_1 та за адресою місця реєстрації: АДРЕСА_2 у наступне підготовче судове засідання, призначене на 25.08.2025 об 10:00 год.

Водночас, у підготовче судове засідання призначене на 25.08.2025 обвинувачений ОСОБА_3 не з`явився, згідно рапортів працівників поліції, ОСОБА_3 за жодною адресою, яка відома суду, не проживає та встановити його місце знаходження не представляється за можливе.

Таким чином, суд використав усі можливі способи виклику обвинуваченого ОСОБА_3 у підготовчі судові засідання, шляхом надсилання повісток на всі відомі суду адреси місця його проживання та шляхом застосування приводів.

Таким чином, обвинувачений ОСОБА_3 беззаперечно розуміючи, що на розгляді у Вінницькому міському суді Вінницької області перебуває кримінальне провадження відносно нього, не мав наміру добровільно з`явитись до суду, а навпаки свідомо переховувався від суду, ігноруючи судові виклики у судові засідання, що дає підстави суду вважати, що він і надалі може переховуватись від суду.

Суд вважає, що прокурором доведені ризики, передбачені ст. 177 КПК України, оскільки обвинувачений ОСОБА_3 обвинувачується у кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 309 КК України, яке вчинив протягом року після засудження за цією ж статтею, а тому, на думку суду, може і надалі продовжувати вчинювати злочини, може чинити тиск на свідків у вказаному кримінальному провадженні, а також може перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином.

Враховуючи викладене, суд приходить до висновку, що клопотання прокурора про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою обвинуваченому ОСОБА_3 підлягає задоволенню, оскільки будь-яких даних про відсутність ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, для застосування відносно обвинуваченого більш м`якого запобіжного заходу, ніж тримання під вартою, в судовому засіданні не встановлено.

При цьому, судом враховано вимоги ст. 5 Конвенції «Про захист прав людини та основоположних свобод», фактичні обставини справи, особу обвинуваченого ОСОБА_3 та характер висунутого обвинувачення, тяжкість покарання у їх взаємозв`язку з можливими ризиками по справі, а тому суд не вбачає ґрунтовних підстав для можливості застосування іншого запобіжного заходу, альтернативного триманню під вартою, як такого, що недостатній для запобігання ризиків та забезпечення виконання обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків.

Крім того, відповідно до ч. 3 ст. 183 КПК України слідчий суддя, суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою зобов`язаний визначити розмір застави, достатньої для забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим обов`язків, передбачених цим Кодексом, крім випадків, передбачених частиною четвертою цієї статті.

Частиною 4 ст. 182 КПК України передбачено, що розмір застави визначається слідчим суддею, судом з урахуванням обставин кримінального правопорушення, майнового та сімейного стану підозрюваного, обвинуваченого, інших даних про його особу та ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу. Розмір застави повинен достатньою мірою гарантувати виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього обов`язків та не може бути завідомо непомірним для нього.

Згідно ч. 5 ст. 182 КК України розмір застави визначається у таких межах: 1) щодо особи, підозрюваної чи обвинуваченої у вчиненні нетяжкого злочину, - від одного до двадцяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб; 2) щодо особи, підозрюваної чи обвинуваченої у вчиненні тяжкого злочину, - від двадцяти до вісімдесяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб; 3) щодо особи, підозрюваної чи обвинуваченої у вчиненні особливо тяжкого злочину, - від вісімдесяти до трьохсот розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

З урахуванням того, що обвинувачений ОСОБА_3 обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 309 КК України, яке вчинив протягом року після засудження за цією ж статтею, враховуючи обставини кримінального правопорушення, майновий та сімейний стан обвинуваченого суд вважає за доцільне при застосуванні запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою обвинуваченому ОСОБА_3 визначити розмір застави в розмірі 20 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 176, 177, 178, 182, 183, 194, 369, 370, 372 КПК України, суд

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання прокурора ОСОБА_4 про застосування відносно обвинуваченого ОСОБА_3 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою із визначенням суми застави у розмірі 20 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб задовольнити.

Обрати відносно обвинуваченого ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком на 60 днів, тобто до 20.04.2026 включно.

Визначити обвинуваченому ОСОБА_3 заставу в розмірі 20 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що становить 66 560, 00 грн. (шістдесят шість тисяч п`ятсот шістдесят грн. 00 коп.), які необхідно внести на спеціальний рахунок, визначений у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.

Обвинувачений або заставодавець мають право у будь-який момент внести заставу у розмірі, визначеному в ухвалі про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою протягом дії ухвали, тобто 60 діб

У разі внесення застави покласти на обвинуваченого ОСОБА_3 обов`язки, передбачені ч. 5 ст. 194 КПК України, а саме:

?прибувати за кожною вимогою до суду;

?не відлучатись із населеного пункту, в якому проживає обвинувачений ОСОБА_3 , без дозволу суду;

?повідомляти суд про зміну свого місця проживання;

?утримуватись від спілкування зі свідками у вказаному кримінальному провадженні;

?здати на зберігання паспорт для виїзду за кордон та інші документи, які дають право на виїзд за кордон.

Термін дії обов`язків покладених судом, у разі внесення застави визначити на час дії ухвали суду.

У разі внесення застави та з моменту звільнення обвинуваченого з-під варти внаслідок внесення застави, визначеної у даній ухвалі, обвинувачений зобов`язаний виконувати покладені на нього обов`язки, пов`язані із застосуванням запобіжного заходу у вигляді застави.

Ухвала підлягає негайному виконанню.

Ухвала може бути оскаржена до Вінницького апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її проголошення.

Подання апеляційної скарги на ухвалу суду не зупиняє її виконання.

Копію ухвали суду вручити прокурору, обвинуваченому та направити начальнику Державної установи «Вінницька установа виконання покарань (№1)» для виконання.

Суддя: