Кримінальне провадження № 566/1749/25
№ провадження 1-кп/566/69/26
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 лютого 2026 року селище Млинів Рівненської області

Млинівський районний суд Рівненської області в складі:

головуючої судді ОСОБА_1

при секретарі ОСОБА_2 ,

з участю: прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченого ОСОБА_4 ,

захисника обвинуваченого ОСОБА_4 адвоката ОСОБА_5 ,

розглянувши у судовому засіданні в с-щі Млинів Рівненської області в режимі відеоконференції клопотання прокурора про продовження строку тримання під вартою у кримінальному провадженні № 0000273, яке внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань 16 серпня 2025 року, за обвинуваченням ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 115 КК України,

ВСТАНОВИВ:

До Млинівського районного суду Рівненської області надійшов обвинувальний акт у кримінальному провадженні № 0000273, яке внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань 16 серпня 2025 року, за обвинуваченням ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 115 КК України.

16.02.2026 року прокурор ОСОБА_3 подав до суду клопотання про продовження строку тримання під вартою ОСОБА_4 , у якому просив продовжити строк тримання під вартою ОСОБА_4 на шістдесят днів без права внесення застави. Зазначив, що досудовим розслідуванням встановлено, що ОСОБА_4 , будучи військовослужбовцем Збройних Сил України військової служби за призовом під час мобілізації на особливий період, проходячи військову службу на посаді майстра 1 ремонтного відділення бронетанкової техніки ремонтного взводу бронетанкової техніки 1 ремонтної роти військової частини НОМЕР_1 , діючи із прямим умислом, тобто усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, в умовах воєнного стану, порушуючи військову дисципліну, перебуваючи у стані алкогольного сп`яніння, 16 серпня 2025 приблизно о 19 годині 59 хвилин, перебуваючи на території літнього майданчика

кафе «Оксамит», що за адресою: вул. Народна, 36, села Підгайці Дубенського району Рівненської області, реалізовуючи свій злочинний намір, спрямований на протиправне заподіяння смерті ОСОБА_6 , з мотивів помсти за нанесені йому тілесні ушкодження, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер свого діяння, передбачаючи настання суспільно-небезпечних наслідків у вигляді смерті іншої людини та бажаючи їх настання, почав умисно заподіювати удари ножем, який тримав правою рукою, в напрямку ОСОБА_6 , з метою спричинення йому смерті, в ході чого наніс один удар ОСОБА_6 в ділянку передньої поверхні грудної клітки зліва, в результаті чого заподіяв останньому тілесні ушкодження у вигляді проникаючого колото-різаного поранення лівої половини грудної клітки і наскрізного ушкодження стінки правого шлуночка серця, що спричинило гостру крововтрату, від яких ОСОБА_6

помер. 19.08.2025 ОСОБА_4 слідчим суддею Млинівського районного суду Рівненської області обрано, 10.10.2025 продовжено строк запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою до 24:00 год. 17.11.2025, ухвалою суду від 13.11.2025 продовжено запобіжний захід у вигляді тримання під вартою до 11.01.2026 17:54 год., а ухвалою суду від 08.01.2026 продовжено запобіжний захід у вигляді тримання під вартою до 08.03.2026 14:37 год., розгляд цього кримінального провадження не завершено, заявлені ризики не зникли.

У судовому засіданні прокурор клопотання про продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою ОСОБА_4 підтримав з наведених у ньому підстав.

19.02.2026 року від представника потерпілого ОСОБА_7 адвоката ОСОБА_8 до суду надійшло клопотання, про проведення судового засідання без участі потерпілого та його представника, цивільний позов просили прийняти до розгляду, а щодо продовження строку запобіжного заходу обвинуваченому покладаються на розсуд суду.

Обвинувачений ОСОБА_4 та його захисник адвокат ОСОБА_5 у судовому засіданні не заперечували проти задоволення клопотання прокурора про продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою ОСОБА_4 .

Суддя, розглянувши клопотання прокурора про продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою ОСОБА_4 , заслухавши думку учасників кримінального провадження, приходить до висновку, що клопотання підлягає задоволенню, виходячи з такого.

Статтею 177 КПК України передбачено, що підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті. Слідчий, прокурор не мають права ініціювати застосування запобіжного заходу без наявності для цього підстав, передбачених цим Кодексом.

Суддя вважає обґрунтованою підозру у вчиненні ОСОБА_4 кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 115 КК України, що підтверджується зібраними у ході досудового розслідування доказами, зокрема: протоколом огляду місця події від 16.08.2025 (а.п.33-37); протоколом огляду місця події від 17.08.2025 (а.п. 38-41); лікарським свідоцтвом про смерть ОСОБА_6 від 17.08.2025 (а.п. 42), протоколами допиту свідків та протоколами проведення слідчих експериментів за участю свідків: ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 (а.п. 44-61); протоколом допиту підозрюваного ОСОБА_4 (а.п. 75-83).

Суддя також вважає, що прокурором доведено наявність ризиків, передбачених п.п. 1, 2, 3, 4, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України.

Наявність ризику, передбаченого п. 1 ч. 1 ст. 177 КПК України підтверджується тим, що ОСОБА_4 обвинувачується у вчиненні особливо тяжкого злочину за який, передбачено безальтернативне понесення винною особою покарання у вигляді позбавлення волі строком від 7 років, у зв`язку із чим, розуміючи тяжкість понесення покарання у разі визнання винним у вчиненні інкримінованого злочину, останній може переховуватись від суду з метою уникнення понесення покарання.

Зазначені обставини вказують на те, що перебуваючи на волі, обвинувачений ОСОБА_4 може переховуватися від суду.

Наявність ризику, передбаченого п. 2 ч. 1 ст. 177 КПК України, підтверджується тим, що після вчинення злочину обвинувачений, з метою уникнення кримінальної відповідальності, забрав з місця події знаряддя злочину (ніж), та покинувши місце події заховав його у невстановленому на даний час місці. Таким чином, у разі не продовження обвинуваченому запобіжного заходу у виді тримання під вартою останній матиме змогу переховати або знищити знаряддя кримінального правопорушення.

Наявність ризику, передбаченого п. 3 ч. 1 ст. 177 КПК України, підтверджується тим, що обвинувачений може вплинути на свідків у цьому кримінальному провадженні, оскільки свідки даної події проходять службу з обвинуваченим в одному підрозділі, у тому числі шляхом залякування та здійснення стосовно останніх насильницьких дій. Слід зазначити, що ризик незаконного впливу на свідків залишається актуальним з огляду на встановлену КПК України процедуру отримання показань від осіб, які є свідками, у кримінальному провадженні, а саме усно шляхом допиту особи в судовому засіданні відповідно до положень ст. 23 КПК України. Суд може обґрунтовувати свої висновки лише на показаннях, які він безпосередньо сприймав під час судового засідання.

Наявність ризику, передбаченого п. 4 ч. 1 ст. 177 КПК України, обґрунтовується тим, що обвинувачений ОСОБА_4 є військовослужбовцем військової частини НОМЕР_1 , особовий склад якої залучається до виконання завдань на території східних областей України, тому якщо не продовжити відносно ОСОБА_4 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, останній зобов`язаний буде повернутися до розташування своєї військової частини, що унеможливить подальший судовий розгляд кримінального провадження.

Наявність ризику, передбаченого п. 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, підтверджується тим, що ОСОБА_4 раніше притягувався до кримінальної, а також адміністративної відповідальності, в тому числі за насильницькі злочини, хоча на даний час в силу ст. 89 КК України обвинувачений вважається не судимим, однак, враховуючи його характеристики, в тому числі наявність неодноразових притягнень до кримінальної відповідальності, може вчиняти інші кримінальні правопорушення. На даний час не встановлена правова підстава перебування ОСОБА_4 поза межами військової частини, останній під час вчинення інкримінованого правопорушення самовільно залишив її розташування, що свідчить про те, що в подальшому обвинувачений може вчинити інші кримінальні правопорушення, в тому числі самовільне залишення військової частини або місця служби.

Крім того, в клопотанні вказано про те, що слід врахувати відповідно до ст. 178 КПК України: наявність вагомих доказів вчинення вищевказаного кримінального правопорушення; вік та стан здоров`я обвинуваченого, які в даному випадку дозволяють останньому переховуватися від суду; наявність обґрунтованого обвинувачення особи у вчиненні кримінального правопорушення; тяжкість покарання, що загрожує ОСОБА_4 у разі визнання його винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 115 КК України, а саме позбавлення волі на строк від 7 до 15 років; ризик продовження чи повторення протиправної поведінки, зокрема ризик летальності, що його створює обвинувачений, у тому числі у зв`язку з його доступом до зброї.

При продовженні запобіжного заходу ОСОБА_4 варто врахувати, що останній є військовослужбовцем військової частини, яка дислокується поза межами Рівненської області та з метою уникнути від відповідальності може вибути в зону проведення бойових дій або ж іншу область.

Із огляду на викладене, а також те, що за описаних обставин ризики, котрі передбачені ст.177 КПК України та які стали підставою для застосування відносно ОСОБА_4 вказаного запобіжного заходу не зменшились, 08 березня 2026 року закінчується строк дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, клопотання прокурора підлягає задоволенню.

Статтею 331 КПК України передбачено, що під час судового розгляду суд за клопотанням сторони обвинувачення або захисту має право своєю ухвалою змінити, скасувати, обрати або продовжити запобіжний захід щодо обвинуваченого. Вирішення питання судом щодо запобіжного заходу відбувається в порядку, передбаченому главою 18 цього Кодексу. За наявності клопотань суд під час судового розгляду зобов`язаний розглянути питання доцільності продовження запобіжного заходу до закінчення двомісячного строку з дня його застосування. За результатами розгляду питання суд своєю вмотивованою ухвалою скасовує, змінює запобіжний захід або продовжує його дію на строк, що не може перевищувати двох місяців. Копія ухвали вручається обвинуваченому, прокурору та надсилається уповноваженій службовій особі до місця ув`язнення. Під час здійснення судового провадження судом присяжних питання, передбачене цією частиною, вирішує головуючий. У разі закінчення строку дії ухвали суду про тримання під вартою та неможливості розгляду судом питання про продовження строку тримання під вартою в умовах воєнного стану продовження строку тримання під вартою здійснюється у порядку, встановленому статтею 615 цього Кодексу. Ухвала суду про обрання запобіжного заходу у виді тримання під вартою, про зміну іншого запобіжного заходу на запобіжний захід у виді тримання під вартою або про продовження строку тримання під вартою, постановлена під час судового провадження в суді першої інстанції до ухвалення судового рішення по суті, може бути оскаржена в апеляційному порядку. Подання апеляційної скарги на ухвалу суду про обрання запобіжного заходу у виді тримання під вартою, про зміну іншого запобіжного заходу на запобіжний захід у виді тримання під вартою або про продовження строку тримання під вартою, постановлену під час судового провадження в суді першої інстанції, не зупиняє судовий розгляд у суді першої інстанції.

Згідно ч. 1 ст. 183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу.

Із врахуванням наведеного, суддя приходить до висновку, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, зазначеним у клопотанні.

Крім того, згідно п.п. 1-2 ч. 4 ст. 183 КПК України суддя при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, враховуючи підстави та обставини, передбачені статтями 177 та 178 цього Кодексу, має право не визначити розмір застави у кримінальному провадженні: щодо злочину, вчиненого із застосуванням насильства або погрозою його застосування; щодо злочину, який спричинив загибель людини.

Враховуючи, що злочин, у вчиненні якого обвинувачується ОСОБА_4 є тяжким, вчинений проти життя та здоров`я особи із застосуванням насильства, що спричинило смерть особи, суддя не вважає за необхідне визначати розмір застави.

На підставі наведеного, керуючись ст.ст. 176-177, 183, 331 КПК України, -

УХВАЛИВ:

Клопотання прокурора про продовження строку тримання під вартою у кримінальному провадженні № 0000273, яке внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань 16 серпня 2025 року, за обвинуваченням ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 115 КК України, - задовольнити.

Продовжити обвинуваченому ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , українцю, громадянину України, уродженцю села Писарівка Кодимського району Одеської області, зареєстрованому та проживаючому за адресою: АДРЕСА_1 , військовослужбовцю Збройних Сил України за призивом під час мобілізації на особливий період - майстру 1 ремонтного відділення бронетанкової техніки ремонтного взводу бронетанкової техніки 1 ремонтної роти військової частини НОМЕР_1 , у військовому званні «солдат», згідно ст. 89 КК України раніше не судимого, запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, строком на 60 (шістдесят) днів, з утриманням в Державній установі «Рівненський слідчий ізолятор», без визначення розміру застави.

Строк тримання під вартою ОСОБА_4 за цією ухвалою рахувати з часу її постановлення, а саме, з 19 лютого 2026 року 14 години 20 хвилин по 19 квітня 2026 року 14 година 20 хвилин включно.

Визначити строк дії ухвали щодо тримання під вартою 19 квітня 2026 року 14 година 20 хвилин включно.

Розгляд кримінального провадження відкласти на 10 год. 30 хв. 26 березня 2026 року.

Ухвала може бути оскаржена в частині продовження строку тримання під вартою безпосередньо до Рівненського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення. Для особи, яка перебуває під вартою, строк подачі апеляційної скарги обчислюється з моменту вручення їй копії судового рішення.

Подання апеляційної скарги на ухвалу суду про обрання запобіжного заходу у виді тримання під вартою, про зміну іншого запобіжного заходу на запобіжний захід у виді тримання під вартою, а також про продовження строку тримання під вартою, постановлену під час судового провадження в суді першої інстанції до ухвалення судового рішення по суті, зупиняє набрання нею законної сили, але не зупиняє її виконання, крім випадків, встановлених КПК України.

Суддя ОСОБА_1