Справа № 521/5667/26
Номер провадження:1-кс/521/1739/26
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05 травня 2026 року м. Одеса

Слідчий суддя Хаджибейського районного суду м. Одеси ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 , за участю прокурора ОСОБА_3 , власників майна ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , представника власника майна ОСОБА_5 адвоката ОСОБА_6 , розглянувши клопотання прокурора Хаджибейської окружної прокуратури м. Одеси ОСОБА_3 про арешт майна по кримінальному провадженні № 0000512 від 12.04.2026 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 286 КК України,

ВСТАНОВИВ :

До слідчого судді Хаджибейського районного суду м. Одеси звернувся прокурор з клопотанням про накладення арешту на майно.

З клопотання вбачається, що Досудовим розслідуванням встановлено, що 11.04.2026 року о 14:40 год. у м. Одесі в районі перехрестя автомобільного проїзду (дороги), що веде від вул. Балківської до вул. 6-А Степова вул. 4-А Заводська відбулося зіткнення мотоцикла «Lifan SR220-4V», р.н. НОМЕР_1 , під керуванням водія ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та автомобіля «Renault Doker», р.н. НОМЕР_2 , під керуванням водія ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .

В результаті ДТП водій мотоцикла «Lifan SR220-4V», р.н. НОМЕР_1 ОСОБА_7 отримав тілесні ушкодження, госпіталізований до ООДКЛ.

У подальшому слідчим з метою швидкого виявлення доказів у кримінальному провадженні 11.04.2026 проведено огляд місця події, в ході якого оглянуто автомобіль марки «Renault Doker», реєстраційний номер НОМЕР_2 та мотоцикл марки «Lifan SR220-4V», реєстраційний номер НОМЕР_1 , який за результатами вказаної слідчої дії вилучено та направлено до майданчику тимчасово затриманих транспортних засобів за адресою: Одеська обл., Одеський р-н., с. Міжлиманське, вул. Квіткова, 36.

При цьому, враховуючи, що автомобіль марки «Renault Doker», реєстраційний номер НОМЕР_2 та мотоцикл марки «Lifan SR220-4V», реєстраційний номер НОМЕР_1 , згідно ч. 2 ст. 167 КПК України відноситься до речей, які зберегли на собі сліди скоєння кримінального правопорушення, слідчим 13.04.2026 визнано його речовим доказом, про що винесено відповідну постанову.

Постановою слідчого вилучене майно визнано речовими доказами.

Прокурор в судовому засіданні клопотання підтримав, просив задовольнити. Зазначив, що експертизу по кримінальному провадженню ще не проведено.

Представник власника майна адвокат ОСОБА_6 заперечувала проти клопотання прокурора, зазначила що жодна підстава для арешту майна не відповідає необхідності його накладення. Також зазначила, що арешт вказаного авто унеможливить роботу ТОВ «7 МІКРАС».

Власник майна ОСОБА_5 підтри мав думку свого представника.

Власник майна ОСОБА_4 заперечувала проти накладення арешту.

Вивчивши клопотання та матеріали надані до нього, слідчий суддя вважає, що клопотання слідчого необхідно задовольнити.

Згідно з ч. 1 ст. 170 КПК України: «Арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку».

Згідно з ч. 2 ст. 170 КПК України: «Арешт майна допускається з метою забезпечення: збереження речових доказів; спеціальної конфіскації; конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди».

Відповідно до ч.3 ст. 170 КПК України арешт може бути накладено на рухоме і нерухоме майно, майнові права інтелектуальної власності, гроші у будь-якій валюті готівкою або у безготівковому вигляді, цінні папери, корпоративні права, які перебувають у власності підозрюваного, обвинуваченого або осіб, які в силу закону несуть цивільну відповідальність за шкоду, завдану діяннями підозрюваного, обвинуваченого або неосудної особи, яка вчинила суспільно небезпечне діяння, і перебувають у нього або в інших фізичних, або юридичних осіб з метою можливої конфіскації майна або цивільного позову.

Зазначений транспортний засіб має суттєве значення для встановлення обставин, що підлягають доказуванню у кримінальному провадженні, накладення арешту на них потрібне для позбавлення власника можливості відчужувати вказане майно, щоб в ході подальшого розслідування мати можливість експертного дослідження та збереження речового доказу. Якщо на транспортний засіб не буде накладено арешт, існує реальна загроза відчуження, зміни або знищення вказаного майна, його втрата може потягти втрату доказової бази.

При вирішені питання про арешт майна слідчий суддя враховує: правову підставу для арешту майна; достатність доказів, що вказують на вчинення особою кримінального правопорушення; можливий розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, та можливого цивільного позову; наслідки арешту майна для інших осіб; розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження.

Зазначені транспортні засоби мають суттєве значення для встановлення обставин, що підлягають доказуванню у кримінальному провадженні, їх арешт потрібен для позбавлення власників можливості відчуження вказаного майна, щоб в ході подальшого розслідування мати можливість його експертного дослідження, проведення слідчих дій та збереження речових доказів.

Відповідно до п.4 ч.5 ст.173 КПК України у разі задоволення клопотання слідчий суддя постановляє ухвалу, в якій зазначає заборону, обмеження розпоряджатися або користуватися майном у разі їх передбачення та вказівку на таке майно. Отже, наведеною вимогою законодавства передбачено зазначення в ухвалі слідчого судді лише заборони та обмеження щодо розпорядження або користування майном, тому слідчий суддя із врахуванням вимог клопотання слідчого про арешт майна із забороною користування, розпорядження та відчуження, приходить до висновку про зазначення в ухвалі слідчого судді заборони користування та розпорядження майном.

Слідчий суддя вважає, що потреби досудового розслідування виправдовують такий ступінь втручання у права власника майна, оскільки без застосування вказаного заходу забезпечення кримінального провадження не можливо виконати завдання кримінального провадження в частині захисту суспільства та держави від кримінальних правопорушень.

Керуючись ст.ст. 132, 170, 172, 173, 175 КПК України, слідчий суддя,

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання прокурора Хаджибейської окружної прокуратури м. Одеси ОСОБА_3 про арешт майна по кримінальному провадженні № 0000512 від 12.04.2026 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 286 КК України задовольнити.

Накласти арешт із забороною розпорядження та користування на автомобіль марки «Renault Doker», реєстраційний номер НОМЕР_2 та мотоцикл марки «Lifan SR220-4V», реєстраційний номер НОМЕР_1 , які вилучено в ході проведеного 11.04.2026 огляду місця події.

Виконання ухвали про арешт майна негайно доручити слідчому та прокурору, в порядку передбаченому Постановою КМ України № 1104 від 19.11.2012 року.

Ухвала слідчого судді набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано.

Апеляційна скарга, на ухвалу слідчого судді, може бути подана протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_1