УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 лютого 2026 року

м. Київ

справа № 757/18643/25-к

провадження № 51- 1563 впс 25

Верховний Суд колегією суддів Третьої судової палати Касаційного кримінального суду у складі:

головуючого ОСОБА_1 ,

суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

за участю:

секретаря судового засідання ОСОБА_4 ,

прокурора ОСОБА_5 ,

обвинуваченого ОСОБА_6 ,

захисників ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 ,

розглянув у відкритому судовому засіданні клопотання ОСОБА_6 , обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 27 ч. 2 ст. 15 п.п. 11, 12 ч. 2 ст. 115 КК України, про направлення кримінального провадження № 757/18643/25-к до іншогосуду

встановив:

До Верховного Суду у порядку ст. 34 Кримінального процесуального кодексу України (далі - КПК) надійшло вказане клопотання про направлення зазначеного кримінального провадження до Соборного районного суду м. Дніпра або до Вищого антикорупційного суду або до іншого уповноваженого суду.

Зі змісту клопотання вбачається, що ухвалою Київського апеляційного суду

від 16 вересня 2025 року задоволено подання голови Печерського районного суду м. Києва та направлено матеріали кримінального провадження до Шевченківського районного суду м. Києва.

22 вересня 2025 року кримінальне провадження надійшло до Шевченківського районного суду м. Києва й було розподілене колегії суддів у складі головуючого судді ОСОБА_12 , суддів ОСОБА_13 та ОСОБА_14 .

Зазначається, що всупереч вимогам ч. 1 ст. 314 КПК Шевченківським районним судом м. Києва підготовче судове засідання було призначено лише на 07 жовтня 2025 року. Однак воно не відбулося у зв`язку з перебуванням на лікарняному судді ОСОБА_14 й перебуванням у нарадчій кімнаті судді ОСОБА_12 .

Наступні підготовчі судові засідання також не відбулись у зв`язку з перебуванням на лікарняному суддів ОСОБА_13 (10 листопада 2025 року) та ОСОБА_12 (09 грудня 2025 року та 26 січня 2026 року). Вказані обставини свідчать про порушення суддями Шевченківського районного суду м. Києва строків призначення підготовчого судового засідання.

Також ОСОБА_6 вказує, що місцем його проживання згідно з обвинувальним актом є с. Микільське-на-Дніпрі Дніпровського району Дніпропетровської області, а фактичним місцем його проживання є квартира його дружини у АДРЕСА_1 , що знаходиться у Соборному районі м. Дніпра. Крім цього, указує, що потерпілий у провадженні також проживає у АДРЕСА_2 .

Тому з метою забезпечення оперативності та ефективності розгляду судового провадження матеріали кримінального провадження № 0002733 (єдиний унікальний номер судової справи 757/18643/25-к) підлягають передачі з Шевченківського районного суду м. Києва до Соборного районного суду м. Дніпра за місцем проживання обвинуваченого, більшості потерпілих або свідків.

Окремо обвинувачений зазначає, що на підставі ч. 13 ст. 31 КПК України це кримінальне провадження може бути направлене до Вищого антикорупційного суду як одного з найбільш територіально наближених судів до Шевченківського районного суду м. Києва.

Також вказує, що попередні ухвали Верховного суду від 30 квітня, 23 червня, 14 липня, 12 серпня, 01 вересня, 14 жовтня, 20 листопада та 16 грудня 2025 року не можуть вважатися релевантними для оцінки наявності виняткових обставин та не можуть братися до уваги під час розгляду цього клопотання з огляду на тривалість порушення прав обвинуваченого, яка на момент постановлення зазначених ухвал була значно меншою.

Окрім того, на думку обвинуваченого, обставини зазначені у рішенні об`єднаної палати Касаційного кримінального суду Верховного Суду від 14 червня 2021 року у справі № 686/9636/18 свідчать про існування підстав для постановлення окремої ухвали стосовно Шевченківського районного суду м. Києва.

Вказує на винятковість підстав для передачі кримінального провадження, яку обґрунтовує тим, що застосований до нього запобіжний захід у виді тримання під вартою сам по собі є винятковим й триває вже значний період часу.

Крім того, у місцевому суді залишається не розглянутим клопотання про звільнення ОСОБА_6 від кримінальної відповідальності.

З урахуванням того, що не було виконано ухвалу Верховного Суду від 12 серпня 2025 року, якою було констатовано недотримання Печерським районним судом м. Києва розумних строків розгляду та фактичного порушення права на доступ до суду, це призводить до безпідставного та необґрунтованого продовження його перебування під вартою.

Указує, що, крім іншого, він є громадянином іноземної держави, що також підлягає урахуванню в контексті недопустимості порушення його прав.

Також обвинувачений, обґрунтовуючи винятковість підстав для передачі провадження до іншого суду, зазначає, що всупереч вимогам ч. 6 ст. 199 КПК України слідчі судді Печерського районного суду м. Києва продовжували застосування до нього запобіжного заходу у виді тримання під вартою без права внесення застави, не маючи на це процесуальних повноважень.

Заслухавши доповідь судді, думку обвинуваченого, захисників, які підтримали клопотання; думку прокурора, який просив відмовити у його задоволенні; перевіривши доводи, наведені у клопотанні, дослідивши наявні матеріали провадження, колегія суддів вбачає, що зазначене клопотання не підлягає задоволенню з огляду на таке.

Відповідно до змісту положень ст. 32 КПК України, кримінальне провадження здійснює суд, у межах територіальної юрисдикції якого вчинено кримінальне правопорушення. Якщо місце вчинення кримінального правопорушення встановити неможливо, кримінальне провадження здійснюється судом, у межах територіальної юрисдикції якого закінчено досудове розслідування.

Згідно з ч. 9 ст. 615 КПК під час дії воєнного стану обвинувальні акти, клопотання про застосування примусових заходів медичного або виховного характеру, клопотання про звільнення особи від кримінальної відповідальності скеровуються та розглядаються судами, у межах територіальної юрисдикції яких вчинено кримінальне правопорушення, а в разі неможливості з об`єктивних причин здійснювати відповідним судом правосуддя - судом, у межах територіальної юрисдикції якого знаходиться орган досудового розслідування, що закінчив досудове розслідування, або іншим судом, визначеним у порядку, передбаченому законодавством.

Відповідно до вимог ч. 1 ст. 34 КПК України кримінальне провадження може бути передано на розгляд до іншого суду, якщо: 1) до початку судового розгляду виявилося, що кримінальне провадження надійшло до суду з порушенням правил підсудності; 2) після задоволення відводів (самовідводів) чи в інших випадках неможливо утворити новий склад суду для судового розгляду; 3) обвинувачений чи потерпілий працює або працював у суді, до підсудності якого належить здійснення кримінального провадження; 4) ліквідовано суд, який здійснював судове провадження.

До початку судового розгляду у виняткових випадках кримінальне провадження (крім кримінальних проваджень, що надійшли на розгляд Вищого антикорупційного суду) з метою забезпечення оперативності та ефективності кримінального провадження може бути передано на розгляд іншого суду за місцем проживання обвинуваченого, більшості потерпілих або свідків, а також у разі неможливості здійснювати відповідним судом правосуддя (зокрема, надзвичайні ситуації техногенного або природного характеру, епідемії, епізоотії, режим воєнного, надзвичайного стану, проведення антитерористичної операції чи здійснення заходів із забезпечення національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії Російської Федерації у Донецькій та Луганській областях).

Частиною 3 ст. 34 КПК України визначено, що питання про направлення кримінального провадження з одного суду до іншого в межах юрисдикції різних апеляційних судів, а також про направлення провадження з одного суду апеляційної інстанції до іншого, вирішується колегією суддів Касаційного кримінального суду Верховного Суду за поданням суду апеляційної інстанції або за клопотанням сторін чи потерпілого.

Стосовно посилань обвинуваченого на наявність виняткових підстав для передачі кримінального провадження щодо нього до Соборного районного суду м. Дніпра, то вони не вбачаються умотивованими.

ОСОБА_6 у своєму клопотанні посилається на те, що він проживає за указаною ним адресою у місті Дніпрі, що належить до територіальної підсудності Соборного районного суду м. Дніпра. Вказує, що потерпілий також проживає на території цього ж району м. Дніпра.

З системного аналізу норм кримінального процесуального закону вбачається, що кримінальне провадження може бути направлено з одного суду до іншого у виняткових випадках тоді, коли іншим чином забезпечити виконання завдань кримінального провадження неможливо.

Зі змісту клопотання обвинуваченого не вбачається підтвердження об`єктивної неможливості забезпечити Шевченківським районним судом м. Києва ефективності розгляду кримінального провадження стосовно ОСОБА_6 у зв`язку з проживанням потерпілого у м. Дніпрі.

Суд зауважує, що факт перебування учасників кримінального провадження на території іншої області сам по собі не є винятковим випадком у розумінні положень ст. 34 КПК України для направлення кримінального провадження з одного суду до іншого в межах юрисдикції різних апеляційних судів. Питання щодо забезпечення явки учасників кримінального провадження до суду носить виключно організаційний характер.

Крім цього, сам обвинувачений ОСОБА_6 утримується під вартою у м. Києві, тому посилання у клопотанні на факт його проживання у м. Дніпрі жодним чином не може вплинути на забезпечення оперативності та ефективності кримінального провадження при передачі його до Соборного районного суду м. Дніпра.

Стосовно вимоги про передачу провадження до Вищого антикорупційного суду як найбільш територіально наближеного до Шевченківського районного суду м. Києва, то кримінальне провадження щодо ОСОБА_6 за ч. 4 ст. 27 ч. 2 ст. 15 п.п. 11, 12 ч. 2 ст. 115 КК України не належить до предметної підсудності цього суду відповідно до положень КПК України.

Посилання обвинуваченого на застосування до нього протягом тривалого часу запобіжного заходу у виді тримання під вартою як на виняткову обставину у розумінні ст. 34 КПК України не передбачено законом як підстава для передачі провадження до іншого суду.

Доводи про те, що тримання під вартою застосовано до особи, щодо якої, на думку обвинуваченого, сплинули строки давності притягнення до кримінальної відповідальності, також не передбачені положеннями ст. 34 КПК України як підстава для передачі провадження до іншого суду, адже наявність чи відсутність підстав для звільнення особи від кримінальної відповідальності є предметом судового розгляду та правової оцінки судом, у провадженні якого перебуває справа.

Посилання на ухвалу Верховного суду від 12 серпня 2025 року, якою констатовано порушення розумних строків розгляду клопотання про звільнення від кримінальної відповідальності, також саме по собі не створює підстав для передачі кримінального провадження до іншого суду.

Так само й посилання обвинуваченого на положення ч. 6 ст. 199 КПК України в контексті продовження особі строку тримання під вартою слідчими суддями після передачі провадження до суду не вказують на наявність передбачених законом підстав для направлення кримінального провадження на розгляд до іншого суду.

Таким чином, доводи клопотання обвинуваченого здебільшого стосуються аспектів неналежного виконання суддями місцевих судів своїх обов`язків з огляду на безпідставне не проведення протягом тривалого часу підготовчого засідання у провадженні, що, на думку автора клопотання, призводить до порушення його прав, зокрема права на доступ до суду, особливо в контексті надто тривалого часу його перебування під вартою й наявності, на його думку, підстав для звільнення його від кримінальної відповідальності.

Тому в цілому колегія суддів вбачає, що у клопотанні не наведено передбачених положеннями КПК України необхідних і достатніх підстав для направлення кримінального провадження на розгляду до іншого суду. Аспекти ж належності виконання суддями своїх обов`язків можуть бути предметом оцінки уповноваженого органу в порядку дисциплінарної процедури, що не потребує постановлення касаційним судом окремої ухвали.

На підставі викладеного й керуючись положеннями ст. 34 КПК, Суд

постановив:

Клопотання ОСОБА_6 про направлення кримінального провадження № 757/18643/25-к до іншого суду залишити без задоволення.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді:

ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3