Провадження №: 1-кп/127/859/24
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 березня 2026 року місто Вінниця

Вінницький міський суд Вінницької області у складі:

головуючого судді: ОСОБА_1 ,

за участю секретаря судового засідання: ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні матеріали кримінального провадження відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000182 від 27.08.2024 за обвинуваченням:

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Челябінск російської федерації, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , депутата Челябінської міської думи від фракції «Єдина Росія», громадянина російської федерації,

у вчиненні злочину, передбаченого ч. 3 ст. 110-2 КК України,

за участю сторін кримінального провадження:

прокурора: ОСОБА_4 ,

захисника: ОСОБА_5 ,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_3 , будучи громадянином Російської Федерації, вчинив злочин за наступних обставин.

Відповідно до Конституції України - Основного Закону України, Україна є суверенна і незалежна, демократична, соціальна, правова держава. Суверенітет України поширюється на всю її територію. Територія України в межах існуючого кордону є цілісною і недоторканною. Виключно законами України встановлюються порядок допуску та умови перебування підрозділів збройних сил інших держав на території України.

Згідно статтей 132 - 134 Конституції України, територіальний устрій України ґрунтується на засадах єдності та цілісності державної території. До складу України входять: Автономна Республіка Крим, Вінницька, Волинська, Дніпропетровська, Донецька, Житомирська, Закарпатська, Запорізька, Івано-Франківська, Київська, Кіровоградська, Луганська, Львівська, Миколаївська, Одеська, Полтавська, Рівненська, Сумська, Тернопільська, Харківська, Херсонська, Хмельницька, Черкаська, Чернівецька, Чернігівська області, міста Київ та Севастополь. Місто Севастополь має спеціальний статус, Автономна Республіка Крим є невід`ємною складовою частиною України і в межах повноважень, визначених Конституцією України, вирішує питання, віднесені до її відання.

Однак, з метою зміни меж території та державного кордону України під безпосереднім керівництвом та контролем осіб з числа політичного й військового керівництва Російської Федерації 07.04.2014 на території Донецької області України створено терористичну організацію «Донецька народна республіка», а 27.04.2014 на території Луганської області України - терористичну організацію «Луганська народна республіка», у складі яких утворені незаконні збройні формування.

Так, відповідно до ч. 2 ст. 1 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України», датою початку тимчасової окупації Російською Федерацією окремих територій України є 19.02.2014. Окремі території України, що входять до складу Донецької та Луганської областей, є окупованими Російською Федерацією (у тому числі окупаційною адміністрацією Російської Федерації) починаючи з 07.04.2014. Межі та перелік районів, міст, селищ і сіл, частин їх територій, тимчасово окупованих у Донецькій та Луганській областях з цієї дати, визначено Президентом України за поданням Міністерства оборони України, підготовленим на основі пропозицій Генерального штабу Збройних Сил України.

Згідно ч. 1, ч. 2 ст. 9 зазначеного Закону, державні органи та органи місцевого самоврядування, утворені відповідно до Конституції та законів України, їх посадові та службові особи на тимчасово окупованій території діють лише на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України. Будь-які органи, їх посадові та службові особи на тимчасово окупованій території та їх діяльність вважаються незаконними, якщо ці органи або особи створені, обрані чи призначені у порядку, не передбаченому законом. При цьому, ефективний контроль та координацію діяльності цих терористичних організацій, як і їх фінансове та матеріальне забезпечення, у тому числі зброєю, боєприпасами, військовою технікою, здійснюється представниками влади держави-агресора Російської Федерації та її Збройних Сил.

Визнання Верховною Радою України так званих «Донецької народної республіки» та «Луганської народної республіки» терористичними організаціями, як і численні злочини вчинені їх представниками, знайшли своє відображення у Заяві Верховної Ради України «Про трагічну загибель людей внаслідок терористичного акту над територією України», схваленій постановою Верховної Ради України від 22 липня 2014 року № 1596-VII, Заяві Верховної Ради України «Щодо протидії поширенню підтримуваного російською федерацією міжнародного тероризму», схваленій постановою Верховної Ради України від 22 липня 2014 року № 1597-VII, Зверненні Верховної Ради України до Європейського Парламенту, Парламентської Асамблеї Ради Європи, національних парламентів держав - членів ЄС, США, Канади, Японії та Австралії щодо масового розстрілу людей під Волновахою в Україні, затвердженому постановою Верховної Ради України від 14 січня 2015 року № 106-VIII, Заяві Верховної Ради України «Про відсіч збройній агресії Російської Федерації та подолання її наслідків», схваленій постановою Верховної Ради України від 21 квітня 2015 року № 337-VIII, Заяві Верховної Ради України щодо ескалації російсько-українського збройного конфлікту від 30 березня 2021 року № 1356-ІХ, Заяві Верховної Ради України у зв`язку з визнанням Російською Федерацією незалежності незаконних самопроголошених утворень на тимчасово окупованих територіях окремих районів Донецької та Луганської областей України від 22 лютого 2022 року № 2093-ІХ, Заяві Верховної Ради України у зв`язку із злочинними рішеннями керівництва російської федерації щодо спроби анексії тимчасово окупованих територій Донецької, Луганської, Запорізької та Херсонської областей України від 6 жовтня 2022 року № 2632-IX.

Враховуючи викладене, так звані «Донецька народна республіка» та «Луганська народна республіка» є стійкими об`єднаннями невизначеної кількості осіб (більше трьох), створені з метою здійснення терористичної діяльності, у межах яких здійснено розподіл функцій, встановлено правила поведінки, обов`язкові для цих осіб під час підготовки і вчинення терористичних актів, а тому у відповідності до ст. 1 Закону України «Про боротьбу з тероризмом», є терористичними організаціями.

Основними завданнями учасників указаних терористичних організацій є повалення конституційного ладу, захоплення державної влади в Україні, зміна меж території та державного кордону України на порушення порядку, встановленого Конституцією України. Керівники терористичних організацій так званих «Донецької народної республіки» та «Луганської народної республіки», за сприяння та координації представників влади Російської Федерації, провели фіктивні референдуми про відокремлення Донецької і Луганської областей від України та проголошення їх незалежними «державами».

У подальшому, з метою створення приводів для ескалації і спроби виправдання своєї агресії перед світовою спільнотою, громадянами України, що проживають на тимчасово окупованих територіях, 21 лютого 2022 року Російською Федерацією визнано так звані «Донецьку народну республіку» та «Луганську народну республіку» незалежними державами.

Так, 21 лютого 2022 року підписано так звані Договір про дружбу, співробітництво і взаємну допомогу між Російською Федерацією і Донецькою Народною Республікою, а також Договір про дружбу, співробітництво і взаємну допомогу між Російською Федерацією і Луганською Народною Республікою. Зазначені Договори ратифіковані шляхом прийняття 22 лютого 2022 року Державною думою відповідного Федерального закону, який затверджений Радою Федерації.

Після цього, 30 вересня 2022 року підписано так звані Договори про прийняття до складу Російської Федерації Донецької Народної Республіки, Луганської Народної Республіки, Запорізької області та Херсонської області та утворення нових суб`єктів Російської Федерації, які ратифіковано шляхом прийняття 3 жовтня 2022 року Державною думою відповідних Федеральних законів, які затверджені Радою Федерації. Верховною Радою України, як єдиним законодавчим органом державної влади, констатовано віднесення так званих «Донецької народної республіки» та «Луганської народної республіки» до терористичних організацій, а відповідних осіб, які забезпечують їх функціонування, як учасників терористичної організації, рішуче засуджено підписання Російською Федерацією нікчемних «міжнародних угод» із так званими «Донецькою народною республікою» та «Луганською народною республікою».

Крім того, відповідно до вимог Конституції України перебування на території України підрозділів збройних сил інших держав з порушенням процедури, визначеної Конституцією та законами України, а також всупереч вимогам Меморандуму про гарантії безпеки у зв`язку з приєднанням України до Договору про нерозповсюдження ядерної зброї 1994 року, Договору про дружбу, співробітництво і партнерство між Україною і Російською Федерацією 1997 року, Гельсінського заключного акту 1975 року, Гаазької конвенції 1907 року, Женевських конвенцій 1949 року та інших міжнародно-правових актів є окупацією частини території суверенної держави Україна та міжнародним протиправним діянням з усіма наслідками, передбаченими міжнародним правом. Усупереч вказаним нормам міжнародного гуманітарного права президент Російської Федерації та інші високопосадові представники влади держави-агресора, діючи всупереч вимогам пунктів 1, 2 Меморандуму про гарантії безпеки у зв`язку з приєднанням України до Договору про нерозповсюдження ядерної зброї від 05.12.1994, принципам Заключного акта Наради з безпеки та співробітництва в Європі 1975 року та вимогам ч. 4 ст. 2 Статуту Організації Об`єднаних Націй, Декларацій Генеральної Асамблеї ООН від 09.12.1981 № 36/103, від 16.12.1970 № 2734 (XXV), від 21.12.1965 № 2131 (XX), від 14.12.1974 № 3314 (XXIX), спланували, підготували і розв`язали повномасштабну агресивну війну проти України, шляхом віддання наказу на збройне вторгнення підрозділів Збройних Сил Російської Федерації на територію України.

24 лютого 2022 року приблизно о 05 годині Російська Федерація, за результатами здійснених нею підготовчих неправомірних дій, розпочала так звану «спеціальну військову операцію» в Україні, про що оголосив президент Російської Федерації.

Надалі, Збройні Сили Російської Федерації, які діяли за наказом вищого політичного та військового керівництва, вторглися на територію Україну шляхом збройної агресії, з погрозою застосування зброї та її фактичним застосуванням, незаконно увійшли на територію Україну через державні кордони України в Херсонській, Миколаївській, Сумській, Чернігівській, інших областях та здійснила збройний напад на державні органи, органи місцевого самоврядування, підприємства, установи, організації, військові частини, цивільні та інші об`єкти, які мають важливе народногосподарське, оборонне значення, та здійснили окупацію частини території України, чим змінили межі території та державного кордону України на порушення порядку, встановленого Конституцією України, що продовжується по теперішній час та призводить до загибелі людей та інших тяжких наслідків. Аналогічні дії були вчинені підрозділами терористичних організацій самопроголошених «Луганської народної республіки» та «Донецької народної республіки», які увійшли до складу Збройних Сил Російської Федерації.

Згідно Указу Президента України № 64/2022 від 24.02.2022 «Про введення воєнного стану в Україні» в Україні з 05 год. 30 хв. 24.02.2022, зв`язку з військовою агресією російської федерації проти України, на підставі пропозиції Ради національної безпеки і оборони України, відповідно до п. 20 1 ст. 106 Конституції України, Закону України «Про правовий режим воєнного стану», введено в Україні воєнний стан, який у подальшому неодноразово продовжено Указами Президента України та який діє на даний час. Укази Президента України про введення воєнного стану в Україні, відповідно до п. 31 ч. 1 ст. 85 Конституції України та ст. 5 Закону України «Про правовий режим воєнного стану», затверджені Верховною Радою України шляхом прийняття відповідних законів.

Незважаючи на те, що вищенаведеними міжнародними документами закріплено обов`язок держав утримуватися від озброєної інтервенції, підривної діяльності, військової окупації, здійснення сприяння, заохочення чи підтримки сепаратистської діяльності, інших дій, що заборонені міжнародним гуманітарним правом, Російська Федерація, у порушення Статуту ООН, ігноруючи норми міжнародного права та рішення міжнародних органів, продовжила агресію проти України шляхом застосування збройної сили проти суверенітету, територіальної недоторканності, політичної незалежності України, а також продовжила здійснювати вторгнення та раніше розпочату у 2014 році окупацію території України. Досудовим розслідування встановлено, що громадянин Російської Федерації ОСОБА_3 , незважаючи на вищезазначені обставини, перебуваючи на території Російської Федерації, будучи депутатом Челябінської міської думи від фракції «Єдина Росія» та виконуючи при цьому обов`язки голови ради Челябінського регіонального суспільного руху «Союз ветеранів локальних війн», маючи корисливі мотиви щодо збереження власних активів та можливості здійснення власної діяльності у Російській Федерації, діючи за попередньою змовою із невстановленими слідством особами, серед яких у тому числі так звані ветерани бойових дій на Північному Кавказі, а також посадові особи Курчатовського місцевого відділення партії «Єдина Росія», з моменту оголошення початку так званої «спеціальної військової операції», тобто з 24.02.2022 й по теперішній час, діючи умисно, усвідомлюючи протиправний характер своїх дій, на виконання спільного кримінально протиправного умислу, спрямованого на матеріальне забезпечення та фінансування дій, вчинених з метою зміни меж території та державного кордону України на порушення порядку, встановленого Конституцією України, використовуючи своє становище депутата Челябінської міської думи від фракції провладної на території Російської Федерації політичної партії «Єдина Росія», як особисто, так і через залучення до своєї протиправної діяльності інших осіб з числа однопартійців, волонтерів, колишніх учасників бойових дій, та інших невстановлених осіб, вчиняв дії, спрямовані на матеріальне забезпечення шляхом придбання та подальшої передачі матеріальних ресурсів у вигляді військової техніки, обладнання, амуніції, медичних препаратів, продуктів харчування, будівельних матеріалів та інших матеріальних цінностей представникам військових формувань Російської Федерації, які, у свою чергу, використовували їх з метою захоплення території України, тобто зміни меж території та державного кордону України на порушення порядку, встановленого Конституцією України, під час ведення повномасштабної війни Російської Федерації проти України.

При цьому, ОСОБА_3 та інші особи з числа його однопартійців, волонтерів та колишніх учасників бойових дій, що діяли за попередньою змовою із останнім, реалізуючи свій кримінально протиправний умисел, спрямований на надання матеріальних ресурсів для здійснення фінансування дій, вчинених представниками військових формувань Російської Федерації з метою зміни меж території та державного кордону України на порушення порядку, встановленого Конституцією України, використовуючи механізм доведення інформації до необмеженого кола осіб, розміщували у відповідних текстових, фото- та відео- публікаціях на веб ресурсах російських засобів масової інформації відомості у вигляді звітів перед жителями Російської Федерації, зокрема Челябінської області, про перелік придбаних та поставлених матеріальних цінностей підрозділам військових формувань держави - агресора.

Так, ОСОБА_3 , перебуваючи на території Російської Федерації, зокрема, у м. Челябінськ, діючи за попередньою змовою групою осіб, підтримуючи російську агресію проти України та наративи російської пропаганди, реалізовуючи кримінально протиправний умисел, спрямований на матеріальне забезпечення представників військових формувань Російської Федерації, що задіяні у так званій «зоні проведення спеціальної військової операції», маючи корисливі мотиви щодо збереження власних та можливості здійснення власної політичної та іншої діяльності у Російській Федерації, у невстановлений досудовим розслідуванням час, але не пізніше 31.05.2023, забезпечив збір та доставку на тимчасово окуповані державою-агресором території України, зокрема передмістя населеного пункту Бахмут Донецької області та населених пунктів Кремінна і Сватове Луганської області, так званого «гуманітарного вантажу» обсягом 30 кубічних метрів, що складався з антидронових рушниць, тепловізорів, безшумних бензинових генераторів, засобів зв`язку, приладів автономного живлення, будівельних матеріалів, спеціального обладнання та інструментів, запасних частин, предметів одягу, продуктів харчування та інших матеріальних цінностей, необхідних для потреб представників військових формувань Російської Федерації - 80-го танкового полку НОМЕР_1 Чебаркульскої дивізії Збройних Сил Російської Федерації та інших підрозділів, що приймають безпосередню участь y бойових діях проти Сил оборони України на тимчасово окупованих територіях України. Зазначені дії ОСОБА_3 , які вчинялися спільно з іншими невстановленими особами, зокрема, знайшли своє відображення у публікації, розміщеній на Інтернет-ресурсі засобу масової інформації «ПЧЕЛА. Новости Челябинска» за посиланням ІНФОРМАЦІЯ_2 під назвою «Бойцам ЛДНР доставили из Челябинска антидроновое ружье, тепловизоры и бесшумный бензогенератор» із наступним текстом (мовою оригіналу - російською): «Участники гуманитарной миссии «Единой России» посетили бойцов в тылу и на передовой. Им передали более 30 кубометров гуманитарного груза, в составе которого особенно важные на сегодня антидроновое ружьё, тепловизоры и бесшумный бензогенератор. Каждую коробку, собранную жителями Курчатовского и Ленинского районов, передали лично в руки бойцам СВО.

Две недели назад из Челябинска отправили конвой для военнослужащих 80-го танкового полка 90-й Чебаркульской дивизии, которая находится в зоне проведения спецоперации. Сопровождать груз поехали председатель совета челябинского регионального общественного движения «Союз ветеранов локальных войн», депутат Челябинской городской думы фракции «Единая Россия», ветеран боевых действий на Северном Кавказе ОСОБА_6 , ветераны боевых действий на ОСОБА_7 и ОСОБА_8 , а также исполнительный секретарь Курчатовского местного отделения «Единой России» Михаил Голов. По территории Луганской области и не только было пройдено более 2000 километров.

Первой точкой адресной доставки гуманитарного груза стал пригород Артёмовска (Бахмута). Там бойцам лично в руки передали антидроновое ружьё, бесшумный бензогенератор и тепловизоры. Антидроновое ружьё и тепловизоры сразу же отправились в работу. Затем участники миссии доставили груз на прифронтовую линию под Кременной. Там военнослужащим передали рации, источники бесперебойного питания, аккумуляторы и зарядные устройства. Затем гуманитарную помощь довезли до подразделения полка на Старобельском направлении - туда передали запасные части для автомобилей, пилы, масла, строительные материалы, генераторы и одежду. Участник командировки ОСОБА_6 рассказал, что можно было просто разгрузиться в батальоне и уехать домой. Но коллектив решил посетить ребят лично, чтобы своими глазами увидеть ситуацию, понять реальную потребность на местах, проехать по территории. - Я считаю, только так, лично, можно поддержать наших бойцов, пояснил ОСОБА_6 . Они видят своими глазами, что мы верим, ждём их с Победой, переживаем за каждого. Это не просто слова с трибуны, это реальные поступки, ребята видят, как мы относимся к СВО, к их работе, гордимся каждым, все ребята молодцы. Пообщавшись с нами, бойцы отметили, что как будто побывали дома. Я уверен, что Победа будет за нами. Война это не игрушка и не развлечение, бойцам нужна наша помощь, и мы будем и дальше поддерживать наших ребят. Ещё одним местом остановки челябинской команды стал батальон, базирующийся на Сватовском направлении. Бойцам батальона передали антидроновое ружьё, квадрокоптер и личные именные посылки из дома. Были и неожиданные подарки, в числе которых гитара для поднятия боевого духа от жительницы Ленинского района ОСОБА_9 . Музыкальный инструмент, конечно, нашёл своего адресата».

Відповідно до висновку експерта № 1556/24-21 Вінницького відділення КНДІСЕ Міністерства юстиції України від 13.05.2024, висловлювання депутата Челябінської міської думи від фракції «Єдина Росія» ОСОБА_3 , опис його дій та відповідні фотографії, зафіксовані у публікації під назвою «Бойцам ЛДНР доставили из Челябинска антидроновое ружье, тепловизоры и бесшумный бензогенератор», розміщеній на Інтернет-ресурсі засобу масової інформації «ПЧЕЛА. Новости Челябинска» за посиланням ІНФОРМАЦІЯ_2 , містять ознаки здійснення ним фінансування дій та їх духовної підтримки, вчинених з метою зміни меж території та державного кордону України на порушення порядку, встановленого Конституцією України.

Досудове провадження та судовий розгляд у межах даного кримінального провадження здійснювався за відсутності обвинуваченого ОСОБА_3 (in absentia), який показів суду не надавав та будь-яких клопотань від останнього на адресу суду не надходило.

Згідно рішення Європейського суду з прав людини від 18.05.2004 «Шомоді проти Італії», проведення заочного розгляду кримінального провадження відповідатиме принципам, закріпленим у ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основних свобод (право на справедливий суд), тільки в тому випадку, якщо з боку державних органів будуть вжиті заходи забезпечення ретельної перевірки «з метою встановлення поза обґрунтованим сумнівом того, чи дійсно особа беззастережно відмовилася від свого права виступати в суді».

До початку судового процесу за відсутності обвинуваченого суд зобов`язаний переконатися, що обвинувачений був повідомлений про судовий розгляд. Контрольні механізми в галузі прав людини, які вважають судовий розгляд «in absentia» допустимим у виняткових обставинах, передбачають, що в цьому випадку суди зобов`язані ще суворіше дотримуватися права обвинуваченого на захист. До таких прав також відноситься право на допомогу адвоката, навіть якщо обвинувачений відмовився особисто бути присутнім на суді («Пелладоах проти Нідерландів»; «Пуатрімоль проти Франції».

Положенням ст. 297-1 КПК України передбачена можливість здійснення спеціального досудового розслідування, в тому числі і щодо злочину, передбаченого ч. 3 ст. 110-2 КК України, який інкриміновано обвинуваченому ОСОБА_3 .

В рамках досудового розслідування вказаного кримінального провадження ОСОБА_3 30.07.2024 було повідомлено про підозру у вчиненні злочину, передбаченого ч. 3 ст. 110-3 КК України, шляхом його опублікування разом із повісткою про виклик підозрюваного ОСОБА_3 в газеті «Урядовий кур`єр» та на офіційному веб-сайті Офісу Генерального прокурора, однак обвинувачений ОСОБА_3 на виклик до слідчого не з`явився.

При цьому, дане кримінальне провадження здійснювалось за обов`язковою участю захисника ОСОБА_5 , яка був забезпечений державою, якому і було вручено повідомлення про підозру, про що свідчить розписка наявна в матеріалах кримінального провадження.

Крім того, судом враховано, що підозрюваного ОСОБА_3 постановою слідчого від 14.08.2024 оголошено у державний та міжнародний розшук. Після чого, ухвалою Вінницького міського суду Вінницької області від 11.09.2024 ОСОБА_3 обрано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.

Ухвалою Вінницького міського суду Вінницької області від 11.09.2024 надано дозвіл на здійснення спеціального досудового розслідування у кримінальному провадженні за обвинуваченням ОСОБА_3 у вчиненні злочину, передбаченого ч. 3 ст. 110-2 КК України, в порядку глави 24-1 КПК України, у зв`язку із тим, що останній з метою ухилення від кримінальної відповідальності переховувався від органів слідства на території російської федерації. Вказана інформація була в подальшому опублікована в засобах масової інформації загальнодержавної сфери розповсюдження, в газеті «Урядовий кур`єр». Таким чином, факти систематичних викликів та повідомлень обвинуваченого ОСОБА_3 про необхідність явки до органів досудового розслідування повністю підтверджується матеріалами кримінального провадження.

В подальшому, після надходження кримінального провадження за обвинуваченням ОСОБА_3 у вчиненні злочину, передбаченого ч. 3 ст. 110-2 КК України до суду, судом було вжито всіх заходів для інформування обвинуваченого про розгляд кримінального провадження відносно нього, шляхом розміщення повідомлень, як на офіційному веб-сайті Вінницького міського суду Вінницької області, так і шляхом опублікування відповідної інформації у засобах масової інформації загальнодержавної сфери розповсюдження, згідно з положеннями ст. 297-5 КПК України.

Ухвалою Вінницького міського суду Вінницької області від 13.11.2025 було задоволено клопотання прокурора та постановлено здійснювати спеціальне судове провадження стосовно ОСОБА_3 у кримінальному провадженні за обвинуваченням ОСОБА_3 у вчиненні злочину, передбаченого ч. 3 ст. 110-2 КК України.

Положення закону щодо здійснення спеціального досудового розслідування та спеціального судового провадження не визнані неконституційними і є такими, що узгоджуються зі стандартами, визначеними у Резолюції (75) 11 Комітету Міністрів Ради Європи щодо критеріїв, які регламентують провадження, що здійснюється за відсутності обвинуваченого. Так, відповідно до рекомендацій Комітету Міністрів Ради Європи важливою умовою застосування спеціального досудового розслідування та спеціального судового розгляду є те, щоб під час спеціального досудового розслідування або спеціального судового провадження було забезпечено процесуальні права та гарантії осіб, які беруть участь у кримінальному провадженні, зокрема, право обвинуваченого бути поінформованим належним чином про дату слухання справи та про своє право на законне чи інше представництво в суді.

Наведене дає підстави для висновку, що органи досудового розслідування й суд вжили всіх передбачених законом заходів для своєчасного сповіщення ОСОБА_3 про здійснення кримінального провадження.

Аналогічні висновки щодо належності застосування процедури спеціального судового провадження та належності повідомлення обвинувачених містяться у постанові Великої Палати Верховного Суду у справі № 415/2182/20.

Таким чином, суд вважає, що наявні у справі документи свідчать про відмову ОСОБА_3 , який в свою чергу повинен був знати про розпочате кримінальне провадження, від здійснення свого права стати перед українським судом та захищати себе безпосередньо в такому суді, а так само свідчать про його наміри від ухилення від кримінальної відповідальності.

В той же час, ухилення обвинуваченого ОСОБА_3 від правосуддя, суд оцінює, як реалізацію останнім його невід`ємного права на свободу від самозвинувачення чи самовикриття (п/п. «g» п. 3 ст. 14 Міжнародного пакту про громадянські і політичні права, ст. 63 Конституції України), як одну з ключових гарантій презумпції невинуватості. Водночас судом встановлено, що дане кримінальне провадження за відсутності обвинуваченого (in absentia) відповідає загальним засадам кримінального провадження, з урахуванням особливостей, встановлених законом. Стороною обвинувачення та судом використані всі передбачені законом можливості для дотримання прав обвинуваченого, зокрема, право на захист, на доступ до правосуддя, таємницю спілкування.

Суд звертає увагу, що дане кримінальне провадження здійснювалось за обов`язковою участю захисника ОСОБА_5 , який був забезпечений державою для захисту інтересів обвинуваченого ОСОБА_3 .

Також судом у ході судового провадження безпосередньо досліджені наступні докази надані стороною обвинувачення, належність та допустимість яких ніким не оспорюється, а саме:

?витяг з Єдиного реєстру досудових розслідувань від 20.03.2024 за № 000083;

?постанова про виділення матеріалів досудового розслідування, визначення підслідності та місця проведення досудового розслідування від 27.08.2024;

?витяг з Єдиного реєстру досудових розслідувань від 27.08.2024 № 0000182;

?повідомлення про вчинення кримінального правопорушення від 19.03.2024, відповідно до якого в ході здійснення контррозвідувальних заходів за напрямком протидії розвідувально-підривній діяльності рф, отримано дані про те, що посадові особи органів місцевого самоврядування Республіки Башкоторстан, Кабардіно - Балкарської Республіки, Республіки Калмикія, Карачаєво Черкеської Республіки, Республіки Північна Осетія - Аланія, Республіки Татарстан, Республіки Удмуртія та Челябінської області російської федерації, банківських та фінансових установ, підприємств та організацій різних форм власності та спрямування, які є резидентами російської федерації, діючи за попередньою змовою, після початку 24.02.2022 року повномасштабного вторгнення підрозділів збройних сил та інших силових відомств російської федерації на територію України, на постійній основі фінансують злочинні дії вказаних підрозділів, направлені на насильницьку зміну та повалення конституційного ладу в Україні, шляхом збору коштів та закупівлі озброєння, техніки, боєприпасів, форменого та спеціального одягу, амуніції, військового та тактичного спорядження і обладнання, продуктів харчування, інших предметів і речей, прийняття спеціальних фінансових програм на підтримку військовослужбовців збройних сил та інших силових відомств російської федерації;

?повідомлення на виконання доручення №53/6/7-886ві від 21.03.2024 про публічних осіб, які займаються інформаційною складовою агресивної війни рф проти України, а також збором коштів на її підтримку та фінансування, а саме: ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13 , ОСОБА_3 ;

?протокол огляду від 22.04.2024, відповідно до якого оглянуто відомості розміщені на Інтернет-сторінці засобу масової інформації російської федерації «ПЧЕЛА. Новости Челябинска» за посиланням ІНФОРМАЦІЯ_3 з відеозаписом до протоколу, який було оглянуто та досліджено судом;

?висновок експерта за результатами проведення судової лінгвістичної (семантико-текстуальної) експертизи №1556/24-21 від 13.05.2024, з п. 5 якого слідує, що висловлювання депутата Челябинської міської думи фракції «Єдина Росія» ОСОБА_3 , опис його дій та відповідні фотографії, зміст яких вказує на здійснення ним фінансування дій та їх духовної підтримки, вчинених з метою зміни меж території та державного кордону на порушення порядку, встановленого Конституцією України (Публікація «Бойцам ЛДНР доставили из Челябинска антидроновое ружье, тепловизоры и бесшумный бензогенератор», датована 31.05.2023 (Зображення № 1, за протоколом огляду від 22 квітня 2024 року на 7 аркушах), розміщена на Інтернет-сторінці засобу масової інформації російської федерації «ПЧЕЛА. Новости Челябинска» за посиланнямhttps://pchela.news/news/detail/30118?utmsource=internal&utm_medium=announce &utm _campaign =related&utm_content=30118). Діяльність голови Ради ветеранів спецназу ГРУ Челябинської області рф ОСОБА_10 , прес-секретаря Челябинської єпархії ОСОБА_11 , волонтера та ветерана спецназу ГРУ ОСОБА_12 , керівника Челябинського військово-патріотичного молодіжного об`єднання «Воїн» ОСОБА_13 та депутата Челябинської міської думи фракції «Єдина Росія» ОСОБА_3 достатньо словесно висвітлена і підтверджена відповідними візуалізованими компонентами. Діяльність голови Ради ветеранів спецназу ГРУ Челябинської області рф ОСОБА_10 , прес-секретаря Челябинської єпархії ОСОБА_11 , волонтера та ветерана спецназу ГРУ ОСОБА_12 , керівника Челябинського військово-патріотичного молодіжного об`єднання «Воїн» ОСОБА_13 та депутата Челябинської міської думи фракції «Єдина Росія» ОСОБА_3 постає не одноосібною, а такою, що реалізується спільно з іншими учасниками таких дій, є груповою.

Аналізуючи всі докази у їх сукупності, суд за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження, керуючись законом, оцінюючи кожний доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів з точки зору достатності та взаємозв`язку для прийняття відповідного процесуального рішення приходить до наступного.

Відповідно до Конституції України - Основного Закону України, Україна є суверенна і незалежна, демократична, соціальна, правова держава. Суверенітет України поширюється на всю її територію. Територія України в межах існуючого кордону є цілісною і недоторканною. Виключно законами України встановлюються порядок допуску та умови перебування підрозділів збройних сил інших держав на території України.

Згідно ст. ст. 132 - 134 Конституції України, територіальний устрій України ґрунтується на засадах єдності та цілісності державної території. До складу України входять: Автономна Республіка Крим, Вінницька, Волинська, Дніпропетровська, Донецька, Житомирська, Закарпатська, Запорізька, Івано-Франківська, Київська, Кіровоградська, Луганська, Львівська, Миколаївська, Одеська, Полтавська, Рівненська, Сумська, Тернопільська, Харківська, Херсонська, Хмельницька, Черкаська, Чернівецька, Чернігівська області, міста Київ та Севастополь. Місто Севастополь має спеціальний статус, Автономна Республіка Крим є невід`ємною складовою частиною України і в межах повноважень, визначених Конституцією України, вирішує питання, віднесені до її відання.

Однак, з метою зміни меж території та державного кордону України під безпосереднім керівництвом та контролем осіб з числа політичного й військового керівництва Російської Федерації 7 квітня 2014 року на території Донецької області України створено терористичну організацію «Донецька народна республіка», а 27 квітня 2014 року на території Луганської області України - терористичну організацію «Луганська народна республіка», у складі яких утворені незаконні збройні формування.

Так, відповідно до ч. 2 ст. 1 Закону України «Про забезпечення прав свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України», датою початку тимчасової окупації Російською Федерацією окремих територій України є 19 лютого 2014 року. Окремі території України, що входять до складу Донецької та Луганської областей, є окупованими Російською Федерацією (у тому числі окупаційною адміністрацією Російської Федерації) починаючи з 7 квітня 2014 року. Межі та перелік районів, міст, селищ і сіл, частин їх територій, тимчасово окупованих у Донецькій та Луганській областях з цієї дати, визначено Президентом України за поданням Міністерства оборони України, підготовленим на основі пропозицій Генерального штабу Збройних Сил України. Згідно із ч. 1, ч. 2 ст. 9 зазначеного Закону, державні органи та органи місцевого самоврядування, утворені відповідно до Конституції та законів України, їх посадові та службові особи на тимчасово окупованій території діють лише на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України. Будь-які органи, їх посадові та службові особи на тимчасово окупованій території та їх діяльність вважаються незаконними, якщо ці органи або особи створені, обрані чи призначені у порядку, не передбаченому законом. При цьому, ефективний контроль та координацію діяльності цих терористичних організацій, як і їх фінансове та матеріальне забезпечення, у тому числі зброєю, боєприпасами, військовою технікою, здійснюється представниками влади держави-агресора Російської Федерації та її Збройних Сил.

Визнання Верховною Радою України так званих «Донецької народної республіки» та «Луганської народної республіки» терористичними організаціями, як і численні злочини вчинені їх представниками, знайшли своє відображення у Заяві Верховної Ради України «Про трагічну загибель людей внаслідок терористичного акту над територією України», схваленій постановою Верховної Ради України від 22 липня 2014 року № 1596-VII, Заяві Верховної Ради України «Щодо протидії поширенню підтримуваного російською федерацією міжнародного тероризму», схваленій постановою Верховної Ради України від 22 липня 2014 року № 1597-VII, Зверненні Верховної Ради України до Європейського Парламенту, Парламентської Асамблеї Ради Європи, національних парламентів держав - членів ЄС, США, Канади, Японії та Австралії щодо масового розстрілу людей під Волновахою в Україні, затвердженому постановою Верховної Ради України від 14 січня 2015 року № 106-VIII, Заяві Верховної Ради України «Про відсіч збройній агресії Російської Федерації та подолання її наслідків», схваленій постановою Верховної Ради України від 21 квітня 2015 року № 337-VIII, Заяві Верховної Ради України щодо ескалації російсько-українського збройного конфлікту від 30 березня 2021 року № 1356-ІХ, Заяві Верховної Ради України у зв`язку з визнанням Російською Федерацією незалежності незаконних самопроголошених утворень на тимчасово окупованих територіях окремих районів Донецької та Луганської областей України від 22 лютого 2022 року № 2093-ІХ, Заяві Верховної Ради України у зв`язку із злочинними рішеннями керівництва російської федерації щодо спроби анексії тимчасово окупованих територій Донецької, Луганської, Запорізької та Херсонської областей України від 6 жовтня 2022 року № 2632-IX.

Ураховуючи викладене, так звані «Донецька народна республіка» та «Луганська народна республіка» є стійкими об`єднаннями невизначеної кількості осіб (більше трьох), створені з метою здійснення терористичної діяльності, у межах яких здійснено розподіл функцій, встановлено правила поведінки, обов`язкові для цих осіб під час підготовки і вчинення терористичних актів, а тому у відповідності до ст. 1 Закону України «Про боротьбу з тероризмом», є терористичними організаціями.

Основними завданнями учасників указаних терористичних організацій є повалення конституційного ладу, захоплення державної влади в Україні, зміна меж території та державного кордону України на порушення порядку, встановленого Конституцією України. Керівники терористичних організацій так званих «Донецької народної республіки» та «Луганської народної республіки», за сприяння та координації представників влади Російської Федерації, провели фіктивні референдуми про відокремлення Донецької і Луганської областей від України та проголошення їх незалежними «державами».

У подальшому, з метою створення приводів для ескалації і спроби виправдання своєї агресії перед світовою спільнотою, громадянами України, що проживають на тимчасово окупованих територіях, 21 лютого 2022 року Російською Федерацією визнано так звані «Донецьку народну республіку» та «Луганську народну республіку» незалежними державами. Так, 21 лютого 2022 року підписано так звані Договір про дружбу, співробітництво і взаємну допомогу між Російською Федерацією і Донецькою Народною Республікою, а також Договір про дружбу, співробітництво і взаємну допомогу між Російською Федерацією і Луганською Народною Республікою. Зазначені Договори ратифіковані шляхом прийняття 22 лютого 2022 року Державною думою відповідного Федерального закону, який затверджений Радою Федерації. Після цього, 30 вересня 2022 року підписано так звані Договори про прийняття до складу Російської Федерації Донецької Народної Республіки, Луганської Народної Республіки, Запорізької області та Херсонської області та утворення нових суб`єктів Російської Федерації, які ратифіковано шляхом прийняття 3 жовтня 2022 року Державною думою відповідних Федеральних законів, які затверджені Радою Федерації.

Верховною Радою України, як єдиним законодавчим органом державної влади, констатовано віднесення так званих «Донецької народної республіки» та «Луганської народної республіки» до терористичних організацій, а відповідних осіб, які забезпечують їх функціонування, як учасників терористичної організації, рішуче засуджено підписання Російською Федерацією нікчемних «міжнародних угод» із так званими «Донецькою народною республікою» та «Луганською народною республікою».

Крім того, відповідно до вимог Конституції України перебування на території України підрозділів збройних сил інших держав з порушенням процедури, визначеної Конституцією та законами України, а також всупереч вимогам Меморандуму про гарантії безпеки у зв`язку з приєднанням України до Договору про нерозповсюдження ядерної зброї 1994 року, Договору про дружбу, співробітництво і партнерство між Україною і Російською Федерацією 1997 року, Гельсінського заключного акту 1975 року, Гаазької конвенції 1907 року, Женевських конвенцій 1949 року та інших міжнародно-правових актів є окупацією частини території суверенної держави Україна та міжнародним протиправним діянням з усіма наслідками, передбаченими міжнародним правом. Усупереч вказаним нормам міжнародного гуманітарного права президент Російської Федерації та інші високопосадові представники влади держави агресора, діючи всупереч вимогам пунктів 1, 2 Меморандуму про гарантії безпеки у зв`язку з приєднанням України до Договору про нерозповсюдження ядерної зброї від 05.12.1994, принципам Заключного акта Наради з безпеки та співробітництва в Європі 1975 року та вимогам ч. 4 ст. 2 Статуту Організації Об`єднаних Націй, Декларацій Генеральної Асамблеї ООН від 09.12.1981 № 36/103, від 16.12.1970 № 2734 (XXV), від 21.12.1965 № 2131 (XX), від 14.12.1974 № 3314 (XXIX), спланували, підготували і розв`язали повномасштабну агресивну війну проти України, шляхом віддання наказу на збройне вторгнення підрозділів Збройних Сил Російської Федерації на територію України.

24 лютого 2022 року приблизно о 05:00 год. Російська Федерація, за результатами здійснених нею підготовчих неправомірних дій, розпочала так звану «спеціальну військову операцію» в Україні, про що оголосив президент Російської Федерації.

Надалі, Збройні Сили Російської Федерації, які діяли за наказом вищого політичного та військового керівництва, вторглися на територію Україну шляхом збройної агресії, з погрозою застосування зброї та її фактичним застосуванням, незаконно увійшли на територію Україну через державні кордони України в Херсонській, Миколаївській, Сумській, Чернігівській, інших областях та здійснила збройний напад на державні органи, органи місцевого самоврядування, підприємства, установи, організації, військові частини, цивільні та інші об`єкти, які мають важливе народногосподарське, оборонне значення, та здійснили окупацію частини території України, чим змінили межі території та державного кордону України на порушення порядку, встановленого Конституцією України, що продовжується по теперішній час та призводить до загибелі людей та інших тяжких наслідків. Аналогічні дії були вчинені підрозділами терористичних організацій самопроголошених «Луганської народної республіки» та «Донецької народної республіки», які увійшли до складу Збройних Сил Російської Федерації.

Згідно Указу Президента України № 64/2022 від 24.02.2022 «Про введення воєнного стану в Україні» в Україні з 05 год. 30 хв. 24.02.2022, у зв`язку з військовою агресією російської федерації проти України, на підставі пропозиції Ради національної безпеки і оборони України, відповідно до п. 20 ч. 1 ст. 106 Конституції України, Закону України «Про правовий режим воєнного стану», введено в Україні воєнний стан, який у подальшому неодноразово продовжено Указами Президента України та який діє на даний час. Укази Президента України про введення воєнного стану в Україні, відповідно до п. 31 ч. 1 ст. 85 Конституції України та ст. 5 Закону України «Про правовий режим воєнного стану», затверджені Верховною Радою України шляхом прийняття відповідних законів.

Незважаючи на те, що вищенаведеними міжнародними документами закріплено обов`язок держав утримуватися від озброєної інтервенції, підривної діяльності, військової окупації, здійснення сприяння, заохочення чи підтримки сепаратистської діяльності, інших дій, що заборонені міжнародним гуманітарним правом, Російська Федерація, у порушення Статуту ООН, ігноруючи норми міжнародного права та рішення міжнародних органів, продовжила агресію проти України шляхом застосування збройної сили проти суверенітету, територіальної недоторканності, політичної незалежності України, а також продовжила здійснювати вторгнення та раніше розпочату у 2014 році окупацію території України.

Висновки суду за ч. 3 ст. 110-2 КК України.

Судом встановлено та стороною обвинувачення доведено те, що ОСОБА_3 , перебуваючи на території Російської Федерації, будучи депутатом Челябінської міської думи від фракції «Єдина Росія» та виконуючи при цьому обов`язки голови ради Челябінського регіонального суспільного руху «Союз ветеранів локальних війн», маючи корисливі мотиви щодо збереження власних активів та можливості здійснення власної діяльності у Російській Федерації, діючи за попередньою змовою із невстановленими слідством особами, серед яких у тому числі так звані ветерани бойових дій на Північному Кавказі, а також посадові особи Курчатовського місцевого відділення партії «Єдина Росія», з моменту оголошення початку так званої «спеціальної військової операції», тобто з 24.02.2022 й по теперішній час, діючи умисно, усвідомлюючи протиправний характер своїх дій, на виконання спільного кримінально протиправного умислу, спрямованого на матеріальне забезпечення та фінансування дій, вчинених з метою зміни меж території та державного кордону України на порушення порядку, встановленого Конституцією України, використовуючи своє становище депутата Челябінської міської думи від фракції провладної на території Російської Федерації політичної партії «Єдина Росія», як особисто, так і через залучення до своєї протиправної діяльності інших осіб з числа однопартійців, волонтерів, колишніх учасників бойових дій, та інших невстановлених осіб, вчиняв дії, спрямовані на матеріальне забезпечення шляхом придбання та подальшої передачі матеріальних ресурсів у вигляді військової техніки, обладнання, амуніції, медичних препаратів, продуктів харчування, будівельних матеріалів та інших матеріальних цінностей представникам військових формувань Російської Федерації, які, у свою чергу, використовували їх з метою захоплення території України, тобто зміни меж території та державного кордону України на порушення порядку, встановленого Конституцією України, під час ведення повномасштабної війни Російської Федерації проти України.

При цьому, ОСОБА_3 та інші особи з числа його однопартійців, волонтерів та колишніх учасників бойових дій, що діяли за попередньою змовою із останнім, реалізуючи свій кримінально протиправний умисел, спрямований на надання матеріальних ресурсів для здійснення фінансування дій, вчинених представниками військових формувань Російської Федерації метою зміни меж території та державного кордону України на порушення порядку, встановленого Конституцією України, використовуючи механізм доведення інформації до необмеженого кола осіб, розміщували у відповідних текстових, фото- та відео- публікаціях на веб ресурсах російських засобів масової інформації відомості у вигляді звітів перед жителями Російської Федерації, зокрема Челябінської області, про перелік придбаних та поставлених матеріальних цінностей підрозділам військових формувань держави агресора.

Так, ОСОБА_3 , перебуваючи на території Російської Федерації, зокрема, у м. Челябінськ, діючи за попередньою змовою групою осіб, підтримуючи російську агресію проти України та наративи російської пропаганди, реалізовуючи кримінально протиправний умисел, спрямований на матеріальне забезпечення представників військових формувань Російської Федерації, що задіяні у так званій «зоні проведення спеціальної військової операції», маючи корисливі мотиви щодо збереження власних активів та можливості здійснення власної політичної та іншої діяльності у Російській Федерації, у невстановлений досудовим розслідуванням час, але не пізніше 31.05.2023, забезпечив збір та доставку на тимчасово окуповані державою-агресором території України, зокрема передмістя населеного пункту Бахмут Донецької області та населених пунтків Кремінна і Сватове Луганської області, так званого «гуманітарного вантажу» обсягом 30 кубічних метрів, що складався з антидронових рушниць, тепловізорів, безшумних бензинових генераторів, засобів зв`язку, приладів автономного живлення, будівельних матеріалів, спеціального обладнання та інструментів, запасних частин, предметів одягу, продуктів харчування та інших матеріальних цінностей, необхідних для потреб представників військових формувань Російської Федерації - 80-го танкового полку 90-1 Чебаркульскої дивізії Збройних Сил Російської Федерації та інших підрозділів, що приймають безпосередню участь у бойових діях проти Сил оборони України на тимчасово окупованих територіях України. Зазначені дії ОСОБА_3 , які вчинялися спільно з іншими невстановленими особами, зокрема, знайшли своє відображення у наступних публікаціях.

Так, з протоколу огляду від 22.04.2024 слідує, що під час дослідження публікації на Інтернет-сторінці засобу масової інформації російської федерації «ПЧЕЛА. Новости Челябинска» за посиланням ІНФОРМАЦІЯ_4 ), отримано дані наступного змісту: «Участники гуманитарной мисии «Единой Росии» посетили бойцов в тылу на передовой. Им передали более 30 кубометров гуманитарного груза, в составе которого особенно важные на сегодня антидроновое оружье, тепловизоры и бензогенератор. Каждую коробку, собранную жителями Курчатовского и Ленинского районов, передали лично в руки бойцам СВО. Две недели назад из Челябинска отправили конвой для военнослужащих 80-го танкового полка 90-й Чебаркульской дивизии, которая находится в зоне проведения спецоперации. Сопровождать груз поехали председатель совета челябинского регионального общественного движения «Союз ветеранов локальных войн», депутат Челябинской городской думы фракции «Единая Россия», ветеран боевых действий на Северном Кавказе ОСОБА_6 , ветераны боевых действий на ОСОБА_7 и ОСОБА_8 , а также исполнительный секретарь Курчатовского местного отделения «Единой России» Михаил Голов».

Далі по тексту вказано, що «По территории Луганской области и не только было пройдено более 2000 километров. Первой точкой адресной доставки гуманитарного груза стал пригород Артёмовска (Бахмута). Там бойцам лично в руки передали антидроновое ружьё, бесшумный бензогенератор и тепловизоры. Антидроновое ружье и тепловизоры сразу же отправились в работу. Затем участники миссии доставили груз на прифронтовую линию под Кременной. Там военнослужащим передали рации, источники бесперебойного питания, аккумуляторы и зарядные устройства. Затем гуманитарную помощь довезли до подразделения полка на Старобельском направлении - туда передали запасные части для автомобилей, пилы, масла, строительные материалы, генераторы и одежду».

Подальшим оглядом вказаної статті отримано дані наступного змісту: «Участник командировки ОСОБА_6 рассказал, что можно было просто разгрузиться в батальоне и уехать домой. Но коллектив решил посетить ребят лично, чтобы своими глазами увидеть ситуацию, понять реальную потребность на местах, проехать по территории. - Я считаю, только так, лично, можно поддержать наших бойцов, пояснил ОСОБА_6 . - Они видят своими глазами, что мы верим, ждём их с Победой, переживаем за каждого. Это не просто слова с трибуны, это реальные поступки, ребята видят, как мы относимся к СВО, к их работе, гордимся каждым, все ребята молодцы. Пообщавшись с нами, бойцы отметили, что как будто побывали дома. Я уверен, что Победа будет за нами. Война - это не игрушка и не развлечение, бойцам нужна наша помощь, и мы будем и дальше поддерживать наших ребят».

Подальшим оглядом вказаної статті отримано дані наступного змісту: «Ещё одним местом остановки челябинской команды стал батальон, базирующийся на Сватовском направлении. Бойцам батальона передали антидроновое ружьё, квадрокоптер и личные именные посылки из дома. Были и неожиданные подарки, в числе которых гитара для поднятия боевого духа от жительницы Ленинского района ОСОБА_9 . Музыкальный инструмент, конечно, нашёл своего адресата».

Відповідно до висновку експерта № 1556/24-21 Вінницького відділення КНДІСЕ Міністерства юстиції України від 13.05.2024, висловлювання депутата Челябінської міської думи від фракції «Єдина Росія» ОСОБА_3 , опис його дій та відповідні фотографії, зафіксовані у публікації під назвою «Бойцам ЛДНР доставили из Челябинска антидроновое ружье, тепловизоры и бесшумный бензогенератор», розміщеній на Інтернет-ресурсі засобу масової інформації «ПЧЕЛА. Новости Челябинска» за посиланням ІНФОРМАЦІЯ_2 , містять ознаки здійснення ним фінансування дій та їх духовної підтримки, вчинених з метою зміни меж території та державного кордону України на порушення порядку, встановленого Конституцією України.

Посилання захисника, щодо того, що експертиза у даному кримінальному провадженні є недопустимим доказом та те, що органами досудового розслідування не встановлено, хто саме розмістив дану статтю, не знайшло свого підтвердження у ході судового провадження.

Так, у ході судового провадження та з матеріалів кримінального провадження вбачається, що вказана стаття та текст до неї були опублікований зі слів обвинуваченого ОСОБА_3 , а тому підстави для визнання доказів недопустимими, у суду відсутні.

Відомості за вказаним фактом були внесені 27.08.2024 до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000182 на законних підставах.

Таким чином, аналізуючи та оцінюючи усі докази в сукупності, суд приходить до висновку, що вина обвинуваченого ОСОБА_3 у вчиненні злочину, передбаченого ч. 3 ст. 110-2 КК України повністю знайшла своє підтвердження у ході судового провадження та підтверджується дослідженими у ході судового провадження доказами, які є належними, допустимими та такими, що узгоджуються між собою, а тому його дії слід кваліфікувати за ч. 3 ст. 110-2 КК України, фінансування дій, вчинених з метою зміни меж території та державного кордону України на порушення порядку, встановленого Конституцією України, вчинене з корисливих мотивів, за попередньою змовою групою осіб.

Вирішуючи питання про призначення обвинуваченому ОСОБА_3 покарання, суд керується вимогами ст. ст. 65-67 КК України та приймає до уваги роз`яснення постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 24.10.2003 «Про практику призначення судами кримінального покарання» та виходить із принципів законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації покарання.

Обставин, що відповідно до ст. 66 КК України пом`якшують покарання обвинуваченого ОСОБА_3 , судом не встановлено.

Обставин, що відповідно до ст. 67 КК України обтяжують покарання обвинуваченого ОСОБА_3 , судом не встановлено.

Отже, суд враховує всі обставини справи в їх сукупності, характер та ступінь тяжкості вчинених злочинів, які є злочинами проти основ національної безпеки України та проти миру, безпеки людства та міжнародного правопорядку, а також те, що дії обвинуваченого ОСОБА_3 становлять велику суспільну небезпеку, вчинені в умовах воєнного стану на території України.

Водночас суд враховує, що в діях ОСОБА_3 містяться ознаки здійснення останнім фінансування дій, духовної підтримки, вчинених з метою зміни меж території та державного кордону України на порушення порядку, встановленого Конституцією України, що свідчить про виражені українофобські налаштування обвинуваченого, негативне ставлення до української влади та народу, підтримання російської агресії проти України, а тому суд переконаний, що саме покарання у виді позбавлення волі на певний строк з позбавленням права обіймати посади в органах державної влади та місцевого самоврядування на певний строк, призначене обвинуваченому ОСОБА_3 буде необхідним та достатнім і досягне мети не лише кари ОСОБА_3 за вчинене, а й буде слугувати для його виправлення та запобігання вчинення нових злочинів як обвинуваченим, так і іншими особами.

У порядку ч. 2 ст. 124 КПК України з обвинуваченого ОСОБА_3 підлягають стягненню на користь держави документально підтверджені витрати на залучення експерта.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 323, 368, 369, 370, 371, 374, 615 КПК України, ст. 65 КК України, суд

УХВАЛИВ:

ОСОБА_3 визнати винним у вчиненні злочину, передбаченого ч. 3 ст. 110-2 КК України та призначити йому покарання у виді 8 (восьми) років позбавлення волі з позбавленням права обіймати посади в правоохоронних органах, органах державної влади та місцевого самоврядування будь-яких рівнів на строк 3 (три) роки з конфіскацією всього майна, належного на праві власності.

Початок строку відбування основного покарання рахувати з дня затримання на виконання вироку.

Запобіжний захід у вигляді тримання під вартою застосований до обвинуваченого ОСОБА_3 , в порядку ч. 6 ст. 193 КПК України - залишити без змін до моменту його затримання на виконання вироку суду.

Стягнути із ОСОБА_3 процесуальні витрати за проведені експертизи на користь держави у сумі 11359, 20 грн.

Вирок може бути оскаржений до Вінницького апеляційного суду протягом 30 днів з дня його проголошення.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого п. 1 ч. 2 ст. 395 КПК України, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку суду.

Вручити копію вироку прокурору негайно.

Копію вироку, яка підлягає врученню ОСОБА_3 , вручити захиснику, а інформацію про вирок опублікувати у засобах масової інформації загальнодержавної сфери розповсюдження, згідно з положеннями ст. 297-5 КПК України та на офіційному веб-сайті суду.

Суддя: