Справа № 712/3883/26
Провадження №1-кс/712/1658/26
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 березня 2026 року м. Черкаси

Слідчий суддя Соснівського районного суду м. Черкаси ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання слідчого слідчого відділу Управління Служби безпеки України в Черкаській області ОСОБА_3 про арешт майна, подане у рамках кримінального провадження №0000232 від 06.11.2025, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 111 КК України,

ВСТАНОВИВ:

Зміст поданого клопотання та його обґрунтування

До слідчого судді Соснівського районного суду м. Черкаси звернувся слідчий слідчого відділу Управління Служби безпеки України в Черкаській області ОСОБА_3 , із клопотанням, погодженим прокурором відділу нагляду за додержанням законів регіональним органом безпеки Черкаської обласної прокуратури ОСОБА_4 , про накладення арешту на майно, вилучене 21.03.2026 в ході проведення обшуку.

Клопотання обґрунтоване тим, що Слідчим відділом Управління Служби безпеки України в Черкаській області проводиться досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0000232, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань 06.11.2025, за підозрою ОСОБА_5 у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст.111 КК України та за підозрою ОСОБА_6 у вчинені злочину, передбаченого ч. 2 ст.111 КК України, за фактом того, що у ході здійснення досудового слідства у кримінальному провадженні №0000232 від 06.11.2025 встановлено, що громадянин України ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , діючи на шкоду суверенітетові, територіальній цілісності та недоторканості, обороноздатності, державній безпеці України, перебуваючи на території Рівненської та Хмельницької областей за грошову винагороду виконував завдання представника спеціальних служб російської федерації, надавав іноземній державі допомогу в проведенні підривної діяльності проти України, в умовах воєнного стану.

21.03.2026 на підставі ухвали суду було проведено обшук за місцем реєстрації та фактичного проживання ОСОБА_6 за адресою: АДРЕСА_1 , в ході якого виявлено та вилучено: мобільний термінал «Samsung Galaxy A06», IMEI 1: НОМЕР_1 , IMEI 2: НОМЕР_2 із сім-картою з абонентським номером НОМЕР_3 та половину пігулки білого кольору.

Постановою слідчого слідчого відділу Управління Служби безпеки України в Черкаській області ОСОБА_3 від 21.03.2026 вищевказані речі визнано речовими доказами.

Слідчий у клопотанні зазначив, що вищевказані предмети мають суттєве значення для встановлення істини у кримінальному провадженні та відповідають критеріям, зазначеним у ст. 98 КПК України, тобто є речовими доказами, тому на них необхідно накласти арешт.

Позиції сторін кримінального провадження

Слідчий в судове засідання не з`явився, подав до суду заяву, у якій просив провести розгляд клопотання про арешт майна без його участі, клопотання підтримує та просить його задовольнити.

Володілець майна ОСОБА_6 в судове засідання не з`явився, від останнього до суду надійшла заява про розгляд клопотання без його участі, щодо накладення арешту на майно не заперечує.

Нормативне регулювання арешту майна, як заходу забезпечення кримінального провадження.

Відповідно до п. 7 ч. 2 ст. 131 КПК України арешт майна є одним із заходів забезпечення кримінального провадження.

Загальні вимоги щодо порядку застосування будь-яких заходів забезпечення визначені ст. 131, 132 КПК України.

Так, згідно з ч. 3 ст. 132 КПК України застосування заходів забезпечення кримінального провадження не допускається, якщо слідчий, дізнавач, прокурор не доведе, що існує обґрунтована підозра щодо вчинення кримінального правопорушення такого ступеня тяжкості, що може бути підставою для застосування заходів забезпечення кримінального провадження, що потреби досудового розслідування виправдовують такий ступінь втручання у права і свободи особи, про який ідеться в клопотанні слідчого, дізнавача, прокурора, а також, що може бути виконане завдання, для виконання якого слідчий, дізнавач, прокурор звертається із клопотанням.

Відповідно до ч. 1 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування в установленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно, зокрема, є доказом кримінального правопорушення. Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження.

Частиною 2 цієї статті визначено, що арешт майна допускається, зокрема, з метою забезпечення збереження речових доказів.

У випадку, передбаченому п. 1 ч. 2 цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у ст. 98 цього Кодексу, згідно якої, речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення. Документи є речовими доказами, якщо вони містять ознаки, зазначені в частині першій цієї статті.

Згідно із ч. 10 ст. 170 КПК України арешт може бути накладений у встановленому цим Кодексом порядку на рухоме чи нерухоме майно, гроші у будь-якій валюти готівкою або у безготівковій формі, в тому числі кошти та цінності, що знаходяться на банківських рахунках чи на зберіганні у банках або інших фінансових установах, видаткові операції, цінні папери, майнові, корпоративні права, віртуальні активи, щодо яких ухвалою чи рішенням слідчого судді, суду визначено необхідність арешту майна. Не може бути арештовано майно, якщо воно перебуває у власності добросовісного набувача, крім арешту майна з метою забезпечення збереження речових доказів.

Заборона або обмеження користування, розпорядження майном можуть бути застосовані лише у разі, коли існують обставини, які підтверджують, що їх незастосування призведе до приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі майна (ч. 11 ст. 170 КПК України).

Відповідно до ч. 1 ст. 173 КПК України слідчий суддя відмовляє у задоволенні клопотання про арешт майна, якщо особа, що його подала, не доведе необхідність такого арешту, а також наявність ризиків, передбачених абзацом 2 ч. 1 ст. 170 КПК України.

При вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, зокрема, повинен враховувати: правову підставу для арешту майна; можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому п. 1 ч. 2 ст. 170 КПК України; розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження; наслідки арешту майна для третіх осіб.

Мотиви та оцінка слідчого судді

Встановлено, що Слідчим відділом Управління Служби безпеки України в Черкаській області проводиться досудове розслідування у кримінальному провадженні №0000232, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань 06.11.2025, за підозрою ОСОБА_5 у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст.111 КК України та за підозрою ОСОБА_6 у вчинені злочину, передбаченого ч. 2 ст. 111 КК України.

В ході проведення обшуку 21.03.2026, за місцем реєстрації та фактичного проживання ОСОБА_6 було виявлено та вилучено: мобільний термінал «Samsung Galaxy A06», IMEI 1: НОМЕР_1 , IMEI 2: НОМЕР_2 із сім-картою з абонентським номером НОМЕР_3 та половину пігулки білого кольору, які постановою слідчого від 21.03.2026 визнано речовими доказами.

Висновки за результатами розгляду клопотання

Матеріали кримінального провадження дають підстави стверджувати, що вилучене під час проведення обшуку майно має значення для забезпечення кримінального провадження, за існування розумних підозр вважати, що це майно є знаряддям вчинення злочину, зберегло на собі його сліди, та існує можливість його використання як доказу у кримінальному провадженні.

З урахуванням встановлених вище обставин кримінального правопорушення та наданих стороною обвинувачення доказів на підтвердження викладених у клопотанні доводів, слідчий суддя вважає доведеним, що на цьому етапі кримінального провадження потреби досудового розслідування виправдовують таке втручання у права та інтереси власника майна, оскільки сприятимуть досягненню мети щодо всебічного, повного і неупередженого досудового розслідування та забезпечення збереження речових доказів, таке втручання у право на власність є пропорційним, оскільки, завдяки цьому заходу забезпечення кримінального провадження може бути виконане завдання, для виконання якого слідчий звернувся із клопотанням.

Керуючись ст. 2, 7, 131-132, 170-173, 175, 309, 372, 376 КПК України, слідчий суддя,

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання задовольнити.

Накласти арешт шляхом заборони відчуження, користування та розпорядження мобільним терміналом «Samsung Galaxy A06», IMEI 1: НОМЕР_1 , IMEI 2: НОМЕР_2 із сім-картою з абонентським номером НОМЕР_3 та половиною пігулки білого кольору, які належать підозрюваному ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Ухвала підлягає негайному виконанню.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Черкаського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення. Подання апеляційної скарги на ухвалу слідчого судді зупиняє набрання нею законної сили, але не зупиняє її виконання.

Слідчий суддя ОСОБА_1