Справа № 509/5410/23
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 березня 2026 року Овідіопольский районний суд Одеської області у складі :

судді ОСОБА_1

при секретарі ОСОБА_2

за участю прокурора ОСОБА_3

потерпілої та цивільної позивачки ОСОБА_4

представника цивільних відповідачів КП «Водопостач» ОСОБА_5

захисника ОСОБА_6 (поза межами приміщення суду)

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду, в с.-щі Овідіополь, в режимі відеоконференції, матеріали кримінального провадження № 0000487 від 11.11.2022 р. за обвинуваченням ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с.-ща Овідіополь, Одеського району, Одеської області, громадянина України, українця, з середньою освітою, одруженого, працюючого контролером КП «Кришталь», зареєстрованого та проживаючого за адресою : АДРЕСА_1 , раніше не судимого - у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України, а також, цивільний позов потерпілої ОСОБА_4 до Гончаренка, КП «Водопостач» Овідіопольської селищної ради та ПрАТ «СК «Євроінс Україна» про відшкодування моральної шкоди, завданої злочином, -

ВСТАНОВИВ :

11.11.2022 року приблизно о 10:00 год., ОСОБА_8 , будучи працівником КП «Водопостач» Овідіопольської селищної ради, виконуючи свої функціональні обов`язки та керуючи технічно не справним вантажним сміттєвозом марки «ГАЗ 531401», реєстраційний номер НОМЕР_1 , рухався в денний час доби, по асфальтованому, сухому дорожньому покриттю вул. Вертелецького в с.-щі Овідіополь, Одеського району Одеської області, з боку вул. Т. Шевченка в напрямку вул. Одеська на прямій ділянці дороги із незначним спуском, де організовано двосторонній рух і проїзна частина має по одній смузі для руху в обох напрямках.

Здійснюючи рух по вул. Вертелецького, водій Гончаренко, будучи неуважним, не вживши заходів, що виключають виникнення і розвиток аварійної ситуації, проявляючи кримінальну протиправну самовпевненість, тобто передбачаючи можливість настання суспільно небезпечних наслідків своїх дій, але легковажно розраховував на їх відвернення, грубо порушивши п. 2.3б), 3.1, 31.4.1 «а»,«б», керуючи технічно несправним автомобілем допустив зіткнення з автомобілем марки «BMW 528 I», реєстраційний номер НОМЕР_2 , під керуванням водія ОСОБА_9 , та подальшому у некерованому стані допустив наїзд на припарковані автомобілі марки «ВАЗ» реєстраційний номер НОМЕР_3 , автомобіль марки «Citroen C4» реєстраційний номер НОМЕР_4 , автомобіль марки «Daewoo Lanos» реєстраційний номер НОМЕР_5 та маршрутне таксі марки «БАЗ А079.19» реєстраційний номер НОМЕР_6 та подальшому допустив виїзд на тротуар де здійснив наїзд на пішохода ОСОБА_4 .

В результаті ДТП потерпіла ОСОБА_4 отримала тілесні ушкодження у виді відкритого скалкового перелому латеральної кісточки правої гомілки з дефектом тканини, великі забійно-рвано-скальповані рани правої гомілки та правої стопи, відкритий перелом I-II-III-IV-V полосневих кісток правої стопи з незначним зміщенням, які згідно п..п.2.2.2. та 4.6 Правил судово-медичного визначення ступеня тяжкості тілесних ушкоджень (1995 р.) відносяться до категорії тілесних ушкоджень середньої тяжкості.

В умовах даної пригоди дії водія вантажним сміттєвозом марки «ГАЗ 531401», реєстраційний номер НОМЕР_1 регламентувались вимогами пунктів 2.3. «б»; 31.1, 31.4.1 а, б) «Правил дорожнього руху», у частини заборони експлуатації автомобіля з несправностями робочої гальмівної системи.

Виконанням вимог пунктів 2.3. «б»; 31.1, 31.4.1 а, б) «Правил дорожнього руху», відмовившись від виїзду на лінію, експлуатації автомобіля з несправною робочою гальмівною системою, водій автомобіля «ГАЗ 531401», реєстраційний номер НОМЕР_1 мав технічну можливість запобігти відмові гальмівної системи автомобіля під час руху, тим самим мав технічну можливість запобігти ДТП в цілому.

Дії водія автомобіля «ГАЗ 531401», реєстраційний номер НОМЕР_1 , які не відповідали вимогам 2.3. «б»; 31.1, 31.4.1 а, б) «Правил дорожнього руху», з технічної точки зору, перебувають у причинному звязку з ДТП.

Органом досудового розслідування дії ОСОБА_8 кваліфіковано за ч. 1 ст. 286 КК України, як порушення правил експлуатації транспорту особою, яка керує транспортним засобом, що спричинило потерпілому середньої тяжкості тілесне ушкодження.

В судовому засіданні, захисник обвинуваченого ОСОБА_8 заявив клопотання, в якому, на підставі п. 2 ч. 1 ст. 49 КК України, просив суд, звільнити його підзахисного від кримінальної відповідальності за скоєння кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України, яке мало місце 11.11.2022 р. у зв`язку із закінченням строків давності та закрити кримінальне провадження відносно нього, з чим погодився обвинувачений, проти чого не заперечували прокурор, потерпіла - цивільна позивачка та представник цивільних відповідачів.

Заслухавши думку учасників процесу, суд дійшов наступних висновків.

Відповідно до ч.ч. 3,4 ст. 12 КК України злочини поділяються на нетяжкі, тяжкі та особливо тяжкі. Нетяжким злочином є передбачене цим Кодексом діяння (дія чи бездіяльність), за вчинення якого передбачене основне покарання у виді штрафу в розмірі не більше десяти тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або позбавлення волі на строк не більше п`яти років.

Частина 1 статті 286 КК України - порушення правил безпеки дорожнього руху або експлуатації транспорту особою, яка керує транспортним засобом, що спричинило потерпілому середньої тяжкості тілесне ушкодження, - карається штрафом від трьох тисяч до п`яти тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або виправними роботами на строк до двох років, або арештом на строк до шести місяців, або обмеженням волі на строк до трьох років, з позбавленням права керувати транспортними засобами на строк до трьох років.

Вищевказане кримінальне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 286 КК України, скоєння якого інкримінується ОСОБА_8 відноситься до нетяжкого злочину.

Згідно із п. 2 ч. 1, ч. 2 ст. 49 КК України особа звільняється від кримінальної відповідальності, якщо з дня вчинення нею злочину і до дня набрання вироком законної сили минуло три роки у разі вчинення злочину невеликої тяжкості, за який передбачене покарання у виді обмеження або позбавлення волі. Перебіг давності зупиняється, якщо особа, що вчинила злочин, ухилилася від досудового слідства або суду.

Відповідно до п. 11 Постанови Пленуму ВСУ № 12 від 23.12.2005 р. «Про практику застосування судами України законодавства про звільнення особи від кримінальної відповідальності» з передбачених у ст. 49 КК України підстав, особу може бути звільнено також від покарання, у випадку, якщо ця особа не ухилялася від слідства та суду, не скоїла нового злочину.

Приписами статті 284 КПК України передбачено, що кримінальне провадження закривається судом у зв`язку зі звільненням особи від кримінальної відповідальності. У разі якщо суд встановить наявність підстав для закриття кримінального провадження у зв`язку із закінченням строків давності притягнення до кримінальної відповідальності - суд на будь-якій стадії судового провадження зобов`язаний з`ясувати та врахувати думку обвинуваченого щодо закриття кримінального провадження.

У відповідності до ст. 285 КПК України особа звільняється від кримінальної відповідальності у випадках, передбачених законом України про кримінальну відповідальність. Особі, яка підозрюється, обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення та щодо якої передбачена можливість звільнення від кримінальної відповідальності у разі здійснення передбачених законом України про кримінальну відповідальність дій, роз`яснюється право на таке звільнення.

Стаття 286 КПК України встановлює, що звільнення від кримінальної відповідальності за вчинення кримінального правопорушення здійснюється судом. Якщо під час здійснення судового провадження щодо провадження, яке надійшло до суду з обвинувальним актом, сторона кримінального провадження звернеться до суду з клопотанням про звільнення від кримінальної відповідальності обвинуваченого, суд має невідкладно розглянути таке клопотання.

Згідно із ст. 288 КПК України суд зобов`язаний з`ясувати думку потерпілого щодо можливості звільнення підозрюваного, обвинуваченого від кримінальної відповідальності. Суд своєю ухвалою закриває кримінальне провадження та звільняє підозрюваного, обвинуваченого від кримінальної відповідальності у випадку встановлення підстав, передбачених законом України про кримінальну відповідальність.

Згідно із ч. 2 ст. 44 КК України звільнення від кримінальної відповідальності у випадках, передбачених цим Кодексом, здійснюється виключно судом. Порядок звільнення від кримінальної відповідальності встановлюється законом.

Суд встановив, що вищевказане клопотання захисника обвинуваченого про його звільнення від кримінальної відповідальності у зв`язку із закінченням строків давності, відповідає вищевказаним вимогам Закону.

Суд з?ясував, що ОСОБА_8 скоїв кримінальне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 286 КК України 11.11.2022 р., тобто більше 3-х років тому назад, і за цей час не вчинив інших кримінальних правопорушень та не ухилявся від суду.

Таким чином, на даний час, сплив, передбачений п. 2 ч. 1 ст. 49 КК України, трирічний строк за вчинення нетяжкого злочину, передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України.

У зв`язку з викладеним, суд вважає можливим задовольнити клопотання захисника обвинуваченого.

В порядку ст.ст. 100,174 КПК України, належить скасувати арешти, накладені ухвалами слідчого судді Овідіопольського райсуду Одеської області від 16.11.2022 р. на речові докази : автомобіль марки ГАЗ 531401 д/н НОМЕР_1 , власником якого є ОСОБА_10 , який зберігається на відповідальному зберіганні користувачів транспортного засобу КП «Водопостач» Овідіопольської селищної ради за адресою : Одеська область, Одеський район, с.-ще Овідіополь, вул. Є.Колісніченка, 72, повернувши його власнику ОСОБА_10 ; на автомобіль марки «BMW 5281» д/н НОМЕР_2 , власником якого є ОСОБА_11 , на відповідальне зберігання якої переданий вказаний транспортний засіб, що зберігається за адресою : Одеська область, Одеський район, с.-ще Авангард, вул. Торгівельна, 15, який вважати переданим власниці ; на автомобіль «БАЗ А079.19» д/н НОМЕР_6 , власником якого є ОСОБА_12 , на відповідальне зберігання якого переданий вказаний транспортний засіб, що зберігається за адресою : Одеська область, Одеський район, с.-ще Великодолинське, вул. Паркова, 2, який вважати переданим власнику ; на автомобіль марки «Citroen C4» д/н НОМЕР_7 , власником якого є АТ КБ «ПриватБанк» та перебуває у користуванні ОСОБА_13 , що перебуває на його відповідальному зберіганні за адресою : Одеська область, м. Балта, вул. Т. Шевченка, 2, який вважати повернутим користувачеві ОСОБА_13 ; на автомобіль ВАЗ д/н НОМЕР_3 , власником якого є ОСОБА_14 , на відповідальне зберігання якої переданий вказаний транспортний засіб, що зберігається за адресою : Одеська область, Одеський район, с.-ще Овідіополь, вул. Т. Шевченка, 14, який вважати переданим власниці.

Частиною 1 ст. 126 КПК визначено, що суд вирішує питання щодо процесуальних витрат у вироку суду або ухвалою.

У Постанові ВП ВС від 02.12.2024 р. у справі № 686/1699/20 (провадження № 51-2680кмо23) звернуто увагу, на положення статті 124 КПК, яка передбачає стягнення з обвинуваченого витрат лише у разі постановлення обвинувального вироку; порушення презумпції невинуватості, передбаченої статтею 62 Конституції України та статтею 17 КПК, у разі стягнення витрат з особи, не визнаної винуватою у вчиненні злочину; відсутність у особи, звільненої від кримінальної відповідальності, статусу обвинуваченої особи, що є необхідною умовою для стягнення витрат.

Об?єднана палата зазначає, що презумпція невинуватості стосується лише кримінальної відповідальності особи і не поширюється на її цивільну відповідальність, яка не завжди пов?язана з винуватістю у вчиненні злочину. Таким чином, цивільна відповідальність, у тому числі, обов?язок компенсації процесуальних витрат, не порушує презумпцію невинуватості особи у вчиненні злочину, оскільки не свідчить про визнання її винуватою у вчиненні злочину або поводження з нею як з особою, винуватою у вчиненні злочину.

Об?єднана палата зазначає, що питання, чи відшкодовуються витрати лише обвинувальним вироком вже вирішено Великою Палатою (див. пункт 18 вище), і Суд не вбачає підстав відступати від висновку, що такі витрати відшкодовуються, у тому числі, у разі звільнення особи від кримінальної відповідальності.

Також суд зазначає, що рішення про стягнення витрат приймається одночасно з рішенням про звільнення її від кримінальної відповідальності. Таким чином, не можна сказати, що стягнення відбувається після того, як він втратив статус обвинуваченого. Крім того, зміна статусу обвинуваченої особи на інший її статус не завжди перешкоджає стягненню з неї процесуальних витрат, наприклад, коли при залишенні в силі обвинувального вироку апеляційним судом обвинувачений стає засудженим. Аналогічно, зміна обвинуваченим статусу в разі звільнення його від кримінальної відповідальності також не може бути перешкодою для стягнення витрат.

Об?єднана палата також вважає, що немає підстав відступати від її висновку у постанові від 12 вересня 2022 року про те, що процесуальні витрати, понесені органом досудового розслідування та пов?язані зі здійсненням кримінального провадження, в тому числі й витрати на проведення експертизи - не стягуються з особи, кримінальне провадження щодо якої закрито внаслідок спливу строку давності.

Таким чином, ОП ККС ВС констатує, що цією постановою вона вже відступила від висновку Другої палати, зробленому в постанові від 02 грудня 2021 року.

Отже, в даному випадку, судові витрати за залучення експертів для проведення судових експертиз транспортних засобів, технічного стану автомобілів, транспортно-трасологічної, авто-технічної експертизи обставин ДТП на загальну суму 29193,36 грн. з ОСОБА_8 не стягуються з підстав, описаних вище на відносяться на рахунок держави.

Частинами 5,7 статті 128 КПК України встановлено, що цивільний позов у кримінальному провадженні розглядається судом за правилами, встановленими цим Кодексом. Якщо процесуальні відносини, що виникли у зв`язку з цивільним позовом, цим Кодексом не врегульовані, до них застосовуються норми Цивільного процесуального кодексу України за умови, що вони не суперечать засадам кримінального судочинства. Особа, яка не пред`явила цивільного позову в кримінальному провадженні, а також особа, цивільний позов якої залишено без розгляду, має право пред`явити його в порядку цивільного судочинства.

Враховуючи звільнення ОСОБА_8 від кримінальної відповідальності у зв`язку з закінченням строків давності та закриття провадження по кримінальній справі, цивільний позов потерпілої ОСОБА_4 до Гончаренка, КП «Водопостач» Овідіопольської селищної ради та ПрАТ «СК «Євроінс Україна» про відшкодування моральної шкоди, завданої злочином слід залишити без розгляду, роз`яснивши цивільній позивачці її право в порядку ч. 7 ст. 128 КПК України пред`явити вказаний позов в порядку цивільного судочинства.

Керуючись ст.ст. 100,124,100,128,129,174,285-288 КПК Украины, ст.ст. 12,49 КК України, Постановою Пленуму Верховного Суду України від 23.12.2005 р. «Про практику застосування судами України законодавства про звільнення особи від кримінальної відповідальності», Постановою ВП ВС від 02.12.2024 р. у справі № 686/1699/20 (провадження № 51-2680кмо23), суд, -

УХВАЛИВ :

Кримінальне провадження № 0000487 від 11.11.2022 р. за обвинуваченням ОСОБА_7 у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України закрити, звільнивши його від кримінальної відповідальності у зв`язку із закінченням строків давності притягнення до кримінальної відповідальності.

Скасувати арешти, накладені ухвалами слідчого судді Овідіопольського райсуду Одеської області від 16.11.2022 р. на речові докази : автомобіль марки ГАЗ 531401 д/н НОМЕР_1 , власником якого є ОСОБА_10 , який зберігається на відповідальному зберіганні користувачів транспортного засобу КП «Водопостач» Овідіопольської селищної ради за адресою : Одеська область, Одеський район, с.-ще Овідіополь, вул. Є.Колісніченка, 72, повернувши його власнику ОСОБА_10 ; на автомобіль марки «BMW 5281» д/н НОМЕР_2 , власником якого є ОСОБА_11 , на відповідальне зберігання якої переданий вказаний транспортний засіб, що зберігається за адресою : Одеська область, Одеський район, с.-ще Авангард, вул. Торгівельна, 15, який вважати переданим власниці ; на автомобіль «БАЗ А079.19» д/н НОМЕР_6 , власником якого є ОСОБА_12 , на відповідальне зберігання якого переданий вказаний транспортний засіб, що зберігається за адресою : Одеська область, Одеський район, с.-ще Великодолинське, вул. Паркова, 2, який вважати переданим власнику ; на автомобіль марки «Citroen C4» д/н НОМЕР_7 , власником якого є АТ КБ «ПриватБанк» та перебуває у користуванні ОСОБА_13 , що перебуває на його відповідальному зберіганні за адресою : Одеська область, м. Балта, вул. Т. Шевченка, 2, який вважати повернутим користувачеві ОСОБА_13 ; на автомобіль ВАЗ д/н НОМЕР_3 , власником якого є ОСОБА_14 , на відповідальне зберігання якої переданий вказаний транспортний засіб, що зберігається за адресою : Одеська область, Одеський район, с.-ще Овідіополь, вул. Т. Шевченка, 14, який вважати переданим власниці.

Судові витрати за залучення експертів для проведення судових експертиз транспортних засобів, технічного стану автомобілів, транспортно-трасологічної, авто-технічної експертизи обставин ДТП на загальну суму 29193,36 грн. - віднести на рахунок держави.

Цивільний позов ОСОБА_4 до Гончаренка, КП «Водопостач» Овідіопольської селищної ради та ПрАТ «СК «Євроінс Україна» про відшкодування моральної шкоди, завданої злочином залишити без розгляду, роз`яснивши позивачці її право на звернення до суду з вказаним позовом в порядку цивільного судочинства.

Ухвала суду може бути оскаржена до Одеського апеляційного суду на протязі 7 днів з дня її проголошення.

Суддя ОСОБА_1