Справа № 201/2346/26
Провадження № 1-кс/201/635/2026
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

27 лютого 2026 року м. Дніпро

Слідча суддя Соборного районного суду міста Дніпра ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , слідчої ОСОБА_3 , захисника ОСОБА_4 (в режимі ВКЗ), розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі Соборного районного суду міста Дніпра клопотання т.в.о. заступника начальника 3 відділу слідчого управління ГУ СБ України в Донецькій та Луганській областях майора юстиції ОСОБА_3 , погоджене заступником начальника відділу Луганської обласної прокуратури ОСОБА_5 , про надання дозволу на здійснення спеціального досудового розслідування у кримінальному провадженні № 0000354 від 21 липня 2025 року за підозрою ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 28, ч. 1 ст. 438 КК України,

В С Т А Н О В И Л А:

Слідчий за погодженням прокурора звернувся до слідчого судді з клопотанням про надання дозволу на здійснення спеціального досудового розслідування у кримінальному провадженні № 0000354 від 21 липня 2025 року за підозрою ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 28, ч. 1 ст. 438 КК України.

Клопотання мотивоване тим, що досудовим розслідуванням встановлено, що громадянин України ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , який приблизно з початку 2022 року, але не пізніше 20.02.2022 (більш точну дату та час в ході досудового розслідування встановити не виявилось можливим), зайняв посаду «начальника відділу військового комісаріату Луганської народної республіки по Жовтневому та Ленінському районам міста Луганська», розташованого за адресою: вул. Челюскінців, 14, м. Луганськ, Луганська область, та в подальшому, однак не пізніше 08.08.2022, його переведено на посаду «заступника військового комісара ЛНР». Не пізніше 26.09.2024 ОСОБА_6 зайняв посаду «військового комісара Станично-Луганського району ЛНР», яку обіймає по цей час. З моменту зайняття посади «начальника відділу військового комісаріату Луганської народної республіки по Жовтневому та Ленінському районам міста Луганська» останній вступив у злочинну змову з іншими представниками т. зв. «ЛНР», направлену на порушення законів та звичаїв війни, що передбачені міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України.

Реалізуючи спільний злочинний умисел ОСОБА_6 з 19.02.2022 по теперішній час, обіймаючи адміністративні посади в незаконній структурі «військових комісаріатів ЛНР», діючи на підставі «указу» т. зв. «Голови ЛНР» № УГ-98/22 від 19.02.2022, на виконання наказу «військового комісара ЛНР» № 22 від 19.02.2022 (мовою оригіналу) «Об объявлении мобилизации», бере участь в організації та проведенні загальної примусової мобілізації чоловіків віком від 18 до 55 років на тимчасово окупованій території Луганської області, які в подальшому, в примусовому порядку, через загрозу застосування «кримінальної відповідальності», що передбачена ст. 406 (мовою оригіналу) «Уклонение от прохождения военной и альтернативной гражданской службы» т. зв. (мовою оригіналу) «Уголовного кодекса Луганской народной республики», без відповідної бойової підготовки направляються для ведення бойових дій у складі регулярних військ ЗС РФ, в якості «добровольців» проти України.

24.02.2022 на виконання наказу президента РФ ОСОБА_7 , а також інших невстановлених на цей час досудовим розслідуванням представників влади РФ, військовослужбовці ЗС РФ, шляхом збройної агресії, з погрозою застосування зброї та її фактичним застосуванням, здійснили незаконне вторгнення на територію України на різних ділянках державного кордону України в Автономній республіці Крим, Донецькій, Луганській, Харківській, Херсонській, Миколаївській, Сумській, Чернігівській, інших областях, а також збройний напад на державні органи, органи місцевого самоврядування, підприємства, установи, організації, військові частини, інші об`єкти, які мають важливе народногосподарське чи оборонне значення, внаслідок чого окупували частину вказаної території, чим вчинили дії з метою зміни меж території та державного кордону України на порушення порядку, встановленого Конституцією України, що продовжується по теперішній час та призводить до загибелі значної кількості людей та інших тяжких наслідків.

До участі у військовій агресії РФ проти України керівництво окупаційної адміністрації РФ задіяло створені на тимчасово окупованій території Луганської області не передбачені законом збройні формування.

Таким чином, ОСОБА_6 у період часу з 19.02.2022 по теперішній час перебуваючи на посадах «начальника відділу військового комісаріату Луганської народної республіки по Жовтневому та ІНФОРМАЦІЯ_3 », «заступника військового комісара ЛНР», «військового комісара Станично-Луганського району ЛНР», розуміючи наявність міжнародного збройного конфлікту, усвідомлюючи, що громадяни України цивільні особи, які проживають на тимчасово окупованій території Луганської області знаходяться під захистом міжнародного гуманітарного права, діючи умисно, з особистих ідеологічних мотивів, у порушення вимог ст. ст. 51, 147 Женевської Конвенції про захист цивільного населення під час війни від 12.08.1949, ст. 23 Гаазької конвенції про закони та звичаї війни на суходолі від 18.10.1907, за попередньою змовою групою осіб (стосовно яких здійснюється досудове розслідування в інших кримінальних провадженнях), реалізовуючи спільний злочинний умисел, спрямований на порушення законів та звичаїв війни, що передбачені міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, сприяв примусовій мобілізації громадян України шляхом виконання адміністративних функцій у структурі «військових комісаріатів ЛНР», що призвело до незаконного залучення осіб, зокрема ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , до служби у т. зв. «Народній міліції ЛНР» (в подальшому ЗС РФ).

Окрім цього, пунктом 4 (мовою оригіналу) «Положения о призыве на военную службу граждан Российской Федерации», що затверджене «постановлением Правительства Российской Федерации № 663 от 11.11.2006» передбачено повноваження військового комісара муніципального утворення під час проведення призову на військову службу, зокрема:

- розробляє та погоджує з головою муніципального утворення план проведення призову на військову службу;

- надає до 5 березня (до 5 вересня) військовому комісару список членів призовної комісії, узгоджений із головою муніципального утворення, у якому створюється призовна комісія;

- отримує з державного інформаційного ресурсу відомості про громадян, що характеризують стан їх здоров`я,

- надає необхідну допомогу організаціям незалежно від організаційно-правових форм і форм власності (далі - організації) у виконанні встановлених законодавством Російської Федерації заходів, пов`язаних із підготовкою та проведенням призову на військову службу;

- подає заявки керівникам медичних організацій на виділення необхідних лікарів-фахівців та середнього медичного персоналу, а також до органу місцевого самоврядування - на виділення технічних працівників та надання засобів зв`язку, транспортних та інших матеріальних засобів, необхідних для підготовки та проведення заходів, пов`язаних із закликом на військову службу;

- бере участь спільно з представниками медичних організацій у контролі за медичним оглядом призовників та проходженням ними медичного обстеження;

- вносить до призовної комісії пропозицію про попереднє призначення призовника у вид, рід військ Збройних Сил Російської Федерації, інші війська, військові формування та органи, або про необхідність звільнення його від призову на військову службу, або про надання йому відстрочки від призову на військову службу;

- інформує за сприяння органу місцевого самоврядування та посадових осіб організацій населення через засоби масової інформації про хід призову громадян на військову службу, організує за сприяння органу місцевого самоврядування та посадових осіб організацій проведення заходів щодо військово-професійної орієнтації громадян, які підлягають призову на військову службу, та роботи з роз`яснення населенню законодавчих та інших нормативних правових актів з питань виконання військового обов`язку;

- організує, у тому числі з використанням державної інформаційної системи «Єдиний реєстр відомостей про громадян, які підлягають початковій постановці на військовий облік, громадян, які перебувають на військовому обліку, а також про громадян, які не перебувають, але зобов`язані перебувати на військовому обліку», облік призовників, що ухиляються від призову на військову службу, та у разі потреби направляє до органів внутрішніх справ матеріали на цих призовників;

- забезпечує відбір і своєчасну підготовку матеріалів щодо перевірок органами федеральної служби безпеки громадян, які підлягають призову на військову службу, виконання спеціальних обов`язків військової служби;

- забезпечує членів призовної комісії нормативними правовими актами та іншою документацією, необхідною для проведення призову на військову службу;

- виконує у межах своєї компетенції інші завдання з питань підготовки та організації призову на військову службу.

На виконання завдань щодо проведення призову на військову службу відповідно до пункту 4 (мовою оригіналу) «Положения о призыве на военную службу граждан Российской Федерации», ОСОБА_6 розробив та погодив з головою муніципального утворення план проведення призову на військову службу, та надав військовому комісару список членів призовної комісії, узгоджений із головою муніципального утворення, тим самим сприяв утворенню «призовної комісії муніципального утворення Станично-Луганський муніципальний округ Луганської Народної Республіки», до складу якої ввійшов як «заступник голови призовної комісії», та в подальшому на підставі отриманих даних щодо призовних комісій на території «ЛНР», в тому числі по «Станично-Луганському муніципальному округу ЛНР», т. зв. «Головою ЛНР» ОСОБА_11 видано (мовою оригіналу) «Указ «О мерах по обеспечению призыва граждан 1994-2006 годов рождения на военную службу в Вооруженные Силы Российской Федерации в октябре-декабре 2024 года» № УГ-874/24 от 26.09.2024».

У подальшому на виконання вказаного вище «Указу» № УГ-874/24 від 26.09.2024» оголошувався призов громадян в жовтні-грудні 2024 року, з метою залучення цивільного населення тимчасово окупованої території до проходження військової службу у складі ЗС РФ, а саме громадян, які за результатами постановки на військовий облік та в подальшому проходження призовної комісії визнані придатними для проходження військової служби, яким визначено вид і рід військ ЗС РФ, та які отримали персональні повістки визначеного зразку для відправки у військову частину для проходження військової служби в строки, вказані у повістці.

Тим самим ОСОБА_6 , умисно організував та сприяв проведенню примусової мобілізації громадян України на тимчасово окупованій території Луганської області, зокрема шляхом розробки та погодження плану призову, формування призовної комісії та виконання інших адміністративних функцій, що призвело до незаконного залучення громадян України до служби в ЗС РФ.

Таким чином, протягом жовтня-грудня 2024 року ОСОБА_6 , керуючись у своїй діяльності юридично нікчемними нормативними актами «ЛНР», що створені окупаційною адміністрацією як інструмент реалізації політики примусової мобілізації (проходження військової служби) цивільного населення, виконуючи організаційно-розпорядчі функції, координував роботу підлеглих, включаючи членів призовної комісії, забезпечуючи оповіщення громадян України, які підлягали примусовому призову до служби в ЗС РФ, що призвело до незаконного залучення осіб до збройних формувань.

Враховуючи зазначене, ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , діючи умисно за попередньою змовою групою осіб, в умовах міжнародного збройного конфлікту та у зв`язку з ним, у порушення вимог ст. ст. 51, 147 Женевської Конвенції про захист цивільного населення під час війни від 12.08.1949 та ст. 23 Гаазької конвенції про закони та звичаї війни на суходолі від 18.10.1907 вчинив примушення іншої особи, що перебуває під захистом, до служби у збройних силах ворожої держави.

Таким чином, ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , підозрюється у порушенні законів та звичаїв війни, що передбачені міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, вчиненому за попередньою змовою групою осіб, тобто у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 28, ч. 1 ст. 438 КК України.

09.07.2025, слідчим за погодженням з прокурором, ОСОБА_6 повідомлено про підозру у відповідності та у спосіб, передбачений чинним кримінальним процесуальним законодавством України.

Таким чином, 09.07.2025 у кримінальному провадженні № 0000148 від 16.10.2020 ОСОБА_6 набув статусу підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 28, ч. 1 ст. 438 КК України.

У зв`язку з наявністю достатніх підстав вважати, що ОСОБА_6 перебуває на тимчасово окупованій території України, а відтак обґрунтованістю неможливості вручити повістку про виклик та повідомлення про підозру останньому, з дотриманням вимог ст. ст. 111, 135, 278 КПК України, в газеті «Урядовий кур`єр» № 137 (8062) від 09.07.2025, яка є засобом масової інформації загальнодержавної сфери розповсюдження, та 09.07.2025 на офіційному веб-сайті Офісу Генерального прокурора опубліковано повістку про виклик підозрюваного ОСОБА_6 , на 10 годину 00 хвилин 17.07.2025, 18.07.2025 та 19.07.2025 за зазначеній в повістках адресі для проведення слідчих та процесуальних дій у кримінальному провадженні, отримання письмового повідомлення про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 28 ч. 1 ст. 438, допиту в якості підозрюваного тощо.

Жодного разу у призначений час підозрюваний ОСОБА_6 у визначене місце не з`явився, про неможливість та причини неприбуття не повідомив.

21.07.2025, з матеріалів кримінального провадження № 0000148 від 16.10.2020 виділено в окреме провадження матеріали за підозрою ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 28 ч. 1 ст. 438 КК України, та присвоєно номер 0000354.

21.07.2025, підозрюваного ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , оголошено в розшук.

У зв`язку із збройною агресією Російської Федерації, воєнним станом в Україні, проведенням бойових дій, захопленням та окупацією та значної частини Луганської області, в тому числі м. Луганськ, фактичне місцезнаходженняпідозрюваного ОСОБА_6 на цей час не відомо, проте зібрані докази дають достатні підстави вважати, що останній перебуває на тимчасово окупованій території Луганщини, де переховується від органів слідства з метою уникнення кримінальної відповідальності.

Враховуючи викладене до Соборного районного суду м. Дніпра подано клопотання про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою стосовно підозрюваного 25.07.2025 Соборним районним судом м. Дніпра задоволено клопотання про обрання ОСОБА_6 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Наявність обґрунтованої підозри ОСОБА_6 у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 28, ч. 1 ст. 438 КК України, повністю підтверджується зібраними у кримінальному провадженні доказами, а саме:

протоколом огляду ресурсів мережі Інтернет від 18.05.2023. Так, у ході проведення огляду виявлено (мова оригіналу) «Указ Главы ЛНР ОСОБА_12 «Об объявлении мобилизации и применении некоторых мер, направленных на обеспечение режима военного положения, введенного на территории Луганской Народной Республики» № УГ-98/22 от 19.02.2022»;

протоколом огляду ресурсів мережі Інтернет від 05.11.2024. Так, у ході проведення огляду виявлено (мова оригіналу) «Указ Главы Луганской Народной Республики «О мерах по обеспечению призыва граждан 19942006 годов рождения на военную службу в Вооруженные Силы Российской Федерации в октябре-декабре 2024 года» № УГ-874/24 от 26.09.2024»;

протоколом огляду ресурсів мережі Інтернет від 18.06.2024. Так, у ході проведення огляду виявлено відеопублікацію (мова оригіналу) «ГТРК ЛНР. Вести. 23 февраля 2022 г. 19:30», в якій йдеться про мобілізацію працівників підприємств та їх явку на збірні пункти чи у військові частини. На відео зафіксовано ОСОБА_6 , який дає інтерв`ю з даного приводу;

протоколом огляду ресурсів мережі Інтернет від 04.07.2024. Так, у ході проведення огляду виявлено публікацію (мова оригіналу) «Вручение посмертных наград родственникам погибших защитников лнр прошло в Луганске», відповідно до якої (мова оригіналу) «вечная память нашим героям сказал начальник отдела военного комиссариата по Жовтневому и Ленинскому районам ОСОБА_13 »;

протоколом огляду ресурсів мережі Інтернет від 06.01.2025. Так, у ході проведення огляду виявлено відеопублікацію (мова оригіналу) «Важно!Заявление заместителя военного комиссариата лнр на тему мобилизации», де на відео зафіксовано (мова оригіналу) « ОСОБА_14 заместитель военного комиссара лнр», який дає інтерв`ю щодо мобілізації на території лнр;

протоколом огляду ресурсів мережі Інтернет від 06.01.2025. Так, у ході проведення огляду виявлено публікацію (мова оригіналу) «В Станично-Луганской средней школе с. Валуйское прошли встреча с военным комиссаром Станично-Луганского м.о. лнр подполковником ОСОБА_15 », відповідно до якої (мова оригіналу) «В Станично-Луганской средней школе с. Валуйское прошли встреча с военным комиссаром Станично-Луганского м.о. лнр подполковником ОСОБА_15 . На которой старшеклассникам была проведена лекция о конституционной обязанности гражданин рф по защите родины»;

-протоколом огляду ресурсів мережі Інтернет від 31.01.2025. Так, у ході проведення огляду виявлено (мова оригіналу) «Указ Главы ЛНР ОСОБА_12 «О создании комиссий по первоначальной постановке граждан на воинский учет и проведении первоначальной постановки граждан 2008 года рождения и старших возрастов, не состоящих, но обязанных состоять на воинском учете в военных комиссариатах муниципальных образований Луганской Народной Республики, в 2025 году» № УГ-1185/24 от 27.12.2024;

висновком портретної експертизи № 542 від 02.10.2024, згідно з яким на наданих на дослідженнях у якості порівняльного матеріалу файлах, зображена одна й та сама особа;

протоколами допитів потерпілих ОСОБА_10 , ОСОБА_9 , ОСОБА_8 ;

протоколами пред`явлення особи для впізнання за фотознімками за участі потерпілих ОСОБА_10 , ОСОБА_9 , ОСОБА_8 . Під час проведення впізнання за фотознімками ОСОБА_10 , ОСОБА_9 , ОСОБА_8 впізнали особу зображену на фотознімку ОСОБА_6 ;

протоколами допитів свідків ОСОБА_16 , ОСОБА_17 ;

протоколами пред`явлення особи для впізнання за фотознімками за участі свідків ОСОБА_16 , ОСОБА_17 . Під час проведення впізнання за фотознімками ОСОБА_16 , ОСОБА_17 впізнали особу зображену на фотознімку ОСОБА_6 ;

-протоколом огляду ресурсів мережі Інтернет від 19.12.2025. Так, у ході проведення огляду виявлено (мова оригіналу) «Указ Главы Луганской Народной Республики «О мерах по обеспечению призыва граждан 19952007 годов рождения на военную службу в Вооруженные Силы Российской Федерации в октябре-декабре 2025 года» № УГ-1023/25 от 25.09.2025».

Згідно Статуту Міжнародної організації кримінальної поліції Інтерпол, організації категорично забороняється здійснювати будь-яке втручання або діяльність політичного, військового, релігійного чи расового характеру, у зв`язку з чим співпраця каналами Інтерполу щодо вказаної особи є неможливою.

Таким чином, офіційно оголосити підозрювану підозрюваного ОСОБА_6 в міжнародний розшук не надається можливим через суперечність правилам Інтерполу.

У відповідності з п. 4 ч. 2 ст. 297-2 КПК України вище вказані докази підтверджують, що підозрювана перебуває на тимчасово окупованій території України.

Про факт переховування підозрюваного ОСОБА_6 від слідства та суду свідчить те, що він на виклик до слідчого та прокурора для проведення слідчих дій, вручення письмового повідомлення про підозру не з`явився, а тому в повній мірі можна стверджувати про переховування підозрюваного від органів досудового розслідування та суду з метою уникнення кримінальної відповідальності.

Відомості про переховування підозрюваного ОСОБА_6 підтверджуються опублікованими повістками про виклик, відповіддю оперативного підрозділу, оглядами ресурсів мережі Інтернет тощо.

Враховуючи те, що підозрюваний належним чином викликався для вручення повідомлення про підозру, а також проведення процесуальних дій, у спосіб передбачений законом, а саме через засоби масової інформації загальнодержавної сфери розповсюдження та на сайті офісу Генерального прокурора, проте не з`явився у призначений час та не повідомив про причини неприбуття, беручи до уваги той факт, що відповідно до проколів огляду Інтернет-ресурсів та відповіді оперативного підрозділу останній перебуває на тимчасово окупованій території Луганської області, переважно в м. Луганськ, тобто на території України, яка на цей час тимчасово окупована РФ та незаконними збройними формуваннями, з урахуванням наведеного підтвержено, що підозрюваний ОСОБА_6 переховується від органів досудового слідства на тимчасово окупованій території України з метою ухилення від кримінальної відповідальності.

Факт тимчасової окупації значної частини території Луганській області, в тому числі м. Луганськ підтверджується наступним:

Відповідно до п. 7 ч. 1 ст. 11 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України» (далі Закон) тимчасово окупована Російською Федерацією територія України (тимчасово окупована територія) - це частини території України, в межах яких збройні формування Російської Федерації та окупаційна адміністрація Російської Федерації встановили та здійснюють фактичний контроль або в межах яких збройні формування Російської Федерації встановили та здійснюють загальний контроль з метою встановлення окупаційної адміністрації Російської Федерації.

Статтею 3 Закону встановлено перелік територій, які вважаються «тимчасово окупованою територією». Такою територією визначається:

1) сухопутна територія тимчасово окупованих Російською Федерацією територій України, водні об`єкти або їх частини, що знаходяться на цих територіях;

2) внутрішні морські води і територіальне море України навколо Кримського півострова, територія виключної (морської) економічної зони України вздовж узбережжя Кримського півострова та прилеглого до узбережжя континентального шельфу України, внутрішні морські води, прилеглі до сухопутної території інших тимчасово окупованих Російською Федерацією територій України, на які поширюється юрисдикція органів державної влади України відповідно до норм міжнародного права, Конституції та законів України;

3) інша сухопутна територія України, внутрішні морські води і територіальне море України, визнані в умовах воєнного стану тимчасово окупованими рішенням Ради національної безпеки й оборони України, введеним у дію наказом Президента України.

Аналіз вказаних положень Закону свідчить, що існує декілька підстав та способів віднесення певних територій держави до категорії тимчасово окупованих.

Так, виходячи з положень п. 1 ч. 1 ст. 3 та п. 7 ч. 1 ст. 1-1 Закону, будь-яка частина території України набуває статусу тимчасово окупованої території за наявності у неї певних ознак, визначених Законом й при цьому в даному випадку Закон не вимагає проходження будь-яких додаткових процедур або прийняття додаткових нормативно-правових актів для встановлення факту окупації.

У цьому випадку, достатньо довести, що окремо визначена території відповідає одному з критеріїв встановлених п. 1 ч. 1 ст. 3 та п. 7 ч. 1 ст. 1-1 Закону, а саме:

1)частина території України, в межах якої збройні формування Російської Федерації та окупаційна адміністрація Російської Федерації встановили та здійснюють фактичний контроль;

2)частина території України в межах якої збройні формування Російської Федерації встановили та здійснюють загальний контроль з метою встановлення окупаційної адміністрації Російської Федерації.

Відповідно до Переліку територій, на яких ведуться (велися) бойові дії або тимчасово окупованих Російською Федерацією, затвердженого Наказом Міністерства розвитку громад та територій України 28.02.2025 року № 376 більшість населених пунктів Луганської області є тимчасово окупованою Російською Федерацією територією України.

Завданнями кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура (ч. 1 ст. 2 КПК України).

Наведені обставини унеможливлюють завершення досудового розслідування без проведення спеціального досудового розслідування, оскільки підозрюваний перебуває на тимчасово окупованій території та переховується там від органів досудового розслідування.

Враховуючи наведене, з метою досягнення завдання кримінального провадження, дотримання належної правової процедури, необхідним вбачається отримати дозвіл слідчого судді на проведення спеціального досудового розслідування.

Наведені положення КПК України щодо можливості проведення спеціального досудового розслідування повністю узгоджуються з діючою Європейською судовою практикою.

Враховуючи наведене, достовірно встановлено, що підозрюваний ОСОБА_6 :

обґрунтовано підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 28, ч. 1 ст. 438 КК України;

переховується від органів слідства з метою ухилення від кримінальної відповідальності (ухиляється від явки на виклик слідчого, зокрема, не прибув на виклик без поважної причини 3 рази);

перебуває на тимчасово окупованій території України.

Таким чином, наявні достатні підстави для проведення у кримінальному провадженні № 0000354 від 21.07.2025 стосовно підозрюваного ОСОБА_6 спеціального досудового розслідування кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 28, ч. 1 ст. 438 КК України.

У судовому засіданні слідчий клопотання підтримала та просила його задовольнити з підстав, наведених у ньому.

Захисник у судовому засіданні підтримав клопотання слідчого, оскільки під час судового розгляду буде встановлено винуватість чи невинуватість обвинуваченого.

Заслухавши доводи слідчого та захисника, дослідивши матеріали клопотання, слідча суддя дійшла висновку про таке.

Так, в судовому засіданні встановлено, що 16 жовтня 2020 року до Єдиного реєстру досудових розслідувань було внесено відомості про вчинення кримінального правопорушення № 0000148, передбачених ч. 2 ст. 110, ч. 2 ст. 260, ч. 1 ст. 438, ч. 2 ст. 28, ч. 1 ст. 438 КК України.

09 липня 2025 рокуписьмове повідомлення про підозру ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ,у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 28, ч. 1 ст. 438 КК України, вручено захиснику ОСОБА_6 адвокату ОСОБА_4 . Таким чином, у зв`язку з неявкою ОСОБА_6 за викликом до слідчого ГУ СБУ в Донецькій та Луганській областях і неможливості йому безпосереднього вручення письмового повідомлення про підозру у вчиненні кримінального правопорушення в газеті «Урядовий кур`єр» № 137 (8062) від 09 липня 2025 року, яка є засобом масової інформації загальнодержавної сфери розповсюдження, та на офіційному веб-сайті Офісу Генерального прокурора від 09 липня 2025 року опубліковано повідомлення про підозру та повістку про виклик особи ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , на 17 липня 2025 року, 18 липня 2025 року, 19 липня 2025 року, за зазначеною в повістці адресою для проведення слідчих та процесуальних дій у кримінальному провадженні № 0000148, отримання письмового повідомлення про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 28, ч. 1 ст. 438 КК України, допиту підозрюваного тощо.

Постановою прокурора від 21 липня 2025 року виділено з кримінального провадження за № 0000148 від 16 жовтня 2020 року матеріали досудового розслідування, за ознаками вчинення ОСОБА_6 кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 28, ч. 1 ст. 438 КК України, в окреме кримінальне провадження та внесено відомості в той же день, 21 липня 2025 року, до ЄРДР за № 0000354.

Таким чином, 09 липня 2025 року у вказаному кримінальному провадженні ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , набув статусу підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 28, ч. 1 ст. 438 КК України, а саме у порушенні законів та звичаїв війни, що передбачені міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, вчиненому за попередньою змовою групою осіб.

Наявність обґрунтованої підозри ОСОБА_6 у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 28, ч. 1 ст. 438 КК України, повністю підтверджується зібраними у кримінальному провадженні доказами, а саме: висновком портретної експертизи № 542 від 02 жовтня 2024 року; протоколами допитів свідків; протоколами пред`явлення особи для впізнання за фотознімками за участю свідків; протоколами огляду мережі Інтернет; матеріалами, отриманими від співробітників оперативного підрозділу за результатами виконання ними доручення слідчого по кримінальному провадженню; та іншими матеріалами кримінального провадження, які підтверджують факт здійснення громадянином України ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , порушення законів та звичаїв війни, що передбачені міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, вчиненому за попередньою змовою групою осіб, перебуваючи на посадах «начальника відділу військового комісаріату Луганської народної республіки по Жовтневому та Ленінському районам міста Луганська», «заступника військового комісара ЛНР», «військового комісара Станично-Луганського району ЛНР», розуміючи наявність міжнародного збройного конфлікту, усвідомлюючи, що громадяни України цивільні особи, які проживають на тимчасово окупованій території Луганської області знаходяться під захистом міжнародного гуманітарного права, діючи умисно, з особистих ідеологічних мотивів, реалізовуючи спільний злочинний умисел, спрямований на порушення законів та звичаїв війни, сприяв примусовій мобілізації громадян України шляхом виконання адміністративних функцій у структурі «військових комісаріатів ЛНР».

Таким чином, ОСОБА_6 , обґрунтовано підозрюється у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 28, ч. 1 ст. 438 КК України.

Слід зазначити, що поняття «обґрунтована підозра» не визначене у національному законодавстві та, виходячи з положень ч. 5 ст. 9 КПК України необхідно взяти до уваги позицію Європейського суду з прав людини, відображену у пункті 175 Рішення від 21 квітня 2011 року у справі «Нечипорук і Йонкало проти України», відповідно до якої термін обґрунтована підозра означає, що існують факти або інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа, про яку йдеться, могла вчинити правопорушення (рішення у справі «Фокс, Кемпбелл і Гартлі проти Сполученого Королівства» від 30 серпня 1990 року, п.32, Series A, N 182).

При цьому, обставини здійснення підозрюваним конкретних дій та доведеність його вини потребують перевірки та оцінки у сукупності з іншими доказами у кримінальному провадженні під час подальшого досудового розслідування.

Такий висновок узгоджується з правовими позиціями, наведеними у рішеннях Європейського Суду з прав людини, зокрема, у справі «Мюррей проти Сполученого Королівства» № 14310/88 від 23 жовтня 1994 року, в яких суд зазначив, що факти, які є причиною виникнення підозри не повинні бути такими ж переконливими, як і ті, що є необхідними для обґрунтування вироку чи й просто висунення обвинувачення, черга якого надходить на наступній стадії процесу кримінального розслідування.

Так, для вирішення питання щодо обґрунтованості повідомленої підозри, оцінка наданих слідчому судді доказів здійснюється не в контексті оцінки доказів з точки зору їх достатності і допустимості для встановлення вини чи її відсутності, доведення чи не доведення винуватості особи, що здійснюється судом при ухваленні вироку, а з метою визначити вірогідність та достатність підстав причетності тієї чи іншої особи до вчинення кримінального правопорушення, а також чи є підозра обґрунтованою, щоб виправдати подальше розслідування або висунення обвинувачення.

Водночас, слідчому судді під час вирішення питання про надання дозволу на здійснення спеціального досудового розслідування не надається весь обсяг доказів, зібраних під час досудового розслідування та дані щодо джерел їх отримання. Такі матеріали мають надаватися суду при судовому провадженні відповідного кримінального провадження та саме на цій стадії, передбачено здійснення оцінки доказів з точки зору належності, допустимості, достовірності та сукупності доказів з точки зору достатності та взаємозв`язку для прийняття відповідного процесуального рішення.

Відповідно до практики Європейського суду з прав людини вимога розумної підозри передбачає наявність доказів, які об`єктивно зв`язують підозрюваного з певним злочином і вони не повинні бути достатніми, щоб забезпечити засудження, але мають бути достатніми, щоб виправдати подальше розслідування або висунення звинувачення (рішення у справі «Мюррей проти Об`єднаного Королівства» від 28 жовтня 1994 року, «Фокс, Кемпбелл і Гартлі проти Сполученого Королівства» від 30 серпня 1990 року).

При цьому, на стадії досудового розслідування кримінального провадження, слідчий суддя не вправі вирішувати ті питання, які повинен вирішувати суд під час розгляду кримінального провадження по суті, зокрема, не вправі оцінювати докази з точки зору їх достатності і допустимості для визнання особи винною чи невинною у вчиненні злочину, а лише зобов`язаний на підставі розумної оцінки сукупності отриманих доказів визначити, що причетність особи до вчинення кримінального правопорушення є вірогідною та достатньою.

Так, слідча суддя, дослідивши матеріали клопотання за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин провадження, керуючись законом, оцінюючи сукупність зібраних доказів лише щодо пред`явленої підозри з точки зору їх достатності та взаємозв`язку, не вирішуючи наперед питання про винуватість підозрюваного у вчиненні інкримінованого йому злочину, правильність кваліфікації його дій, допустимість доказів щодо встановлення винуватості підозрюваного, вважає, що зміст клопотання та долучених до нього матеріалів кримінального провадження можуть свідчити про існування фактів і інформації, які можуть переконати об`єктивного спостерігача у тому, що підозрюваний міг вчинити інкриміноване йому правопорушення.

Також встановлено, що постановою слідчого від 21 липня 2025 року на підставі ст. 281 КПК України підозрюваного ОСОБА_6 оголошено в розшук.

Крім того, ухвалою слідчого судді Соборного районного суду міста Дніпра від 25 липня 2025 року підозрюваному ОСОБА_6 обрано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.

Водночас, чинне процесуальне законодавство не визначає, якими саме доказами має бути доведено, що особа перебуває у будь-якому із видів розшуку, однак регламентує, що про оголошення розшуку (державного та міжнародного) органом досудового розслідування має бути винесена відповідна постанова (ч. 2 ст. 281 КПК України), що в даному випадку і було здійснено органом досудового розслідування шляхом винесення постанови про оголошення підозрюваного в розшук.

Згідно з ч. 5 ст. 139 КПК України ухилення від явки на виклик слідчого, прокурора чи судовий виклик слідчого судді, суду (неприбуття на виклик без поважної причини більш як два рази) підозрюваним, обвинуваченим, який оголошений у міжнародний розшук, та/або який виїхав, та/або перебуває на тимчасово окупованій території України, території держави, визнаної Верховною Радою України державою-агресором, є підставою для здійснення спеціального досудового розслідування чи спеціального судового провадження.

Разом з тим, відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 297-1 КПК України спеціальне досудове розслідування (in absentia) здійснюється стосовно одного чи декількох підозрюваних згідно із загальними правилами досудового розслідування, передбаченими цим Кодексом, з урахуванням положень цієї глави.

Спеціальне досудове розслідування здійснюється на підставі ухвали слідчого судді у кримінальному провадженні зокрема щодо злочинів, передбачених статтями 109, 110, 110-2, 111, 111-1, 111-2, 112, 113, 114, 114-1, 114-2, 115, 116, 118, частиною другою статті 121, частиною другою статті 127, частинами другою і третьою статті 146, статтями 146-1, 147, частинами другою - п`ятою статті 191 (у випадку зловживання службовою особою своїм службовим становищем), статтями 209, 255-258, 258-1, 258-2, 258-3, 258-4, 258-5, 348, 364, 364-1, 365, 365-2, 368, 368-2, 368-3, 368-4, 369, 369-2, 370, 379, 400, 408, 436, 436-1, 437, 438, 439, 440, 441, 442, 443, 444, 445, 446, 447 Кримінального кодексу України, стосовно підозрюваного, крім неповнолітнього, який переховується від органів слідства та суду на тимчасово окупованій території України, на території держави, визнаної Верховною Радою України державою-агресором, з метою ухилення від кримінальної відповідальності та/або оголошений у міжнародний розшук.

Здійснення спеціального досудового розслідування щодо інших злочинів не допускається, крім випадків, коли злочини вчинені особами, які переховуються від органів слідства та суду на тимчасово окупованій території України, на території держави, визнаної Верховною Радою України державою-агресором, з метою ухилення від кримінальної відповідальності та/або оголошені у міжнародний розшук, та розслідуються в одному кримінальному провадженні із злочинами, зазначеними у цій частині, а виділення матеріалів щодо них може негативно вплинути на повноту досудового розслідування та судового розгляду.

У зв`язку із збройною агресією Російської Федерації, воєнним станом в Україні, проведенням бойових дій, захопленням та окупацієюзначної частини території Луганській області, в тому числі м. Луганськ, конкретне фактичне місцезнаходження підозрюваного ОСОБА_6 на цей час невідомо, проте зібрані докази дають достатні підстави вважати, що підозрюваний перебуває на тимчасово окупованій території Луганської області де переховується від органів слідства з метою уникнення кримінальної відповідальності.

Відповідно до п. 4 ч. 2 ст. 297-2 КПК України клопотання слідчого, прокурора про здійснення спеціального досудового розслідування повинно містити, зокрема, відомості про те, що підозрюваний виїхав та/або перебуває на тимчасово окупованій території України, території держави, визнаної Верховною Радою України державою-агресором, та/або відомості про оголошення підозрюваного в міжнародний розшук.

Закон України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України» №1207-VII від 15 квітня 2014 року визначає статус території України, тимчасово окупованої внаслідок збройної агресії Російської Федерації, встановлює особливий правовий режим на цій території, визначає особливості діяльності державних органів, органів місцевого самоврядування, підприємств, установ і організацій в умовах цього режиму, додержання та захисту прав і свобод людини і громадянина, а також прав і законних інтересів юридичних осіб (стаття 2 цього Закону).

Згідно з п. 7 ч. 1 ст. 1-1 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України» тимчасово окупована Російською Федерацією територія України (тимчасово окупована територія) - це частини території України, в межах яких збройні формування Російської Федерації та окупаційна адміністрація Російської Федерації встановили та здійснюють фактичний контроль або в межах яких збройні формування Російської Федерації встановили та здійснюють загальний контроль з метою встановлення окупаційної адміністрації Російської Федерації.

Відповідно до ч. 2 ст. 3 цього Закону адміністративна межа між тимчасово окупованою територією та іншою територією України визначається Кабінетом Міністрів України.

Згідно із до ч. 3 ст. 12 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України», Порядок вручення повістки про виклик особи, стосовно якої існують достатні підстави вважати, що така особа виїхала та/або перебуває на тимчасово окупованій території України, а також правові наслідки ухилення від явки на виклик слідчого, прокурора чи судовий виклик слідчого судді, суду (неприбуття на виклик без поважної причини більш як два рази) підозрюваним, обвинуваченим, який виїхав та/або перебуває на тимчасово окупованій території України, визначаються Кримінальним процесуальним кодексом України.

Відповідно до ч. 1 ст. 297-5 КПК України, повістки про виклик підозрюваного у разі здійснення спеціального досудового розслідування надсилаються за останнім відомим місцем його проживання чи перебування та обов`язково публікуються в засобах масової інформації загальнодержавної сфери розповсюдження та на офіційному веб-сайті Офісу Генерального прокурора. З моменту опублікування повістки про виклик у засобах масової інформації загальнодержавної сфери розповсюдження та на офіційному веб-сайті Офісу Генерального прокурора підозрюваний вважається належним чином ознайомленим з її змістом.

Матеріали клопотання свідчать, що підозрюваний належним чином викликався для повідомлення про підозру та проведення процесуальних дій, у спосіб передбачений законом, а саме через засоби масової інформації загальнодержавної сфери розповсюдження та на сайті Офісу Генерального прокурора, проте не з`явився у призначений час та не повідомив про причини неприбуття, та згідно матеріалів клопотання перебуває на тимчасово окупованій території, а відтак слід вважати, що підозрюваний переховується від органів слідства на тимчасово окупованій території України, з метою ухилення кримінальної відповідальності.

Враховуючи вищевикладене, зважаючи на надані слідчій судді матеріали кримінального провадження, що можуть свідчити про причетність до вищевказаного кримінального правопорушення, а також, враховуючи той факт, що останній переховується від органів досудового розслідування, з метою ухилення від кримінальної відповідальності, оголошений у розшук та перебуває на тимчасово окупованій території України, слідча суддя дійшла висновку про наявність обґрунтованих підстав, визначених ст. ст. 297-1, 297-2, 297-4 КПК України, для задоволення клопотання про надання дозволу на здійснення спеціального досудового розслідування у кримінальному провадженні по обвинуваченню ОСОБА_6 .

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 135, 139, 297-1297-5 КПК України, слідча суддя

П О С Т А Н О В И Л А:

Клопотання слідчого, погоджене прокурором, задовольнити.

Надати дозвіл на здійснення спеціального досудового розслідування у кримінальному провадженні № 0000354 від 21 липня 2025 року за підозрою ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 28, ч. 1 ст. 438 КК України.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Повний текст ухвали складено та проголошено 03 березня 2026 року.

Слідча суддя ОСОБА_1