Тарутинський районний суд Одеської області
Справа № 514/633/26
Провадження по справі № 1-кс/514/111/26
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 квітня 2026 року с-ще Бессарабське

Слідчий суддя Тарутинського районного суду Одеської області ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , захисника ОСОБА_4 , розглянувши у відкритому судовому засіданні внесене в кримінальному провадженні № 0000225 від 12.04.2026, клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно:

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Лісне Тарутинського району Одеської області, громадянина України, раніше не судимого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , та фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , з середньою освітою, який на момент вчинення кримінального правопорушення перебував на посаді військовослужбовця Збройних Сил України, матроса військової частини НОМЕР_1 ,

який підозрюється у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст. 263, ч.4 ст. 296 КК України,

В С Т А Н О В И В:

До Тарутинського районного суду Одеської області звернувся начальник відділення № 2 слідчого відділу Болградського районного відділу поліції Головного управління Національної поліції в Одеській області лейтенант поліції ОСОБА_6 , за погодженням прокурора Білгород-Дністровської спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Південного регіону ОСОБА_7 про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою до підозрюваного ОСОБА_5 , посилаючись на те, що Відділенням № 2 слідчого відділу Болградського РВП ГУНП в Одеській області проводиться досудове розслідування в кримінальному провадженні № 0000225 від 12.04.2026, за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 263, ч. 4 ст. 296 КК України.

Нагляд за додержанням законів під час кримінального провадження у формі процесуального керівництва здійснюється групою прокурорів Білгород-Дністровської спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Південного регіону у відповідності до положень ст.ст. 36-37 КПК України.

Досудовим розслідуванням встановлено, що ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , є громадянином України, військовослужбовцем Збройних Сил України, матросом військової частини НОМЕР_1 , який на момент вчинення кримінальних правопорушень перебував у щорічній відпустці за 2026 рік у період з 08.04.2026 по 23.04.2026.

Будучи військовослужбовцем Збройних Сил України, ОСОБА_5 , відповідно до вимог ст.ст. 11, 16, 49, 127, 128 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України, ст.ст. 14 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України, зобов`язаний свято і непорушно додержуватися Конституції України та законів України, Військової присяги, сумлінно і чесно виконувати військовий обов`язок, суворо дотримуватися військової дисципліни, не допускати самому негідних вчинків та утримувати від них інших військовослужбовців.

Разом з тим, відповідно до постанови Верховної Ради України № 2471-XII від 17.06.1992 «Про право власності на окремі види майна», Положення про дозвільну систему, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України № 576 від 12.10.1992, та Інструкції про порядок виготовлення, придбання, зберігання, обліку, перевезення та використання вогнепальної, пневматичної, холодної і холощеної зброї, пристроїв вітчизняного виробництва для відстрілу патронів, споряджених гумовими чи аналогічними за своїми властивостями метальними снарядами несмертельної дії, та патронів до них, а також боєприпасів до зброї, основних частин зброї та вибухових матеріалів, затвердженої наказом МВС України № 622 від 21.08.1998, придбання, носіння та зберігання бойових припасів допускається лише за наявності передбаченого законом дозволу.

Однак ОСОБА_5 , за невстановлених досудовим розслідуванням обставин, у невстановлений досудовим розслідуванням час та у невстановленому місці, але не пізніше 12.04.2026, діючи умисно та протиправно, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій та бажаючи діяти всупереч установленому законом порядку обігу бойових припасів, без передбаченого законом дозволу незаконно придбав бойовий припас, а саме ручну осколкову гранату Ф-1, яку в подальшому незаконно носив при собі.

Так, 12 квітня 2026 року приблизно о 15:00 годині, прибув до домоволодіння свого знайомого ОСОБА_8 , розташованого за адресою: АДРЕСА_2 , де почав голосно викликати останнього.

Перебуваючи біля будинку за вказаною адресою ОСОБА_5 намагався зайти на територію домоволодіння, однак був змушений зупинитися у зв`язку із наявністю на подвір`ї собаки породи «Алабай», який вкусив його за праву руку.

Після цього ОСОБА_5 , маючи реальну можливість припинити свої протиправні дії та залишити місце події, усвідомлюючи, що перебуває у житловому секторі населеного пункту, тобто у громадському місці, де його дії можуть створити небезпеку для оточуючих, діючи умисно, з мотивів явної неповаги до суспільства, нехтуючи загальнолюдськими прийнятими правилами поведінки та нормами моралі, проявляючи особливу зухвалість, грубо порушуючи громадський порядок дістав із кишені ручну осколкову гранату Ф-1, привів її в дію зірвавши запобіжну чеку та кинув на територію подвір`я зазначеного домоволодіння.

Внаслідок вибуху на території подвір`я утворилася воронка, було пошкоджено паркан та ворота домоволодіння, а також травмовано собаку, яка перебувала на подвір`ї, при цьому було створено реальну небезпеку для життя та здоров`я осіб, які перебували або могли перебувати на території вказаного домоволодіння чи поблизу місця події.

12.04.2025 о 21:00 годині відділенням № 2 СВ Болградського РВП ГУ НП в Одеській області на підставі п. 2 ч. 1 ст. 208 КПК України затриманий громадянин України ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , за вчинення кримінальних правопорушень, передбачених ч. 4 ст. 296, ч. 1 ст. 263 КК України.

ОСОБА_5 пояснив, що свою провину не визнає, хоче повернутися на службу до ЗСУ.

ОСОБА_5 підозрюється у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 4 ст. 296, ч. 1 ст. 263 КК України, за яке передбачено покарання виді позбавлення волі на строк до семи років.

Прокурор ОСОБА_3 підтримав клопотання, пояснивши, що ОСОБА_5 підозрюється у вчиненні тяжкого злочину, може переховуватись від органів досудового розслідування та суду, незаконно впливати на свідків та потерпілого, перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, а також вчинити інше кримінальне правопорушення, запобігти вказаним ризикам можливо виключно, шляхом повної ізоляції та утримання підозрюваного саме під вартою, а тому вказане дає достатні підстави для необхідності застосування щодо підозрюваного ОСОБА_5 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Захисник ОСОБА_4 , в судовому засіданні просила відмовити у задоволенні клопотання з підстав необґрунтованості підозри.

Заслухавши учасників провадження, вивчивши матеріали справи, слідчий суддя дійшов наступних висновків.

Так, запобіжні заходи у кримінальному провадженні обмежують права особи на свободу та особисту недоторканність, гарантовані ст. 5 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод 1950 року (Конвенція), а тому можуть бути застосовані тільки за наявності законної мети та підстав, визначених КПК, з урахуванням відповідної практики Європейського суду з прав людини (ЄСПЛ).

Виключною (єдиною) метою застосування запобіжних заходів у кримінальному провадженні є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, пов`язане із необхідністю запобігання ризикам, передбаченим ст. 177 КПК.

Підставами застосування запобіжного заходу є обґрунтованість підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення та наявність ризику (ризиків), перелік яких встановлено пунктами 1 - 5 ч. 1 ст. 177 КПК та не підлягає розширеному тлумаченню.

Згідно ч. 1 ст. 194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: 1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; 2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; 3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

ОСОБА_5 підозрюється у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 4 ст. 296, ч. 1 ст. 263 КК України, за яке передбачено покарання виді позбавлення волі на строк до семи років.

На думку слідчого судді, стороною обвинувачення доведено обґрунтованість підозри ОСОБА_5 у вчиненні інкримінованого йому злочину, зокрема доданими до клопотання матеріалами, а саме:

- протоколом огляду місця події від 12.04.2026, території домоволодіння АДРЕСА_1 та прилеглої до нього прибудинкової території, у ході огляду якого виявлено та в подальшому вилучено металеві осколки, упаковані в прозорий сейф-пакет НПУ № NPU 5070000, важіль з маркуванням та тавруванням «191-82 УЗРГМ - 2 УЗЧП» «386-206-82», упакований в паперовий конверт НПУ, опечатаний полімерною пломбою NPU-0306579, сонячні окуляри з затемненими лінзами, упаковані в паперовий конверт НПУ, опечатаний полімерною пломбою НПУ NPU-0306580;

- актом перевірки об`єкта на наявність вибухових матеріалів № 363 від 12.04.2026, що за результатами проведеного огляду, з урахуванням виявлених осколків можливо припустити, що стався вибух ручної осколкової гранати Ф-1;

- протоколом допиту свідка ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , який зазначив, що 12.04.2026 року дізнавшись про вибух направився по вул. Зубко с. Лісне та біля домоволодіння де проживає його знайомий, ОСОБА_10 , він побачив чоловіка, який шов хитаючись, а також, що на його лівій руці намотану куртка, синього кольору та він припустив, що в нього в руці є гранати. Підбігши до чоловіка, він накинувся, повалив на землю, скрутив руки та надягнув на нього кайданки. Для особистої безпеки провів поверхневий огляд особи в ході якого виявив відпускний квиток на ім`я матроса в/ч НОМЕР_1 ОСОБА_5 та предмет схожий на запал від гранати. Також під час розмови з ОСОБА_5 останній зізнався, що це він кинув гранату у подвір`я сім`ї ОСОБА_11 , за напад собаки, яка знаходилась на подвір`ї;

- протоколом затримання особи, підозрюваної у вчиненні кримінальних правопорушень, згідно якого 12.04.2026 о 21:00 годин, на підставі п. 2 ч. 1

ст. 208 КПК України, затримано громадянина України ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , за підозрою у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 296 КК України;

- протоколом допиту неповнолітнього свідка ОСОБА_12 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , яка зазначила, що 12.04.2026 року біля 15:00 годин почула лай собаки та вийшла з будинку за адресою: АДРЕСА_2 та в подальшому побачила, що до паркану домоволодіння підійшов та сперся ОСОБА_5 , який був в стані алкогольного сп`яніння та гукав батьків. Далі одразу подзвонила до матері та повідомила, що ОСОБА_5 гукає їх. Через дві хвилини вона знов виглянула та побачила як ОСОБА_5 через вхідну хвіртку протягує руки та в цей момент його за руку вкусила собака, породи Алабай, яка була прив`язана біля паркану на ціпок, при цьому вона почула як закричав ОСОБА_5 та у нього як їй здалося на правій руці була кров від укусу. ОСОБА_12 одразу сховалась за стіну та знов зателефонувала матері та повідомила про вказану подію. Через пару хвилин, пролунав вибух у дворі, вона виглянула із-за стіни, побачила кров на землі, клуб диму та воронку, а також, що ОСОБА_5 стояв біля паркану, та побачивши батька з матір`ю почав втікати, однак батько з місцевим мешканцем його наздогнав, повалив на землю, та почав з ним розмовляти;

- протоколом допиту свідка ОСОБА_13 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , яка зазначила, що 12.04.2026 року біля 15:00 годин до неї подзвонила донька ОСОБА_12 та повідомила, що ОСОБА_5 , перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння приходив до них додому гукав батька. ОСОБА_13 повідомила чоловіку та вони рушили додому, але через деякий час їй знов подзвонила донька та повідомила, що ОСОБА_5 вкусила їх собака за руку. Під`їжджаючи до їхнього будинку на відстані приблизно 200 метрів, вони почули гучний вибух біля їх паркану в дворі та дим, який розсіювався, при цьому почала скавуліти їх собака. Поряд з воротами на вулиці знаходився ОСОБА_5 , який почав відходити від їхнього домоволодіння по АДРЕСА_1 та побачивши їх почав втікати. Її чоловік почав наздоганяти його та разом із мешканцем с. Лісне наздогнали його, біля одного із домоволодінь по АДРЕСА_1 , та запитали, що трапилось, на що останній відповів, що його вкусила їх собака, він не стримався та кинув в подальшому гранату;

- протоколом допиту свідка ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , який зазначила, що 12.04.2026 року біля 15:00 годин до його жінки подзвонила донька ОСОБА_12 та повідомила, що ОСОБА_5 , перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння приходив до них додому гукав його. Жінка повідомила чоловіку та вони рушили додому, але через деякий час їй знов подзвонила донька та повідомила, що ОСОБА_5 вкусила їхня собака за руку. Під`їжджаючи до їхнього будинку на відстані приблизно 200 метрів, почули гучний вибух біля їх паркану в дворі та дим, який розсіювався, при цьому почала скавуліти їх собака. Поряд з воротами на вулиці знаходився ОСОБА_5 , який почав відходити від їхнього домоволодіння по АДРЕСА_1 та побачивши їх почав втікати. ОСОБА_8 почав наздоганяти його та разом із місцевим мешканцем, де наздогнали його, біло одного із домоволодінь по АДРЕСА_1 , та запитали що трапилось, на що останній відповів, що кинув в бік собаки гранату;

- іншими матеріалами кримінального провадження.

ОСОБА_5 підозрюється у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 4 ст. 296, ч. 1 ст. 263 КК України, які згідно ст. 12 КК України відноситься до тяжких злочинів, та за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк до семи років.

Слідчий суддя погоджується з доводами прокурора про наявність ризику, що підозрюваний ОСОБА_5 може переховуватися від органів досудового розслідування або суду з огляду на те, що може переховуватись від органів досудового розслідування та суду, незаконно впливати на свідків та потерпілого, перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, а також вчинити інше кримінальне правопорушення.

Таким чином слідчий суддя дійшов висновку, що є переконливі підстави для обрання запобіжного заходу у вигляді тримання ОСОБА_5 під вартою, водночас підстав для обрання більш м`якого запобіжного заходу, ніж тримання під вартою наразі не вбачається, оскільки в такому випадку не вдасться запобігти ризикам, встановленим ст. 177 КПК України.

При цьому слід зауважити, що слідчий суддя на даному етапі провадження не вправі вирішувати ті питання, які повинен вирішувати суд під час розгляду кримінального провадження по суті, зокрема оцінювати докази з точки зору їх достатності та допустимості для визнання особи винуватою чи невинуватою у вчиненні кримінального правопорушення. Слідчий суддя на підставі розумної оцінки сукупності отриманих доказів повинен визначити лише чи є причетність особи до вчинення кримінального правопорушення вірогідною та достатньою для застосування щодо особи обмежувальних заходів.

Згідно ч. 3 ст. 183 КПК України слідчий суддя, суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою зобов`язаний визначити розмір застави, достатньої для забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим обов`язків, передбачених цим Кодексом, крім випадків, передбачених частиною четвертою цієї статті. Відповідно до ч. 4 ст. 183 КПК України слідчий суддя, суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, враховуючи підстави та обставини, передбачені статтями 177 та 178 цього Кодексу, має право не визначити розмір застави у кримінальному провадженні щодо злочину.

Враховуючи викладене, керуючись ст. ст. 177, 178, 183 КПК України, слідчий суддя,

П О С Т А Н О В И В:

Клопотання начальника відділення №2 слідчого відділу Болградського районного відділу поліції Головного управління Національної поліції в Одеській області лейтенанта поліції ОСОБА_6 , погоджене з прокурором Білгород-Дністровської спеціалізованої прокуратури у сфери оборони Південного регіону ОСОБА_7 про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою задовольнити.

Застосувати запобіжний захід у вигляді тримання під вартою відносно підозрюваного ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , підозрюваного у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених

ч. 4 ст. 296 та ч. 1 ст. 263 КК України, строком на 60 днів до 10.06.2026 року, включно, з визначенням місця тримання в Державній установі «Ізмаїльський слідчий ізолятор», без права визначення розміру застави.

Ухвала слідчого судді щодо застосування запобіжного заходу підлягає негайному виконанню після її оголошення.

Виконання ухвали доручити відділенню №2 Болградського РВП ГУ НП в Одеській області.

Контроль за виконанням ухвали покласти на Білгород-Дністровську спеціалізовану прокуратуру у сфері оборони Південного регіону.

Ухвала може бути оскаржена до апеляційного суду Одеської області протягом 5 днів з дня її оголошення.

Копію ухвали вручити учасникам судового провадження негайно після її проголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_1