г Інгулецький районний суд міста Кривого Рогу Дніпропетровської області
Справа № 213/566/26
Номер провадження 1-кс/213/52/26
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 лютого 2026 року м. Кривий Ріг

Слідча суддя Інгулецького районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

за участю заявника ОСОБА_3 , представника ОСОБА_4 ,

розглянувши у судовому засіданні в залі суду скаргу КТ «Симфа», від імені та в інтересах якого діє представник адвокат ОСОБА_4 , на бездіяльність посадових осіб Відділення поліції № 6 Криворізького районного управління поліції ГУНП в Дніпропетровській області щодо невнесення відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань,

ВСТАНОВИЛА:

До Інгулецького районного суду міста Кривого Рогу звернулося КТ «Симфа», від імені та в інтересах якого діє представник адвокат ОСОБА_4 , зі скаргою на бездіяльність посадових осіб Відділення поліції № 6 Криворізького районного управління поліції ГУНП в Дніпропетровській області щодо невнесення відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань. Скарга обґрунтована тим, що 02 лютого 2026 року заявник звернувся до ВП № 6 з заявою про кримінальне правопорушення (злочин) за ст. 190, 364 КК України, яка прийнята 02.02.2026 року. Станом на 10.02.2026 року відомості не внесені до ЄРДР.

Заявник вважає, що бездіяльність співробітників ВП № 6 суперечить вимогам ст. 214 КПК та призвела до того, що по її заяві не почато досудове розслідування, чим порушені її процесуальні права як заявника.

Заявник просить суд зобов`язати уповноважених співробітників Відділення поліції № 6 Криворізького районного управління поліції ГУНП в Дніпропетровській області, відповідно до вимог ст. 214 КПК України внести до Єдиного реєстру досудових розслідувань відповідні дані за її заявою про кримінальне правопорушення від 30.01.2026 року та розпочати досудове розслідування.

Заявник, який відповідно до витягу з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб підприємців та громадських формувань, є керівником КТ «СИМФА» ОСОБА_3 , скаргу підтримав. Представник заявника суду пояснила, що вже три роки КПТМ «Криворіжтепломережа» виставляє мільйонні рахунки на не існуючи послуги з постачання теплової енергії, з метою отримання коштів за послуги, які не надавалися. КТ «СИМФА» веде переписку та кожного разу доводить, що ці рахунки безпідставні. На даний час ними оскаржуються такі рахунки у Господарському суді Дніпропетровської області, розгляд справи призначено на 19 лютого 2026 року. Заявник у діях КПТМ «Криворіжтепломережа» вбачає дії шахрайського характеру з метою отримання коштів та зловживання становищем. Вважають, що в даній ситуації є необхідність порушення кримінального провадження з метою встановлення відсутності фінансових обов`язків КТ «СИМФА» та встановлення винних осіб КПТМ «Криворіжтепломережа».

Від Головного управління Національної поліції в Дніпропетровській області, відділення поліції № 6 КРУП ГУНП в Дніпропетровській області в судове засідання представник не з`явились, про дату та місце розгляду справи повідомлені належним чином.

У відповідності до ч. 3 ст. 306 КПК України, розгляд скарг на рішення, дії чи бездіяльність під час досудового розслідування здійснюється за обов`язкової участі особи, яка подала скаргу, чи її захисника, представника та слідчого чи прокурора, рішення, дії чи бездіяльність яких оскаржується. Відсутність слідчого чи прокурора не є перешкодою для розгляду скарги.

Відповідно до ч. 1 ст. 306 КПК України скарги на рішення, дії чи бездіяльність слідчого чи прокурора розглядаються слідчим суддею місцевого суду згідно з правилами судового розгляду, передбаченими статтями 318 - 380 КПК України, з урахуванням положень 26 глави.

Слідча суддя, дослідивши матеріали справи, приходить до наступних висновків.

Відповідно до пункту 18 частини 1 статті 3 КПК України слідчий суддя наділений повноваженнями судового контролю у кримінальному провадженні. Частиною 1 статті 9 КПК визначено, що під час кримінального провадження суд, слідчий суддя, прокурор, керівник органу досудового розслідування, слідчий, інші службові особи органів державної влади зобов`язані неухильно додержуватися вимог Конституції України, цього Кодексу, міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, вимог інших актів законодавства.

Порядок оскарження рішень, дій чи бездіяльності під час досудового розслідування визначений главою 26 КПК України.

Згідно зі ст. 24 КПК України кожному гарантується право на оскарження процесуальних рішень, дій чи бездіяльності суду, слідчого судді, прокурора, слідчого в порядку передбаченому КПК України.

Частиною 1 статті 303 КПК України закріплений вичерпний перелік рішень, дій чи бездіяльності слідчого або прокурора, які можуть бути оскаржені під час досудового розслідування, а саме може бути оскаржено, крім іншого, таке рішення, дія чи бездіяльність слідчого, дізнавача або прокурора: бездіяльність слідчого, дізнавача, прокурора, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань після отримання заяви чи повідомлення про кримінальне правопорушення, у неповерненні тимчасово вилученого майна згідно з вимогами статті 169 цього Кодексу, а також у нездійсненні інших процесуальних дій, які він зобов`язаний вчинити у визначений цим Кодексом строк, - заявником, потерпілим, його представником чи законним представником, підозрюваним, його захисником чи законним представником, представником юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, володільцем тимчасово вилученого майна, іншою особою, права чи законні інтереси якої обмежуються під час досудового розслідування.

Статтею 2 КПК України передбачено, що завданнями кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.

Заявник у кримінальному провадженні, відповідно до статті 60 КПК України, може бути фізична або юридична особа, яка звернулася із заявою або повідомленням про кримінальне правопорушення до органу державної влади, уповноваженого розпочати досудове розслідування, і не є потерпілим.

Заявник має право:

1) отримати від органу, до якого він подав заяву, документ, що підтверджує її прийняття і реєстрацію;

1-1) отримувати витяг з Єдиного реєстру досудових розслідувань;

2) подавати на підтвердження своєї заяви речі і документи;

3) отримати інформацію про закінчення досудового розслідування.

Кримінальним правопорушенням є передбачене Кримінальним кодексом України суспільно небезпечне винне діяння (дія або бездіяльність), вчинене суб`єктом кримінального правопорушення.

Відповідно до статті 94 КПК, слідчий, прокурор, слідчий суддя, суд за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження, керуючись законом, оцінюють кожний доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів - з точки зору достатності та взаємозв`язку для прийняття відповідного процесуального рішення. Жоден доказ не має наперед встановленої сили.

Статтею 214 КПК України передбачено, що слідчий, прокурор, інша службова особа, уповноважена на прийняття та реєстрацію заяв і повідомлень про кримінальні правопорушення, зобов`язані прийняти та зареєструвати таку заяву чи повідомлення. Відмова у прийнятті та реєстрації заяви чи повідомлення про кримінальне правопорушення не допускається.

Водночас, до ЄРДР вносяться не будь-які заяви, які надходять до органів досудового розслідування, а лише ті, що містять відомості про кримінальне правопорушення, коли такі відомості викладені особою в заяві чи повідомленні про кримінальне правопорушення.

Слідча суддя звертає увагу, що для внесення відомостей про кримінальне правопорушення до ЄРДР заявник у повідомленні про кримінальне правопорушення має зазначити конкретні, відомі йому обставини об`єктивної сторони такого правопорушення (яке саме кримінальне правопорушення відбулось, де, коли, у чому полягало, які особи, причетні до його скоєння тощо). Такі обставини можуть бути неповними (у силу недостатньої обізнаності заявника, неочевидності вчинення кримінального правопорушення, з огляду на початкову стадію сприйняття та дослідження цих подій чи з інших причин), але у той же час ці дані мають бути достатніми для попередньої кваліфікації реєстраторами ЄРДР такого діяння саме як кримінального правопорушення (кваліфікації за статтею, частиною статті Кримінального кодексу України).

Якщо ж зі змісту повідомлення про кримінальне правопорушення є очевидним, що обставини, викладені в ньому, не свідчать про те, що існує ймовірність вчинення будь-якого кримінального правопорушення і ці обставини для отримання зазначеного вище висновку не потребують перевірки засобами кримінального процесу або в силу його занадто абстрактного характеру неможливо встановити ні попередню кваліфікацію кримінального правопорушення, ні предмет, межі та напрямок досудового розслідування, яке ініціюється заявником, то такі повідомлення не мають вноситися до ЄРДР.

Відомості, які підлягають внесенню до ЄРДР та їх перелік визначені ч. 5 ст. 214 КПК України, відповідно до положень якої до ЄРДР підлягають внесенню, серед інших відомостей, короткий виклад обставин, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення, наведені потерпілим, заявником чи виявлені з іншого джерела.

Аналогічні за змістом норми містяться у Розділі ІІ Положення про Єдиний реєстр досудових розслідувань, порядок його формування та ведення (далі - Положення), згідно з яким відомості про кримінальне правопорушення, викладені у заяві, повинні відповідати вимогам п.4 ч. 5 ст. 214 КПК України, зокрема, мати короткий виклад обставин, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення.

Слідча суддя враховує, що особа, яка звертається із заявою про вчинення кримінального правопорушення, може не володіти докладною інформацією про його обставини, втім, таке повідомлення має містити відомості про існування обставин, які прямо чи опосередковано можуть свідчити про наявність ознак вчиненого кримінального правопорушення. Заявник не має обов`язку доводити факт вчинення кримінального правопорушення, однак наведення фактичних обставин, які спонукають його вважати, що кримінальне правопорушення було вчинене, є ознакою обґрунтованості повідомлення та надає можливість їх перевірити.

Ініціювати процедуру кримінального переслідування та застосувати державний механізм для здійснення досудового розслідування доцільно лише у випадку, коли наявні підстави вважати, що було вчинено кримінальне правопорушення. Безпідставне відкриття кримінального провадження є недопустимим і може порушувати права конкретних осіб, відносно яких таке провадження ініційоване, та є неефективним з точки зору використання державних ресурсів.

На слідчого суддю покладений обов`язок з`ясувати обставини та мотиви, з яких слідчий дійшов висновку про відсутність підстав для внесення відомостей про кримінальне правопорушення до ЄРДР, чим саме обґрунтоване невнесення відповідних відомостей до ЄРДР, та вирішити питання про наявність або відсутність правових підстав для зобов`язання слідчого внести інформацію про кримінальне правопорушення до ЄРДР.

Передбачений ст. 22 КПК принцип змагальності покладає на заявника тягар самостійного обстоювання його правової позиції, необхідність доведення наявності обставин, які, на його думку, можуть свідчити про порушення прав, свобод та законних інтересів особи.

В силу ст. 26 КПК сторони кримінального провадження є вільними у використанні своїх прав у межах та у спосіб, передбачений КПК.

Таким чином, слідчий суддя при вирішенні ініційованого заявником питання зобов`язаний не лише дослідити надані йому матеріали, але й забезпечити особі право на безпосереднє доведення своєї позиції під час розгляду скарги.

З матеріалів судового провадження вбачається, що директор КТ «СИМФА» звертається до ВП № 6 з заявою про кримінальне правопорушення (злочин) за ст. 190, 364 КК України. У заяві директор повідомляє про вчинення службовими особами КП теплових мереж «КРИВОРІЖТЕПЛОМЕРЕЖА» дій, які ознаки кримінального правопорушення, передбаченого ст. 190 КК України, а також інших суміжних складів злочину. Так, між КП «СИМФА» та КПТМ «Тепломережа» 05.11.2021 року укладено договір № 12019 про надання послуги з постачання теплової енергії. Об`єкт надання послуги магазин «Україна», пр. Перемоги, 35, прим. 131, загальною площею 683,1 кв.м.

17 лютого 2022 року КП «СИМФА» звернулося до комунального підприємства з проханням припини з 18.02.2022 року подачу теплоносія на об`єкт та опломбувати запірну арматуру. 18 лютого 202 року складено акт про припинення подачі теплової енергії та з цього періоду по теперішній час товариство не отримує послуги з теплопостачання.

КТ «СИМФА» отримало рахунок-фактуру № 12019 від 31.12.2025 року, відповідно до якого заборгованість за послуги постачання теплової енергії та абонентське обслуговування станом на 31.12.2025 року складає 555839,48 гривень.

Товариством також отримано рахунок-фактуру № 13508 від 31.12.2021, відповідно до якого заборгованість товариства станом на 31.12.2025 року за послуги з постачання теплової енергії та абонентське обслуговування за договором 13508 від 05.11.201 складає 1061020,79 гривень. Проте, як стверджує заявник, товариство договір № 13508 від 05.11.2021 року з комунальним підприємством не укладало, рахунків за послуги теплопостачання за цим договором жодного разу не отримувало та не вчиняло будь-яких інших дій, які б свідчили про бажання укласти такий договір.

Директор КТ «СИМФА» вважає, що такі дії свідчать про умисне введення в оману з метою незаконного заволодіння грошовими коштами товариства у особливо великих розмірах та дії службових осіб комунального підприємства мають ознаки кримінального правопорушення передбаченого ст. 190 КК України та ст. 364 КК України.

Заява датована 30.01.2026 року, отримана ВП № 6, відповідно до штампу, 02.02.2026 року.

З матеріалів справи вбачається, що будь-яке рішення за результатами розгляду заяви не приймалося, відсутні відомості як про внесення до ЄРДР та і про відмову в цьому. Фактично заява КТ «СИМФА» залишена без будь-якого розгляду, що протирічить принципам кримінального процесу.

Перевіривши зміст заяви про вчинення кримінального правопорушення від 30.01.2026 року, суд, приходить до висновку, що викладені у заяві фактичні обставини зводяться до непогодження з нарахованим боргом з надання комунальних послуг, а саме постачання теплової енергії, та підставами нарахування цього боргу. Проте такі дії мають тривалий системний характер, тому бажання заявника про внесення відомостей до ЄРДР цілком виправдане.

Таким чином, у заяві висловлюється конкретизоване припущення про ймовірність вчинення кримінально-караних дій, а відтак заява КТ «СИМФА» має належні і достатні відомості про вчинення кримінального правопорушення, які підлягають внесенню до ЄРДР.

Системний аналіз нормКримінального процесуального кодексу України свідчить про те, що закон передбачає можливість попереднього вивчення та аналізу слідчим, прокурором, слідчим суддею (у разі оскарження заявником бездіяльності уповноваженої особи щодо невнесення відомостей до ЄРДР) змісту заяви, повідомлення про вчинене кримінальне правопорушення на предмет наявності в ній даних, які можуть об`єктивно свідчити про кримінальне правопорушення.

Тому, враховуючи, що закон передбачає необхідність попередньої оцінки слідчим змісту заяви про вчинене кримінальне правопорушення на предмет викладення в ньому достатньої інформації, а саме відповідності ст. 11 КК України, з огляду на наведені вище фактичні обставини, слідча суддя приходить до висновку про наявність підстав для задоволення скарги на бездіяльність уповноважених осіб, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до ЄРДР.

Відповідно до ч. 1 ст. 307 КПК України за результатами розгляду скарг на рішення, дії чи бездіяльність слідчого чи прокурора постановлюється ухвала.

Згідно ч. 2 ст. 307 КПК України ухвала слідчого судді за результатами розгляду скарги на рішення, дії чи бездіяльність під час досудового розслідування може бути: про скасування рішення слідчого чи прокурора; зобов`язання припинити дію; зобов`язання вчинити певну дію або відмову у задоволенні скарги.

Враховуючи викладене, слідча суддя приходить до висновку, що скарга підлягає задоволенню.

Враховуючи викладене, керуючись статтями 303-307 КПК України, слідча суддя,-

ПОСТАНОВИЛА:

Скаргу КТ «Симфа», від імені та в інтересах якого діє представник адвокат ОСОБА_4 на бездіяльність посадових осіб Відділення поліції № 6 Криворізького районного управління поліції ГУНП в Дніпропетровській області щодо невнесення відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань - задовольнити.

Зобов`язати уповноважених осіб Відділення поліції №6 Криворізького районного управління поліції ГУНП в Дніпропетровській області внести до Єдиного реєстру досудових розслідувань відомості про вчинення кримінального правопорушення на підставі заяви Командитного підприємства «СІМФА» від 30 січня 2026 року та розпочати досудове розслідування.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Повний текст ухвали проголошено 17 лютого 2026 року о 10 годині 30 хвилин.

Слідча суддя ОСОБА_1