Справа № 727/5184/25
Провадження № 1-кп/727/13/26
УХВАЛА

про продовження запобіжних заходів

11 травня 2026 року

Шевченківський районний суд міста Чернівців у складі:

головуючої судді ОСОБА_1 ,

за участю:

секретаря судових засідань ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

представника потерпілої - адвоката ОСОБА_4 ,

обвинуваченого ОСОБА_5 ,

захисника обвинуваченого ОСОБА_5 адвоката ОСОБА_6 ,

обвинуваченого ОСОБА_7

захисника обвинуваченого ОСОБА_7 - адвоката ОСОБА_8 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні, в залі суду, в м. Чернівці клопотання прокурора представника потерпілої - адвоката ОСОБА_4 у кримінальному провадженні №0000581 від 08.02.2025 року за обвинуваченням

ОСОБА_5 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 286-1 КК України, ОСОБА_7 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України,

ВСТАНОВИВ:

У судовому засіданні 11 травня 2026 року по кримінальному провадженню №0000581 від 08.02.2025 року прокурор ОСОБА_3 просив продовжити обвинуваченому ОСОБА_5 обраний останньому раніше запобіжний захід у виді тримання під вартою строком ще на 60 днів, надавши суду відповідне письмове клопотання, оскільки вважає, що ризики, передбачені ст. 177 КПК України, на даний час не зменшилися та не перестали існувати, а тому ОСОБА_5 у разі зміни запобіжного заходу у виді тримання під вартою на інший зможе переховуватися від суду, покинути територію України, зважаючи на тяжкість покарання, яке йому загрожує, перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином .

Представник потерпілої - адвокат ОСОБА_9 заявив клопотання про зміну обвинуваченому ОСОБА_5 раніше обраного йому запобіжного заходу на інший - домашній арешт або просив визначити заставу у випадку продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, посилаючись на те, що на даний час усі свідки в даному кримінальному провадженні допитані, а тому ОСОБА_5 не може будь-яким чином впливати на них, отже, ризики, передбачені ст. 177 КПК України, відсутні, майнову та моральну шкоду потерпілій він відшкодував, а також з огляду на особу обвинуваченого та його стан здоров`я.

Обвинувачений ОСОБА_5 та його захисник - адвокат ОСОБА_6 заперечували проти задоволення клопотання прокурора, вважаючи його необгрунтованим та просили задовольнити клопотання ОСОБА_4 про зміну обвинуваченому запобіжного заходу.

Обвинувачений ОСОБА_7 та його захисник - адвокат ОСОБА_8 при вирішенні клопотання прокурора вказали, що покладаються на розсуд суду.

Відповідно до ст. 131 КПК України запобіжний захід є одним із заходів забезпечення кримінального провадження, який застосовується з метою досягнення дієвості цього провадження.

Статтею 177 КПК України регламентовано, що метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: 1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; 2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; 3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; 4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; 5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується. Підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті. Слідчий, прокурор не мають права ініціювати застосування запобіжного заходу без наявності для цього підстав, передбачених цим Кодексом.

У розумінні практики ЄСПЛ тяжкість обвинувачення не є самостійною підставою для утримання особи під вартою, проте таке обвинувачення у сукупності з іншими обставинами збільшує ризик втечі настільки, що його неможливо відвернути, не взявши особу під варту.

За змістом ст. 178 КПК України при обранні запобіжного заходу враховуються такі обставини: вік та стан здоров`я обвинуваченого, сімейний та матеріальний стан, вид діяльності та місце проживання, а також інші обставини, що мають значення для прийняття відповідного рішення.

Тримання під вартою та продовження строку такого тримання може бути виправдано за наявності того, що його вимагають справжні інтереси суспільства, які, не зважаючи на презумпцію невинуватості, переважають над принципом поваги до особистої свободи.

Заслухавши прокурора, думку учасників кримінального провадження, суд вважає, що підстав для зміни або скасування відносно ОСОБА_5 запобіжного заходу у виді тримання під вартою на теперішній час не вбачається, а більш м`який запобіжний захід не може запобігти ризикам, передбаченим ст. 177 КПК України, які, на думку суду, продовжують існувати, та буде недостатнім для забезпечення належної процесуальної поведінки обвинуваченого, оскільки останній може переховуватись від суду, так як він на даний час обвинувачується у вчиненні тяжкого злочину за ст. 286-1 КК України, за яке передбачено покарання у виді позбавлення волі, зокрема строком від 5 до 10 років, у зв`язку з чим, розуміючи тяжкість покарання у разі визнання обвинуваченого винуватим у вчиненні інкримінованих злочинів, він може переховатись від суду з метою його уникнення, а тому саме такий запобіжний захід як тримання під вартою без визначення розміру застави забезпечує належну поведінку ОСОБА_5 , а також, з огляду на суспільну небезпечність вказаної категорії злочинів.

Будь-яких даних про відсутність на даний час ризиків, визначених статтею 177 КПК України, для застосування обвинуваченому більш м`якого запобіжного заходу, ніж тримання під вартою, в судовому засіданні не встановлено, як і не встановлено обставин, які б виключали перебування обвинуваченого ОСОБА_5 під вартою.

За таких обставин суд вважає за доцільне задовольнити клопотання прокурора, оскільки ним доведено наявність обставин, які виправдовують подальше тримання обвинуваченого під вартою, а в задоволенні клопотання представника потерпілої - адвоката ОСОБА_4 про зміну ОСОБА_5 запобіжного заходу відмовити.

Також в судовому засіданні 11 травня 2026 року прокурор ОСОБА_3 заявив суду клопотання про продовження обвинуваченому ОСОБА_7 обраного останньому раніше запобіжного заходу у виді домашнього арешту строком ще на 60 днів з огляду на його необхідність та доцільність.

Проти задоволення вищезазначеного клопотання прокурора всі учасники судового розгляду 11 травня 2026 року не заперечували.

Заслухавши думки учасників кримінального провадження, суд вважає, що підстав для зміни або скасування відносно ОСОБА_7 запобіжного заходу у виді домашнього арешту на теперішній час не вбачається, а більш м`який запобіжний захід не може запобігти ризикам, передбаченим ст. 177 КПК України, які, на думку суду, продовжують існувати та буде недостатнім для забезпечення належної процесуальної поведінки обвинуваченого.

Так, ОСОБА_7 обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України, тобто у порушенні правил безпеки дорожнього руху або експлуатації транспорту особою, яка керує транспортним засобом, якщо вони спричинили смерть потерпілого або заподіяли тяжке тілесне ушкодження.

Санкція ч.2 ст.286 КК України передбачає покарання у виді позбавлення волі на строк від трьох до восьми років з позбавленням права керувати транспортними засобами на строк до трьох років або без такого.

Відповідно до п.п. 1, 4, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є запобігання спробам переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення. Відповідно до ч.ч.1,2 ст.181 КПК України домашній арешт полягає в забороні підозрюваному, обвинуваченому залишати житло цілодобово або у певний період доби. Домашній арешт може бути застосовано до особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за вчинення якого законом передбачено покарання у виді позбавлення волі.

За змістом ст. 178 КПК України при обранні запобіжного заходу враховуються такі обставини як вік та стан здоров`я обвинуваченого, сімейний та матеріальний стан, вид діяльності та місце проживання, а також інші обставини, що мають значення для прийняття відповідного рішення.

Суд вважає обґрунтованими посилання прокурора на те, що ризик переховування обвинуваченого ОСОБА_7 від органів досудового розслідування та суду на теперішній час не зменшився, оскільки санкція за вчинення тяжкого злочину, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України, яка передбачає безальтернативне покарання у виді позбавлення волі на строк від трьох до восьми років з позбавленням права керувати транспортними засобами на строк до трьох років або без такого, підтверджує високу імовірність бажання обвинуваченого уникнути покарання та надає достатні підстави вважати, що він може переховуватися від суду, тобто існує наявність ризиків, передбачених п. 1.ч. 1 ст. 177 КПК України.

Будь-яких даних про зменшення чи відсутність ризиків, визначених статтею 177 КПК України, для застосування обвинуваченому більш м`якого запобіжного заходу, ніж домашній арешт, в судовому засіданні не встановлено, як і не встановлено обставин, які б виключали перебування обвинуваченого ОСОБА_7 під домашнім арештом.

За таких обставин суд, з метою забезпечення виконання обвинуваченим процесуальних обов`язків та запобіганню спробам ухилитися від суду, вважає за доцільне задовольнити клопотання прокурора, оскільки ним доведено наявність обставин, які виправдовують подальший домашній арешт обвинуваченого ОСОБА_7 .

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 197, 291, 314, 315, 369-372, 395 КПК України, суд

ПОСТАНОВИВ:

Відмовити у задоволенні клопотання представника потерпілої ОСОБА_4 про зміну обвинуваченому ОСОБА_5 запобіжного заходу.

Клопотання прокурора задовольнити.

Строк запобіжного заходу відносно обвинуваченого ОСОБА_5 у виді тримання під вартою продовжити на 60 днів, тобто, до 09.07.2026 року (включно).

Копію ухвали направити начальнику Чернівецького СІЗО для виконання.

Продовжити строк дії застосованого до ОСОБА_7 запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту на 2 місяці, тобто до 11.07.2026 року включно.

Покласти на обвинуваченого ОСОБА_7 наступні обов`язки:

- прибувати до слідчого, прокурора та суду за першою вимогою;

- не залишати місце фактичного проживання за адресою: АДРЕСА_1 в нічний період доби: з 22:00 год. по 06:00 год., без дозволу слідчого, прокурора або суду;

- повідомляти слідчого та прокурора чи суд про зміну свого місця проживання.

Копію ухвали надіслати до Чернівецького районного управління поліції ГУНП в Чернівецькій області для здійснення контролю за ОСОБА_7 .

Ухвала може бути оскаржена до Чернівецького апеляційного суду протягом семи днів з дня її проголошення .

Для особи, яка перебуває під вартою, строк подачі апеляційної скарги обчислюється з моменту вручення їй копії судового рішення.

Суддя ОСОБА_1