Справа № 199/1824/26
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19.02.2026 року місто Дніпро

Слідчий суддя Амур-Нижньодніпровського районного суду міста Дніпра ОСОБА_1 , за участю: секретаря судового засідання - ОСОБА_2 , прокурора - ОСОБА_3 , захисника ОСОБА_4 , підозрюваного ОСОБА_5 , розглянувши клопотання старшого слідчого СВ ВП № 1 ДРУП № 2 ГУНП в Дніпропетровській області ОСОБА_6 , погоджене прокурором Дніпровської спеціалізованої прокуратури у сфері оборони ОСОБА_3 , про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою у відношенні

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, уродженеця с-ща Вожського Удорський району Республіки Комі РФ, з середньою спеціальною освітою, не одруженого, військовослужбовця на посаді розвідника розвідувального взводу 1 піхотного батальйону військової частини НОМЕР_1 , у військовому званні «солдат», проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимого,

підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 407 КК України, -

В С Т А Н О В И В:

СВ ВП №1 ДРУП №2 ГУНП в Дніпропетровській області здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні, внесенному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0002789 від 02 лютого 2026 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 407 КК України.

Досудовим розсуванням встановлено, що солдат ОСОБА_5 , будучи військовослужбовцем за призовом по мобілізації на посаді розвідника розвідувального взводу 1 піхотного батальйону військової частини НОМЕР_1 , у військовому званні «солдат», діючи умисно, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачаючи суспільно небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, з метою тимчасово ухилитися від військової служби, в умовах воєнного стану, з мотивів небажання переносити труднощі військової служби через особисту недисциплінованість та несумлінне ставлення до виконання своїх службових обов`язків, в порушення вимог ст. ст. 17, 65 Конституції України, ст. 17 Закону України «Про оборону України», ст.ст. 1, 2 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу», ст. ст. 9, 11, 12, 14, 16, 127, 128, 129, 130, 199, 216 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України, ст. ст. 14 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України, достовірно знаючи, що він є військовослужбовцем і повинен проходити військову службу у військовій частині НОМЕР_1 , незаконно припинив виконувати свій конституційний обов`язок щодо захисту Вітчизни, незалежності, територіальної цілісності України та, не одержавши відповідних дозволів (наказів) начальників (командирів), які за законодавством уповноважені надавати такі дозволи (накази), 23 листопада 2025 року о 18 годині 00 хвилин був відсутнім під час перевірки наявності особового складу, яке відбувалось на території військової частини НОМЕР_1 поблизу АДРЕСА_2 (більш детальна адреса не підлягає розголошенню в умовах воєнного стану), тобто самовільно залишив місце дислокації військової частини НОМЕР_1 , командуванню про причини залишення частини не доповів, хоча об`єктивно повинен був і міг це зробити, а став проводити час на власний розсуд поза межами місця несення служби, не пов`язуючи його з виконанням обов`язків військової служби та не вживаючи жодних заходів для з`явлення у військову частину чи звернення до органів військового управління за наявності реальної можливості для цього. 17.02.2026 ОСОБА_5 було затримано за адресою: АДРЕСА_3 працівниками відділу поліції № 1 Дніпровського РУП № 2 ГУНП в Дніпропетровській області, в результаті чого правопорушення було припинено.

Таким чином, ОСОБА_5 підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 407 КК України самовільне залишення військової частини, тривалістю понад три доби, вчинені в умовах воєнного стану.

Клопотання про застосування запобіжного заходу ОСОБА_5 обґрунтовано наявністю ризиків, передбачених п.п. 1, 3, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, які підтверджується таким.

1) Переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду: враховуючи, що ОСОБА_5 підозрюється у вчиненні тяжкого злочину за який, передбачено покарання у вигляді позбавлення волі строком від 5 до 10 років, у зв`язку із чим розуміє тяжкість покарання, що йому загрожує у разі визнання його винним у вчиненні інкримінованого злочину, останній може переховуватись від органу досудового розслідування та суду з метою уникнення покарання.

2) Незаконно впливати на свідків у кримінальному провадженні: у разі повернення ОСОБА_5 до розташування військової частини останній може, як у спосіб погроз, так і реально впливати на свідків вчиненого кримінального правопорушення, які являються його співслужбовцями та командирами підрозділів, в якому останній проходив військову службу.

3) Вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється: підозрюваний мав можливість самостійно прибути до військової частини та продовжити проходити військову службу, однак протягом тривалого часу не вживав заходів для цього, що свідчить про умисне продовження вчиненого злочину, у якому він підозрюється.

За таких обставин, прокурор вважає, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів, передбачених ч. 1 ст. 176 КПК України, в тому числі застава, не може запобігти наявним в матеріалах кримінального провадження ризикам та не забезпечить належної поведінки підозрюваного ОСОБА_5 в ході досудового розслідування і в процесі розгляду кримінального провадження в суді.

В судовому засіданні прокурор клопотання підтримав, посилаючись на викладені в ньому обставини. В разі визначення судом застави важав, що її розмір має бути не менше 80 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Підозрюваний ОСОБА_5 в судовому засіданні проти задоволення клопотання заперечував. Пояснив, що він не оспорюює факт самовільного залишення військової служби, проте в нього були для цього причини. На теперішній час він має намір повернутися для продовження проходження військової служби. Вважає, що зазначені прокурором ризики можуть бути забезпечені заставою, суму якої він має можливість сплатити з допомогою родичів.

Захисник підозрюваного - адвокат ОСОБА_4 просив при застосуванні запобіжного заходу підозрюваному визначити розмірі застави, враховуючи його сімейний стан (наявність на утриманні малолітніх дітей), а також намір ОСОБА_5 продовжити проходження військової служби.

Дослідивши клопотання та докази, якими воно обґрунтовується, заслухавши думку сторін кримінального провадження, слідчий суддя приходить до такого висновку.

В силу ст. ст. 131, 132 КПК України, запобіжні заходи є заходами забезпечення кримінального провадження і застосовуються з метою досягнення дієвості цього провадження.

Відповідно до положень ст. ст. 177, 178 КПК України підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді вважати, що підозрюваний може переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; продовжити кримінальне правопорушення чи вчинити інше.

Відповідно до ч.8 ст. 176 КПК України під час дії воєнного стану до військовослужбовців, які підозрюються або обвинувачуються у вчиненні злочинів, передбачених статтями 402-405, 407, 408, 429 Кримінального кодексу України, застосовується виключно запобіжний захід, визначений пунктом 5 частини першої цієї статті.

Тримання під вартою за нормами ч.1 ст.183 КПК України є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу.

В судовому засіданні встановлено, що 17.02.2026 року ОСОБА_5 був затриманий в порядку ст. 208 КПК України.

18.02.2026 року ОСОБА_5 у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0002789 від 02.02.2026, повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 407 КК України.

Обґрунтованість підозри ОСОБА_5 у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення підтверджується зібраними у кримінальному провадженні доказами:

?Актом службового розслідування від 22.12.2025 року;

?Витягом командира військової частини НОМЕР_1 (з адміністративно - господарської діяльності) №5004 від 23.11.2025 про призначення службового розслідування;

?Довідкою-доповіддю про самовільне залишення військової частини без зброї солдатом ОСОБА_5 , розвідником розвідувального взводу 1 піхотного батальйону військової частини НОМЕР_1 ;

?Витягом командира військової частини НОМЕР_1 (з адміністративно - господарської діяльності) №5707 від 22.12.2025 про результати службового розслідування за фактом самовільного залишення військової частини солдатом ОСОБА_5 ;

?Витягом командира військової частини НОМЕР_1 (по стройовій частині) №338 від 16.11.2025 про призначення на посаду розвідника розвідувального взводу 1 піхотного батальйону військової частини НОМЕР_1 солдата ОСОБА_5 ;

?Анкетою військовослужбовця та копією військового квитка.

Окрім того, в судовому засіданні стороною обвинувачення було доведено наявність ризиків передбачених п.п. 1, 3, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України.

Так, ОСОБА_5 підозрюється у вчиненні ттяжкого злочину, за який передбачено покарання у вигляді позбавлення волі строком від 5 до 10 років. За таких обставин, слідчий суддя вважає, що усвідомлюючи тяжкість та неминучість покарання підозрюваний може безперешкодно покинути місце мешкання, а отже наявний ризик, передбачений п. 1 ч. 1 ст. 177 КПК України, тобто переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду.

Також, судом встановлено ризик, передбачений п. 3 ч.1 ст. 177 КПК України, а саме: незаконно впливати на свідків у кримінальному провадженні, які є його співслужбовцями та командирами підрозділів.

Крім того, про наявність ризику, передбаченого п.5 ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме: вчинити інше кримінальне правопорушення, свідчать ті обставини, що ОСОБА_5 раніше судим, звільнився від відбування покарання з місць позбавлення за вчинення особливо тяжкого злочину в 2025 році, на теперішній час є обвинуваченим у іншому кримінальному провадженні, протягом тривалого часу не вживав заходів щодо самостійного повернення до військової частини, що свідчить про продовження вчиненого злочину ,у якому він підозрюється.

Таким чином, на підставі ст.ст.177, 178, 194 КПК України, враховуючи наявність обґрунтованої підозри у вчиненні злочину, передбаченого ч.5 ст. 407 КК України, наявність реальних та дійсних ризиків, передбачених п.п. 1, 3, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, запобігти яким на теперішній час не зможе будь-який інший запобіжний захід, суд вважає доцільним застосувати до підозрюваного ОСОБА_5 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком на 60 діб.

При цьому, слідчий суддя враховує наявність у підозрюваного сталих соціальних зв`язків та задовільну характеристику з місця служби, що є обставинами, які заслуговують на увагу, проте вважає їх такими, що не здатні забезпечити його належну процесуальну поведінку, оскільки вони не зменшують суттєво ризики, встановлені у кримінальному провадженні. Доказів щодо наявності на утриманні обвинуваченого двох малолітніх дітей, в судовому засіданні не встановлено.

За таких обставин, слідчий суддя приходить до висновку, що запобіжний захід у вигляді тримання під вартою відповідає особі підозрюваного, характеру та тяжкості діяння, яке йому інкримінується, є обґрунтованим та виправданим з точки зору суспільного запиту, що полягає в забезпеченні швидкого, повного і неупередженого судового розгляду, належної процесуальної поведінки підозрюваного, виконанні ним процесуальних рішень у справі.

Враховуючи, що ОСОБА_5 обвинувачується у вчинені злочину, передбаченого ч.5 ст. 407 КК України, під час воєнного стану, суд відповідно до ч.4 ст. 183 КПК України та з урахуванням вимог ч.8 ст. 176 КПК України, не визначає розмір застави у кримінальному провадженні.

Керуючись ст. ст. 176, 177, 183, 193, 194, 197, 372, 376, 395 Кримінального процесуального кодексу України, слідчий суддя,

П О С Т А Н О В И В:

Клопотання слідчого про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою - задовольнити.

Застосувати до підозрюваного ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком на 60 діб, тобто до 17.04.2026 року в умовах Державної установи «Дніпровська установа виконання покарань № 4», без визначення застави.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Дніпровського апеляційного суду протягом 5 днів з дня її проголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_1