Справа № 752/3499/26
Провадження № 1-кс/752/1439/26
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 лютого 2026 року слідчий суддя Голосіївського районного суду м. Києва ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання слідчого СВ Голосіївського УП ГУНП у м. Києві ОСОБА_3 , погоджене прокурором Голосіївської окружної прокуратури міста Києва ОСОБА_4 про арешт майна у кримінальному проваджені № 0000226 від 09.02.2026 за ознаками складу кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 186 КК України,

ВСТАНОВИВ:

До слідчого судді Голосіївського районного суду м. Києва надійшло зазначене клопотання у якому слідчий просить накласти арешт на майно, яке було вилучено 09.02.2026 в ході проведення особистого обшуку в ході затримання в порядку ст. 208 КПК України ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 за адресою: м. Київ, просп. Голосіївський 108/1 , а саме: мобільний телефон марки «Infinix HOT 50 8/526Gb» IMEI1 НОМЕР_1 , IMEI2 НОМЕР_2 що поміщено до спеціального пакету № RIC2120181; мобільний телефон марки «Xiaomi Redmi Note 14 6/128Gb», IMEI1 НОМЕР_3 , IMEI2 НОМЕР_4 що поміщено до спеціального пакету № RIC2120181.

Клопотання обґрунтоване тим, що СВ Голосіївського УП ГУНП у м. Києві здійснюється досудове розслідування кримінального провадження за № 0000226 від 09.02.2026 за ознаками складу кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 186 КК України.

Слідчий у клопотанні зазначає, що 09.02.2026 приблизно о 11:00 год. невідома особа чоловічої статі, перебуваючи у приміщенні магазину « ІНФОРМАЦІЯ_1 », розташованого за адресою: АДРЕСА_2, діючи умисно та з корисливих мотивів, розбила вітрину та відкрито заволоділа двома мобільними телефонами, після чого з місця вчинення кримінального правопорушення зникла завдавши збитку на суму приблизно 10000 грн.

У зв`язку з військовою агресією російської федерації проти України, на підставі пропозиції Ради національної безпеки і оборони України, відповідно до пункту 20 частини першої статті 106 Конституції України, Закону України «Про правовий режим воєнного стану» в Україні введено воєнний стан із 05 години 30 хвилин 24 лютого 2022 року, який у подальшому неодноразово продовжено.

В ході досудового розслідування встановлено що 09.02.2026 приблизно о 11 год. 00 хв., більш точного часу досудовим розслідуванням не встановлено, ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 увійшов в приміщення магазину « ІНФОРМАЦІЯ_1 » (фізична особа - підприємець ОСОБА_6 ) розташованого за адресою: АДРЕСА_2 .

Так, перебуваючи в приміщення магазину « ІНФОРМАЦІЯ_1 » розташованого за адресою: АДРЕСА_2, під час спілкування з співробітником даного магазину ОСОБА_7 , ОСОБА_5 звернув свою увагу на стелаж із товаром, на полицях якого знаходились мобільні телефони. Вцей час у ОСОБА_5 виник раптовий злочинний умисел направлений на відкрите викрадення чужого майна, а саме мобільного телефонів Infinix HOT 50 8/526Gb вартістю 5 020 гривень та Xiaomi Redmi Note 14 6/128Gb вартістю 5 140 гривень, які належать фізичній особі - підприємцю ОСОБА_6 .

Реалізуючи свій злочинний умисел та усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер своїх дій, передбачаючи їх суспільно-небезпечні наслідки і бажаючи їх настання, діючи з корисливих мотивів та з метою особистого незаконного збагачення, діючи відкрито, ОСОБА_5 пошкодив вітрину після чого взяв зі стелажу два мобільних телефона Infinix HOT 50 8/526Gb та Xiaomi Redmi Note 14 6/128Gb, після чого проігнорувавши вимогу ОСОБА_7 зупинитись, тримаючи вище вказані мобільні телефони при собі, не розрахувавшись за них, вибіг із приміщення магазину «ІНФОРМАЦІЯ_1» тим самим покинув місце вчинення кримінального правопорушення.

Покинувши місце вчинення кримінального правопорушення, ОСОБА_5 отримав реальну змогу розпорядитись викраденим майном на власний розсуд.

09.02.2026 в порядку ст. 208 КПК України в період часу 17 год. 07 хв., по 17 год. 22 хв., за адресою: м. Київ, просп. Голосіївський 108/1 було затримано ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 та під час особистого обшуку в останнього було виявлено та вилучено:

- мобільний телефон марки «Infinix HOT 50 8/526Gb» IMEI1 НОМЕР_1 , IMEI2 НОМЕР_2 що поміщено до спеціального пакету № RIC2120181;

-мобільний телефон марки «Xiaomi Redmi Note 14 6/128Gb», IMEI1 НОМЕР_3 , IMEI2 НОМЕР_4 що поміщено до спеціального пакету № RIC2120181.

10.02.2026 року ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженцю Узбекистану Галляаральського району, узбека, громадянину Узбекистану, з вищою освітою, офіційно не працевлаштованому, проживаючому за адресою: АДРЕСА_3 раніше не судимому,- повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч. 4 ст. 186 КК України.

В подальшому 10.02.2026 було здійснено огляд вилучених предметів, після чого було винесено постанову про визнання речовим доказом мобільного телефону марки «Infinix HOT 50 8/526Gb» IMEI1 НОМЕР_1 , IMEI2 НОМЕР_2 , що поміщено до спеціального пакету № RIC2120181; мобільного телефону марки «Xiaomi Redmi Note 14 6/128Gb», IMEI1 НОМЕР_3 , IMEI2 НОМЕР_4 , що поміщено до спеціального пакету № RIC2120181;

Слідчий зазначає, що з метою забезпечення збереження речових доказів, а також запобігання можливості їх приховування, знищення або відчуження, необхідним заходом забезпечення кримінального провадження є накладення арешту на вказане майно.

Метою арешту майна є збереження речових доказів.

На підставі зазначеного слідчий просить про задоволення клопотання.

Учасники кримінального провадження в судове засідання не з`явились, про час та місце розгляду клопотання про арешт майна повідомлялись належним чином.

Від підозрюваного ОСОБА_5 надійшло клопотання про розгляд справи без його участі, проти задоволення клопотання не заперечував.

Від прокурора надійшла заява про розгляд справи без його участі, у заяві прокурор клопотання про арешт майна підтримав, просив задовольнити.

В зв`язку з неявкою в судове засідання учасників кримінального провадження, відповідно до положень ч. 4 ст. 107 КПК України, фіксування судового засідання за допомогою технічних засобів не здійснювалося.

Дослідивши матеріали клопотання, слідчий суддя приходить до наступного висновку.

Відповідно до п. 7 ч. 2 ст. 131 КПК України одним із заходів забезпечення кримінального провадження є арешт майна.

Правовою підставою арешту майна є положення ст. 170 КПК України.

Згідно з ч. 1 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом кримінального правопорушення, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження.

Арешт майна допускається з метою забезпечення збереження речових доказів, що передбачено п. 1 ч. 2 ст. 170 КПК України. У цьому випадку за правилами ч. 3 ст. 170 КПК України арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.

У статті 98 КПК України визначені такі критерії щодо речових доказів: матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Слідчим суддею встановлено, що СВ Голосіївського УП ГУНП у м. Києві здійснюється досудове розслідування кримінального провадження за № 0000226 від 09.02.2026 за ознаками складу кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 186 КК України.

09.02.2026 в порядку ст. 208 КПК України в період часу 17 год. 07 хв., по 17 год. 22 хв., за адресою: м. Київ, просп. Голосіївський 108/1 було затримано ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , та під час особистого обшуку в останнього було виявлено та вилучено: мобільний телефон марки «Infinix HOT 50 8/526Gb» IMEI1 НОМЕР_1 , IMEI2 НОМЕР_2 , що поміщено до спеціального пакету № RIC2120181; мобільний телефон марки «Xiaomi Redmi Note 14 6/128Gb», IMEI1 НОМЕР_3 , IMEI2 НОМЕР_4 , що поміщено до спеціального пакету № RIC2120181.

Відповідно до ст. 208 КПК України уповноважена службова особа, слідчий, прокурор може здійснити обшук затриманої особи з дотриманням правил, передбачених частиною сьомою статті 223 і статтею 236 цього Кодексу.

Постановою слідчого від 10.02.2026 року вищевказані речі визнані речовими доказами у кримінальному провадженні.

Відповідно до п. 7 ч. 2 ст. 131 КПК України одним із заходів забезпечення кримінального провадження є арешт майна.

Правовою підставою арешту майна є положення ст. 170 КПК України.

Згідно з ч. 1 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом кримінального правопорушення, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження.

Арешт майна допускається з метою забезпечення збереження речових доказів, що передбачено п. 1 ч. 2 ст. 170 КПК України. У цьому випадку за правилами ч. 3 ст. 170 КПК України арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.

У статті 98 КПК України визначені такі критерії щодо речових доказів: матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Матеріалами клопотання обґрунтовано, що вилучене під час особистого обшуку ОСОБА_5 майно відповідає ознакам, зазначеним в ч.1 ст. 98 КПК України, і має значення речових доказів.

Слідчим суддею встановлено, що заявлена слідчим мета щодо збереження речових доказів може бути досягнута шляхом застосування саме такого заходу забезпечення кримінального провадження як арешт майна.

Щодо розумності та співрозмірності обмеження права власності завданням кримінального провадження, слідчий суддя враховує, що вказані критерії є оціночними поняттями та визначаються на розсуд слідчого судді.

Відповідно до статті 1 Протоколу 1 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, будь-яке обмеження права власності повинно здійснюватися, зокрема, на умовах, передбачених законом. Водночас, обмеження права власності має переслідувати законну мету за допомогою засобів, які є пропорційними меті (Beyeler проти Італії (Рішення Великої Палати від 5 січня 2000 року, заява № 33202/96, параграф 107). Будь-яке втручання державного органу у право на мирне володіння майном повинно забезпечувати «справедливий баланс» між загальним інтересом суспільства та вимогами захисту основоположних прав конкретної особи (серед інших, James та інші проти Сполученого Королівства (Рішення від 21 лютого 1986 року, заява № 8793/79, параграф 50).

Слідчим у клопотанні доведено, що вилучені під час особистого обшуку ОСОБА_5 речі можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, а застосування такого заходу забезпечення, як арешт майна, сприятиме досягненню мети щодо всебічного, повного та неупередженого досудового розслідування та забезпечення збереження речових доказів.

Накладення арешту на майно не є припиненням права власності на нього або позбавленням таких прав, а носить тимчасовий характер застосування цього заходу забезпечення кримінального провадження, тому відповідні обмеження є розумними і співмірними з огляду на завдання кримінального провадження.

Слідчий суддя дійшов висновку про достатність підстав вважати, що в разі не застосування запобіжного заходу у виді арешту майна, існують ризики приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження майна, яке має значення для досудового розслідування.

Доказів негативних наслідків від застосування такого заходу забезпечення кримінального провадження як арешт майна слідчий суддя не встановив.

Отже, на цьому етапі кримінального провадження потреби досудового розслідування виправдовують таке втручання у права та інтереси власника майна, оскільки, завдяки цьому заходу забезпечення кримінального провадження може бути виконане завдання, для виконання якого слідчий звернувся із клопотанням.

З огляду на викладене, клопотання слідчого про арешт майна підлягає задоволенню.

Керуючись статтями 132, 170-173, 175, 309, 395, 372, 376 КПК України, слідчий суддя

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання задовольнити.

Накласти арешт на майно, яке було вилучено в ході особистого обшуку 09.02.2026 в ході затримання в порядку ст. 208 КПК України ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , за адресою: м. Київ, просп. Голосіївський 108/1 , а саме:

-мобільний телефон марки «Infinix HOT 50 8/526Gb» IMEI1 НОМЕР_1 , IMEI2 НОМЕР_2 , що поміщено до спеціального пакету № RIC2120181;

-мобільний телефон марки «Xiaomi Redmi Note 14 6/128Gb», IMEI1 НОМЕР_3 , IMEI2 НОМЕР_4 , що поміщено до спеціального пакету № RIC2120181.

Ухвала про арешту майна підлягає негайному виконанню після її оголошення прокурором, слідчим у кримінальному провадженні.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Київського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її проголошення.

Слідчий суддя: ОСОБА_1