Справа №760/5003/26 1-кс/760/2853/26
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

10 березня 2026 року слідчий суддя Солом`янського районного суду м. Києва ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 , розглянувши у судовому засіданні клопотання прокурора Київської обласної прокуратури ОСОБА_3 про накладення арешту на майно у кримінальному провадженні №0000437 від 21.11.2025 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 258 КК України, -

ВСТАНОВИВ:

До слідчого судді Солом`янського районного суду м. Києва надійшло клопотання прокурора Київської обласної прокуратури ОСОБА_3 про накладення арешту на майно у кримінальному провадженні №0000437 від 21.11.2025 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 258 КК України.

Під час досудового розслідування встановлено, що на території Київської області невстановлена особа планувала здійснити терористичний акт з застосуванням зброї та вибухових пристроїв.

На виконання доручення прокурора проведеними оперативним підрозділом слідчими (розшуковими) діями встановлено, що 19.11.2025 до невстановленої особи звернулися ОСОБА_4 та ОСОБА_5 з метою вчинення у м. Бровари терористичного акту.

При цьому, вказана невстановлена особа, за вказівкою ОСОБА_4 та ОСОБА_5 , за грошову винагороду у в розмірі, еквівалентному 15 000 доларів США, в обумовлений останніми час повинна була приїхати у м. Бровари, та в обумовленому ними ж місці дістати із схованки (схрону) 2 (два) РПГ-18 «Муха», які будуть знаходитись у кілометровій відстані від жилого будинку та гаражу, котрі у подальшому потрібно знищити.

Відповідно до проведених оперативним підрозділом розшукових заходів, встановлено, що ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженець м. Києва, проживає за адресою: АДРЕСА_1 , де може зберігати речі та документи, які мають значення речових доказів у кримінальному провадженні, а також використовує у свої вказаній вище протиправній діяльності автомобіль марки Volkswagen Touareg, днз НОМЕР_1 (номер кузова НОМЕР_2 ).

Разом з тим, встановлено, що до вказаної протиправної діяльності причетний ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , який з метою прикриття вищевказаної протиправної діяльності, виготовляє підроблені документи співробітників правоохоронних органів, перепустки на безперешкодне пересування у комендантську годину, якими користується сам, а також ОСОБА_4 та ОСОБА_5

23.02.2026 за адресою: АДРЕСА_1 , на підставі ухвали слідчого судді Солом`янського районного суду м. Києва від 23.01.2026, проведено обшук автомобіля марки Volkswagen Touareg, днз НОМЕР_1 (номер кузова НОМЕР_2 ), яким користується ОСОБА_4 , у ході якого виявлено та вилучено - добровільно надані останнім речі, а саме:

оперативний талон № НОМЕР_3 від 12.12.2024 на автомобіль Volkswagen Touareg (номер кузова НОМЕР_2 ).

При цьому, як заявив ОСОБА_4 , він не проходив і не проходить військову службу в органах поліції, а вказаний оперативний талон він придбав разом з автомобілем приблизно у грудні 2025 року.

23.02.2026 постановою старшого слідчого в ОВС СУ ГУ СБ України у м. Києві та Київській області ОСОБА_7 вказані предмети визнано речовими доказами у кримінальному провадженні № 0000437.

З метою збереження вилучених речей, які визнані речовим доказом по кримінальному провадженню, запобіганню можливості їх приховуванню, псуванню, знищенню, перетворенню, відчуження, що буде мати негативні наслідки для кримінального провадження, виникла необхідність у накладенні на них арешту, в зв`язку з чим прокурор звернувся до слідчого судді Солом`янського районного суду м. Києва з відповідним клопотанням.

Прокурор в судове засідання не з`явився, про час та місце розгляду клопотання повідомлявся завчасно та належним чином. 10.03.2026 прокурором ОСОБА_3 до суду подано заяву в якій він клопотання підтримав в повному обсязі, просив його задовольнити із підстав у ньому наведених та проводити розгляд справи без його участі.

Власник майна ОСОБА_4 в судове засідання не з`явилася. Про час та місце розгляду клопотання повідомлялася завчасно та належним чином. Проте, 10.03.2026 подав до суду заяву в якій не заперечував щодо накладення арешту на зазначене у клопотанні майно та просив проводити розгляд справи без його участі.

Відповідно до ч. 1 ст. 172 КПК України неприбуття осіб, які беруть участь у розгляді клопотання про арешт майна у судове засідання не перешкоджає його розгляду.

Вивчивши клопотання й додані до нього матеріали, слідчий суддя дійшов наступного висновку.

Так, з матеріалів клопотання вбачається, що слідчим управлінням Головного управління СБ України у м. Києві та Київській області проводиться досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0000437 від 21.11.2025 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 258 КК України.

Під час досудового розслідування встановлено, що на території Київської області невстановлена особа планувала здійснити терористичний акт з застосуванням зброї та вибухових пристроїв.

На виконання доручення прокурора проведеними оперативним підрозділом слідчими (розшуковими) діями встановлено, що 19.11.2025 до невстановленої особи звернулися ОСОБА_4 та ОСОБА_5 з метою вчинення у м. Бровари терористичного акту.

Відповідно до проведених оперативним підрозділом розшукових заходів, встановлено, що ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженець м. Києва, проживає за адресою: АДРЕСА_1 , де може зберігати речі та документи, які мають значення речових доказів у кримінальному провадженні, а також використовує у свої вказаній вище протиправній діяльності автомобіль марки Volkswagen Touareg, днз НОМЕР_1 (номер кузова НОМЕР_2 ).

23.02.2026 за адресою: АДРЕСА_1, на підставі ухвали слідчого судді Солом`янського районного суду м. Києва від 23.01.2026, проведено обшук автомобіля марки Volkswagen Touareg, днз НОМЕР_1 (номер кузова НОМЕР_2 ), яким користується ОСОБА_4 , у ході якого виявлено та вилучено - добровільно надані останнім речі, а саме:

оперативний талон № НОМЕР_3 від 12.12.2024 на автомобіль Volkswagen Touareg (номер кузова НОМЕР_2 ).

23.02.2026 постановою старшого слідчого в ОВС СУ ГУ СБ України у м. Києві та Київській області ОСОБА_7 вказані предмети визнано речовими доказами у кримінальному провадженні № 0000437.

Згідно з ст.ст.131, 132 КПК України заходи забезпечення кримінального провадження застосовуються з метою досягнення дієвості цього провадження на підставі ухвали слідчого судді або суду, за винятком випадків, передбачених цим Кодексом.

Згідно з вимогами ст. 167 КПК України, тимчасовим вилученням майна є фактичне позбавлення підозрюваного або осіб, у володінні яких перебуває зазначене у частині другій цієї статті майно, можливості володіти, користуватися та розпоряджатися певним майном до вирішення питання про арешт майна або його повернення, або його спеціальну конфіскацію в порядку, встановленому законом. Тимчасово вилученим може бути майно у вигляді речей, документів, грошей тощо, щодо яких є достатні підстави вважати, що вони, в тому числі: 1) підшукані, виготовлені, пристосовані чи використані як засоби чи знаряддя вчинення кримінального правопорушення та (або) зберегли на собі його сліди; 2) призначалися (використовувалися) для схиляння особи до вчинення кримінального правопорушення, фінансування та/або матеріального забезпечення кримінального правопорушення або винагороди за його вчинення.

Відповідно до ст. 168 КПК України, тимчасове вилучення майна може здійснюватися також під час обшуку, огляду.

Відповідно до ч.1 ст.170 КПК України, арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.

Частиною 2 ст.170 КПК України регламентовано, що арешт майна допускається з метою забезпечення: збереження речових доказів (п.1); спеціальної конфіскації (п. 2); конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи (п.3); відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди (п. 4).

Згідно ч.3 статті 170 КПК України у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.

Відповідно до положень ст.98 КПК України, речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Відповідно до ч.2 ст. 173 КПК України при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен враховувати: правову підставу для арешту майна; можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої статті 170 цього Кодексу); наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення або суспільно небезпечного діяння, що підпадає під ознаки діяння, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність (якщо арешт майна накладається у випадках, передбачених пунктами 3, 4 частини другої статті 170 цього Кодексу); можливість спеціальної конфіскації майна (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 2 частини другої статті 170 цього Кодексу); розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 4 частини другої статті 170 цього Кодексу); розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження; наслідки арешту майна для підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб.

При цьому слідчий суддя зазначає про те, що на даному етапі кримінального провадження потреби досудового розслідування виправдовують таке втручання у права та інтереси власника майна, з метою забезпечення кримінального провадження, а слідчий суддя на даній стадії не вправі вирішувати ті питання, які повинен вирішувати суд при розгляді кримінального провадження по суті, тобто не вправі оцінювати докази з точки зору їх достатності і допустимості для встановлення вини чи її відсутності у фізичної або юридичної особи за вчинення злочину, а лише зобов`язаний на підставі розумної оцінки сукупності отриманих доказів визначити, що причетність тієї чи іншої особи до вчинення кримінального правопорушення є вірогідною та достатньою для застосування щодо неї заходів забезпечення кримінального провадження, одним із яких є арешт майна.

Таким чином, з урахуванням конкретних обставин кримінального провадження, відсутності заперечень власника майна щодо накладення арешту, що підтверджується поданою ним заявою, а також того, що майно, зазначене у клопотанні прокурора, відповідає критеріям, передбаченим ст. 98 КПК України, та обґрунтовано має правовий статус речового доказу, на переконання слідчого судді, наявні правові підстави для накладення арешту з метою збереження речових доказів.

Керуючись ст. ст. 131; 132; 167, 168, 170-174 КПК України, слідчий суддя,-

УХВАЛИВ:

Клопотання задовольнити.

Накласти арешт на майно, вилучене під час обшуку автомобіля марки Volkswagen Touareg, днз НОМЕР_1 (номер кузова НОМЕР_2 ), а саме:

- оперативний талон № НОМЕР_3 від 12.12.2024 на автомобіль Volkswagen Touareg (номер кузова НОМЕР_2 ), з метою збереження речових доказів.

Оскарження ухвали про накладення арешту не зупиняє її виконання.

Ухвала про арешт майна підлягає негайному виконанню.

Ухвала слідчого судді може бути оскаржена протягом п`яти днів з дня її оголошення безпосередньо до Київського апеляційного суду. Якщо ухвалу слідчого судді було постановлено без виклику особи, яка її оскаржує, строк апеляційного оскарження для такої особи обчислюється з дня отримання копії судового рішення.

Слідчий суддя: ОСОБА_1