Справа № 173/111/26
Провадження №1-кс/173/14/2026
У Х В А Л А

Іменем України

27 лютого 2026 року м. Верхньодніпровськ

Слідчий суддя Верхньодніпровського районного суду Дніпропетровської області ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , заявниці ОСОБА_3 , прокурора ОСОБА_4 , розлянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Верхньодніпровська скаргу ОСОБА_3 на бездіяльність уповноваженої особи ВП № 3 Кам`янського РУП ГУНП в Дніпропетровській області яка полягає у невнесенні до ЄРДР відомостей про кримінальне правопорушення,

ВСТАНОВИВ:

13 січня 2026 року ОСОБА_3 звернулась до слідчого судді Верхньодніпровського районного суду Дніпропетровської області зі скаргою на бездіяльність уповноваженої особи ВП № 3 Кам`янського РУП ГУНП в Дніпропетровській області яка полягає у невнесенні до ЄРДР відомостей про кримінальне правопорушення.

Скарга обґрунтована тим, що 27.04.2025 її чоловік ОСОБА_5 поїхав на роботу в м. Верхньодніпровськ та додому не повернувся. Телефоном повідомив, що був затриманий працівниками поліції за вчинення ніби то адміністративного правопорушення та з застосуванням сили його посадили до автомобіля та доставили до приміщення Верхньодніпровського РТЦК де зачинили та не випускали. В той же день з заявою про викрадення її чоловіка вона звернулась до ВП № 3 Кам`янського РУП ГУНП в Дніпропетровській області де їй пообіцяли внести відомості до ЄРДР. Жодних документів з цього приводу вона не отримувала. Вона перебувала в стані депресії та була впевнена, що за її заявою проводиться розслідування. 27.11.2025 вона звернулась з запитом до ВП № 3 про стан розгляду її заяви, на що 11.12.2025 отримала відповідь про те, що за її заявою проводилась перевірка та матеріали списано. Вважає бездіяльність працівників поліції щодо невнесення відомостей до ЄРДР за її заявою незаконною та просить зобов`язати відповідальну особу ВП № 3 Кам`янського РУП ГУНП в Дніпропетровській області внести відомості до ЄРДР за її заявою від 27.04.2025.

Вважає, що в діях невстановлених осіб є ознаки злочину, відповідальність за які, передбачена ст. 146 Кримінального кодексу України, незаконне позбавлення волі або викрадення людини, стосовно її чоловіка ОСОБА_5 .

Ухвалою слідчого судді від 16 січня 2026 року відкрито провадження за скаргою ОСОБА_3 на бездіяльність уповноваженої особи ВП № 3 Кам`янського РУП ГУНП в Дніпропетровській області яка полягає у невнесенні до ЄРДР відомостей про кримінальне правопорушення.

Заявниця в судовому засіданні підтримала доводи своєї скарги, просила її задовольнити. Додала, що звернулась до відділку поліції зі скаргою на викрадення чоловіка, без законних підстав його утримували в невідомому приміщенні. Місяці три після викрадення з чоловіком зв`язку не було, зараз він в навчальному таборі. Його затримали начеб то за те, що він перебував у розшуку по мобілізації. Одразу як дізналась про його затримання ходила в РТЦК, але крім чергового нікого не було та з`ясувати вказані обставини не змогла. Поліція чергувала під під`їздом до будинку, чоловік поїхав на роботу на велосипеді і його затримали поруч з радіозаводом та відвезли в РТЦК, там склали протокол та невідомі особи повели його в якесь приміщення напроти «Зоряного» на другий поверх. В той же день написала заяву в поліцію, дочекалась поліцейських, поїхали в РТЦК і там їй сказали щоб вона нічого не робила інакше її чоловіку буде гірше, відвезуть в м. Кам`янське. Зі скаргою на дії РТЦК вона не зверталась, оскільки вважала, що ці обставини повинні з`ясовувати поліцейські. Скаргу підтримала, оскільки мова йде про незаконне утримання її чоловіка.

Прокурор в судовому засіданні просив відмовити у задоволенні скарги, оскільки в даному випадку слід відрізняти викрадення з не згодою з діями РТЦК. В період дії воєнного часу в Україні введено в дію постанови які регулюють мобілізаційний процес. Створено мобілізаційні групи для перевірок. Особа при собі повинна мати документи, якщо їх немає поліцейські мають право затримати таку особу для встановлення її анкетних даних та подальшого доставки до РТЦК. Дії поліцейських правомірні оскільки особа перебувала в розшуку як військовозобов`язаний.

Представник органу дії якого оскаржуються в судове засідання не прибув, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, заяви про відкладення судового розгляду на адресу суду не надходило.

Заслухавши думку учасників процесу, дослідивши матеріали поданоїскарги, слідчий суддя дійшов висновку про наступне.

Відповідно до вимог частини 1 статті 24 КПК України, кожному гарантується право на оскарження процесуальних рішень, дій чи бездіяльності суду, слідчого судді, прокурора, слідчого в порядку, передбаченому цим Кодексом.

Частиною 1 статті 303 КПК України передбачено вичерпний перелік рішень, дій чи бездіяльності слідчого, дізнавача або прокурора, які можуть бути оскаржені під час досудового розслідування. Зокрема, п. 1 ч. 1 ст. 303 КПК України передбачено можливість оскарження у досудовому провадженні бездіяльності слідчого, дізнавача чи прокурора, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань.

Згідно з ч. 2 ст. 214 КПК України, досудове розслідування розпочинається з моменту внесення відомостей до Єдиного реєстру досудових розслідувань. Положення про Єдиний реєстр досудових розслідувань, порядок його формування та ведення затверджуються Офісом Генерального прокурора за погодженням з Міністерством внутрішніх справ України, Службою безпеки України, Національним антикорупційним бюро України, Державним бюро розслідувань, органом Бюро економічної безпеки України.

Положення ст. 214 КПК України перебувають у взаємозв`язку з ч. 1 ст. 2 КК України, згідно з якою підставою кримінальної відповідальності є вчинення особою суспільно небезпечного діяння, яке містить склад злочину, передбаченого цим Кодексом, і саме тому фактичні дані, які вказують на ознаки складу злочину кримінального правопорушення, мають бути критерієм внесення його до Єдиного реєстру досудових розслідувань.

До Єдиного реєстру досудових розслідувань, зокрема, має бути внесено короткий виклад обставин про вчинення кримінального правопорушення, наведених потерпілим, заявником чи виявлених з іншого джерела (ч. 5 ст. 214 КПК України).

Внесення відомостей до ЄРДР врегульовано Положенням про Єдиний реєстр досудових розслідувань, порядок його формування та ведення, затвердженим Наказом Генерального прокурора від 30 червня 2020 року № 298.

Згідно з п.1 глави 2 розділу 1 цього Положення, до реєстру вносяться відомості про короткий виклад обставин, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення, наведених потерпілим, заявником чи виявлених з іншого джерела; попередню правову кваліфікацію кримінального правопорушення із зазначенням статті (частини статті) закону України про кримінальну відповідальність.

Аналіз вищезазначених положень закону дає підстави для висновку, що реєстрації в Єдиному реєстрі досудових розслідувань підлягають не будь-які заяви чи повідомлення, а лише ті, які містять достатні відомості про кримінальне правопорушення та можуть об`єктивно свідчити про вчинення особою такого кримінального правопорушення. Якщо у заяві чи повідомленні таких даних немає, то вони не можуть вважатися такими, що повинні бути обов`язково внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань. Це слугує гарантією для кожної особи від необґрунтованого обвинувачення та процесуального примусу.

Підставами вважати, що в заяві чи повідомленні містяться відомості саме про злочин є наявність об`єктивних даних, які дійсно свідчать про наявність ознак злочину. Такими даними є фактичне існування доказів, що підтверджує реальність конкретної події злочину (час, місце, спосіб та інші обставини вчинення злочину). Якщо у заявах чи повідомленнях таких даних немає, то вони не можуть вважатися такими, які мають бути обов`язково внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань.

Таким чином, закон передбачає необхідність попередньої оцінки (аналізу) слідчим, прокурором, слідчим суддею (у разі оскарження заявником бездіяльності уповноваженої особи щодо невнесення відомостей до ЄРДР) змісту заяви, повідомлення про вчинене кримінальне правопорушення на предмет викладення в ньому інформації саме про кримінальне правопорушення.

Разом з цим, у разі невнесення відомостей (бездіяльність слідчого щодо невнесення відомостей про кримінальне правопорушення до ЄРДР) заявник має право оскаржити таку відмову до слідчого судді.

Так, відповідно до висновку, викладеного у постанові Великої Палати Верховного Суду від 30 січня 2019 року в справі № 818/1526/18, у межах процедури оскарження бездіяльності слідчого щодо невнесення відомостей про кримінальне правопорушення до ЄРДР після отримання заяви, слідчий суддя з`ясовує обставини та мотиви, з яких слідчий або прокурор дійшов висновку про відсутність підстав для внесення відомостей про кримінальне правопорушення до ЄРДР, чим саме обґрунтоване невнесення відповідних відомостей до ЄРДР, та вирішує питання про наявність або відсутність правових підстав для зобов`язання слідчого або прокурора внести інформацію про кримінальне правопорушення до ЄРДР.

Відмінністю письмової заяви чи повідомлення про кримінальне правопорушення від будь-якого іншого звернення є викладення в такій заяві об`єктивних даних, які дійсно свідчать про наявність ознак відповідного кримінального правопорушення. Якщо таких даних немає, то такі відомості не можуть вважатися такими, що мають бути обов`язково внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань.

При розгляді питання, що стосується невнесення відомостей в ЄРДР, слідчий суддя також враховує висновок Касаційного кримінального суду у складі Верховного Суду, викладений у постанові від 30 вересня 2021 року у справі №556/450/18, відповідно до якого підставою початку досудового розслідування є не будь-які прийняті та зареєстровані заяви, повідомлення, а лише ті з них, з яких вбачаються вагомі обставини, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення, короткий виклад яких разом із прізвищем, ім`ям, по-батькові (найменуванням) потерпілого або заявника, серед іншого, вноситься до ЄРДР.

Статтею 8 КПК України встановлено, що кримінальне провадження здійснюється з додержанням принципу верховенства права, відповідно до якого людина, її права та свободи визнаються найвищими цінностями та визначають зміст і спрямованість діяльності держави. Принцип верховенства права у кримінальному провадженні застосовується з урахуванням практики Європейського суду з прав людини.

Відповідно до рішення Європейського суду з прав людини у справі «Ашинґдейн проти Сполученого Королівства» (Ashingdane v. TheUnitedKingdom) від 28 травня 1985 року, п. 57, Series A, № 93, право на суд не є абсолютним і може підлягати легітимним обмеженням. Одним із таких обмежень є переслідування особи в кримінально-правовому порядку шляхом внесення повідомлення до Єдиного реєстру досудових розслідувань щодо конкретної за бажаною кримінально-правовою кваліфікацією.

У справі Європейського суду з прав людини «Predaand Dardari v. Italy» (1999), Суд вказав, що метою цієї норми є запобігання використанню принципів, на яких ґрунтується Конвенція, щоб здійснювати будь-яку діяльність, спрямовану на скасування прав і свобод, визнаних цією Конвенцією.

Як вбачається з матеріалів скарги, скаржник ОСОБА_3 звернулася до ВП № 3 Кам`янського РУП ГУНП в Дніпропетровській області за фактом того, що 27.04.2025 дорогою на роботу її чоловік ОСОБА_5 затриманий працівниками поліції та доставлений до приміщення РТЦК та з тих пір примусово утримується.

При зверненні з заявою про вчинення кримінального правопорушення особа переслідує певний правовий інтерес, який має узгоджуватися із завданнями кримінального провадження.

Слід звернути увагу, що Указом Президента України «Про загальну мобілізацію» № 69/2022 від 24 лютого 2022 року, у зв`язку з військовою агресією РФ проти України та з метою забезпечення оборони держави, підтримання бойової і мобілізаційної готовності Збройних Сил України та інших військових формувань, на підставі пропозиції Ради національної безпеки і оборони України, відповідно до частини другої статті 102, пунктів 1, 17, 20 частини першої статті 106 Конституції України, оголошено про проведення загальної мобілізації, тому, з огляду на викладене, призов громадян на військову службу під час мобілізації є обов`язком захисту Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України.

Так, обставини, викладені у заяві ОСОБА_3 зводяться до незгоди з діями працівників ТЦК та СП та поліції, які у період введеного в Україні воєнного стану мають повноваження на виконання обов`язків по мобілізації військовозобов`язаних, здійснення заходів пов`язаних з мобілізаційним процесом. В судовому засіданні заявниця зазначила, що її чоловік ОСОБА_6 знаходився в розшуку у ТЦК як військовозобов`язаний. Дізнавшись від чоловіка про його мобілізацію остання не зверталась у встановленому порядку з метою скарження дій РТЦК та СП під час здійснення мобілізації ОСОБА_6 .

Слід зазначити, що слідчий суддя не може виконувати абсолютно формальну функцію судового примусу уповноважених осіб вносити до Єдиного реєстру досудових розслідувань всі без виключення заяви і повідомлення, які ними отримуються.

На переконання слідчого судді повідомлення скаржника обґрунтоване суб`єктивним висновком з його особистих міркувань та припущень щодо вчинення кримінального правопорушення відносно подій, пов`язаних із вжиттям заходів до мобілізації через введення воєнного стану, незгоду з діями працівників поліції та ТЦК, та не містить конкретних фактичних даних, які б свідчили про існування обставин, які б давали підстави для кваліфікації дій за певною статтею Кримінального кодексу України.

Скарга ОСОБА_3 не містить конкретних фактичних даних, які б свідчили про існування обставин, що б надавали підстави для кваліфікації відомостей, викладених у поданій нею скарзі за ст. 146 КК України.

З огляду на викладене, сам факт подання заяви не може бути безумовною підставою для внесення відповідних відомостей до Єдиного реєстру досудових розслідувань, оскільки критерієм внесення до Єдиного реєстру досудових розслідувань заяв і повідомлень є наявність в них фактичних даних, які вказують на ознаки кримінального правопорушення.

Таким чином, скаржником не доведено обов`язку уповноважених осіб ВП № 3 Кам`янського РУП ГУНП в Дніпропетровській області внести відомості до ЄРДР про вчинення кримінального правопорушення, та як наслідок їх бездіяльність, яка полягає у невнесенні відомостей до ЄРДР за наслідками надходження повідомлення, а тому в задоволенні скарги ОСОБА_3 слід відмовити.

Керуючись ст. 214, 303, 304, 307, 309 КПК України, слідчийсуддя -

ухвалив:

У задоволенні скарги ОСОБА_3 на бездіяльність уповноваженої особи ВП № 3 Кам`янського РУП ГУНП в Дніпропетровській області яка полягає у невнесенні до ЄРДР відомостей про кримінальне правопорушення відмовити.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку протягом п`яти днів з дня її проголошення безпосередньо до Дніпровського апеляційного суду, а особою, без участі якої її постановлено, апеляційна скарга може бути подана протягом п`яти днів з дня отримання копії даної ухвали.

Слідчийсуддя: ОСОБА_7