Справа № 521/3390/26
Номер провадження:1-кс/521/1213/26
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

06 березня 2026 року м. Одеса

Слідчий суддя Хаджибейського районного суду міста Одеси ОСОБА_1 з секретарем ОСОБА_2 , за участю прокурора ОСОБА_3 , слідчого ОСОБА_4 , підозрюваного ОСОБА_5 , захисника, адвоката ОСОБА_6 , розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду в м. Одесі клопотання слідчого СВ ВП № 1 Одеського районного управління поліції № 1 ГУНП в Одеській області ОСОБА_4 про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно підозрюваного ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000343 від 05.03.026 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 307 КК України,

ВСТАНОВИВ:

Слідчий СВ ВП № 1 Одеського районного управління поліції № 1 ГУНП в Одеській області звернуся до слідчого судді Хаджибейського районного суду міста Одеси з клопотанням, яке погоджене з прокурором Хаджибейської окружної прокуратури міста Одеси про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення за ч. 1 ст. 307 КК України.

В обґрунтування клопотання зазначено, що органом досудового розслідування ВП N?1 ОРУП N?1 ГУНП в Одеській області проводиться досудове розслідування у кримінальному провадженні N? 0000343 від 05.03.2026, за ознаками злочину, передбаченого частиною 1 статті 307 КК України.

Досудовим розслідуванням встановлено, що 05.03.2026 до чергової частини ВП N? 1 ОРУП N? 1 ГУНП в Одеській області надійшло повідомлення оператора 102, про те, що за адресою: м. Одеса, площа Бориса Дерев?янко, 1, працівниками поліції зупинено ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який повідомив що має при собі закладки з наркотичними речовинами, які зберігав при собі з метою подальшого збуту.

Дї ОСОБА_5 кваліфіковані за ч. 1 ст. 307 КК України, а саме: незаконне придбання, зберігання наркотичного засобу, з метою збуту.

Так ОСОБА_5 05.03.2026 придбав з метою подальшого збуту невстановлену кількість, але не менше 4 згортків з фольги, які отримав у схованці, яка розміщувалась біля магазину «Копійка» за адресою: м. Одеса, вул. Академіка Філатова, 29, в яких містилася кристалічна речовина білого кольору, масою не менше 0,950г, що містить наркотичний засіб, обіг якого обмежено - метадон, кількісний вміст якого становить 0,757г, яку в подальшому почав зберігати при собі з метою подальшого незаконного збуту для отримання винагороди.

Далі, ОСОБА_7 , продовжуючи свій злочинний умисел, спрямований на незаконний збут заздалегідь незаконно придбаного наркотичного засобу, обіг якого обмежено - метадону, бажаючи діяти таємно, дотримуючись заходів конспірації для уникнення викриття з боку правоохоронних органів. безконтактним способом, а саме шляхом розкладання так званих «закладок» в заздалегідь визначені місця, 05.03.2026 направився до площі ОСОБА_8 , що знаходиться у Хаджибейському районі міста Одеси та здійснив схованку із згортком з наркотичним засобом, обіг якого обмежено - метадоном, кількісний вміст якого становить 0.228г з метою подальшого збуту за адресою: м. Одеса, вул. Іхака Рабіна, поблизу магазину «Блиск і відро».

В подальшому, 05.03.2025 ОСОБА_7 перебуваючи за вищевказаною адресою: був зупинений співробітниками поліції та повідомив, що має при собі заборонені наркотичні засоби. В ході проведення огляду місця події з 13 год. 39 хв. по 13 год. 53 хв. цього ж дня, було вилучено 3 згортки з наркотичним засобом, обіг якого обмежено - метадоном, кількісний вміст якого становить 0,529г який ОСОБА_5 зберігав при собі з метою подальшого збуту та добровільно видав співробітникам поліції. Окрім цього під час проведення огляду місця події ОСОБА_7 надав телефон Redmi Note 8 Pro, при огляді якого виявлено фотознімок з місцем схованка та їх координатами. При огляді вищевказаного місця, а саме лавочки біля якої проводився огляд суло виявлено схованку з якої вилучено один згорток з наркотичним засобом. обіг якого обмежено - метадоном, кількісний вміст якого становить 0,228г

Таким чином, ОСОБА_9 незаконно придбав та зберігав з метою збуту наркотичний засіб, обіг якого обмежено - метадон загальною масою 0,950г, із загальним кількісним вмістом метадону 0,757г, що відповідно до таблиці N? 2 «Невеликі, великі та особливо великі розміри психотропних речовин, що знаходяться у незаконному обігу», затвердженої наказом Міністерства охорони здоров?я України від 01.08.2000 N? 188 є невеликими розміром наркотичним засобом, обіг якого обмежено.

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженцю м. Одеси, громадянину України, тимчасово не працюючому, з середньо-спеціальною освітою, не одруженому, проживаючому та зареєстрованому за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого в порядку ст. 89 КК України повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 307 КК України.

Беручи до уваги те, що підозрюваний ОСОБА_5 вчинив тяжкий злочин, за скоєння якого передбачено покарання у вигляді позбавлення волі на строк від чотирьох до восьми років, з метою уникнення від кримінальної відповідальності, може переховуватися від органів досудового розслідування та суду, може незаконно впливати на потерпілих та свідків,перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, може вчинити інше кримінальне правопорушення, під час досудового розслідування встановлена наявність ризиків передбачених п. п. 1, 3, 4, 5 ч. 1 ст.177 КПК.

У даному випадку, з метою забезпечення виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам вчинити дії, зазначені у клопотанні, застосувати більш м`який запобіжний захід не вбачається можливим.

Прокурор та слідчий підтримали клопотання, просили його задовольнити.

Захисник ОСОБА_6 та підозрюваний ОСОБА_5 заперечували проти задоволення клопотання, просили застосувати запобіжний захід не пов`язаний з триманням під вартою: у вигляді цілодобового домашнього арешту.

Перевіривши та дослідивши надані матеріали до клопотання, заслухавши думки учасників процесу, суд вважає, що подане клопотання підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до вимог ст. 177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є запобігання спробам переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду, спробам знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення, спробам незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадження, спробам перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, спробам вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Вимогами ч. 2 ст. 177 КПК України передбачено, що підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, вважати, що підозрюваний, може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті. Слідчий, прокурор не мають права ініціювати застосування запобіжного заходу без наявності для цього підстав, передбачених цим Кодексом.

Згідно з ч. 1, ч. 2 ст.194 КПК України, під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 КПК України, на які вказує слідчий, прокурор; недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Статтею 178 КПК України передбачено, що при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених у ст.177 КПК України, слідчий суддя на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів зобов`язаний оцінити в сукупності всі обставини, в тому числі й вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення, тяжкість покарання, що загрожує відповідній особі у разі визнання винуватим, вік та стан здоров`я підозрюваного, обвинуваченого, міцність його соціальних зв`язків, наявність постійного місця роботи, навчання, його репутацію, майновий стан, наявність судимостей, дотримання раніше застосованих запобіжних заходів та інше.

Статтею 2 КПК України визначено, що завданнями кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.

Відповідно до практики Європейського суду з прав людини, вимога розумної підозри передбачає наявність доказів, які об`єктивно зв`язують підозрюваного з певним злочином і вони не повинні бути достатніми, щоб забезпечити засудження, але мають бути достатніми, щоб виправдати подальше розслідування або висунення звинувачення.

На стадії досудового розслідування слідчий суддя наділений лише повноваженнями на перевірку обґрунтованості підозри, яка за своїм змістом до процедури висунення обвинувачення в порядку, передбаченому КПК України, на стадії досудового розслідування є обґрунтованим припущенням про вчинення особою кримінального правопорушення, повідомлення про яке складається на певному етапі досудового розслідування, коли є підстави для формулювання підозри (ч. 1 ст. 276 КПК України). Повідомлення про підозру персоніфікує кримінальне провадження, є юридичним фактом, що породжує виникнення кримінальних процесуальних правовідносин, та етапом, з якого починає реалізовуватися кримінальна відповідальність.

При вирішенні питання щодо застосування запобіжного заходу оцінці судом підлягають наявність та/або продовження існування ризиків, передбачених ч. 1 ст.177 КПК України. Ризиком у контексті кримінального провадження є певний ступінь можливості, що особа вдасться до вчинків, які будуть перешкоджати судовому розгляду або ж створять загрозу суспільству. При цьому КПК України не вимагає доказів того, що підозрюваний обов`язково (поза всяким сумнівом) буде здійснювати відповідні дії, однак вимагає доказів того, що він має реальну можливість їх здійснити у конкретному кримінальному провадженні в майбутньому.

Обґрунтованість повідомленої підозри ОСОБА_10 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 121 КК України підтверджується зібраними у ході досудового розслідування доказами у їх сукупності:

-протоколом огляду місця події від 05.03.2026;

-протоколом затримання у порядку ст. 208 КПК України;

-протоколом огляду речей та документів;

-- висновком експерта;

- іншими матеріалами у сукупності.

Тим самим встановлено достатньо доказів для підозри ОСОБА_11 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1ст. 307 КК України, а саме: незаконне придбання, зберігання наркотичного засобу з метою збуту.

Слідчий суддя приходить до висновку про наявність в матеріалах клопотання достатніх даних, які указують на факти, що ОСОБА_7 міг вчинити вказане у клопотанні правопорушення і такі є переконливими для суду, тому слідчий суддя на підставі розумної оцінки сукупності отриманих доказів лише визначає, що причетність ОСОБА_11 до вчинення кримінального правопорушення, підозра у якому йому повідомлена, є вірогідною та достатньою для застосування щодо нього такого обмежувального заходу, як тримання під вартою. З наведених обставин, проводячи оцінку наданих суду матеріалів, доводів учасників процесу, слідчий суддя вважає, що підозра є обґрунтованою.

При вирішенні питання про ризики, слідчий суддя враховує те, що ОСОБА_7 , в силу ст. 89 КК України раніше не судимий, має місце реєстрації та постійне місце проживання, разом з матір`ю, яка є особою з інвалідністю ІІ групи, неодружений, враховує наявність довідки: виписки із медичної карти стаціонарного хворого № 6646 від 13.10.2025 року, враховує, що ОСОБА_5 перебуває на замісній терапії в КНП «Міській психіатричний диспансер» ОМР,а також ту обставину, що підозрюється у вчиненні тяжкого злочину, передбаченого ч.1 ст. 307 КК України, за який передбачено покарання у вигляді позбавлення волі на строк від чотирьох до восьми років, що вказує на наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді вважати, що підозрюваний може переховуватися від органів досудового розслідування та суду, може незаконно впливати на свідків, може вчинити інше кримінальне правопорушення та перешкоджати кримінальному правопорушенню іншим чином.

Відповідно до ч. 1 ст.183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу, крім випадків, передбачених частиною п`ятою статті 176 цього Кодексу.

Згідно з ст. 178 КПК України, крім наявності ризиків, зазначених у ст. 177 КПК України, тяжкість покарання, що загрожує відповідній особі у разі визнання підозрюваного винуватим у кримінальному правопорушенні, у вчиненні якого він підозрюється - є однією з обставин, що враховуються при обранні запобіжного заходу. Також суд враховує вимоги ст. 5 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, фактичні обставини справи, особу підозрюваного та характер висунутого обвинувачення, тяжкість можливого покарання в їх взаємозв`язку з можливими ризиками у справі.

Слідчий суддя не погоджується з твердженням захисника ОСОБА_6 про те, що кримінальне правопорушення, в якому підозрюється ОСОБА_5 не є тяжким злочином серед кримінальних правопорушень, пов`язаних з обігом наркотичних засобів.

На думку слідчого судді основним об`єктом злочину є здоров`я суспільства загалом, оскільки збут призводить до масового споживання небезпечних речовин.

Крім того, дії спрямовані на розширення кола споживачів, збільшуючи кількість осіб, залежних від наркотиків.

Так, збут наркотичних засобів є передумовою для інших кримінальних правопорушень, вчинених для отримання коштів на придбання таких наркотичних засобів.

Крім того, слідчим суддею врахована наявність судимості за ч. 1 ст. 308 КК України за вироком Хаджибейського (Малиновського) районного суду міста Одеси від 29.11.2024 року. Зазначеним вироком ОСОБА_5 призначено покарання у вигляді чотирьох років позбавлення волі, звільнений від відбування покарання з іспитовим строком 1 рік.

Так, через нетривалий час (менше трьох місяців) після закінчення іспитового строку ОСОБА_5 знову підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення пов`язаного з обігом наркотичних засобів, що свідчить що ОСОБА_12 на шлях виправлення не став.

Твердження захисника про необхідність догляду за матір`ю, яка є особою з інвалідністю 2 групи, суд сприймає критично. Так в судовому засіданні підозрюваний ОСОБА_5 пояснив, що на теперішній час не працює. Зазначив, що йому не вистачає препарату, який він отримує на замісній терапії, і тому один із згортків з наркотичною речовиною він мав отримати в якості плати за свої послуги розповсюдження.

Враховуючи вищевикладене, слідчий суддя приходить до висновку про можливість продовження ОСОБА_5 протиправної діяльності з розповсюдження або відшукання засобів для отримання наркотичних засобів.

Відтак, дослідивши матеріали клопотання, слідчий суддя враховує ту обставину, що ОСОБА_5 обґрунтовано підозрюється у вчиненні тяжкого злочину, передбаченого ч. 1 ст. 307 КК України, а також враховуючи наявність ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, тяжкість покарання, що загрожує ОСОБА_5 у разі визнання його винуватим, особу підозрюваного, вимог наведеного законодавства, слідчий суддя приходить до висновку, що до підозрюваного необхідно застосувати запобіжний захід у вигляді тримання під вартою. Підстав для обрання більш м`яких запобіжних заходів слідчим суддею не встановлено.

Відповідно до ч.3 ст.183 КПК України слідчий суддя, суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою зобов`язаний визначити розмір застави, достатньої для забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим обов`язків, передбачених цим Кодексом, крім випадків, передбачених частиною четвертою цієї статті.

Визначаючи відповідно до вимог ч. 4 ст.182 КПК України розмір застави, слідчий суддя враховує не лише обсяг повідомленої підозри, а також і правові позиції Європейського суду з прав людини, відповідно до яких розмір застави повинен бути встановлений з огляду на особу підозрюваного, належну йому власність, його стосунки з поручителями, іншими словами, з огляду на впевненість у тому, що перспектива втрати застави або заходів проти його поручителів у випадку його неявки до суду буде достатньою для того, щоб стримати його від втечі. Органи влади повинні докладати максимум зусиль як для встановлення належного розміру застави, так і під час вирішення питання про необхідність продовження тримання під вартою (рішення Європейського суду з прав людини у справі «Гафа проти Мальти»).

Відтак, з однієї сторони розмір застави повинен бути таким, щоб загроза її втрати утримувала б підозрюваного від намірів та спроб порушити покладені на нього обов`язки, а з іншої - не має бути таким, що є завідомо непомірним для цієї особи та призводить до неможливості виконання застави.

Розмір застави щодо особи, підозрюваного чи обвинуваченого у вчинені тяжкого злочину визначається у межах від 20 (двадцяти) до 80 (вісімдесяти) розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Суд приходить до висновку, що ОСОБА_13 необхідно визначити розмір застави виходячи з тяжкості інкримінованого йому злочину та обставин його вчинення, тяжкості покарання, що йому загрожує у разі визнання його винуватим, його особи та його матеріального становища, тому суд вважає, що розмір застави як запобіжного заходу, достатнього для забезпечення виконання підозрюваним ОСОБА_14 обов`язків, передбачених КПК України, у мінімальному розмірі, що становить 20 (двадцять) прожиткових мінімумів для працездатної особи, що складає 66 560 (шістдесят шість тисяч п`ятсот шістдесят) гривень є достатнім.

Керуючись ст. ст. 132, 176-178, 183, 372 КПК України, слідчий суддя

П О С Т А Н О В И В :

Клопотання старшого слідчого - задовольнити.

Застосувати до підозрюваного ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді тримання під вартою в умовах ДУ «Одеський слідчий ізолятор» строком на 60 днів.

Строк дії ухвали слідчого судді становить 60 (шістдесят) днів, в межах строку досудового розслідування і обчислюється з моменту затримання, тобто з 05.03.2026 року та діє до 03.05.2026 року включно.

Визначити розмір застави як запобіжного заходу, достатнього для забезпечення виконання підозрюваним ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , обов`язків, передбачених КПК України, у розмірі 20 (двадцяти) прожиткових мінімумів для працездатної особи, що складає 66 560 (шістдесят шість тисяч п`ятсот шістдесят) гривень.

Підозрюваний або заставодавець мають право у будь-який момент внести заставу.

Підозрюваний звільняється з-під варти після внесення застави.

Роз`яснити підозрюваному, що відповідно до ч. ч. 8, 10, 11 ст. 182 КПК України, у разі невиконання обов`язків підозрюваним, а також, якщо підозрюваний, будучи належним чином повідомлений не з`явився за викликом до слідчого, прокурора, слідчого судді, суду без поважних причин чи не повідомив про причини своєї неявки, або якщо порушить інші покладені на нього при застосуванні запобіжного заходу обов`язки, застава звертається в дохід держави та зараховується до спеціального фонду Державного бюджету України й використовується у порядку, встановленому законом для використання коштів судового збору. У разі звернення застави в дохід держави слідчий суддя, суд вирішує питання про застосування до підозрюваного запобіжного заходу у вигляді застави у більшому розмірі або іншого запобіжного заходу з урахуванням положень ч. 7 ст. 194 КПК України. Застава внесена підозрюваним, може бути повністю або частково звернена судом на виконання вироку в частині майнових стягнень. Застава внесена заставодавцем, може бути звернена судом на виконання вироку в частині майнових стягнень тільки за його згодою.

У разі внесення застави, покласти на підозрюваного ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , обов`язки строком на 60 днів, передбачені ч. 5 ст. 194 КПК України:

- не відлучатися із м. Одеси, без дозволу слідчого, прокурора або суду;

- прибувати за першим викликом до слідчого, прокурора та суду;

- повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання та місця роботи;

- утримуватися від спілкування зі свідками у даному кримінальному провадженні та іншими особами з приводу обставин вчиненого ним кримінального правопорушення;

- здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну.

Ухвала слідчого судді щодо застосування запобіжного заходу підлягає негайному виконанню після її оголошення.

Ухвала може бути оскаржена до Одеського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня проголошення. Для особи, яка перебуває під вартою, строк подачі апеляційної скарги обчислюється з моменту вручення їй копії судового рішення.

Подання апеляційної скарги на ухвалу слідчого судді зупиняє набрання нею законної сили, але не зупиняє її виконання.

Слідчий суддя ОСОБА_1