Справа № 643/5550/26
Провадження № 1-кс/643/2413/26
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20.03.2026 слідчий суддя Салтівського районного суду міста Харкова ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , захисника ОСОБА_4 , підозрюваного ОСОБА_5 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні зали суду в м. Харкові погоджене прокурором Харківської обласної прокуратури ОСОБА_3 клопотання слідчого в ОВС 1 відділення СВ Управління СБУ в Харківській області ОСОБА_6 у кримінальному провадженні № 0000067 від 16.01.2026 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 28, ч. 1 ст. 114-1 КК України про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно:

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Хрестище Красноградського району Харківської області, громадянина України, з середньою спеціальною освітою, за спеціальністю електрик, не одруженого, дітей не має, офіційно не працевлаштований, не судимий, зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , фактично мешкає за адресою: АДРЕСА_2 , -

УСТАНОВИВ:

Слідчий в ОВС 1-го відділення слідчого відділу Управління СБУ в Харківській області ОСОБА_6 звернувся до слідчого судді з клопотанням про застосування до ОСОБА_5 , підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого за ч. 2 ст. 28, ч. 1 ст. 114-1 КК України, запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

В обґрунтування клопотання слідчий зазначив, що у громадян України ОСОБА_5 та ОСОБА_7 , у період триваючої військової агресії проти України з боку держави-агресора (російської федерації), у невстановлений досудовим розслідуванням час, з корисливих мотивів, з метою особистого збагачення, виник єдиний протиправний умисел, направлений на перешкоджання законній діяльності Збройних Сил України та інших військових формувань, в особливий період, який вказані особи реалізували за наступних обставин.

Так, ОСОБА_5 будучи обізнаним про діяльність Збройних Сил України та інших військових формуваннях, утворених у відповідності до чинного законодавства України на території Харківської області з надання відсічі збройної агресії рф проти України, оцінивши обстановку в умовах військового стану, діючи за попередньою змовою групою осіб з ОСОБА_7 , з метою особистого збагачення, вирішили вчинити дії з перешкоджання законній діяльності Збройним Силам України та іншим військовим формуванням, утворених у відповідності до чинного законодавства України під час активної фази бойових дій, зокрема, на території Куп`янського району Харківської області.

ОСОБА_5 та ОСОБА_7 будучі достовірно обізнаними про особливий правовий режим воєнного стану, який введено в Україні з 24.02.2022 у зв`язку зі збройною агресією «рф», та настанням з моменту оголошення рішення про мобілізацію особливого періоду в Україні, який передбачено ч. 1 ст. 1 Закону України «Про оборону України».

В той же час ОСОБА_5 , будучи обізнаним про те, що діяльність Збройних Сил України та інших військових формуваннях, утворених у відповідності до чинного законодавства України, як в Україні, так і в м. Харкові та області, по здійсненню відсічі збройної агресії рф проти України є вкрай важливою та полягає у захисті територіальної цілісності та суверенітету України, оцінивши обстановку в умовах військового стану, діючи за попередньою змовою групою осіб з ОСОБА_7 , з корисливих мотивів, вирішили вчинити активні дії, спрямовані на перешкоджання законній діяльності Збройним Силам України та інших військовим формуванням, утворених у відповідності до чинного законодавства України під час здійснення ними відсічі збройної агресії рф проти України, шляхом вивезення власним автотранспортом військовослужбовця ОСОБА_8 з місця несення його військової служби, що розташовано в одному з населених пунктів Вільхуватської сільської територіальної громади Куп`янського району Харківської області за межі зони проведення активних бойових дій, у м. Харків, таким чином позбавляючи особовий склад військової частини НОМЕР_1 людського ресурсу.

При цьому, ОСОБА_5 , діючи за попередньою змовою групою осіб з ОСОБА_7 , реалізуючи свій злочинний умисел, 12.03.2026, у денну пору доби, перебуваючи на території непрацюючої заправки у сел. Великий Бурлук Куп`янського району Харківської області за координатами: 50.0661778, 37.3768304, більш точне місце в ході досудового розслідування не встановлено, з метою власного збагачення, в умовах дії правового режиму воєнного стану на території України, ОСОБА_7 та ОСОБА_5 , у ході особистої розмови з ОСОБА_8 , який проходить військову службу у НОМЕР_2 прикордонному загоні ДПСУ, запропонували останньому за грошову винагороду в розмірі 4000 доларів США, незаконно вивезти його з місця проходження військової служби за межі зони проведення активних бойових дій, у м. Харків.

У подальшому ОСОБА_5 та ОСОБА_7 збільшили суму винагороди за вчинення вказаних дій на 500 доларів США, при цьому обумовили, що частину грошових коштів в сумі 2000 доларів США ОСОБА_8 повинен передати одразу як вони приїдуть його забирати, а іншу частину грошових коштів в сумі 2500 доларів США необхідно передати вже по приїзду у м. Харків на обумовлену адресу.

Надалі, 19.03.2026, ОСОБА_5 , діючи за попередньою змовою групою осіб з ОСОБА_7 , продовжуючи реалізацію свого злочинного умислу, діючи з корисливих мотивів, будучи обізнаними про події, які відбуваються в України у зв`язку з військовою агресією рф проти України, усвідомлюючи роль та важливість кожного військовослужбовця в період дії військового стану для забезпечення законної діяльності Збройних Сил України та інших військових формувань, що полягає у відсічі збройної агресії рф проти України, перебуваючи у с. Великий Бурлук Куп`янського району Харківської області, заздалегідь проінструктувавши військовослужбовця ОСОБА_8 , якому заборонено покидати військову частину без дозволу його командира, схилили останнього залишити місце несення служби та використовуючи автомобіль марки Ford Fusion, д.н. НОМЕР_3 , забрали останнього із заздалегідь обумовленого місця у с. Великий Бурлук Куп`янського району Харківської області, де отримали частину раніше обумовленої суми грошової винагороди в сумі 2000 доларів США. У подальшому, діючи на виконання раніше розробленого плану по вивезенню військовослужбовця ОСОБА_8 з місця несення військової служби, ОСОБА_5 та ОСОБА_7 , будучи достовірно обізнаними про протиправність своїх дій, провезли військовослужбовця ОСОБА_8 по узгодженому маршруту з с. Великий Бурлук Куп`янського району Харківської області до м. Харкова, через встановлені на шляху слідування блок-пости, за що, по прибуттю до обумовленого місця у м. Харкові, отримали від ОСОБА_8 другу частину раніше узгодженої грошової винагороди у розмірі 2500 доларів США.

Таким чином, у період часу з 12.03.2026 по 19.03.2026 ОСОБА_5 , діючи за попередньою змовою групою осіб з ОСОБА_7 , діючи з корисливих мотивів, за грошову винагороду у сумі 4500 доларів США, здійснили перешкоджання законній діяльності Збройних Сил України та інших військових формувань в особливий період, шляхом вчинення активних дій, а саме за допомого автомобіля, що належить на праві власності ОСОБА_9 , вивезли з місця несення військової служби, розташованого у АДРЕСА_3 , військовослужбовця НОМЕР_2 прикордонного загону Державної прикордонної служби України сержанта ОСОБА_8 , який командуванням військової частини НОМЕР_1 залучається до виконання завдань із захисту суверенітету, територіальної цілісності і недоторканності України, чим позбавили Збройні Сили України та інші військові формування людського ресурсу у сфері оборони, що у відповідності до ст. 1 Закону України «Про оборону України» перешкоджає останнім вести воєнні (бойові) дії під час відсічі збройної агресії проти України.

Згідно відповіді командира військової частини НОМЕР_1 №08/3860-26-Вих від 16.03.2026 у випадку самовільного залишення військової частини або місця служби військовослужбовцем можуть настати негативні наслідки для виконання бойових (спеціальних) завдань, що може призвести до тимчасового зниження боєздатності підрозділу та ускладнення виконання покладених на нього завдань.

У підсумку ОСОБА_5 , діючи за попередньою змовою групою осіб з ОСОБА_7 у зазначений вище період часу вчинили злочинні дії у вигляді перешкоджання законній діяльності Збройних Сил України та інших військових формувань в особливий період, основними складовими взаємозв`язаними ознаками та мотивами яких є: спеціальний антидержавницький мотив - вчинення діяння на шкоду інтересам України; мета - підрив обороноздатності України в умовах воєнного стану; вчинення злочину в особливий період, який згідно зі ст. 1 Закону України «Про оборону України» та ст. 1 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію» настав з моменту оголошення рішення про мобілізацію та з моменту введення воєнного стану в Україні 24.02.2022.

19.03.2026 ОСОБА_5 затриманий в порядку ст. 208 КПК України та того ж дня останньому повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 28, ч. 1 ст. 114-1 КК України, а саме у перешкоджанні законній діяльності Збройних Сил України та інших військових формувань в особливий період, за попередньою змовою групою осіб.

Слідчий, посилаючись на обґрунтованість підозри ОСОБА_5 у вчиненні інкримінованого йому злочину, за який передбачене покарання у виді позбавлення волі на строк від 5 до 8 років, вказує на існування ризиків, перелічених в п.п. 1-3, 5 ст. 177 КПК України та, з метою запобігання цим ризикам, просить обрати підозрюваному запобіжний захід у виді тримання під вартою, так як будь-який інший запобіжний захід не зможе запобігти вказаним ризикам при цьому не визначати розмір застави з погляду на норми ст. 183 КПК України.

В суді прокурор підтримав заявлене клопотання, яке просив задовольнити у повному обсязі та врахувати положення ч. 6 ст. 176 КПК України відповідно до якої до підозрюваного може бути застосований запобіжний захід лише у виді тримання під вартою.

ОСОБА_5 обставини вчинення інкримінованого йому злочину не заперечував, разом з тим, посилаючись на відсутність наміру перешкоджати слідству та здійснення догляду за матір`ю, яка має інвалідність, просив відмовити у задоволенні клопотання про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під, обравши більш м`який запобіжний захід.

Захисник зазначив, що на тепер існує лише підозра у вчиненні ОСОБА_5 інкримінованого йому злочину, проте всі обставини його вчинення, зокрема роль ОСОБА_5 , який фактично був лише перевізником, повне коло його дій не встановлені.

З погляду на позицію підозрюваного, який фактично визнає свою вину, той факт, що його матір є інвалідом і потребує догляду, який здійснює підозрюваний, захисник просив застосувати до останнього запобіжний захід не пов`язаний з триманням під вартою, чого буде достатньо для забезпечення належної процесуальної поведінки ОСОБА_5 . У разі, якщо слідчий суддя дійде висновку про необхідність задоволення клопотання сторони обвинувачення, захисник просить визначити розмір застави у межах, передбачених законом.

Заслухавши прокурора, підозрюваного та захисника, дослідивши надані сторонами кримінального провадження матеріали слідчий суддя встановив таке: за змістом ч. 1 ст. 177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання, зокрема підозрюваним, покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; знищення, переховування або спотворення будь-якої із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення.

Відповідно до ч. 2 ст. 177 КПК України підставою застосування запобіжного заходу крім ризиків, перелічених в ч. 1 цієї статті, є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення.

Частиною 6 ст. 176 КПК України передбачено, що під час дії воєнного стану до осіб, які підозрюються або обвинувачуються у вчиненні злочинів, передбачених статтями 109-114-2, 258-258-6, 260, 261, 437-442-1 Кримінального кодексу України, за наявності ризиків, зазначених у статті 177 цього Кодексу, застосовується запобіжний захід, визначений пунктом 5 частини першої цієї статті.

Таким чином, слідчий суддя при обранні запобіжного заходу має враховувати як наявність обґрунтованої підозри у вчиненні кримінального правопорушення, так і доведеність перелічених в ст. 177 КПК України ризиків, а також недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Відповідно до ч. 1 ст. 178 КПК України слідчий суддя при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених у ст. 177 цього Кодексу, на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів зобов`язаний оцінити в сукупності всі обставини, серед яких, крім іншого, вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваним кримінального правопорушення; тяжкість покарання, що загрожує відповідній особі у разі визнання винуватим у кримінальному правопорушенні; вік та стан здоров`я підозрюваного; міцність соціальних зв`язків підозрюваного в місці його постійного проживання, у тому числі наявність в нього родини й утриманців; репутацію підозрюваного, наявність у підозрюваного постійного місця роботи або навчання, наявність судимостей, ризик продовження чи повторення протиправної поведінки тощо.

Ступінь доведеності підозри є суттєвою обставиною, яка впливає на обрання запобіжного заходу. Звертаючись з клопотанням про обрання найсуворішого запобіжного заходу особі, яка підозрюється у вчиненні тяжкого злочину, сторона обвинувачення має надати належні, достатні та беззаперечні докази, які б не викликали сумнівів в обґрунтованості підозри.

В обґрунтування повідомленої ОСОБА_5 підозри за ч. 2 ст. 28, ч. 1 ст. 114-1 КК України слідчий у клопотанні посилається на такі докази: протоколи за результатами проведення негласної слідчої (розшукової) дії контроль за вчиненням злочину у формі спеціального слідчого експерименту від 13.03.2026; протокол огляду особи та вручення грошових коштів; протокол огляду заздалегідь ідентифікованих грошових коштів; протокол виготовлення імітаційних засобів; протокол про закінчення контролю за вчиненням злочину відкритим фіксуванням; допитами свідка ОСОБА_8 ; протокол огляду місця події від 19.03.2026; відповідь ВЧ НОМЕР_1 ДПСУ.

Ці обставини дають підстави вважати, що ОСОБА_5 причетний до вчинення кримінального правопорушення, яке є предметом досудового розслідування.

Прокурор наполягає на існуванні чотирьох закріплених в ч. 1 ст. 177 КПК України ризиків, аналіз яких в сукупності з обставинами кримінального правопорушення, положеннями ч. 1 ст. 178 КПК України дає підстави казати, що не всі з цих ризиків доведені та існують на такому рівні, який би виключав застосування до підозрюваного альтернативного запобіжного заходу, та не всі обставини, які характеризують особу підозрюваного, враховані.

Так, ризик переховування від органів досудового розслідування та/або суду завжди існує у кримінальних провадженнях щодо вчинення тяжких та особливо тяжких злочинів, покарання за які передбачає тривале позбавлення волі, проте суворість покарання не є єдиним елементом, який має значення при оцінюванні цього ризику. Поведінка підозрюваного протягом розслідування наряду з відомостями про його особу безсумнівно мають враховуватись під час вирішення питання про доведеність ризику переховування. З цього приводу слід зазначити, що ОСОБА_5 має достатньо міцні соціальні зв`язки, проте вони, на думку слідчого судді, не здатні утримати останнього від переховування. Посилання сторони захисту на наявність у ОСОБА_5 матері з інвалідністю, за якою останній здійснює догляд, як на фактор, що має утримати ОСОБА_5 від переховування сприймається слідчим суддею критично з погляду на те, що підозрюваний фактично проживає у сел. Пісочин Харківського району, тоді як матір у с. Хрестище Берестинського району Харківської області, що само по собі ставить під сумнів виключну залежність матері від сина в питаннях догляду та потреби у щоденній допомозі.

Перевіряючи наявність ризику незаконного впливу на свідків чи інших учасників кримінального провадження слідчий суддя погоджується з думкою сторони обвинувачення щодо його доведення, оскільки показання свідка ОСОБА_8 є ключовими у викритті протиправної діяльності підозрюваного і вплив на останнього з боку підозрюваного з метою зміни показань, викладення їх у ракурсі, прийнятному для підозрюваного не виключається. Не виключається й незаконний вплив на іншого підозрюваного з метою висвітлення ролі та дій ОСОБА_5 як таких, що не охоплювались злочинним умислом.

Ризик знищення, приховування чи спотворення речей і документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення безсумнівно існує, так як ОСОБА_5 достовірно розуміє суть злочину та передбачену за його вчинення кримінальну відповідальність, має реальну можливість знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, насамперед докази спілкування із застосуванням мобільних додатків.

Ризик вчинення ОСОБА_5 іншого кримінального правопорушення слідчий суддя вважає не доведеним з погляду на особу підозрюваного, який раніше не судимий і до кримінальної відповідальності не притягався. Відомості, які б негативно характеризували останнього, відсутні, а факт притягнення ОСОБА_5 до кримінальної відповідальності та наділення статусом підозрюваного, покладення у зв`язку з цим передбачених законом обов`язків та усвідомлення вірогідності бути засудженим до суворого покарання є достатнім стримуючим від подальшої протиправної діяльності фактором.

Таким чином, існування доведених ризиків наряду з наявністю доказів, які на цьому етапі розслідування можуть свідчити про причетність ОСОБА_5 до вчинення інкримінованого йому злочину і є достатніми для повідомлення останньому про підозру у вчиненні тяжкого кримінального правопорушення, а також вимоги ч. 6 ст. 176 КПК України дають підстави вважати заявлене клопотання достатньо обґрунтованим та таким що має бути задоволено.

Застосування до підозрюваного більш м`якого запобіжного заходу, ніж тримання під вартою, не зможе запобігти доведеним ризикам.

Разом з тим, відомості про особу підозрюваного, його вік, позиція щодо визнання фактичних обставин інкримінованого йому злочину, не доведеність всіх заявлених прокурором ризиків дають слідчому судді підстави для застосування до ОСОБА_5 альтернативного запобіжного заходу у виді застави. Разом з тим, розмір застави, з погляду на кваліфікацію дій підозрюваного, шкоду, яку завдає обороноздатності країни вчинення злочинів проти основ національної безпеки України в період дії воєнного стану, з урахуванням положень абз. 4 ч. 5 ст. 182 КПК України має бути визначений у межах, що перевищують вісімдесят розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Керуючись ст.ст. 177, 183, 193, 194, 196-198, 309, 395 КПК України, -

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання задовольнити частково застосувати до ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді тримання під вартою в Державній установі «Харківській слідчий ізолятор» строком на 60 (шістдесят) днів.

Строк тримання під вартою рахувати з моменту фактичного затримання, а саме з 13:19, 19.03.2026.

Строк дії ухвали в частині тримання під вартою до 17.05.2026.

Зобов`язати орган досудового розслідування негайно повідомити родичів ОСОБА_5 про взяття останнього під варту.

Визначити заставу в розмірі 998 400 (дев`ятсот дев`яносто вісім тисяч чотириста) гривень, які необхідно внести на депозитний розрахунковий рахунок № UA0006674, отримувач: ТУ ДСА України у Харківській області, код отримувача: 26281249, банк отримувача: Державна казначейська служба України м. Київ, МФО отримувача: 820172, призначення платежу: застава згідно ухвали Салтівського районного суду міста Харкова від 20.03.2026 у справі № 643/5550/26 (провадження № 1-кс/643/2413/26) відносно ОСОБА_5 .

Підозрюваний або заставодавець мають право у будь-який момент внести заставу у розмірі, визначеному в цій ухвалі. Роз`яснити підозрюваному, що у разі внесення застави у визначеному розмірі, оригінал документу з поміткою банку, який підтверджує внесення коштів на депозитний рахунок, має бути наданий уповноваженій особі Державної установи «Харківській слідчий ізолятор».

При внесенні визначеної суми застави ОСОБА_5 підлягає звільненню з-під варти з покладенням наступних обов`язків: не відлучатись за межі Харківської області без дозволу слідчого, прокурора або суду, прибувати до слідчого, прокурора чи суду за першою вимогою; повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання/місця роботи; здати на зберігання до центрального органу виконавчої влади Харківської області, який здійснює політику в сфері громадянства та міграції, свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну; утриматись від спілкування зі свідками та іншими підозрюваними у цьому кримінальному провадженні; докласти зусиль до пошуку офіційного місця роботи.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Харківського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її проголошення, а ОСОБА_5 у той самий строк з моменту вручення йому копії ухвали суду.

Ухвала підлягає негайному виконанню після її проголошення.

Повний текст ухвали складений 24.03.2026.

Слідчий суддя ОСОБА_1