Номер провадження: 11-сс/813/608/26
Справа № 495/24/26 1-кс/495/257/2026
Головуючий у першій інстанції ОСОБА_1
ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16.03.2026 року м. Одеса

Одеський апеляційний суд у складі:

головуючий суддя ОСОБА_2 ,

судді: ОСОБА_3 , ОСОБА_4

розглянувши у відкритому судовому засіданні матеріали кримінального провадження №0000009 від 03.01.2026 року за апеляційною скаргою прокурора Білгород-Дністровської окружної прокуратури Одеської області ОСОБА_5 на ухвалу слідчого судді Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області від 11.02.2026 року про зміну запобіжного заходу із тримання під вартою на запобіжний захід у виді тримання під вартою, з визначенням застави щодо:

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Плахтіївка, Саратського району, Одеської області, громадянина України, одруженого, маючого на утриманні неповнолітню дитину, офіційно не працюючого, раніше не судимого, який зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 ,

підозрюваного у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст.345, ч.4 ст.186 КК України,

встановив:

в провадженні СВ Білгород-Дністровського РВП ГУНП в Одеській області,перебуває кримінальне провадження №0000009 від 03.01.2026 року за підозрою ОСОБА_6 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст.345, ч.4 ст.186 КК України.

05.01.2026 року ухвалою слідчого судді Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області підозрюваному ОСОБА_6 застосований запобіжний захід у виді тримання під вартою без визначення застави, строком до 03.03.2026 року включно.

05.02.2026 року захисник ОСОБА_7 звернувся до слідчого судді з клопотанням про зміну запобіжного заходу підозрюваному ОСОБА_6 з тримання під вартою на запобіжний захід у виді тримання під вартою з визначенням застави в розмірі 20 прожиткових мінімумів для працездатних осіб.

Оскарженою ухвалою слідчого судді клопотання захисника задоволено частково та підозрюваному ОСОБА_6 змінено запобіжний захід із тримання під вартою на запобіжний захід у виді тримання під вартою з визначенням застави - 40 (сорок) розмірів прожиткових мінімумів для працездатних осіб, що становить 133120 (сто тридцять три тисячі сто двадцять) гривень, із покладенням обов`язків, передбачених ч.5 ст.194 КПК України, строком до 03.03.2026 року.

Мотивуючи прийняте рішення, слідчий суддя послався на: обґрунтованість підозри у вчиненні ОСОБА_6 кримінального правопорушення, існування ризиків, визначених ч.1 ст.177 КПК, дані про особу підозрюваного, міцність його соціальних зв`язків, необхідність проходження лікування в онкологічному медичному закладі.

Слідчий суддя дійшов висновку про можливість зміни підозрюваному запобіжного заходу на тримання під вартою з визначенням розміру застави, оскільки такий запобіжний захід здатний забезпечити виконання підозрюваним своїх обов`язків та запобігти існуючим ризикам.

Не погоджуючись із ухвалою слідчого судді, прокурор подав апеляційну скаргу, в якій посилаючись на незаконність та необґрунтованість ухвали, просить її скасувати та постановити нову, якою відмовити в задоволенні клопотання захисника.

Прокурор та захисник, будучи належним чином повідомленими про дату, час та місце розгляду справи, до апеляційного суду не з`явились, клопотань про відкладення розгляду не подавали.

Підозрюваний, будучи належним чином повідомленим про дату, час та місце розгляду справи, до суду також не з`явився.

В умовах воєнного стану, колегія суддів вважає, що відсутня нагальна потреба очікувати на волевиявлення у учасників судового розгляду бажання на прибуття до суду, оскільки це може становити загрозу для вказаних осіб.

Окрім цього, колегія суддів враховує той факт, що оскаржувана прокурором ухвала слідчого судді втратила свою чинність 03.03.2026 року.

Заслухавши суддю-доповідача; дослідивши матеріали судового провадження; обговоривши доводи апеляційної скарги; колегія суддів дійшла висновку про таке.

Частина перша ст. 404 КПК України (далі КПК) передбачає, що суд апеляційної інстанції переглядає рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.

Стаття 370 КПК передбачає, що судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим. Законним є рішення, ухвалене компетентним судом згідно з нормами матеріального права з дотриманням вимог щодо кримінального провадження, передбачених цим Кодексом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені доказами, дослідженими під час судового розгляду та оціненими судом відповідно до ст. 94 цього Кодексу. Вмотивованим є рішення, в якому наведені належні і достатні мотиви та підстави його ухвалення.

Положеннями ст.201 КПК передбачено, що розгляд клопотання сторони захисту про зміну запобіжного заходу розглядається згідно з правилами, передбаченими для розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу.

Питання, які слідчий суддя повинен вирішити при застосуванні відносно особи запобіжного заходу у виді тримання під вартою визначені змістом ст.ст. 177, 178, 183 КПК.

Відповідно до вимог ст. 177 КПК, підставою для застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді вважати, що підозрюваний може перешкоджати кримінальному провадженню чи вчинити інше правопорушення.

Розглядаючи клопотання про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою для прийняття законного і обґрунтованого рішення, суд, відповідно до ст. 178 КПК та практики Європейського суду з прав людини, крім наявності вищезазначених обставин, повинен врахувати тяжкість кримінального правопорушення, у вчиненні якого підозрюється особа та особисті обставини життя особи, які можуть свідчити на користь збільшення (зменшення) ризику переховування від правосуддя чи інших способів неналежної процесуальної поведінки.

Під час апеляційного перегляду встановлено, що слідчий суддя дотримався вказаних вимог закону при розгляді клопотання про зміну підозрюваному запобіжного заходу.

Приймаючи рішення про доцільність застосування до підозрюваного альтернативного запобіжного заходу у виді застави, слідчий суддя врахував всі обставини, з якими закон пов`язує можливість застосування такого запобіжного заходу та обґрунтовано дійшов висновку про можливість часткового задоволення клопотання сторони захисту в частині визначення розміру застави.

Апеляційний суд визнає обґрунтованими висновки слідчого судді стосовно наявності обґрунтованої підозри та ризиків, передбачених ст.177 КПК, які стали підставою для застосування до підозрюваного ОСОБА_6 запобіжного заходу у виді тримання під вартою.

Частково задовольнивши клопотання захисника про зміну запобіжного заходу, слідчий суддя з достатньою повнотою мотивував своє рішення в частині визначення розміру застави, як альтернативного запобіжного заходу.

Доводи сторони обвинувачення щодо незаконності оскаржуваної ухвали, колегія суддів визнає необґрунтованими, з огляду на таке.

Частиною 5 статті 182 КПК визначено межі розмірів застави в залежності від тяжкості вчинених злочинів, а також передбачено щодо особи, підозрюваної у вчиненні тяжкого злочину розмір застави у межах від двадцяти до вісімдесяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Згідно положень ст. 182 КПК України та практики Європейського суду з прав людини згідно яких уповноважені органи влади повинні приділити визначенню суми застави стільки ж уваги, скільки і вирішенню питання про необхідність тримання обвинуваченого під вартою. Визначаючи суму застави, суди повинні брати до уваги ризик того, що підозрюваний може ухилитися від покарання, обставини особистого життя та тяжкість злочину, у вчиненні якого підозрюється особа.

Колегія суддів враховує практику ЄСПЛ, відповідно до якої розмір застави має встановлюватися головним чином з огляду на особу обвинуваченого та ступінь впевненості, що можлива перспектива втрати застави у випадку його неявки у судове засідання буде достатнім стримуючий фактором, щоб позбавити його бажання втекти (рішення у справі «Гафа проти Мальти» (Gafа v. Malta), заява №54335/14, пункт 70, від 22 травня 2018 року).

Таким чином, слід констатувати, що положення КПК України та практика ЄСПЛ орієнтують на такі критерії, які слід врахувати при визначені розміру застави: обставини кримінального правопорушення; особливий характер справи; майновий стан підозрюваного; його сімейний стан, у тому числі матеріальне становище близьких осіб; масштаб його фінансових операцій; даних про особу підозрюваного; встановлені ризики, передбачені статтею 177 КПК України; «професійне середовище» підозрюваного; помірність обраного розміру застави та можливість її виконання, а також за певних обставин шкода, завдана кримінальним правопорушенням тощо.

Отже, з одного боку, розмір застави повинен бути таким, щоб загроза її втрати утримувала б підозрюваного від намірів та спроб порушити покладені на нього обов`язки, а з іншого не має бути таким, щоб через очевидну неможливість виконання умов цього запобіжного заходу це фактично призвело б до подальшого його ув`язнення, яке в останньому випадку перетворилося б на безальтернативне.

Відповідно до п.1 ч.4 ст.183 КПК суд має право не визначати розмір застави, оскільки вказаною нормою закону передбачено, що суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою, враховуючи підстави та обставини, передбачені статтями 177 та 178 цього Кодексу, має право не визначити розмір застави у кримінальному провадженні щодо злочину, вчиненого із застосуванням насильства або погрозою його застосування.

Слідчий суддя врахував обставини та тяжкість інкримінованого злочину, особу підозрюваного, який має міцні соціальні зв`язки, стан його здоров`я онкологічне захворювання, та дійшов обґрунтованого висновку про можливість визначення підозрюваному застави у розмірі 40 (сорока) прожиткових мінімумів для працездатних осіб,який відповідає вимогам ст.182 КПК, та визначений в межах розміру, передбаченого для даної категорії злочинів.

Неявка прокурора до суду апеляційної інстанції, на думку колегії суддів, свідчать про втрату інтересу сторони обвинувачення до апеляційної скарги, з огляду на те, що оскаржувана ухвала втратила чинність.

Із урахуванням сукупності встановлених колегією суддів обставин, апеляціна скарга прокурора не підлягає задоволенню.

Істотних порушень положень КПК, які могли б стати підставою для скасування ухвали слідчого судді, колегією суддів не встановлено.

Керуючись ст.ст. 376, 404, 405, 419, 422, 424, 532 КПК України, апеляційний суд,

постановив:

Апеляційну скаргу прокурора Білгород-Дністровської прокуратури Одеської області ОСОБА_5 залишити без задоволення.

Ухвалу слідчого судді Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області від 11.02.2026 року, якою підозрюваному ОСОБА_6 у кримінальному провадженні №0000009 від 03.01.2026 року за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст.345, ч.4 ст.186 КК України, змінено запобіжний захід з тримання під вартою на запобіжний захід у виді тримання під вартою, з визначенням застави залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Судді Одеського апеляційного суду

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4