СВЯТОШИНСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД М. КИЄВА
пр. № 1-кс/759/2322/26
ун. № 759/6762/26
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 березня 2026 року слідчий суддя Святошинського районного суду м. Києва ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 , з участю прокурора ОСОБА_3 , підозрюваного ОСОБА_4 , розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання старшого слідчого СВ Святошинського управління поліції Головного управління Національної поліції у м. Києві капітана поліції ОСОБА_5 , про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою, у кримінальному провадженні № 0001460 від 10.12.2025, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 121 КК України, стосовно ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Львів, українця, громадянина України, з середньою освітою, не працюючого, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , не судимого, -

В С Т А Н О В И В :

До Святошинського районного суду міста Києва звернувся старший слідчий СВ Святошинського управління поліції Головного управління Національної поліції у м. Києві капітан поліції ОСОБА_5 , з клопотанням погодженим прокурором Святошинської окружної прокуратури м. Києва ОСОБА_3 , про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою стосовно ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , підозрюваного у вчиненні криманільного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 121 КК України.

Клопотання обґрунтовано тим що, досудовим розслідуванням встановлено, що 08.12.2025, близько 10 год. 00 хв., ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , перебуваючи за адресою: АДРЕСА_1 умисно заподіяв ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , тяжкі тілесні ушкодження, небезпечні для життя в момент заподіяння.

Так, 08.12.2025 близько 09 год, точного часу органом досудового розслідування не встановлено, ОСОБА_4 зустрівся з ОСОБА_6 , з метою проведення сумісного дозвілля. Надалі, останні попрямували кв. АДРЕСА_2 , де перебуваючи на кухні проводили особисте дозвілля, при цьому розпивали алкогольні напої. Близько 10 год. 08.12.2025, на фоні раптово виниклих неприязних стосунків, між останніми виник словесний конфлікт, який викликав ОСОБА_4 раптово виниклу особисту неприязнь, яка переросла в умисел, спрямований на умисне заподіяння тілесних ушкоджень ОСОБА_6 .

Надалі, ОСОБА_4 підійшов в притул до ОСОБА_6 та кулаками обох рук почав наносити удари в область голови останнього, від яких останній впав на підлогу. В подальшому, реалізуючи свій злочинний умисел, направлений на умисне заподіяння тяжких тілесних ушкоджень ОСОБА_4 перебуваючи на зазначеному місці, усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер своїх дій, передбачаючи їх суспільно-небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, тобто діючи з прямим умислом, усвідомлюючи, що ОСОБА_6 не може чинити будь-якого фізичного опору, маючи перевагу у фізичній силі, розуміючи, що голова є життєво-важливим органом, взяв зі столу ніж та утримуючи його в правій руці почав наносити удари ножем в область голови ОСОБА_6 .

В результаті своїх вищезазначених умисних злочинних дій, ОСОБА_4 спричинив ОСОБА_6 , тілесні ушкодження у вигляді: а) відкрита черепно-мозкова травма: гематоми м`яких тканин параорбітальної зони справа; субкон`юнктивний крововилив правого ока перелом верхньої стінки правої орбіти (основа черепа), перелом зовнішньої пластинки лобної пазухи ліворуч; субарахноїдальний крововилив; субдуральні нашарування над лобною часткою праворуч, що за критерієм небезпеки для життя відносяться до ТЯЖКОГО тілесного ушкодження; б) різані рани - в проекції верхнє-внутрішнього краю правої очниці, в проекції зовнішнього краю правої очниці, ретробульбарно крововилив та пухирці повітря, з наступним розвитком атрофії зорового нерві, що за критерієм небезпеки для життя та тривалості розладу здоров`я відноситься до ТЯЖКОГО тілесного ушкодження; в) закрита травма кісток лицевого черепу: перелом кісток носа, перелом зовнішньої пластинки лобної пазухи ліворуч, переломи латеральної та медіальної стінок правої верхньощелепної пазухи, що за критерієм тяжкості відноситься до СЕРЕДНЬОГО тілесного ушкодження, що спричинило тривалий розлад здоров`я на строк понад 21 добу; г) множинні різані рани голови, обличчя, шиї, лівої вушної раковини, долонній поверхні лівої кисті в проекції середньої третини 3-ої п`ясної кістки, дистальної фаланги 5-го пальця, 1-го п`ясно-фалангового суглобу, на долонній поверхні правої кисті в проекції 1-го міжпальцевого проміжку, що за критерієм тяжкості відноситься до ЛЕГКИХ тілесних ушкоджень, що спричинили короткочасний розлад здоров`я на строк понад 6 але менше ніж 21 добу.

20.03.2026 ОСОБА_4 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 121 КК України.

Прокурор в судовому засіданні підтримала клопотання та просила його задовольнити.

Підозрюваний в судовому засіданні просив не застосовувати відносно нього запобіжний захід пов`язаний із позбавленням волі.

Заслухавши думку учасників судового розгляду, слідчий суддя приходить до висновку, що наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_4 інкримінованого йому кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 121 КК України, повністю підтверджується зібраними у кримінальному провадженні доказами, зокрема: протоколом огляду місця події, протоколом допиту потерпілого, протоколами слідчого експерименту за участю потерпілого, висновками судово-медичних експертиз, іншими матеріалами кримінального провадження в їх сукупності.

На даному етапі кримінального провадження стороною обвинувачення та слідчим суддею не вирішуються питання, які повинен вирішувати суд під час розгляду кримінального провадження по суті, зокрема оцінювати докази з точки зору їх достатності і допустимості для визнання особи винною чи невинною у вчиненні кримінального правопорушення.

Європейський суд з прав людини у справі «Фокс, Кембел і Гартлі проти Сполученого Королівства» зазначив, що «обґрунтована підозра» передбачає наявність фактів або інформації, які б могли переконати об`єктивного спостерігача у тому, що відповідна особа могла вчинити злочин.

Під час досудового розслідування встановлено наявність ризиків, передбачених ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме:

- ОСОБА_4 обґрунтовано підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 121 КК України, яке згідно ст. 12 КК України, відноситься до категорії тяжких злочинів та за вчинення якого, передбачене покарання у виді позбавлення волі на строк до восьми років. Тобто тяжкість покарання, яка загрожує підозрюваному у разі визнання судом його винуватим, вже обґрунтовує ризик того, що з метою уникнення покарання він може вчинити спробу переховування, що в свою чергу буде негативно впливати на хід досудового розслідування та судового розгляду. Крім того, ОСОБА_4 , користуючись ситуацією в країні, має змогу переховуватися від органів досудового розслідування, зокрема, в місцях постійного проведення бойових дій або місцях непідконтрольних органам державної влади України;

-підозрюваний знає анкетні дані потерпілого, особисто знайомий з останнім, знає місце його проживання, а тому у випадку незастосування відносно підозрюваного такого запобіжного заходу як тримання під вартою, останній у повсякденному житті матиме змогу зустрічатись з потерпілим та чинити на останнього незаконний вплив, з метою зміни останнім своїх показань або взагалі відмови від показань. Враховуючи, що злочин, в якому на теперішній час підозрюється ОСОБА_4 вчинений із застосуванням насильства, можна припустити, що підозрюваний може чинити незаконний вплив на потерпілого, не лише шляхом прохань, а й з використанням погроз чи застосуванням насильства відносно останнього.

Крім того, слідчий суддя відповідно до вимог ст.178 КПК України приймає до уваги інші дані про особу підозрюваного, його репутацію, міцність його соціальних зв`язків, який не одружений, не працює, утриманців немає, не судимий.

Також, слідчий суддя приймає до уваги вік та стан здоров`я підозрюваного щодо якого на даний час в розпорядженні суду відсутні об`єктивні медичні застереження щодо неможливості перебування його під вартою.

Відповідно до практики Європейського Суду з прав людини вагомою підставою для вирішення питання про необхідність попереднього ув`язнення особи є ризик перешкоджання встановленню істини у справі та переховування цієї особи від правосуддя. При цьому зазначено, що небезпека перешкоджання встановленню істини у справі та переховування особи від правосуддя може вимірюватися суворістю можливого покарання в сукупності з наявністю даних про матеріальний, соціальний стан особи, її зв`язками з державою, у якій його переслідують.

У справі «Москаленко проти України» (рішення ЄСПЛ від 20 травня 2010 року) Європейський суд з прав людини у п. 36 зазначив, що органи судової влади неодноразово посилалися на імовірність того, що до заявника може бути застосоване суворе покарання, враховуючи тяжкість злочинів, у скоєнні яких він обвинувачувався. У цьому контексті ЄСПЛ нагадав, що суворість покарання, яке може бути призначено, є належним елементом при оцінці ризику переховування від суду чи скоєння іншого злочину. Також ЄСПЛ визнав, що, враховуючи серйозність висунутих щодо заявника обвинувачень, державні органи могли виправдано вважати, що такий ризик існує.

Сукупність вказаних обставин є достатньою для переконання, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів, передбачених ч. 1 ст. 176 КПК України, не може запобігти наявним ризикам, і досягти мету, передбаченої ст. 177 КПК України, у зв`язку з чим стосовно підозрюваного ОСОБА_4 необхідно застосувати запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.

Згідно з практики Європейського суду з прав людини, суд своїм рішенням повинен забезпечити не тільки права підозрюваного, а й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів. Забезпечення таких стандартів, як підкреслює Європейський суд з прав людини, вимагає від суду більшої суворості в оцінці порушень цінностей суспільства.

Оскільки дане кримінальне провадження стосується злочину, вчиненного із застосуванням насильства, слідчий суддя, керуючись положеннями ч. 4 ст. 183 КПК України, не вбачає правових підстав для визначення розміру застави.

Керуючись вимогами статей ст. ст. 32, 131, 132, 176 - 178, 183-184, 193-194, 196, 369, 376, 395 КПК України, -

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання старшого слідчого СВ Святошинського управління поліції Головного управління Національної поліції у м. Києві капітана поліції ОСОБА_5 , про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою стосовно ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 121 КК України - задовольнити.

Застосувати до підозрюваного ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, строком на 60 днів, а саме до 21.05.2026 включно, без визначення розміру застави, взявши його негайно під варту в залі судового засідання, та утримувати його в Державній установі «Київський слідчий ізолятор» Міністерства юстиції України, що за адресою: м. Київ, вул. Дегтярівська, 13.

Ухвала підлягає негайному виконанню після її оголошення.

Ухвала може бути оскаржена до Київського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_1