Провадження № 11-сс/4808/15/26
Категорія ст. 303 КПК України
Головуючий у 1 інстанції ОСОБА_1
Суддя-доповідач ОСОБА_2
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 лютого 2026 року м. Івано-Франківськ

Колегія суддів судової палати Івано-Франківського апеляційного суду

в складі суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 ,

розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу скаржника ОСОБА_6 на ухвалу слідчого судді Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області від 18 грудня 2025 року про бездіяльність щодо невнесення відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань,

ВСТАНОВИЛА:

Ухвалою слідчого судді Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області від 18 грудня 2025 року відмовлено в задоволенні скарги ОСОБА_6 .

Слідчий суддя мотивував прийняте рішення тим, що заява ОСОБА_6 про вчинення кримінального правопорушення не містить викладу обставин, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення, а тому зміст заяви не відповідає вимогам ч. 5 ст. 214 КПК України.

ОСОБА_6 в апеляційній скарзі просить скасувати ухвалу слідчого судді, постановити нову, якою скаргу задовольнити та зобов`язати уповноважену посадову особу П`ятого слідчого відділу Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у м.Львові, внести відомості до Єдиного реєстру досудових розслідувань на підставі заяви від 03 грудня 2025 року.

Також просить розглянути його апеляційну скаргу без його участі.

Вважає ухвалу слідчого судді незаконною та такою, що підлягає скасуванню.

На думку апелянта ухвала порушує: ст.55 Конституції України (право на судовий захист); ст. 8 Конституції (верховенство права); ст. 13 Конвенції (ефективний засіб правового захисту).

Зазначає, що слідчий суддя вийшов за межі предмета скарги, оскільки предмет його скарги за п.1 ч.1 ст.303 КПК факт невнесення відомостей, а не оцінка заяви.

Вказує, що слідчий суддя фактично визнав допустимою відмову у внесенні, що: суперечить прямій забороні ч. 4 ст. 214 КПК України.

Стверджує, що слідчим суддею не надано оцінки доказам отримання заяви, проігноровано: офіційний e-витяг Gmail та факт доставки заяви на офіційні адреси органу.

Зауважує про незаконне покладення на заявника обов`язку доведення обставин.

Прокурор в судове засідання апеляційного суду не з`явилися, про час та місце апеляційного розгляду повідомлений належним чином, подав заяву про розгляд апеляційної скарги без його участі.

Відповідно до ч. 4 ст. 405 КПК України неприбуття сторін або інших учасників кримінального провадження не перешкоджає проведенню розгляду, якщо такі особи були належним чином повідомлені про дату, час і місце апеляційного розгляду та не повідомили про поважні причини свого неприбуття.

За таких обставин, суд апеляційної інстанції вважає можливим проведення судового розгляду за відсутності учасників в порядку письмового провадження.

Вивчивши матеріали скарги, оглянувши матеріали кримінального провадження, обговоривши доводи й мотиви апеляційної скарги, суд апеляційної інстанції вважає, що апеляційну скаргу належить задовольнити частково, з наступних підстав.

Відповідно до ст. 404 КПК України суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.

Згідно ст. 370 КПК України ухвала слідчого судді за результатами перевірки законності і обґрунтованості рішень, дій чи бездіяльності слідчого має бути законною, обґрунтованою та вмотивованою.

Відповідно до ч. 1 ст. 303 КПК України, на досудовому провадженні, поряд з іншим, можуть бути оскаржені бездіяльність слідчого, дізнавача, прокурора, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань після отримання заяви чи повідомлення про кримінальне правопорушення - заявником, потерпілим, його представником чи законним представником.

З матеріалів провадження вбачається, що ОСОБА_6 03 грудня 2025 року направив на електронну адресу Територіального управління ДБО у м. Львові заяву про кримінальні правопорушення (а.п. 7-15). Зокрема, в заяві послався на можливе вчинення кримінальних правопорушень, передбачених ст. 366-1, ст. 368-5, ст. 209 КК України суб`єктом декларування посадовою особою органу місцевого самоврядування начальником відділу земельних відносин Тисменицької міської ради Івано-Франківської області ОСОБА_7 .

Так, зазначені ОСОБА_6 відомості не були внесені до ЄРДР, він звернувся до слідчого судді зі скаргою на бездіяльність уповноваженої особи П`ятого слідчого відділу Територіального управління ДБР.

Оскаржуваною ухвалою відмовлено у задоволенні скарги ОСОБА_6 та в обґрунтування прийнятого рішення, слідчий суддя послався на те, що заява ОСОБА_6 про вчинення кримінального правопорушення не містить викладу обставин, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення, а тому зміст заяви не відповідає вимогам ч. 5 ст. 214 КПК України. Скаржником не доведено перед судом фактичних обставин та правових підстав його звернення, скарга позбавлена правових підстав.

Згідно заяви прокурора Івано-Франківської обласної прокуратури ОСОБА_8 від 07 січня 2026 року та доданого витягу з ЄРДР від 07 січня 2026 року (а.п. 136-137) вбачається, що зареєстровано кримінальне провадження №000140 за заявою від 05 грудня 2025 року ОСОБА_6 за правовою кваліфікацією ч. 1 ст. 366-2 КК України, за таким коротким викладом обставин: щодо внесення недостовірної інформації до декларації особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування за 2025 рік начальником відділу земельних відносин Тисменицької ради Івано-Франківської області ОСОБА_9 . За підписом реєстратора ОСОБА_10 , орган досудового розслідування Відділення поліції № 1 (м. Тисмениця) Івано-Франківського РВП ГУНП в Івано-Франківській області.

Таким чином, заява ОСОБА_6 про вчинення кримінальних правопорушень була належним чином перевірена органом досудового розслідування, внаслідок чого було прийнято рішення про необхідність внесення відомостей до ЄРДР за відповідною попередньою правовою кваліфікацією.

Так, згідно з ч. 1 ст.214 КПК України слідчий, прокурор невідкладно, але не пізніше 24 годин після подання заяви, повідомлення про вчинене кримінальне правопорушення або після самостійного виявлення ним з будь-якого джерела обставин, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення, зобов`язаний внести відповідні відомості до Єдиного реєстру досудових розслідувань, розпочати розслідування та через 24 години з моменту внесення таких відомостей надати заявнику витяг з Єдиного реєстру досудових розслідувань.

Частиною 4 ст. 214 КПК України встановлено, що слідчий, прокурор, інша службова особа, уповноважена на прийняття та реєстрацію заяв і повідомлень про кримінальні правопорушення, зобов`язані прийняти та зареєструвати таку заяву чи повідомлення. Відмова у прийнятті та реєстрації заяви чи повідомлення про кримінальне правопорушення не допускається.

Відповідно до ч. 5 ст. 214 КПК України до Єдиного реєстру досудових розслідувань вносяться відомості про: 1) дату надходження заяви, повідомлення про кримінальне правопорушення або виявлення з іншого джерела обставин, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення; 2) прізвище, ім`я, по батькові (найменування) потерпілого або заявника; 3) інше джерело, з якого виявлені обставини, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення; 4) короткий виклад обставин, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення, наведених потерпілим, заявником чи виявлених з іншого джерела; 5) попередня правова кваліфікація кримінального правопорушення з зазначенням статті (частини статті) закону України про кримінальну відповідальність; 6) прізвище, ім`я, по батькові та посада службової особи, яка внесла відомості до реєстру, а також слідчого, прокурора, який вніс відомості до реєстру та/або розпочав досудове розслідування; 7) інші обставини, передбачені положенням про Єдиний реєстр досудових розслідувань.

Внесення відомостей до ЄРДР урегульовано Положенням про Єдиний реєстр досудових розслідувань, порядок його формування та ведення, затвердженим Наказом Генерального прокурора від 30 червня 2020 року № 298.

Згідно з п. 1 глави 2 розділу 1 цього Положення, до реєстру вносяться відомості про короткий виклад обставин, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення, наведених потерпілим, заявником чи виявлених з іншого джерела; попередню правову кваліфікацію кримінального правопорушення із зазначенням статті (частини статті) закону України про кримінальну відповідальність.

Аналіз положень КПК України дає підстави для висновку, що реєстрації в ЄРДР підлягають не будь-які заяви чи повідомлення, а лише ті з них, які містять відомості про кримінальне правопорушення (внесення відомостей про кримінальне правопорушення до ЄРДР, передбачено положеннями ч. 1 ст. 214 КПК України, а прийняття і реєстрація заяв, передбачено положеннями ч. 4 ст. 214 КПК України).

Таким чином, колегією суддів під час апеляційного розгляду встановлено, що заява ОСОБА_6 про вчинення кримінальних правопорушень була належним чином перевірена органом досудового розслідування, внаслідок чого було прийнято рішення про необхідність внесення відомостей до ЄРДР за відповідною попередньою правовою кваліфікацією.

Суд апеляційної інстанції дійшов висновку, що слідчий суддя вказані дані не перевірив, та дійшов необґрунтованого висновку про відсутність в заяві даних, що свідчать про можливе вчинення злочину, що є підставою для скасування рішення з ухваленням нового.

При прийнятті рішення колегія суддів з метою перевірки доводів апелянта про незаконність судового рішення було витребувано та досліджено матеріали №344/21934/25 за скаргою ОСОБА_6 про бездіяльність щодо невнесення відомостей про кримінальне правопорушення до ЄРДР прокурором Івано-Франківської обласної прокуратури за аналогічною скаргою.

Перевіряючи апеляційну скаргу, колегія суддів враховує наступне.

У своїй заяві про кримінальне правопорушення від 03 грудня 2025 року ОСОБА_6 зазначав про наявність можливих ознак вчинення кримінальних правопорушень, передбачених ст. ст. 366-1, 368-5, 209 КК України.

Так, відповідно до вимог ст.36 КПК України, прокурор, здійснюючи свої повноваження відповідно до вимог КПК України, є самостійним у своїй процесуальній діяльності, втручання в яку осіб, що не мають на те законних повноважень, забороняється.

Разом з тим, доводи ОСОБА_6 про наявність ознак кримінальних правопорушень, передбачених ст.ст. 368-5, 209 КК України можуть бути більш ретельно перевірені органом досудового розслідування в межах відповідного кримінального провадження під час досудового розслідування.

Відповідно до п. 3 ч.1 ст. 409 КПК України підставою для скасування судового рішення судом апеляційної інстанції є істотне порушення вимог кримінального процесуального закону.

Приписами ч. 1 ст. 412 цього Кодексу встановлено, що істотними є такі порушення вимог кримінального процесуального закону, які перешкодили чи могли перешкодити суду ухвалити законне та обґрунтоване судове рішення і забезпечити права і законні інтереси учасників провадження.

З урахуванням викладеного, колегія суддів вважає, що оскаржувана ухвала слідчого судді постановлена з істотним порушенням вимог кримінального процесуального закону, а тому підлягає скасуванню з постановленням нової ухвали апеляційним судом про відмову у задоволенні скарги у зв`язку з відсутністю такої бездіяльності органу досудового розслідування, так як відповідна заява прийнята уповноваженим органом та зареєстровано кримінальне провадження за вказаною заявою.

Керуючись ст. ст. 214, 303-307, 309-310, 405-407, 419, 422 КПК України,

ПОСТАНОВИЛА:

Апеляційну скаргу ОСОБА_6 задовольнити частково.

Ухвалу слідчого судді Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області від 18 грудня 2025 року про бездіяльність щодо невнесення відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань, скачувати і постановити нову ухвалу.

Відмовити у задоволенні скарги ОСОБА_6 на бездіяльність щодо невнесення відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Судді ОСОБА_3

ОСОБА_4

ОСОБА_5