КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 лютого 2026 року Київський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду кримінальних справ:

Головуючий суддя: ОСОБА_2 ,

судді: ОСОБА_3 , ОСОБА_4

за участю секретаря судового засідання: ОСОБА_5

прокурора: ОСОБА_6

власника майна: ОСОБА_7

розглянув у відкритому судовому засіданні у приміщенні суду в м. Києві апеляційну скаргу представника ОСОБА_8 в інтересах власника майна ОСОБА_7 на ухвалу слідчого судді Печерського районного суду м. Києва від 06 листопада 2025 року щодо арешту майна у кримінальному проваджені №0000984 від 05 червня 2025 року, за ознаками вчинення кримінального правопорушення, передбаченого частиною першою статті 332 КК України,-

ВСТАНОВИВ:

Ухвалою слідчого судді Печерського районного суду м. Києва від 06 листопада 2025 року клопотання слідчого СВ Печерського УП ГУНП у м. Києві ОСОБА_9 , погоджене прокурором Печерської окружної прокуратури міста Києва ОСОБА_10 , про накладення арешту на майно - задоволено.

Накладено арешт на майно, вилучене в ході проведення обшуку квартири АДРЕСА_1 , де фактично проживає ОСОБА_11 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в ході якого було виявлено та вилучено:

- мобільний телефон марки «Redmi», моделі «RMX3563», S/N: НОМЕР_1 , IMEI1: НОМЕР_2 , IMEI2: НОМЕР_3 ;

- мобільний телефон марки «iPhone», мобільний телефон марки «Motorola», моделі «13MP» AI Camera;

- мобільний телефон марки «Realmi», моделі RMX 5085», IMEI1: НОМЕР_4 , IMEI2: НОМЕР_5 ;

- мобільний телефон «NOMI» IMEI1: НОМЕР_6 , IMEI2: НОМЕР_7 поміщено до пакету EXP 0200524;

- модем моделі «М» SSID: 46-MIFI-8326, S/N: НОМЕР_8 , IMEI: НОМЕР_9 поміщено до пакету PSP 1323519;

- карткоутримувачі «водафон» НОМЕР_10 , «Київстар» НОМЕР_11 , НОМЕР_12 , «лайфсел» НОМЕР_15,НОМЕР_16,НОМЕР_17, НОМЕР_13 , «джус» НОМЕР_14 поміщено до пакету PSP 1323521;

- предмети, зовні схожі на патрони калібром 9 мм Р.А., з маркуванням «ВІЙ 9 мм Р.А.», у кількості 28 шт., поміщено до пакету PSP 1323520;

- предмети, зовні схожі на магазини без маркування, без патронів, у кількості 3 шт., поміщено до пакету SUD 2094105;

- предмет, зовні схожий на пістолет «Форт-12» з маркуванням «форт -12 РМ 9 мм Р.А.» поміщено до пакету SUD 2094096;

- копія довідки про внесення відомостей до єдиного державного демографічного реєстру на ім`я ОСОБА_12 , поміщено до пакету PSP 1323522;

- посвідчення №09/07 на ім`я ОСОБА_13 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , видане БО «Благодійний Фонд «Лінія Тилу» поміщено до пакету PSP 1323523;

- радіостанція «BAOFENG» з маркуванням «UV-5R» поміщено до пакету PSP 1323523.

Не погоджуючись із зазначеною ухвалою представник ОСОБА_8 в інтересах власника майна ОСОБА_7 подав до суду апеляційну скаргу, в якій просить оскаржувану ухвалу слідчого судді скасувати та постановити нову ухвалу, якою відмовити у задоволенні клопотання слідчого про накладення арешту на майно, вилучене в ході проведення обшуку квартири за адресою: АДРЕСА_2 , в якій фактично проживає ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Уважає, що оскаржувана ухвала слідчого судді є незаконною, необґрунтованою, а висновки суду, які були підставою його прийняття є необ`єктивними та передчасними.

Апеляційну скаргу мотивує тим, що клопотання про арешт тимчасово вилученого 13 серпня 2025 року під час обшуку у квартирі АДРЕСА_1 майна було подано слідчим до Печерського районного суду м. Києва 06 листопада 2025 року (через 95 календарних днів), тобто фактично з порушенням строків, передбачених частиною п`ятою статті 171 КПК України.

Окрім того, посилається на те, що органом досудового розслідування протиправно не було повернуто власнику тимчасово вилучене 13 серпня 2025 року майно, незважаючи на те, що 21 серпня 2025 року адвокат ОСОБА_8 звертався до прокурора та слідчого з відповідним клопотанням; ухвалою слідчого судді Печерського районного суду м. Києва від 03 жовтня 2025 року у справі №757/42407/25-к було зобов`язано слідчого Печерського УП ГУНП в м. Києві ОСОБА_9 негайно повернути ОСОБА_7 тимчасово вилучене 13 серпня 2025 року в ході обшуків майно; ОСОБА_7 звертався до ТУ ДБР із заявою про вчинення злочину відносно нього, а саме невиконання ухвали слідчого судді Печерського районного суду м. Києва від 03 жовтня 2025 року у справі №757/42407/25-к.

Заслухавши доповідь судді, вислухавши пояснення власника майна ОСОБА_7 , який вимоги апеляційної скарги підтримав та просив скаргу задовольнити, думку прокурора ОСОБА_6 , який проти задоволення апеляційної скарги заперечував та просив ухвалу слідчого судді залишити без змін, дослідивши матеріали, які надійшли з суду першої інстанції, перевіривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів доходить висновку, що подана апеляційна скарга не підлягає задоволенню, з наступних підстав.

Як убачається з наданих суду апеляційної інстанції матеріалів судового провадження, Слідчим відділом Печерського управління поліції Головного управління Національної поліції у м. Києві здійснюється досудове розслідування кримінального провадження №0000984, відомості щодо якого внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань 05 червня 2025 року, за ознаками вчинення кримінального правопорушення, передбаченого частиною першою статті 332 КК України.

Досудовим розслідуванням установлено, що у невстановлений досудовим розслідування час та у невстановленому місці у ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , виник злочинний умисел на сприяння незаконному переправленню осіб через державний кордон України, шляхом надання чоловікам громадянам України порад та вказівок щодо можливостей незаконного перетину державного кордону, які дають підстави для виїзду їх за межі України.

Реалізуючи свій злочинний умисел, усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер свого діяння, передбачаючи його суспільно небезпечні наслідки і бажаючи їх настання, в порушення вимог Закону України «Про державний кордон України», Закону України «Про прикордонний контроль», Закону України «Про порядок виїзду з України та в`їзду в Україну громадян України», Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію», Правил перетинання державного кордону громадянами України, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 27 січня 1995 року №57, ОСОБА_7 , якому було достовірно відомо, що на території України діє воєнний стан, у зв`язку з чим в Україні діють обмеження на виїзд закордон чоловіків віком від 18 до 60 років, та які мали обізнаність у специфіці незаконного перетину державного кордону України такими громадянами, з метою організації незаконного переправлення осіб через державний кордон України поза межами пунктів пропуску, використовуючи в якості каналу спілкування засоби мобільного зв`язку, мобільні додатки-месенджери, підшукували військовозобов`язаних громадян України, які не мають підстав для легального перетину через державний кордон України та хочуть незаконно перетнути кордон, скориставшись такими незаконними послугами.

У подальшому, 11 липня 2025 року у невстановлений досудовим розслідуванням час та місці, діючи з прямим умислом, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачаючи їх суспільно небезпечні наслідки, ОСОБА_7 в ході телефонної розмови з ОСОБА_14 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , повідомив, що може надати послуги щодо зняття з розшуку в територіальному центрі комплектування та соціальної підтримки. Зокрема, під час вказаної телефонної розмови, останній повідомив про необхідність прибуття ОСОБА_14 11 липня 2025 року в другій половині дня до парку «Муромець», що за адресою: м. Київ, просп. Степана Бендери, 19, на зустріч для роз`яснення «послуг», які може надати ОСОБА_7 , та за який термін.

У подальшому, 11 липня 2025 року о 15 год. 21 хв. відбулась зустріч ОСОБА_7 та ОСОБА_14 , під час якої ОСОБА_7 надав поради та рекомендації щодо незаконного перетину державного кордону України, зокрема з механізму уникнення працівників територіальних центрів комплектування та соціальної підтримки на території України. Також в ході зустрічі ОСОБА_7 роз`яснив ОСОБА_14 умови незаконного переправлення через державний кордон України.

Отже, ОСОБА_7 , реалізовуючи умисел на організацію незаконного переправлення громадян України чоловічої статі віком від 18 до 60 років через державний кордон України у період дії на території України правового режиму воєнного стану та під час проведення загальної мобілізації, а також на сприяння злочину в сфері недоторканості державних кордонів, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх протиправних дій, передбачаючи настання суспільно небезпечних наслідків і бажаючи їх настання, діючи умисно, здійснювали сприяння в організації незаконного переправлення осіб призовного віку через державний кордон України, порадами та вказівками.

13 серпня 2025 року у період з 06 год. 34 хв. по 08 год. 27 хв. слідчим Печерського УП ГУНП у м. Києві ОСОБА_9 на підставі ухвали Печерського районного суду міста Києва проведено обшук квартири АДРЕСА_1 , в якій фактично проживає ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в ході якого було виявлено:

- мобільний телефон марки «Redmi», моделі «RMX3563», S/N: НОМЕР_1 , IMEI1: НОМЕР_2 , IMEI2: НОМЕР_3 ;

- мобільний телефон марки «iPhone», мобільний телефон марки «Motorola», моделі «13MP» AI Camera;

- мобільний телефон марки «Realmi», моделі RMX 5085», IMEI1: НОМЕР_4 , IMEI2: НОМЕР_5 ;

- мобільний телефон «NOMI» IMEI1: НОМЕР_6 , IMEI2: НОМЕР_7 поміщено до пакету EXP 0200524;

- модем моделі «М» SSID: 46-MIFI-8326, S/N: НОМЕР_8 , IMEI: НОМЕР_9 поміщено до пакету PSP 1323519;

- карткоутримувачі «водафон» НОМЕР_10 , «Київстар» НОМЕР_11 , НОМЕР_12 , «лайфсел» НОМЕР_15 , НОМЕР_16 , НОМЕР_17 , НОМЕР_13 , «джус» НОМЕР_14 поміщено до пакету PSP 1323521;

- предмети зовні сході на патрони калібром 9 мм Р.А., з маркуванням «ВІЙ 9 мм Р.А.», у кількості 28 шт., поміщено до пакету PSP 1323520;

- предмети зовні схожий на магазини без маркування, без патронів, у кількості 3 шт., поміщено до пакету SUD 2094105;

- предмет зовні схожий на пістолет «Форт-12» з маркуванням «форт -12 РМ 9 мм Р.А.» поміщено до пакету SUD 2094096;

- копія довідки про внесення відомостей до єдиного державного демографічного реєстру на ім`я ОСОБА_12 , поміщено до пакету PSP 1323522;

- посвідчення №09/07 на ім`я ОСОБА_13 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , видане БО «Благодійний Фонд «Лінія Тилу» поміщено до пакету PSP 1323523;

- радіостанція «BAOFENG» з маркуванням «UV-5R» поміщено до пакету PSP 1323523.

13 серпня 2025 року вказані вилучені речі було визнано речовими доказами в даному кримінальному провадженні.

06 листопада 2025 року до Печерського районного суду м. Києва надійшло клопотання слідчого СВ Печерського УП ГУНП у м. Києві ОСОБА_9 , погоджене прокурором Печерської окружної прокуратури міста Києва ОСОБА_10 , про накладення арешту на майно у кримінальному проваджені №0000984 від 05 червня 2025 року, за ознаками вчинення кримінального правопорушення, передбаченого частиною першою статті 332 КК України.

Ухвалою слідчого судді Печерського районного суду м. Києва від 06 листопада 2025 року клопотання слідчого СВ Печерського УП ГУНП у м. Києві ОСОБА_9 , погоджене прокурором Печерської окружної прокуратури міста Києва ОСОБА_10 , про накладення арешту на майно - задоволено.

Накладено арешт на майно, вилучене в ході проведення обшуку квартири АДРЕСА_1 , де фактично проживає ОСОБА_11 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в ході якого було виявлено та вилучено:

- мобільний телефон марки «Redmi», моделі «RMX3563», S/N: НОМЕР_1 , IMEI1: НОМЕР_2 , IMEI2: НОМЕР_3 ;

- мобільний телефон марки «iPhone», мобільний телефон марки «Motorola», моделі «13MP» AI Camera;

- мобільний телефон марки «Realmi», моделі RMX 5085», IMEI1: НОМЕР_4 , IMEI2: НОМЕР_5 ;

- мобільний телефон «NOMI» IMEI1: НОМЕР_6 , IMEI2: НОМЕР_7 поміщено до пакету EXP 0200524;

- модем моделі «М» SSID: 46-MIFI-8326, S/N: НОМЕР_8 , IMEI: НОМЕР_9 поміщено до пакету PSP 1323519;

- карткоутримувачі «водафон» НОМЕР_10 , «Київстар» НОМЕР_11 , НОМЕР_12 , «лайфсел» НОМЕР_15,НОМЕР_16,НОМЕР_17, НОМЕР_13 , «джус» НОМЕР_14 поміщено до пакету PSP 1323521;

- предмети, зовні схожі на патрони калібром 9 мм Р.А., з маркуванням «ВІЙ 9 мм Р.А.», у кількості 28 шт., поміщено до пакету PSP 1323520;

- предмети, зовні схожі на магазини без маркування, без патронів, у кількості 3 шт., поміщено до пакету SUD 2094105;

- предмет, зовні схожий на пістолет «Форт-12» з маркуванням «форт -12 РМ 9 мм Р.А.» поміщено до пакету SUD 2094096;

- копія довідки про внесення відомостей до єдиного державного демографічного реєстру на ім`я ОСОБА_12 , поміщено до пакету PSP 1323522;

- посвідчення №09/07 на ім`я ОСОБА_13 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , видане БО «Благодійний Фонд «Лінія Тилу» поміщено до пакету PSP 1323523;

- радіостанція «BAOFENG» з маркуванням «UV-5R» поміщено до пакету PSP 1323523.

З таким висновком слідчого судді суду першої інстанції погоджується і колегія суддів апеляційної інстанції з огляду на наступне.

При застосуванні заходів забезпечення кримінального провадження слідчий суддя повинен діяти у відповідності до вимог КПК України та судовою процедурою гарантувати дотримання прав, свобод та законних інтересів осіб, а також умов, за яких жодна особа не була б піддана необґрунтованому процесуальному обмеженню.

Зокрема, при вирішенні питання про арешт майна для прийняття законного та справедливого рішення слідчий суддя, згідно статей 94, 132, 173 КПК України, повинен врахувати правову підставу для арешту майна, можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні або застосування щодо нього конфіскації, в тому числі і спеціальної, наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою, розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження, а також наслідки арешту майна для підозрюваного, третіх осіб.

Відповідні дані мають міститися і у клопотанні слідчого чи прокурора, який звертається з проханням арештувати майно, оскільки відповідно до статті 1 Першого протоколу Конвенції про захист прав та основоположних свобод, будь-яке обмеження права власності повинно здійснюватися відповідно до закону, а отже суб`єкт, який ініціює таке обмеження, повинен обґрунтувати свою ініціативу з посиланням на норми закону.

Згідно усталеної практики Європейського Суду з прав людини в контексті вищевказаних положень, володіння майном повинно бути законним (див. рішення у справі «Іатрідіс проти Греції» [ВП], заява N 31107/96, п. 58, ECHR 1999-II). Вимога щодо законності у розумінні Конвенції вимагає дотримання відповідних положень національного законодавства та відповідності принципові верховенства права, що включає свободу від свавілля (див. рішення у справі «Антріш проти Франції», від 22 вересня 1994 року, Series А N 296-А, п. 42, та «Кушоглу проти Болгарії», заява N 48191/99, пп. 49 - 62, від 10 травня 2007 року). Будь-яке втручання державного органу у право на мирне володіння майном повинно забезпечити «справедливий баланс» між загальним інтересом суспільства та вимогами захисту основоположних прав конкретної особи. Необхідність досягнення такого балансу відображена в цілому в структурі статті 1 Першого протоколу. Необхідного балансу не вдасться досягти, якщо на відповідну особу буде покладено індивідуальний та надмірний тягар (див., серед інших джерел, рішення від 23 вересня 1982 року у справі «Спорронг та Льонрот проти Швеції», пп. 69 і 73, Series A N 52). Іншими словами, має існувати обґрунтоване пропорційне співвідношення між засобами, які застосовуються, та метою, яку прагнуть досягти (див., наприклад, рішення від 21 лютого 1986 року у справі «Джеймс та інші проти Сполученого Королівства», n. 50, Series A N 98).

У кожному конкретному кримінальному провадженні слідчий суддя, застосовуючи вид обтяження, в даному випадку арешт майна, має неухильно дотримуватись вимог закону. При накладенні арешту на майно слідчий суддя має обов`язково переконатися в наявності доказів на підтвердження вчинення кримінального правопорушення. При цьому закон не вимагає аби вони були повними та достатніми на цій стадії кримінального провадження, однак вони мають бути такими, щоб слідчий суддя був впевнений у тому, що дані докази можуть дати підстави для пред`явлення обґрунтованої підозри у вчиненні того чи іншого злочину. Крім того, наявність доказів у кримінальному провадженні має давати слідчому судді впевненість в тому, що в даному кримінальному провадженні необхідно накласти вид обмеження з метою уникнення негативних наслідків.

Відповідно до частини першої статті 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.

Згідно частини другої статті 170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення: 1) збереження речових доказів; 2) спеціальної конфіскації; 3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; 4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

Відповідно до частини п`ятої статті 170 КПК України у випадку, передбаченому пунктом 3 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно підозрюваного, обвинуваченого, засудженого або юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, за наявності достатніх підстав вважати, що суд у випадках, передбачених Кримінальним кодексом України, може призначити покарання у виді конфіскації майна або застосувати до юридичної особи захід кримінально-правового характеру у виді конфіскації майна.

Згідно частини третьої статті 170 КПК України у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.

За змістом частини десятої статті 170 КПК України арешт може бути накладений у встановленому цим Кодексом порядку на рухоме чи нерухоме майно, гроші у будь-якій валюті готівкою або у безготівковій формі, в тому числі кошти та цінності, що знаходяться на банківських рахунках чи на зберіганні у банках або інших фінансових установах, видаткові операції, цінні папери, майнові, корпоративні права, щодо яких ухвалою чи рішенням слідчого судді, суду визначено необхідність арешту майна. Не може бути арештовано майно, якщо воно перебуває у власності добросовісного набувача, крім арешту майна з метою забезпечення збереження речових доказів.

Відповідно до статті 98 КПК України речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддями вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження. Слідчий, прокурор повинні вжити необхідних заходів з метою виявлення та розшуку майна, на яке може бути накладено арешт у кримінальному провадженні, зокрема шляхом витребування необхідної інформації у Національного агентства України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів, інших державних органів та органів місцевого самоврядування, фізичних і юридичних осіб.

Як установлено під час апеляційного розгляду, слідчий суддя обґрунтовано, у відповідності до вимог статей 131-132, 170-173 КПК України, задовольнив клопотання слідчого про накладення арешту на зазначене у клопотанні майно, а саме: мобільний телефон марки «Redmi», моделі «RMX3563», S/N: 7PXCPPH0F007VW0V, IMEI1: НОМЕР_2 , IMEI2: НОМЕР_3 ; мобільний телефон марки «iPhone», мобільний телефон марки «Motorola», моделі «13MP» AI Camera; мобільний телефон марки «Realmi», моделі RMX 5085», IMEI1: НОМЕР_4 , IMEI2: НОМЕР_5 ; мобільний телефон «NOMI» IMEI1: НОМЕР_6 , IMEI2: НОМЕР_7 поміщено до пакету EXP 0200524; модем моделі «М» SSID: 46-MIFI-8326, S/N: НОМЕР_8 , IMEI: НОМЕР_9 поміщено до пакету PSP 1323519; карткоутримувачі «водафон» НОМЕР_10 , «Київстар» НОМЕР_11 , НОМЕР_12 , «лайфсел» НОМЕР_15,НОМЕР_16,НОМЕР_17, НОМЕР_13 , «джус» НОМЕР_14 поміщено до пакету PSP 1323521; предмети, зовні схожі на патрони калібром 9 мм Р.А., з маркуванням «ВІЙ 9 мм Р.А.», у кількості 28 шт., поміщено до пакету PSP 1323520; предмети, зовні схожі на магазини без маркування, без патронів, у кількості 3 шт., поміщено до пакету SUD 2094105; предмет, зовні схожий на пістолет «Форт-12» з маркуванням «форт -12 РМ 9 мм Р.А.» поміщено до пакету SUD 2094096; копія довідки про внесення відомостей до єдиного державного демографічного реєстру на ім`я ОСОБА_12 , поміщено до пакету PSP 1323522; посвідчення №09/07 на ім`я ОСОБА_13 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , видане БО «Благодійний Фонд «Лінія Тилу» поміщено до пакету PSP 1323523; радіостанція «BAOFENG» з маркуванням «UV-5R» поміщено до пакету PSP 1323523, виявлене та вилучене під час проведення обшуку 13 серпня 2025 року у період з 06 год. 34 хв. по 08 год. 27 хв. на підставі ухвали Печерського районного суду міста Києва квартири АДРЕСА_1 , в якій фактично проживає ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , з тих підстав, що зазначені речі мають суттєве значення для досудового розслідування цього кримінального провадження, а також може бути використане як докази факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, а отже відповідають критеріям, передбаченим статтею 98 КПК України.

Дослідивши матеріали поданого клопотання про накладення арешту на майно колегія вважає, що прокурором у клопотанні наведено вагомі доводи, які свідчать, що вказане у клопотанні майно має відношення до кримінального провадження та може бути використано як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, та для ефективного розслідування орган досудового розслідування має потребу у збереженні вказаного майна до встановлення фактичних обставин вчинення кримінального правопорушення.

Матеріали провадження свідчать, що на цьому етапі кримінального провадження потреби досудового розслідування виправдовують таке втручання у права та інтереси власника майна з метою забезпечення збереження речових доказів.

З огляду на наведене та враховуючи, що слідчим суддею першої інстанції ретельно перевірено майно, на яке слідчий просив накласти арешт і його відношення до матеріалів кримінального провадження, колегія суддів уважає, що слідчий суддя дійшов правильного висновку про наявність правових підстав для задоволення клопотання прокурора та накладення арешту на вищезазначене майно, оскільки у даному кримінальному провадженні є всі підстави вважати, що незастосування арешту на вилучене майно може призвести до його пошкодження, псування, знищення чи відчуження.

Таким чином, колегія суддів уважає, що слідчий суддя обґрунтовано, у відповідності до вимог статей 132, 170-173 КПК України, наклав арешт на вищезазначене майно, врахувавши і наслідки від вжиття такого заходу забезпечення кримінального провадження для інших осіб та забезпечивши своїм рішенням розумність і співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження.

Незастосування в даному випадку заходу забезпечення кримінального провадження може призвести до знищення доказів у провадженні і таким чином позбавить реалізацію мети досудового розслідування та дотримання завдання арешту майна, передбаченого частиною першою статті 170 КПК України.

Сукупність долучених до клопотання прокурора матеріалів та викладені у клопотанні обставини на даному етапі досудового розслідування є достатніми для застосування такого заходу забезпечення кримінального провадження, як арешт майна.

Будь-яких негативних наслідків від вжиття такого заходу забезпечення кримінального провадження, які можуть суттєво позначитися на інтересах інших осіб, колегією суддів не встановлено.

Аргументи представника про те, що клопотання про арешт тимчасово вилученого 13 серпня 2025 року під час обшуку у квартирі АДРЕСА_1 майна було подано слідчим до Печерського районного суду м. Києва 06 листопада 2025 року (через 95 календарних днів), тобто фактично з порушенням строків, передбачених частиною п`ятою статті 171 КПК України, не є самостійною підставою для скасування оскаржуваної ухвали слідчого судді та відмови у задоволенні клопотання про арешт майна.

Крім того, права власника майна відновлені під час апеляційного розгляду.

Зазначені в апеляційній скарзі доводи про те, що органом досудового розслідування протиправно не було повернуто власнику тимчасово вилучене 13 серпня 2025 року майно, незважаючи на те, що 21 серпня 2025 року адвокат ОСОБА_8 звертався до прокурора та слідчого з відповідним клопотанням; ухвалою слідчого судді Печерського районного суду м. Києва від 03 жовтня 2025 року у справі №757/42407/25-к було зобов`язано слідчого Печерського УП ГУНП в м. Києві ОСОБА_9 негайно повернути ОСОБА_7 тимчасово вилучене 13 серпня 2025 року в ході обшуків майно; ОСОБА_7 звертався до ТУ ДБР із заявою про вчинення злочину відносно нього, а саме невиконання ухвали слідчого судді Печерського районного суду м. Києва від 03 жовтня 2025 року у справі №757/42407/25-к, також не можуть бути безумовними підставами для скасування ухвали слідчого судді.

Зміст апеляційної скарги переважно складається з хронології подій та опису процесуальних дій, вчинених у кримінальному провадженні №0000984 від 05 червня 2025 року з часу повідомлення 13 серпня 2025 року ОСОБА_7 про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого частиною першою статті 332 КК України, та проведення 13 серпня 2025 року обшуку на підставі ухвали Печерського районного суду міста Києва обшуку квартири АДРЕСА_1 , в якій фактично проживає ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Жодних доводів щодо невідповідності клопотання про арешт майна вимогам статей 170, 171 КПК України скаржником не наведено.

Колегією судів не встановлено порушень слідчим суддею положень статей 170, 172-173 КПК України.

Ухвала слідчого судді відповідає вимогам частини п`ятої статті 173, статті 372 КПК України та містить у собі підстави та мотиви прийнятого рішення.

Істотних порушень вимог КПК України, які б давали підстави для скасування ухвали слідчого судді, колегією не встановлено.

З урахуванням викладеного, колегія суддів уважає, що слідчим суддею рішення прийнято у відповідності до вимог закону, слідчий суддя при розгляді клопотання з`ясував всі обставини, з якими закон пов`язує можливість накладення арешту на майно, а тому ухвалу слідчого судді необхідно залишити без змін, а апеляційну скаргу - без задоволення.

Керуючись статтями 170, 171, 173, 376, 407, 418, 422 КПК України, Київський апеляційний суд у складі колегії суддів, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу представника ОСОБА_8 в інтересах власника майна ОСОБА_7 - залишити без задоволення.

Ухвалу слідчого судді Печерського районного суду м. Києва від 06 листопада 2025 року - залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення і оскарженню не підлягає.

Головуючий ОСОБА_2

Судді ОСОБА_3

ОСОБА_4