Справа № 555/298/26
Номер провадження 1-кс/555/56/26
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"17" лютого 2026 р. м.Березне

Березнівський районний суд Рівненської області в складі:

головуючого судді - ОСОБА_1

при секретарі ОСОБА_2 ,

з участю прокурора ОСОБА_3

слідчого ОСОБА_4

підозрюваного ОСОБА_5

захисника підозрюваного адвоката ОСОБА_6

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Березне клопотання старшого слідчого СВ відділення поліції № 4 Рівненського РУП ГУ НП в Рівненській області старшого лейтенанта поліції ОСОБА_7 , погодженого з прокурором Рівненської спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Західного регіону ОСОБА_3 , у кримінальному провадженні № 0000232 (ЄРДР від 05.09. 2025), за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст. 122, ч. 2 ст. 194 КК України про продовження строку тримання під вартою підозрюваного ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , українця, громадянина України, жителя АДРЕСА_1 ,-, -

В С Т А Н О В И В:

В обґрунтування клопотання вказує, що відповідно до Указу Президента України №65/2022 від 24.02.2022 ОСОБА_5 , 04 квітня 2023 року призвано ІНФОРМАЦІЯ_2 на військову службу до лав Збройних Сил України по мобілізації до складу військової частини НОМЕР_1 .

Наказом командира військової частини НОМЕР_2 №210 від 26.07.2023 солдата ОСОБА_5 зараховано на посаду стрільця-снайпера 4 аеромобільного відділення автомобільного взводу 5 аеромобільної роти 2 аеромобільного батальйону військової частини НОМЕР_2 .

Згідно ст. ст. 3, 27 Конституції України, людина, її життя і здоров`я, честь і гідність, недоторканність і безпека визнаються в Україні найвищою соціальною цінністю. Кожна людина має невід`ємне право на життя. Ніхто не може бути свавільно позбавлений життя. Обов`язок держави - захищати життя людини. Кожен має право захищати своє життя і здоров`я, життя і здоров`я інших людей від протиправних посягань.

Згідно ст. 68 Конституції України, кожен громадянин зобов`язаний неухильно додержуватися Конституції України та законів України, не посягати на права і свободи, честь і гідність інших людей. Незнання законів не звільняє від юридичної відповідальності

Під час проходження військової служби солдат ОСОБА_5 у відповідності до вимог ст.ст. 11, 16 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України та ст.ст. 3, 4 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України зобов`язаний свято і непорушно додержуватися Конституції України та законів України, Військової присяги, віддано служити Українському народові, сумлінно і чесно виконувати військовий обов`язок; бути хоробрим, ініціативним і дисциплінованим; поводитися з гідністю й честю, не допускати самому і стримувати інших від негідних вчинків.

Разом із тим, ОСОБА_5 у порушення вимог вищевказаного законодавства вирішив умисно нанести тілесне ушкодження гр. ОСОБА_8 за наступних обставин.

Так, 04.09.2025 приблизно о 13 годині 30 хвилин ОСОБА_5 підійшов до ОСОБА_8 , який знаходився біля кав`ярні «Broadway», що в м. Березне по вул. Андріївська, 26, Рівненського району Рівненської області де на ґрунті раптово виниклих неприязних відносин, з метою спричинення тілесних ушкоджень ОСОБА_8 , діючи умисно, тобто усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер своїх дій, передбачаючи настання наслідків у виді заподіяння тілесних ушкоджень та свідомо бажаючи їх настання, наніс кулаком своєї правої руки не менше одного удару в ділянку лівої кисті потерпілого ОСОБА_8 якою він прикрив своє обличчя.

Внаслідок дій ОСОБА_5 потерпілому ОСОБА_8 заподіяно тілесні ушкодження у виді: перелому другої п`ясної кістки, які для свого загоєння, за звичайним перебігом травматичного процесу потребують тривалого (більше 21 доби) часу.

Отримані ОСОБА_8 тілесні ушкодження у виді: перелому другої п`ясної кістки, відносять до ушкоджень середнього ступеня тяжкості тілесних ушкоджень по критерію тривалості розладу здоров`я.

Таким чином, ОСОБА_5 вчинив умисне середньої тяжкості тілесне ушкодження, тобто умисне ушкодження, яке не є небезпечним для життя і не потягло за собою наслідків, передбачених у статті 121 цього Кодексу, але таке, що спричинило тривалий розлад здоров`я, тобто кримінальне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 122 КК України.

У подальшому, продовжуючи свою протиправну діяльність, солдат ОСОБА_5 , вчинив злочин проти власності.

Так, ОСОБА_5 у точно не встановлений органом досудового розслідування час, але не пізніше 05 год 07 хв 18.11.2025, перебуваючи по вул. Шевченка поблизу будинку № 1 в с. Зірне Рівненського району Рівненської області, підійшов до транспортного засобу марки «Nissan» моделі «X-Trail», державний номерний знак « НОМЕР_3 », який згідно тимчасового реєстраційного талону серії НОМЕР_4 належить Релігійній організації «Релігійна Громада Парафії Різдва Богородиці Рівненсько-Волинської Єпархії Української Православної Церкви (Православної Церкви України) м. Березне», та використовуючи заздалегідь підготовлену легкозаймисту речовину, облив нею даний автомобіль, після чого свідомо виконав дії, спрямовані на виникнення пожежі, а саме: застосував джерело вогню, в результаті чого сталося загоряння та пожежа, що мало наслідком знищення вище зазначеного транспортного засобу.

У результаті злочинних дій ОСОБА_5 потерпілому - Релігійній організації «Релігійна Громада Парафії Різдва Богородиці Рівненсько-Волинської Єпархії Української Православної Церкви (Православної Церкви України) м. Березне» завдано майнову шкоду.

Таким чином, ОСОБА_5 , підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 194 КК України умисне знищення чужого майна вчиненого шляхом підпалу, що заподіяло шкоду у великих розмірах.

Слідчий та прокурор підтримали клопотання, просять застосувати щодо підозрюваного запобіжний захід у виді тримання під вартою.

Підозрюваний та його захисник заперечили щодо задоволення клопотанн, захисник підозрюваного просить застосувати відбносно підозрюваного запобіжний захід у виді домашнього арешту.

Суд, заслухавши пояснрення слідчого, прокурора, підозрюваного, його захис ника, вивчивши матеріали справи, приходить до наступного висновку..

18.11.2025 в порядку ст. 208 КПК України, за підозрою у скоєнні кримінального правопорушення передбаченого ч. 2 ст. 194 КК України, затримано ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , українця, громадянина України, уродженця м. Березне, Березнівського району Рівненської області та жителя АДРЕСА_1 , якому 19.11.2025 повідомлено про підозру у вчиненні зазначеного кримінального правопорушення.

26.01.2026 ОСОБА_5 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 122 КК України.

Причетність ОСОБА_5 до вчинення кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 122 та ч. 2 ст. 194 КК України, а також обґрунтованість повідомлених підозр підтверджується зібраними доказами в результаті першочергових слідчих дій у ході досудового розслідування вказаного кримінального провадження, а саме: протоколом допиту потерпілого ОСОБА_8 від 05.09.2025, протоколом проведення слідчого експерименту за участі потерпілого ОСОБА_8 від 11.09.2025, висновком експерта № 156, протоколом огляду оптичного диску від 11.09.2025, протоколом допиту свідка ОСОБА_9 від 07.09.2025, протоколом проведення слідчого експерименту за участі свідка ОСОБА_9 від 07.09.2025, протоколом огляду оптичного диску від 05.09.2025, протоколом допиту свідка ОСОБА_10 від 08.09.2025, протоколом допиту свідка ОСОБА_11 від 08.09.2025, протоколом затримання особи, підозрюваної у вчиненні кримінального правопорушення від 18.11.2025, протоколом огляду місця події від 18.11.2025, актом про застосування службового собаки та схемою роботи службової собаки на місці події, протоколом обшуку від 18.11.2025, протоколом огляду від 21.11.2025, протоколами допиту свідків ОСОБА_12 , ОСОБА_13 , ОСОБА_14 , ОСОБА_15 , ОСОБА_16 , ОСОБА_17 , ОСОБА_8 , ОСОБА_18 , ОСОБА_5 , ОСОБА_19 , ОСОБА_20 , протоколами огляду відеозаписів від 15.12.2025, висновком експерта № СЕ-19/118-25/17740-ТР від 15.12.2025, висновком експерта № СЕ-19/118-25/17744-ФХД від 23.12.2025, висновком експерта № СЕ-19/118-25/18372-БД від 14.01.2026, висновком експерта № СЕ-19/118-25/18373-БД від 13.01.2026, висновком експерта № СЕ-19/118-25/18345-БД від 13.01.2026 та іншими речовими доказами та матеріалами кримінального провадження.

Вказані докази у своїй сукупності підтверджують обґрунтованість підозри ОСОБА_5 у вчиненні кримінальних правопорушень, оскільки інформація, яка міститься у вищевказаних доказах, які здобуті при проведенні слідчих дій, переконує об`єктивного спостерігача в тому, що ОСОБА_5 міг вчинити кримінальні правопорушення при викладених обставинах.

20.11.2025 ухвалою слідчого судді Березнівського районного суду Рівненської області ОСОБА_1 в справі № 555/2629/25 щодо підозрюваного ОСОБА_5 обрано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою до 18 січня 2026 року включно.

13.01.2026 постановою керівника Рівненської спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Західного регіону ОСОБА_21 , продовжено строк досудового розслідування до 19 лютого 2026 року включно.

Ухвалою слідчого судді Березнівського районного суду Рівненської області від 13.01.2026 в справі № 555/2629/25 запобіжний захід у виді тримання під вартою підозрюваному ОСОБА_5 продовжено на строк 50 (п`ятидесяти діб) по 19 лютого 2026 року включно.

Оскільки трьохмісячний строк досудового розслідування даного кримінального провадження закінчується 19.02.2026, разом з тим, завершити досудове розслідування до вказаного строку не представляється можливим, у зв`язку із особливою складністю кримінального провадження та необхідності проведення слідчих та процесуальних дій, тому для проведення та завершення процесуальних дій до Березнівського районного суду Рівненської області подано клопотання про продовження строку досудового розслідування у вказаному кримінальному провадженні до 5 (п`яти) місяців, тобто до 19 квітня 2026 року включно.

Відповідно до ч. 2 ст. 177 КПК України підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті.

Згідно п. 4 ч. 2 ст. 183 КПК України, запобіжний захід у вигляді тримання під вартою може бути застосований до раніше судимої особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад три роки.

Вимоги ч. 3 ст. 199 КПК України вказують про те, що клопотання про продовження строку тримання під вартою, крім відомостей, зазначених у ст. 184 цього Кодексу, повинно містити виклад обставин, які свідчать про те, що заявлений ризик не зменшився або з`явились нові ризики, які виправдовують тримання особи під вартою.

Наведені вище фактичні дані містять вагомі підстави підозрювати ОСОБА_5 , у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 122 та ч. 2 ст. 194 КК України. При цьому вважати, що на даний час ризики, передбачені п.п. 1, 3, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, які виправдовують тримання підозрюваного під вартою, не зменшилися.

Метою продовження строку тримання під вартою підозрюваному ОСОБА_5 є забезпечення виконання ним покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам реалізації ризиків, передбачених п.п. 1, 3, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України КПК України.

Виклад обставин, на підставі яких прокурор дійшов висновку про наявність одного або кількох ризиків, зазначених у його клопотанні, і посилання на матеріали, що підтверджують ці обставини.

Кримінальне правопорушення передбачене ч. 2 ст. 194 КК України, у вчиненні якого підозрюється ОСОБА_5 передбачає безальтернативне покарання, пов`язане з ізоляцією особи від суспільства у вигляді позбавлення волі на строк від 3 (трьох) до 10 (десяти) років, за вказаних підстав існує ризик що ця обставина може спонукати підозрюваного залишити своє місце проживання та з метою уникнення відповідальності переховуватися від органів досудового розслідування та суду. Ризик переховування від суду існує та обумовлений можливістю притягненням до кримінальної відповідальності та пов`язаними із цим можливими негативними для особи наслідками (обмеженнями) і, зокрема, суворістю передбаченого покарання.

Так, у справі «Ілійков проти Болгарії» №33977/96 від 26.07.2001 ЄСПЛ зазначив, що «суворість передбаченого покарання є суттєвим елементом при оцінюванні ризиків переховування або повторного вчинення злочинів».

Обґрунтуванням наявності існування ризику, передбаченого п. 3 ч. 1 ст. 177 КПК України є той факт, що підозрюваний ОСОБА_5 проживає в сусідніх населених пунктах разом із з потерпілим, та зі свідками у одному населеному пункті, у зв`язку з цим при зустрічі, матиме фактичну можливість чинити тиск на останніх, шляхом погрози, умовляння чи переконання останніх.

Таким чином, підсумовуючи вищевикладене можна дійти висновку, що перебуваючи на волі підозрюваний ОСОБА_5 може незаконно впливати на потерпілих та свідків.

Особливу увагу слід приділити до того, що підозрюваний ОСОБА_5 раніше неодноразово судимий, зокрема:

- вироком Березнівського районного суду Рівненської області від 08.11.2011 визнаний винуватим за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України та йому призначено покарання у виді 3 (трьох) років позбавлення волі, на підставі ст. 75 КК України, звільнений від покарання з призначенням іспитового строку на 1 (один) рік;

- вироком Рівненського районного суду Рівненської області від 03.03.2023 визнаний винуватим за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 309 КК України та йому призначено покарання у виді обмеження волі на строк 1 (один) рік. На підставі ст. 75 КК України ОСОБА_5 від відбування покарання звільнено з випробуванням з іспитовим строком 1 (один) рік.

Крім того, 25.11.2021 до Березнівського районного суду Рівненської області було скеровано обвинувальний акт відносно ОСОБА_5 , про обвинувачення у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 186 КК України.

Також, підозрюваний ОСОБА_5 неодноразово притягувався до адміністративної відповідальності за ст.ст. 173, ч. 1 та ч. 2 173-2, ч. 1 та ч. 2 ст. 178 КУпАП.

Вказані обставини свідчать про наявність ризику, передбаченого п. 5 ч. 1 ст. 177 КПК України.

Враховуючи зазначені обставини, застосування до підозрюваного ОСОБА_5 більш м`якого запобіжного заходу ніж тримання під вартою не може бути достатнім для запобігання вищевказаних ризиків, передбачених п.п. 1, 3, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України.

Застосований запобіжний захід відносно ОСОБА_5 кореспондується з характером суспільного інтересу, що відповідно до практики Європейського суду з прав людини, зокрема, рішення у справі «Летельє проти Франції» особлива тяжкість деяких злочинів, яка викликає негативну реакцію суспільства і соціальні наслідки, виправдовує попереднє ув`язнення як виключну міру запобіжного заходу протягом певного часу

Вирішуючи питання про застосування запобіжного заходу у вигляді взяття під варту враховується вагомість наявних доказів про вчинення кримінальних правопорушень, тяжкість покарання, що загрожує у разі визнання особи винуватою та засудження за злочин (до 10 років позбавлення волі), міцність соціальних зв`язків в місці постійного проживання, наявність судимостей, репутацію підозрюваного, наявність постійного місця роботи та майновий стан.

Таким чином, з метою забезпечення виконання підозрюваним ОСОБА_5 процесуальних обов`язків, запобігти спробам переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду та незаконно впливати на потерпілого, свідків у цьому ж кримінальному провадженні необхідно продовжити строк тримання під вартою підозрюваному ОСОБА_5 .

Вказане свідчать про те, що заявлені ризики при попередньому рішенні суду про обрання підозрюваному ОСОБА_5 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою не зменшилися, кваліфікація злочину інкримінованого органами досудового слідства не змінилась.

Відповідно до п. 1 ч. 4 ст. 183 КПК України слідчий суддя, суд при постановлені ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, враховуючи підстави та обставини, передбачені статті 177 та 178 цього Кодексу, має право не визначати розмір застави у кримінальному провадженні щодо злочину, вчиненого із застосуванням насильства або погрозою його застосування, що і має місце в нашому випадку.

Враховуючи вищевикладене, з метою забезпечення виконання підозрюваним ОСОБА_5 покладених на нього процесуальних обов`язків, а також те, що ризики, визначені п.п. 1, 3, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України не зменшились, клопотання підлягає задоволенню.

Керуючись ст.177,186 КПК України, суд -

У Х В А Л И В:

1. Задовольнити клопотання та продовжити строк тримання під вартою підозрюваному ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , українцю, громадянину України, уродженцю м. Березне, Березнівського району Рівненської області та жителю АДРЕСА_1 , на 60 (шістдесят) днів, з утриманням в Рівненському слідчому ізоляторі (33001, м. Рівне, вул. Дворецька, 116).

2. Одночасно визначити розмір застави - 80 (вісімдесят) розмірів прожиткових мінімумів для працездатних осіб, що становить 266 240 (двісті шістдесят шість тисяч двісті сорок) гривень у національний грошовій одиниці.

3. Покласти на підозрюваного ОСОБА_5 у випадку внесення застави, обов`язки, передбачені ч. 5 ст. 194 КПК України, а саме:

3.1 після звільнення з-під варти зобов`язати письмово повідомити слідчого, прокурора та суд в провадженні якого знаходиться дане кримінальне провадження, про місце свого перебування;

3.2 прибувати до слідчого, прокурора та суду за кожною вимогою;

3.3 не відлучатися із населеного пункту, в якому він зареєстрований, проживає чи перебуває, без дозволу слідчого, прокурора або суду;

3.4 повідомляти слідчого, прокурора або суд про зміну свого місця проживання та/або роботи;

3.5 утримуватись від спілкування із потерпілим та свідками;

3.6 здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну.

4. Визначити 2-х місячний строк дії обов`язків, покладених судом у разі внесення застави, з дня внесення застави.

Ухвала щодо застосування запобіжного заходу підлягає негайному виконанню після її оголошення.

Апеляційна скарга на ухвалу може бути подана до Рівненського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Суддя: ОСОБА_1