СВЯТОШИНСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД М. КИЄВА
пр. № 1-кс/759/2359/26
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 березня 2026 року м. Київ

Суддя Святошинського районного суду міста Києва ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , захисника ОСОБА_4 , обвинуваченого ОСОБА_5 , та представника власника арештованого майна - адвоката ОСОБА_6 , розглянувши заяву представника власника арештованого майна - адвоката ОСОБА_6 про відвід судді Святошинського районного суду міста Києва ОСОБА_7 від розгляду кримінального провадження, відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000416 від 26.05.2023 (справа №759/15658/23), за обвинуваченням ОСОБА_5 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 286-1 КК України,

ВСТАНОВИВ:

В провадженні Святошинського районного суду міста Києва, яке здійснюється одноособово суддею ОСОБА_7 , перебуває зазначене кримінальне провадження.

Представник власника арештованого майна - адвокат ОСОБА_6 , посилаючись на положення пункту 4 частини першої статті 75 Кримінального процесуального кодексу України, заявив відвід судді ОСОБА_7 . Заява про відвід обґрунтована тим, що 15.01.2026 нею в порядку статті 174 КПК України було подане клопотання про скасування арешту майна. Відповідно до частини другої статті 174 КПК України клопотання про скасування арешту майна підлягає розгляду судом не пізніше трьох днів з дня його надходження до суду, з повідомленням особи, яка подала клопотання, та особи, за клопотанням якої було накладено арешт. Однак, подане 15.01.2026 клопотання не розглянуте, окреме судове засідання для його розгляду не призначалося, а будь-яке процесуальне рішення за результатами його розгляду не ухвалювалося.

Факт надходження поданого клопотання до суду був підтверджений суддею ОСОБА_7 під час судового засідання 16.01.2026. Водночас у межах цього засідання замість розгляду клопотання у самостійній процедурі, передбаченій статтею 174 КПК України, судом було заслухано позиції сторони обвинувачення та сторони захисту у кримінальному провадженні щодо можливості долучення цього клопотання до матеріалів кримінального провадження, після чого суддею було повідомлено про його долучення. Також суддею було зазначено, що розгляд клопотання наразі не здійснюватиметься у зв`язку з тим, що суд не дійшов до стадії дослідження відповідних доказів. Розгляд даного кримінального провадження здійснюється судом на регулярній основі, з проведенням судових засідань кілька разів на тиждень. Водночас сторона, яка звернулася з клопотанням, не була повідомлена про призначення окремого судового засідання для його розгляду та не має жодної інформації щодо стадії розгляду цього клопотання, порядку та строків його вирішення. За таких обставин створюється ситуація, за якої подане клопотання фактично вибуває з процесуального руху, а сторона позбавлена можливості розуміти, коли саме суд вважатиме за можливе перейти до його розгляду.

Заявник вважає, що наведені обставини свідчить про відсутність належного процесуального реагування суду на подане клопотання, підміну передбаченої законом процедури його розгляду та створення стану правової невизначеності щодо реалізації права власника майна на ефективний судовий контроль і зумовлюють обґрунтовані сумніви у неупередженості судді та його здатності забезпечити своєчасний і належний розгляд процесуальних питань, пов`язаних з обмеженням права власності.

В судовому засіданні представник власника арештованого майна - адвокат ОСОБА_6 підтримала свою заяву про відвід судді. Посилаючись на обставини, наведені у письмовій заяві про відвід, дала усні пояснення, що під час розгляду заяви про відвід судді вона розраховувала почути його пояснення, оскільки суд не розглянув по суті заяву про зняття арешту з майна. На думку заявника, така заяву повинна розглядатися судом в окремому судовому засіданні в строки, передбачені ч. 2 ст. 174 КПК України, тобто не пізніше трьох днів після його надходження до суду, без урахування порядку дослідження доказів, визначеного судом відповідно до вимог ст. 349 КПК України. Разом з тим, заявник повідомила, що 16.01.2026 в судовому засідання після отримання заяви про зняття арешту з майна головуючий суддя повідомив, що ця заява приєднується до матеріалів кримінального провадження та зазначив, що заява не буде розглядатися відразу, оскільки суд не перейшов до дослідження відповідних доказів, не конкретизувавши яких саме. Судові засідання у справі проводилися регулярно, але представник власника арештованого майна не повідомлялася про час та дату розгляду її заяви, вона надсилала до суду адвокатський запит, на який не отримала відповіді. Вказані обставини зумовили виникнення у заявника сумнівів у неупередженості судді, який одноособово розглядає кримінальну справу по суті, і на якого покладено обов`язок розгляду клопотання про вирішення питання про скасування арешту майна.

Разом з тим, представник власника майна під час розгляду заяви про відвід судді зазначила, що з матеріалами справи вона не знайомилася, клопотань про це до суду не надсилала. В судові засідання, які відбувалися після 16.01.2026, вона не з`являлася у зв`язку з тим, що викликів до суду отримувала. У своїй заяві вона ставила питання про скасування арешту майна, накладеного на стадії досудового розслідування на автомобіль з метою збереження його як речового доказу та проведення експертних досліджень, які були проведені. Заявник зазначила, що у поданій заяві вона ставила питання про зняття арешту з транспортного засобу, який за даними обвинувального акту є знаряддям вчинення кримінального правопорушення.

Прокурор ОСОБА_3 висловив думку, що заява про відвід судді задоволенню не підлягає.

Захисник ОСОБА_4 та обвинувачений ОСОБА_5 в судовому засіданні підтримали заяву про відвід судді та доводи представника власника арештованого майна.

Від судді ОСОБА_7 , якому заявлено відвід, пояснень не надходило.

Проаналізувавши подану заяву про відвід судді, додані до неї документи, заслухавши думку заявника, прокурора, захисника та обвинуваченого, приходжу до висновку про необґрунтованість відводу з огляду на таке.

Доводи представника власника арештованого майна - адвоката ОСОБА_6 про наявність обставин, які викликають сумнів у неупередженості судді ОСОБА_7 , зводяться до твердження про бездіяльність судді, яка виразилася в нерозгляді у строки, передбачені ч. 2 ст. 174 КПК України, клопотання про скасування арешту, накладеного на автомобіль, який є речовим доказом у кримінальному провадженні та який, за даними обвинувального акту, є знаряддям вчинення кримінального правопорушення.

Разом з тим, заявник наголошувала на тому, що суд регулярно з невеликими часовими інтервалами проводить судові засідання, та здійснює судовий розгляд кримінального провадження.

Не стверджуючи про обґрунтованість чи необґрунтованість заяви про скасування арешту майна, поданого під час судового розгляду кримінального провадження за обвинуваченням ОСОБА_5 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 286-1 КК України, не втручаючись в процес розгляду кримінального провадження по суті, не вирішуючи питання щодо доведення чи недоведення пред`явленого обвинувачення, але реагуючи на доводи представника власника арештованого майна - адвоката ОСОБА_6 , які викладені у заяві про відвід судді ОСОБА_7 від розгляду кримінального провадження по суті, суддя, який розглядає заяву про відвід судді, вважає за необхідне зазначити наступне.

За приписами ч. 2 ст. 174 КПК України клопотання про скасування арешту майна розглядає слідчий суддя, суд не пізніше трьох днів після його надходження до суду.

Разом з цим, ч. 4 ст. 174 КПК України визначено, що суд одночасно з ухваленням судового рішення, яким закінчується судовий розгляд, вирішує питання про скасування арешту майна.

Відповідно до положень п. 7 ч. 2 ст. 131 КПК України арешт майна є одним з заходів забезпечення кримінального провадження.

Згідно з ч. 1 ст. 131 КПК України заходи забезпечення кримінального провадження застосовуються з метою досягнення дієвості цього провадження.

За результатами судового розгляду кримінального провадження по суті пред`явленого обвинувачення судом вирішується комплекс питань, серед іншого: ухвалюються рішення щодо заходів забезпечення кримінального провадження та щодо речових доказів (п.п. 1, 2 ч. 4 ст. 374 КПК України).

Ч. 1 ст. 370 КПК України визначено, що судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені доказами, дослідженими під час судового розгляду та оціненими судом відповідно до статті 94 цього Кодексу (ч. 3 ст. 370 КПК України).

Положення ст. 349 КПК України врегульовують питання визначення обсягу доказів, що підлягають дослідженню, та порядку їх дослідження на стадії судового розгляду.

Встановлено, що представник власника майна - адвокат ОСОБА_6 під час судового розгляду кримінального провадження за обвинуваченням ОСОБА_5 у вчиненні кримінального правопорушення подала заяву про скасування арешту, накладеного на майно, яке визнано речовим доказом у цьому кримінальному провадженні та має ознаки знаряддя кримінального правопорушення, тобто поставила перед судом вирішення питання, яке може вирішуватися разом з ухваленням судового рішення, яким закінчується судовий розгляд. За результатами розгляду заявленого адвокатом ОСОБА_6 клопотання суд зобов`язаний ухвалити обґрунтоване рішення, що вимагає дослідження доказів, які досліджуються на стадії судового розгляду відповідно до порядку, визначеного судом згідно з положеннями ст. 349 КПК України.

Заявник зазначила, що після отримання клопотання про скасування арешту майна суддя в судовому засіданні повідомив їй про те, що заявлене нею клопотання не може бути розглянуте швидко у зв`язку з тим, що суд ще не дослідив відповідні докази. Після цього судовий розгляду кримінального провадження продовжився, а через деякий час представник власника майна подала заяву про відвід судді.

Разом з тим, в судовому засіданні під час вирішення заяви про відвід судді представник власника майна - адвокат ОСОБА_6 пояснила, що, на її думку, клопотання про скасування арешту майна повинно розглядатися судом за будь-яких обставин в трьох-денний строк після його отримання, тобто автономно, поза межами процедури судового розгляду.

Однак, слід зауважити, що таке твердження заявника суперечить положенням ч. 4 ст. 174, п.п. 1, 2 ч. 4 ст. 374 КПК України, відповідно до яких питання про скасування арешту майна суд вирішує одночасно з ухваленням судового рішення, яким закінчується судовий розгляд.

Положення статті 75 КПК України містять вичерпний перелік обставин, що виключають участь судді в кримінальному провадженні. Так, відповідно до п. 4 ч. 1 ст. 75 КПК України суддя не може брати участь у кримінальному провадженні за наявності інших обставин, які викликають сумнів в його неупередженості.

У рішенні Європейського суду з прав людини(ЄСПЛ) у справі «Волков проти України» ЄСПЛ зазначив, що відповідно до п. 1 ст. 6 Європейської конвенції з прав людини кожен має право на розгляд його справи незалежним і безстороннім судом.

ЄСПЛ зазначає, що дотримання принципу безсторонності означає об`єктивність та відсутність упередженості.

Для встановлення безсторонності ЄСПЛ виділяє наступні критерії:

- суб`єктивний (тобто особистий, внутрішній) - особисті переконання та поведінка конкретного судді;

- об`єктивний (тобто видимий для суспільства) - забезпечення власноруч судом гарантій для виключення будь яких сумнівів у його безсторонності та неупередженості.

З огляду на вищевикладене, слід констатувати, що зазначені заявником підстави для відводу не вказують на будь-яку особисту зацікавленість судді ОСОБА_7 та недотримання ним принципу безсторонності під час розгляду кримінального провадження, не свідчать про наявність у судді негативного ставлення до заявника та наявність необ`єктивності під час розгляду кримінального провадження.

Враховуючи викладене, керуючись ст.ст. 75, 80-82, 369, 372 КПК України,

ПОСТАНОВИВ:

Відмовити представнику власника арештованого майна - адвокату ОСОБА_6 в задоволенні заяви про відвід судді Святошинського районного суду міста Києва ОСОБА_7 від розгляду кримінального провадження, відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000416 від 26.05.2023 (справа №759/15658/23), за обвинуваченням ОСОБА_5 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 286-1 КК України.

Ухвала набирає законної сили з моменту її оголошення та окремому оскарженню не підлягає.

Повний текст ухвали виготовлено та оголошено 27 березня 2026 року.

Суддя ОСОБА_1