Провадження № 1-кп/522/2266/26
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02.03.2026 м. Одеса

Приморський районний суд м. Одеси у складі: головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участю: секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченого ОСОБА_4 ,

розглянувши кримінальне провадження за ЄРДР № 0001335 від 21.10.2025, відносно:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який народився в м. Одеса, громадянина України, з середньою освітою, не одруженого, офіційно не працевлаштованого, місце проживання: АДРЕСА_1 , раніше не судимого,

обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України,-

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , діючи у період дії воєнного стану, введеного на всій території України відповідно до Указу Президента України № 64/2022 від 24.02.2022 «Про введення воєнного стану в Україні», затвердженого Законом України від 24.02.2022 № 2102-IX, вчинив кримінальне правопорушення за наступних обставин.

Так, 17.10.2025 о 11 годині 00 хвилин, ОСОБА_5 , прогулюючи по ринку «Привоз» за адресою: м. Одеса, вул. Привозна, 14, де побачив тачку для розвозу товару, на якій лежав пакет жовтого кольору з особистими речами та грошовими коштами в сумі 6000 гривень, які належать потерпілому ОСОБА_6 , в цей же час у ОСОБА_5 , виник прямий протиправний умисел на таємне викрадення чужого майна з корисливих мотивів. Реалізуючи свій протиправний умисел на заволодінні чужим майном ОСОБА_5 , переконавшись у відсутності сторонніх осіб, які могли б зашкодити його злочинним намірам та діям, реалізуючи свій злочинний умисел, направлений на незаконне збагачення за рахунок чужого майна, з корисливих мотивів та особистою зацікавленістю, з метою таємного викрадення чужого майна, в період дії на всій території України воєнного стану, усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер своїх дій та передбачаючи суспільно - небезпечні наслідки у вигляді неправомірного заволодіння чужим майном, діючи умисно, з корисливих мотивів, з метою особистого збагачення, шляхом вільного доступу, підійшов до тачки та шляхом вільного доступу, таємно викрав пакет жовтого кольору, в якому знаходились особисті речі ОСОБА_6 та грошові кошти на загальну суму 6000 гривень, номіналом по 1000 гривень кожна.

В подальшому, ОСОБА_4 , залишив місце скоєння злочину, розпорядившись викраденим майном на власний розсуд. Своїми умисними діями ОСОБА_4 , спричинив потерпілому ОСОБА_6 , майнову шкоду на загальну суму 6000 гривень.

Дії обвинуваченого ОСОБА_4 стороною обвинувачення кваліфіковано за ч. 4 ст. 185 КК України як: таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинена в умовах воєнного стану.

Під час судового розгляду обвинувачений ОСОБА_4 свою винуватість у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України - визнав беззастережно.

Потерпілий ОСОБА_6 у встановленому порядку повідомлений про дату, час і місце розгляду справи, до суду не з`явився. Клопотань про відкладення розгляду від потерпілого не надходило. Разом з цим, в матеріалах кримінального провадження міститься заява від імені потерпілого з клопотанням про розгляд кримінального провадження без його участі.

З огляду на зазначене, зважаючи на позицію обвинуваченого та за відсутності заперечень учасників судового провадження, з урахуванням положень ст. 325 КПК України, судовий розгляд проведено без потерпілого.

Крім того, переконавшись у добровільності позиції обвинуваченого та розумінні ним змісту обставин подій та пред`явленого йому обвинувачення, за відсутності заперечень збоку учасників судового провадження, з урахуванням положень ч. 3 ст. 349 КПК України, судом визнано недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються, і обмежено їх дослідження допитом обвинуваченого, дослідженням документів кримінального провадження, що стосуються особи останнього і вирішення процесуальних питань. При цьому, судом роз`яснено обвинуваченому та іншим учасникам провадження, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оскаржити встановлені обставини кримінального провадження в апеляційному порядку.

Допитаний у судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 підтвердив, що вчинив злочин у повній відповідності до обставин, викладених у обвинувальному акті, зокрема в один із днів восени 2025 року близько 11:00 проходячи повз тачку для розвозу товарів побачив на ній пакет жовтого кольору, який він взяв та у подальшому виявив у ньому грошові коштами в сумі 6000 гривень, які залишив собі. З вказаних грошей 2000 грн. він встиг використати на власні потреби, а 4000 грн. були у нього вилучені працівниками правоохоронного органу та повернуті власнику. У вчиненому він щиро розкаюється.

З огляду на зазначене, з урахуванням позиції обвинуваченого, суд вважає доведеним, поза розумним сумнівом, вчинення обвинуваченим ОСОБА_4 кримінального правопорушення за встановлених судом обставин та кваліфікує його дії: за ч. 4 ст. 185 КК України, як: таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинена в умовах воєнного стану.

Відомостей, які б вказувати на неосудність або обмежену осудність обвинуваченого в ході судового розгляду не встановлено.

Згідно з ч.1 ст.65 КПК України суд призначає покарання: 1) у межах, установлених у санкції статті (санкції частини статті) Особливої частини цього Кодексу, що передбачає відповідальність за вчинене кримінальне правопорушення, за винятком випадків, передбачених частиною другою статті 53 цього Кодексу; 2) відповідно до положень Загальної частини цього Кодексу; 3) враховуючи ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.

Так, при визначені виду та міри покарання у відповідності зі ст. 65 КК України, суд враховує характер та ступінь тяжкості вчиненого ОСОБА_4 кримінального правопорушення, яке відповідно до ст. 12 КК України відноситься до тяжких злочинів, особу обвинуваченого, його вік, те, що хоча останній офіційно не працевлаштований, проте судимостей не має, на обліку у лікарів нарколога та/або психіатра не перебуває.

Обставиною, яка відповідно до ст. 66 КК України пом`якшує покарання, суд визнає - щире каяття та активне сприяння розкриттю кримінального правопорушення.

Обставини, які згідно зі ст. 67 КК України обтяжують покарання - відсутні.

Відповідно до положень ст. 50 КК України, метою покарання є не тільки кара, а також виправлення засудженого, запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень. Виходячи із вказаних вимог закону особі, яка вчинила злочин, має бути призначено покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових кримінальних правопорушень.

З урахуванням викладених обставин, суд вважає необхідним і достатнім для виправлення та запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень призначити обвинуваченому ОСОБА_4 покарання у виді позбавлення волі на мінімальний строк, згідно із санкцією ч. 4 ст. 185 КК України.

Крім того, приймаючи до уваги характер та тяжкість вчиненого кримінального правопорушення, розмір завданого матеріального збитку потерпілому та часткове усунення майнової шкоди завданої потерпілому, дані про особу обвинуваченого ОСОБА_4 , те, що він беззастережно визнав винуватість у вчинені кримінального правопорушення, раніше до кримінальної відповідальності не притягувався, суд вважає, що виправлення обвинуваченого можливе без ізоляції від суспільства і останнього може бути звільнено від відбування покарання з випробуванням на підставі ст.75 КК України, з покладенням обов`язків, згідно зі ст. 76 КК України.

Цивільний позов у кримінальному провадженні - не пред`являвся.

Питання речових доказів вирішується судом відповідно до ст. 100 КПК України, зокрема:

-грошові кошти на загальну суму 4000 гривень, номіналом по 1000 гривень кожна, з серійними номерами: ЄН8222435, ЗТ4879683, БК3172120, ЕУ7775984 в кількості 4 шт., слід вважати повернутими власнику (законному володільцю) потерпілому ОСОБА_6 ;

-DVD-R диск з відео-файлами - слід зберігати у матеріалах досудового розслідування.

Процесуальні витрати у кримінальному провадженні відсутні.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 100, 118, 124, 176-177, 179, 349, 368, 370, 373, 374, 376,377, 392, 395, 532 КПК України,-

УХВАЛИВ:

ОСОБА_4 визнати винуватим у вчиненні злочину, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України, та призначити йому покарання у виді позбавлення волі на строк 5 років.

На підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_4 від відбування покарання у виді позбавлення волі з випробуванням, встановивши іспитовий строк 1 рік.

Покласти на ОСОБА_4 відповідно до ч. 1 ст. 76 КК України наступні обов`язки:

- періодично з`являтись для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації;

- повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання.

Речові докази у справі:

-грошові кошти на загальну суму 4000 гривень, номіналом по 1000 гривень кожна, з серійними номерами: ЄН8222435, ЗТ4879683, БК3172120, ЕУ7775984 - вважати повернутими власнику (законному володільцю) потерпілому ОСОБА_6 ;

-DVD-R диск з відео-файлами - зберігати у матеріалах досудового розслідування.

Вирок суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Вирок суду може бути оскаржений до Одеського апеляційного суду через Приморський районний суд м. Одеси протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Вирок не може бути оскаржений в апеляційному порядку з підстав заперечення обставин, які ніким не оспорювалися під час судового розгляду і дослідження яких було визнано судом недоцільним відповідно до положень ч. 3 ст. 349 КПК України.

Копію вироку після його проголошення негайно вручити прокурору та обвинуваченому.

Інші учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку.

Суддя ОСОБА_1