ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 березня 2026 рокуСправа № 495/2017/26
Номер провадження 1-кп/495/466/2026

Білгород-Дністровський міськрайонний суд Одеської області у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участі секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченого ОСОБА_4 ,

потерпілого ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в залі суду в м. Білгороді-Дністровському Одеської області матеріали кримінального провадження за №0000039 від 09.01.2026 за обвинуваченням:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, українцю, уродженця м. Кривий Ріг, Дніпропетровської області, який зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 та фактично мешкає за адресою: АДРЕСА_2 , розлученого, має на утриманні двох неповнолітніх дітей, із середньо. Спеціального освітою, фізичної особи підприємця, не депутата, в силу ст.. 89 КК України раніше не судимого,

обвинуваченого у вчинені кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 289 КК України,

В С Т А Н О В И В:

22.11.2025, у денний час доби більш точний час в ході досудового розслідування не встановлено, ОСОБА_4 прибув до потерпілого ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , та знаходячись за місцем мешкання останнього по АДРЕСА_3 , домовився про обмін між належними їм автомобілями, а саме автомобілем "MAZDA", моделі "626 GE" сірого кольору з р/н " НОМЕР_1 " 1994 року випуску, який належить потерпілому ОСОБА_5 та автомобілем марки «ВАЗ 2107», який належить ОСОБА_4 з доплатою з боку потерпілого у розмірі 5 тисяч гривень.

23.11.2025 приблизно о 17 годині, більш точний час в ході досудового розслідування не встановлено, без дозволу власника автомобілю марки "MAZDA", моделі "626 GE" сірого кольору з р/н " НОМЕР_1 " 1994 року випуску, ОСОБА_4 , прибув до подвір`я домоволодіння за адресою АДРЕСА_3 , де шляхом буксування та доставлення до місця свого мешкання за адресою АДРЕСА_2 , заволодів транспортним засобом "MAZDA", моделі "626 GE" сірого кольору з р/н " НОМЕР_1 " 1994 року випуску, номер кузова якого НОМЕР_2 , при цьому отримавши свідоцтво про реєстрацію на ТЗ НОМЕР_3 стосовно вищезазначеного автомобіля від ОСОБА_5 , але у свою чергу не виконавши частину усної угоди, укладеної раніше між ним та ОСОБА_5 , стосовно передачі у власність останнього належний ОСОБА_4 автомобіль марки «ВАЗ 2107».

Надалі, реалізуючи злочинний намір направлений на незаконне заволодіння транспортним засобом "MAZDA", моделі "626 GE" сірого кольору з р/н " НОМЕР_1 " 1994 року випуску, номер кузова якого НОМЕР_2 , з середньою ринковою вартістю 116 тисяч 769 гривень, який належить ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 та який вже був доставлений за місцем мешкання ОСОБА_4 та фактично перебував у його розпорядженні, відмовився виконувати частину усної угоди, укладеної раніше між ним та ОСОБА_5 та повертати транспортний засіб.

Враховуючи вищевикладене, ОСОБА_4 , шляхом обману та зловживання довірою, заволодів транспортним засобом марки "MAZDA", моделі "626 GE" сірого кольору з р/н " НОМЕР_1 " 1994 року випуску, номер кузова якого НОМЕР_2 , завдавши збиток своїми протиправними діями потерпілому ОСОБА_5 на загальну суму 116 тисяч 769 гривень.

Таким чином, ОСОБА_4 вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 289 КК України незаконне заволодіння транспортним засобом.

13.03.2026 у підготовчому судовому засіданні надано угоду про примирення між обвинуваченим та потерпілим, укладену 10.03.2026.

У підготовчому судовому засіданні прокурором, якому на підставі ст. 37 КПК України надані повноваження прокурора у кримінальному провадженні №0000039 від 09.01.2026, оголошено угоду про примирення, укладену 10.03.2026 в м. Білгороді-Дністровському між обвинуваченим ОСОБА_4 та потерпілим ОСОБА_5 у відповідності до вимог ст.ст. 468, 469, 471 КПК України.

Згідно даної угоди обвинувачений ОСОБА_4 та потерпілий ОСОБА_5 дійшли згоди щодо правової кваліфікації дій обвинуваченого за ч. 1 ст. 289 КК України, істотних для даного кримінального провадження обставин, ОСОБА_4 беззастережно визнав свою винуватість у зазначеному кримінальному правопорушенні.

Також, вказаною угодою визначено покарання, яке повинен понести ОСОБА_4 за ч. 1 ст. 289 КК України у вигляді 3 років обмеження волі, із застосуванням ст. 75 КК України.

В угоді передбачені наслідки укладення та затвердження угоди про примирення, встановлені ст. 473 КПК України, та наслідки їх невиконання, які роз`яснені потерпілому ОСОБА_5 та обвинуваченому ОСОБА_4 .

Розглядаючи питання про можливість затвердження даної угоди про примирення, суд виходить з такого.

Відповідно до правил ст.ст. 468, 469 КПК України, угода про примирення між потерпілим та підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена у провадженні щодо кримінальних проступків, нетяжких злочинів та у кримінальному провадженні у формі приватного обвинувачення.

У підготовчому судовому засіданні потерпілий ОСОБА_5 вказав, що йому зрозумілі наслідки затвердження угоди про примирення, визначені ст. 473 КПК України та просить затвердити зазначену угоду. Запевнив суд, що укладення такої угоди є добровільним, без застосування насильства, примусу, погроз або обіцянок. Підтвердив, що обвинувачений відшкодував завдану йому шкоду, відтак жодних претензій до нього в потерпілого немає.

У підготовчому судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 свою вину у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 289 КК України визнав та зазначив, що він розуміє надані йому законом права, розуміє наслідки укладення та затвердження угоди про примирення, визначені ч. 1 ст. 473 КПК України, наслідки їх не виконання, передбачені ст. 476 КПК України, згоден з видом покарання, який до нього буде застосований в результаті затвердження угоди про примирення та наполягає на затвердженні угоди про примирення.

Прокурор ОСОБА_3 у підготовчому судовому засіданні зазначив, що при укладанні угоди були дотримані всі вимоги і правила КПК України та КК України, а тому просив затвердити зазначену угоду і призначити ОСОБА_6 узгоджену в угоді міру покарання.

Суд вважає доведеним у судовому засіданні те, що ОСОБА_4 вчинено кримінальне правопорушення, а саме незаконне заволодіння транспортним засобом, а тому його дії кваліфікує за ч. 1 ст. 289 КК України.

Кримінальне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 289 КК України, згідно ст. 12 КК України відноситься до нетяжких злочинів, оскільки санкція ч. 1 ст. 289 КК України передбачає покарання у виді обмеження волі на строк від трьох до п`яти років або позбавлення волі на той самий строк, що дає можливість підписання даної угоди.

Також, судом перевірено, що за своїм змістом укладена угода про примирення відповідає вимогам ст. 471 КПК України, а також відсутні підстави для відмови у її затвердженні, передбачені ч. 7 ст. 474 КПК України.

Суд встановив, що укладення угоди сторонами є добровільним, тобто не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дій будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді.

При цьому судом встановлено, що обвинувачений ОСОБА_4 розуміє права, визначені п. 1 ч. 5 ст. 474 КПК України, наслідки укладення та затвердження даної угоди, передбачені п. 1 ч. 1 ст. 473 цього Кодексу, характер обвинувачення, вид покарання, а також інші заходи, які будуть застосовані до нього у разі затвердження угоди судом.

Потерпілий ОСОБА_5 також розуміє наслідки укладення та затвердження даної угоди, визначені п. 2 ч. 1 ст. 473 КПК України.

Враховуючи викладене, вислухавши думку прокурора, який не заперечував проти затвердження угоди про примирення, думку потерпілого ОСОБА_5 , обвинуваченого ОСОБА_4 , вивчивши обвинувальний акт, перевіривши угоду про примирення, яка відповідає вимогам ч. 3 ст. 469, ст. 471 КПК України, з`ясувавши в обвинуваченого, що він розуміє викладені в ч. 5 ст. 474 КПК України обставини, переконавшись, що укладення даної угоди сторонами є добровільним, суд дійшов висновку про наявність всіх правових підстав для затвердження даної угоди.

З огляду на викладене, суд вважає за необхідне ухвалити вирок, яким затвердити угоду про примирення від 10.03.2026, укладену між обвинуваченим ОСОБА_4 та потерпілим ОСОБА_5 і призначити ОСОБА_4 узгоджене сторонами покарання, що є необхідним та достатнім для виправлення обвинуваченого та для попередження вчинення ним нових кримінальних правопорушень.

Вирішуючи питання про вид та міру покарання обвинуваченому, суд враховує фактичні обставини кримінального провадження, ступінь тяжкості та суспільну небезпеку вчиненого кримінального правопорушення, а саме, що воно відносяться до категорії нетяжких злочинів, суб`єктивне ставлення обвинуваченого до скоєного та його поведінку після вчинення правопорушення - відшкодування завданої шкоди.

Дослідженням даних про особу ОСОБА_4 встановлено, що в силу ст. 89 КК України раніше не судимий.

Обставинами, що пом`якшують покарання є щире каяття, добровільне відшкодування шкоди потерпілому.

Обставин, що обтяжують покарання не встановлено.

Вітак суд, враховуючи визнання вини обвинуваченим, наявність двох обставин, що пом`якшують покарання: щире каяття і добровільне відшкодування шкоди потерпілому, відсутність обставин, що відповідно до ст. 67 КК України, обтяжують покарання, вбачає підстави для застосування покарання у вигляді обмеження волі строком на 3 роки.

Разом з тим, суд вважає, що виправлення обвинуваченого можливе без ізоляції від суспільства, тому йому необхідно призначити покарання у вигляді обмеження волі, із застосуванням ст. 75 КК України, зі звільненням від відбування покарання з випробуванням, та покладенням на нього обов`язків, передбачених ст. 76 КК України.

У цьому кримінальному провадженні проводилася судова транспортно-товарознавча експертиза за експертною спеціальністю 12.2 «Визначення вартості колісних транспортних засобів та розміру збитку, заданого власнику транспортного засобу» (висновок експерта №_СЕ-19/116-26/3751-АВ від 27.02.2026, витрати на проведення яких в загальному розмірі становлять 1337,10 гривень.

Процесуальні витрати за проведення цієї судової експертизи, відповідно до ст. 124 КПК України підлягають стягненню із ОСОБА_4 , оскільки вони виникли у зв`язку із проведенням експертизи в межах кримінального провадження №0000039.

Питання щодо речових доказів суд вирішує відповідно до вимог ст. 100 КПК України.

Долю речових доказів вирішити у відповідності до ст. 100 КПК України.

Також відповідно до ст. 174 КПК України слід скасувати арешт, накладений ухвалою слідчого судді Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області від 13.01.2026 у справі № 495/158/26 (номер провадження 1-кс/495/96/2026).

Запобіжний захід обвинуваченому ОСОБА_4 не обирався і суд вважає, що до набрання вироком законної сили будь-який запобіжний захід обвинуваченому обирати немає необхідності.

Цивільний позов у цьому кримінальному провадженні не заявлений.

Враховуючи викладене, керуючись ст. ст. 373, 374, 473-476 КПК України, суд,

У Х В А Л И В:

Затвердити угоду про примирення від 10 березня 2026 року, укладену між потерпілим ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 з однієї сторони та обвинуваченим ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 з іншої сторони у кримінальному провадженні №0000039 від 09.01.2026.

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 289 КК України і призначити йому узгоджене сторонами покарання у виді обмеження волі строком на 3 (три) роки.

На підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_4 від відбування призначеного покарання з випробуванням, встановивши йому іспитовий строк тривалістю 1 (один) рік.

Відповідно до п. п. 1, 2 ч. 1, п. 2 ч. 3 ст. 76 КК України покласти на ОСОБА_4 на період іспитового строку такі обов`язки:

1) періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації;

2) повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання;

3) не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.

Скасувати арешт, накладений ухвалою слідчого судді Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області від 13.01.2026 у справі № 495/158/26 (номер провадження 1-кс/495/96/2026).

Речові докази:

транспортний засіб: автомобіль марки «MAZDA», моделі 626, сірого кольору, державний номерний знак НОМЕР_1 , номер кузова НОМЕР_2 та свідоцтво про реєстрацію на ТЗ НОМЕР_3 , упаковане до полімерного спецпакету NPU 5074448 повернути ОСОБА_5 .

Процесуальні витрати:

стягнути з ОСОБА_4 на користь держави процесуальні витрати на залучення експертів для проведення експертиз на суму 1337 (одна тисяча триста тридцять сім) гривень 10 копійок.

Запобіжний захід не обирався.

Цивільний позов не заявлявся.

Роз`яснити обвинуваченому, що у разі невиконання угоди про примирення відповідно до ст. 476 КПК України потерпілий та прокурор мають право упродовж строків давності притягнення до кримінальної відповідальності звернутися до суду з клопотанням про скасування вироку та судового розгляду кримінального провадження в загальному порядку.

Роз`яснити обвинуваченому, що умисне невиконання угоди є підставою для притягнення його до відповідальності, встановленої законом.

Вирок на підставі угоди про примирення між потерпілим та обвинуваченим може бути оскаржений до Одеського апеляційного суду через Білгород-Дністровський міськрайонний суд Одеської області протягом 30 днів з дня його проголошення:

Обвинуваченим, його захисником, законним представником виключно з підстав: призначення судом покарання, суворішого ніж узгоджене сторонами угоди; ухвалення вироку без його згоди на призначення покарання; невиконання судом вимог, встановлених частинами п`ятою - сьомою ст. 474 КПК України, в тому числі не роз`яснення йому наслідків укладення угоди;

Потерпілим, його представником, законним представником виключно з підстав: призначення судом покарання, менш суворого, ніж узгоджене сторонами угоди; ухвалення вироку без його згоди на призначення покарання, не роз`яснення йому наслідків укладення угоди; невиконання судом вимог, встановлених ч.6 чи ч.7 ст. 474 КПК України;

Прокурором виключно з підстав затвердження судом угоди у кримінальному провадженні, в якому згідно з ч. 3 ст. 469 цього Кодексу угода не може бути укладена.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після прийняття рішення судом апеляційної інстанції.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку, а копія вироку обвинуваченому та прокурору підлягає врученню негайно після проголошення.

Суддя ОСОБА_7