У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

13 травня 2026 року м. Ужгород

Ужгородський міськрайонний суд Закарпатської області в складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

при секретарі ОСОБА_2 ,

за участі прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченого ОСОБА_4 ,

обвинуваченого ОСОБА_5 ,

захисника ОСОБА_6 ,

захисника ОСОБА_7 ,

розглянувши у підготовчому судовому засіданні в залі суду, в місті Ужгороді, кримінальне провадження, відомості про яке 08.09.2025 року внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0001711 по обвинуваченню ОСОБА_4 та ОСОБА_5 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 332 КК України,

В С Т А Н О В И В :

У провадженні Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області перебуває кримінальне провадження, відомості про яке 08.09.2025 року внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0001711 по обвинуваченню ОСОБА_4 та ОСОБА_5 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 332 КК України.

Через канцелярію суду від ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , надійшло клопотання про скасування арешту, накладеного ухвалою слідчого судді Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 03.11.2025 року, справа № 308/15961/25 (провадження 1-кс/308/6343/25), у кримінальному провадженні № 0001711 від 08.09.2025 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 332 КК України, на майно (речі та предмети), а саме:

- грошові кошти у валюті Долар США загальною сумою 900 доларів США, 9 купюрами номіналом 100 доларів США серійний №PLQ, PJ49283298B, LD48025833O, PA67496435B, PK29706302H, PC53008339B, PD00388307C, LB21726760W, MB60438088N, які вилучено та упаковано у спец. пакет НПУ №NPU 5812126;

- мобільний телефон марки IPhone чорного кольору;

- мобільний телефон марки «Motorola» моделі «moto g15 power» IMEI: НОМЕР_1 з сім-картою абонентського номера НОМЕР_2 , який вилучений та упакований у спец. пакет NPU 5812122;

В обґрунтування клопотання ОСОБА_8 посилається на те, що досудове розслідування у вказаному кримінальному провадженні завершено та скеровано обвинувальний акт до суду, у зв`язку з чим органом досудового розслідування повинні бути проведені всі необхідні слідчі дії, процесуальні дії та судові експертизи щодо вилученого майна. Також зазначає, що він є свідком у даному кримінальному провадженні та не є причетним до нього жодним чином, а тому у подальшому накладенні арешту на вилучені грошові кошти та мобільні телефони відпала необхідність. Крім того, посилається на відсутність доказів того, що вказані грошові кошти та мобільні телефони відповідають критеріям, зазначеним у ст. 98 КПК України (речові докази), і на те, що арешт не виконує завдань, для реалізації яких його було накладено відповідно до ч. 2 ст. 170 КПК України. Зазначає, що внаслідок накладеного арешту він позбавлений законного права володіти, користуватися і розпоряджатися своїм майном.

Прокурор в судовому засіданні проти заявленого клопотання не заперечив.

Заслухавши думку прокурора, дослідивши матеріали клопотання, суд приходить до наступного висновку.

У відповідності до ст. 170 КПК України, арештом майна є тимчасове позбавлення підозрюваного, обвинуваченого або осіб, які в силу закону несуть цивільну відповідальність за шкоду, завдану діяннями підозрюваного, обвинуваченого або неосудної особи, яка вчинила суспільно небезпечне діяння, можливості відчужувати певне його майно за ухвалою слідчого судді або суду до скасування арешту майна у встановленому цим Кодексом порядку. Відповідно до вимог цього кодексу арешт майна може також передбачати заборону для особи, на майно якої накладено арешт, іншої особи, у володінні якої перебуває майно, розпоряджатися будь-яким чином таким майном та використовувати його.

Згідно п. 1 ч. 2 ст. 170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення збереження речових доказів.

Частина 3 ст. 170 КПК України передбачає, що у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.

Відповідно до ч. 1 ст. 174 КПК України підозрюваний, обвинувачений, їх захисник, законний представник, інший власник або володілець майна, які не були присутні при розгляді питання про арешт майна, мають право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково. Таке клопотання під час досудового розслідування розглядається слідчим суддею, а під час судового розгляду судом.

У частині другій вказаної статті цього Кодексу зазначено про те, що арешт майна також може бути скасовано повністю чи частково ухвалою слідчого судді під час досудового розслідування чи суду під час судового провадження за клопотанням підозрюваного, обвинуваченого, їх захисника чи законного представника, іншого власника або володільця майна, якщо вони доведуть, що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано.

Як вбачається з матеріалів справи, ухвалою слідчого судді Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 03.11.2025 року, справа № 308/15961/25 (провадження 1-кс/308/6343/25), у рамках кримінального провадження № 0001711 від 08.09.2025 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 332 КК України, накладено арешт на вилучене 08.09.2025 в ході проведення огляду місця події майно, а саме : грошові кошти у валюті Долар США загальною сумою 900 доларів США, 9 купюрами номіналом 100 доларів США серійний №PLQ, PJ49283298B, LD48025833O, PA67496435B, PK29706302H, PC53008339B, PD00388307C, LB21726760W, MB60438088N, які вилучено та упаковано у спец. пакет НПУ №NPU 5812126; мобільний телефон марки IPhone чорного кольору; мобільний телефон марки «Motorola» моделі «moto g15 power» IMEI: НОМЕР_1 з сім-картою абонентського номера НОМЕР_2 , який вилучений та упакований у спец. пакет NPU 5812122; ковдру та каремат, який було поміщено та упаковано у спец. пакет НПУ №QHY 0230727.

Згідно з ч. 2 ст. 170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення: 1) збереження речових доказів; 2) спеціальної конфіскації; 3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; 4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

Відповідно до змісту вказаної ухвали, метою накладення арешту на майно є забезпечення збереження речових доказів у кримінальному провадженні.

Відповідно до ч. 3 ст. 41 Конституції України ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності.

Стаття 1 Першого протоколу до Конвенції вимагає, щоб будь-яке втручання органів державної влади у володіння майном відбувалося згідно із законом: відповідно до другого речення першого абзацу цієї статті будь-яке позбавлення власності має здійснюватися «на умовах, передбачених законом»; другий абзац надає державам право здійснювати контроль за користуванням, вводячи в дію «закони».

Будь-яке втручання у мирне володіння майном має супроводжуватися процесуальними гарантіями, які надають відповідній фізичній чи юридичній особі обґрунтовану можливість звернутися зі своєю справою до компетентних органів державної влади для ефективного оскарження заходів, які становлять втручання у права, гарантовані цим положенням.

Враховуючи позицію прокурора та виходячи з принципу диспозитивності, суд вважає, що подальший арешт зазначених речей більше не виконує тих завдань, для реалізації яких сторона обвинувачення зверталась з клопотанням про його накладення.

Крім того, судом враховується, що ОСОБА_8 є свідком у даному кримінальному провадженні, жодним чином не є причетним до вчинення інкримінованого обвинуваченим кримінального правопорушення, а вилучені у нього грошові кошти та мобільні телефони є його власністю. Подальше обмеження права власності заявника за відсутності достатніх підстав становитиме непропорційне втручання у його права, гарантовані ст. 1 Першого протоколу до Конвенції.

За таких обставин суд вважає, що в застосуванні такого заходу забезпечення кримінального провадження як арешт майна наразі відпала потреба.

Керуючись ст.ст.132, 170-174, 369 КПК України, суд,

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання ОСОБА_8 задовольнити.

Скасувати арешт, накладений ухвалою слідчого судді Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 03.11.2025 року, справа № 308/15961/25 (провадження 1-кс/308/6343/25), у кримінальному провадженні № 0001711 від 08.09.2025 року, в частині на майно, а саме:

- грошові кошти у валюті Долар США загальною сумою 900 доларів США, 9 купюрами номіналом 100 доларів США серійний №PLQ, PJ49283298B, LD48025833O, PA67496435B, PK29706302H, PC53008339B, PD00388307C, LB21726760W, MB60438088N, які вилучені та упаковані у спец. пакет НПУ №NPU 5812126;

- мобільний телефон марки IPhone чорного кольору;

- мобільний телефон марки «Motorola» моделі «moto g15 power» IMEI: НОМЕР_1 з сім-картою абонентського номера НОМЕР_2 , який вилучений та упакований у спец. пакет NPU 5812122.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя Ужгородського

міськрайонного суду ОСОБА_1