ХМЕЛЬНИЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03 березня 2026 року

м. Хмельницький

Справа № 686/3337/26

Провадження № 11-сс/820/142/26

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Хмельницького апеляційного суду у складі:

головуючої судді ОСОБА_1 ,

суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

з участю секретаря с/з ОСОБА_4 ,

прокурора ОСОБА_5 ,

захисника ОСОБА_6 ,

підозрюваного ОСОБА_7

розглянула у відкритому судовому засіданні в місті Хмельницькому в режимі відеоконференцзв`язку матеріали справи за апеляційною скаргою підозрюваного ОСОБА_7 на ухвалу слідчого судді Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 20 лютого 2026 року про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою щодо ОСОБА_7 , підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.5 ст.407 КК України,

в с т а н о в и л а:

Ухвалою слідчого судді Хмельницького міськрайонного суду від 20 лютого 2026 року задоволено клопотання старшого слідчого першого слідчого відділу (з дислокацією у м. Хмельницькому) Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Хмельницькому, ОСОБА_8 , погоджене з прокурором Хмельницької спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Західного регіону ОСОБА_5 , про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , з середньою освітою, вдівця, зареєстрованого в АДРЕСА_1 , жителя АДРЕСА_2 , раніше не судимого,

та застосовано відносно підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.5 ст.407 КК України, запобіжний захід у виді тримання під вартою строком по 10 квітня 2026 року включно.

Як вбачається з матеріалів справи, 08.08.2025 року до Єдиного реєстру досудових розслідувань внесено відомості за №0001318 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.5 ст.407 КК України.

23.01.2026 року ОСОБА_7 повідомлено про підозру у вчиненні ним кримінального правопорушення, передбаченого ч.5 ст.407 КК України, а саме про те, що «солдат ОСОБА_7 , перебуваючи на посаді водія 2 відділення охорони взводу охорони роти охорони військової частини НОМЕР_1 , у порушення вимог ст.ст.17, 65 Конституції України, ст. 17 Закону України «Про оборону України», ч.1 ст.ст.1, 24 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу», ст.ст.11, 16, 127, 128, 129, 130, 131, 199, 216 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України та ст.ст.1, 4 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України, діючи умисно, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачаючи їх суспільно небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, маючи намір тимчасово ухилитись від несення обов`язків військової служби, через особисту недисциплінованість та несумлінне ставлення до виконання своїх службових обов`язків, в умовах воєнного стану, без поважних причин та дозволу командування військової частини НОМЕР_1 , 10.04.2024 року самовільно залишив військову частину НОМЕР_1 , що дислокується за адресою: АДРЕСА_3 та вибув у невідомому напрямку, де проводив час на власний розсуд та обов`язки військової служби не виконував, припинивши тим самим виконувати свій конституційний обов`язок щодо захисту суверенітету, територіальної цілісності та недоторканності України, чим вчинив самовільне залишення військової частини, тривалістю понад три доби, вчинене в умовах воєнного стану, вчинене військовослужбовцем (крім строкової служби), тобто кримінальне правопорушення, передбачене ч.5 ст.407 КК України.»

27.01.2026 постановами слідчого ОСОБА_8 підозрюваного ОСОБА_7 оголошено в розшук та того ж самого дня досудове розслідування у кримінальному провадженні №0001318 зупинено.

03.02.2026 року ухвалою слідчого судді Хмельницького міськрайонного суду надано дозвіл на затримання підозрюваного ОСОБА_7 , з метою приводу для участі в розгляді клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

20 лютого 2026 року о 11.27 годин ОСОБА_7 затримано.

20 лютого 2026 року досудове розслідування у кримінальному провадженні №0001318 відновлено.

Задовольняючи клопотання слідчого, слідчий суддя мотивував своє рішення тим, що санкція ч.5 ст.407 КК України передбачає покарання у виді позбавлення волі на строк від 5 до 10 років, тобто даний злочин є тяжким злочином. Сам ОСОБА_7 перебував у розшуку та підозрюється у вчиненні тяжкого злочину.

Слідчий судді дійшов висновку, що докази та обставини, на які посилається слідчий у клопотанні, дають достатні підстави вважати, що підозрюваний, перебуваючи на волі, може переховування від органів досудового розслідування і суду, продовжувати вчиняти кримінальне правопорушення.

З огляду на положення ч.7 ст.176 КПК України та введення воєнного стану в Україні, звернув увагу, що слідчий суддя позбавлений можливості застосувати до військовослужбовця, який підозрюється у вчиненні злочинів, передбачених статтями 402-405, 407, 408, 429 КК України, інший запобіжний захід, окрім такого виняткового запобіжного заходу як тримання під вартою, навіть у випадку, якщо слідчий суддя дійде висновку, що більш м`який запобіжний захід зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 КПК України. Частиною 8 ст.176 КПК України передбачено, що під час дії воєнного стану до військовослужбовців, які підозрюються або обвинувачуються у вчиненні злочинів, передбачених статтями 402-405, 407, 408, 429 Кримінального кодексу України, застосовується виключно запобіжний захід, визначений пунктом 5 частини першої цієї статті.

Не погоджуючись з вищевказаною ухвалою, підозрюваний подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати ухвалу, постановити нову, якою обрати йому запобіжний захід не пов`язаний з триманням під вартою.

Свої вимоги аргументує тим, що обраний щодо нього запобіжний захід є занадто суворим.

Вказує, що дійсно залишив військову частину, проживав у АДРЕСА_2 , не знав, що оголошений в розшук, офіційно працював, має міцні соціальні зв`язки та бажає продовжити службу в ЗСУ.

Заслухавши суддю-доповідача про зміст оскарженого судового рішення з коротким викладом доводів апеляційної скарги, пояснення захисника та підозрюваного на підтримку поданої апеляційної скарги з мотивів наведених у ній, думку прокурора про законність та обґрунтованість ухвали слідчого судді та безпідставність доводів сторони захисту, перевіривши судове рішення в межах апеляційної скарги та обговоривши її доводи, вивчивши матеріали кримінального провадження, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає, з огляду на таке.

Вирішуючи питання про застосування запобіжного заходу щодо ОСОБА_7 , слідчий суддя встановив наявні ризики неналежної процесуальної поведінки підозрюваного у кримінальному провадженні, взяв до уваги тяжкість покарання, яке йому загрожує у разі визнання винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, обґрунтованість пред`явленої підозри та дані про його особу, навівши відповідні мотиви прийнятого рішення.

Таким чином, при розгляді клопотання слідчого слідчий суддя з`ясував всі обставини, з якими закон пов`язує можливість обрання запобіжного заходу саме у вигляді тримання під вартою, що в повній мірі забезпечить належну процесуальну поведінку підозрюваного на стадії досудового розслідування.

Вагомість наявних доказів на підтвердження обґрунтованої підозри ОСОБА_7 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.5 ст.407 КК України, доведена слідчим та сумнівів у колегії суддів щодо їх повноти та достатності не викликає.

Так, Європейський суд з прав людини у справі «Ілійков проти Болгарії» закріпив, що «суворість передбаченого покарання» є суттєвим елементом при оцінюванні «ризиків переховування або повторного вчинення злочинів».

У справі «Летельє проти Франції» вказано, що особлива тяжкість деяких злочинів може викликати таку реакцію суспільства і соціальні наслідки, які виправдовують попереднє ув`язнення як виключну міру запобіжного заходу протягом певного часу.

Як вбачається із матеріалів кримінального провадження, ОСОБА_7 підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.5 ст.407 КК України, санкція передбачає покарання у виді позбавленні волі строком від 5 до 10 років.

Про існування ризиків, передбачених ст.177 КПК України, а саме переховування від органів досудового розслідування та/або суду, свідчить та обставина, що підозрюваний, усвідомлюючи тяжкість можливого покарання у виді позбавлення волі, яке йому загрожує у разі визнання його винуватим у вчиненні інкримінованого кримінального правопорушення, може переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду.

Подане до суду першої інстанції клопотання про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_7 відповідає вимогам ст.184 КПК України.

Так, у клопотанні про застосування щодо ОСОБА_7 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою слідчим викладено фактичні обставини вчинення кримінального правопорушення, у вчиненні якого підозрюється ОСОБА_7 , які відомі слідству, наведено перелік доказів на підтвердження обґрунтованості підозри.

Наведені в клопотанні підстави для обрання підозрюваному запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою належним чином перевірялись слідчим суддею. При цьому відібрано пояснення у підозрюваного, витребувані та оглянуті матеріали кримінального провадження, вислухана думка прокурора, захисника, з`ясовані інші обставини, які мають значення при вирішенні питання щодо обрання запобіжного заходу.

Таким чином, з огляду на фактичні обставини цього кримінального провадження, ступінь суспільної небезпеки інкримінованого обвинуваченому злочину, а також з урахуванням запровадження в Україні правового режиму воєнного стану, місцевий суд прийняв законне та обґрунтоване рішення, з чим погоджується колегія суддів.

З урахуванням викладеного, на думку колегії суддів, суд дійшов правильного висновку про необхідність застосування виняткового запобіжного заходу щодо ОСОБА_7 , оскільки встановлені судом обставини достатньо переконливо підтверджують, що менш суворі запобіжні заходи не можуть забезпечити виконання обвинуваченим своїх процесуальних обов`язків належним чином.

Бажання ОСОБА_7 проходити військову службу та приймати участь у бойових діях, міцні соціальні зв`язки не є визначальними, оскільки враховуються в сукупності з іншими обставинами у кримінальному провадженні, а тому не дають підстав для обрання йому більш м`якого виду запобіжного заходу.

За таких обставин, колегія суддів вважає ухвалу слідчого судді законною, обґрунтованою та вмотивованою, порушень норм чинного КПК України, які могли б стати підставою для скасування чи зміни судового рішення по справі, не встановлено.

На підставі викладеного, керуючись ст.177, 178, 182, 183, 193, 194, 196, 197, 407, 418, 422 КПК України, колегія суддів,

п о с т а н о в и л а:

Ухвалу слідчого судді Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 20 лютого 2026 року про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою щодо ОСОБА_7 , підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.5 ст.407, по 10 квітня 2026 року включно, залишити без змін, а його апеляційну скаргу без задоволення.

Ухвала набирає законної сили негайно після її постановлення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Судді:

ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3