Провадження № 1-кс/752/1001/26
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 лютого 2026 року слідчий суддя Голосіївського районного суду м. Києва ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 , за участі прокурора ОСОБА_3 , представника власника майна - адвоката ОСОБА_4 розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання прокурора Голосіївської окружної прокуратури м.Києва ОСОБА_5 про накладення арешту на майно у кримінальному проваджені №0000598, яке внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань від 23.07.2025 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. ч. 1,2,4 ст. 190 КК України,-

ВСТАНОВИВ:

До слідчого судді Голосіївського районного суду м. Києва надійшло зазначене клопотання прокурора Голосіївської окружної прокуратури м. Києва ОСОБА_5 про арешт майна у кримінальному провадженні №0000598 від 23.07.2025, у якому прокурор просить накласти арешт на майно, яке вилучено під час проведення обшуку квартири, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , а саме на: мобільний телефон білого кольору марки «Samsung» IME1: НОМЕР_1 IMEI2: НОМЕР_2 ; ноутбук марки «HP» сірого кольору, Model 15-eg 300 ua з зарядним пристроєм до нього.

Клопотання обґрунтоване тим, що слідчим відділом Голосіївського УП ГУНП у м. Києві здійснюється досудове розслідування кримінального провадження №0000598 від 23.07.2025 року за ознаками кримінального правопорушення передбаченого ч.ч. 1,2,4 ст. 190 КК України.

Досудовим розслідуванням встановлено, що 03.07.2025, приблизно о 16:30 год., за адресою: АДРЕСА_2 , невстановлена особа, під приводом продажу на сайті "Prom.ua" будівельної побутівки, шахрайським шляхом заволоділа грошовими коштами ОСОБА_6 , у сумі 40 000 грн., які останній перерахував в готівковій формі на рахунок невстановленої особи.

За результатом проведених слідчих, розшукових дій слідством встановлено, що до вчинення вищевказаного кримінального правопорушення може бути причетна ОСОБА_7 , яка проживає за адресою: АДРЕСА_1 .

В порядку п. 3 ст. 233 КПК України, в період часу з 12 години 07 хвилини 23.01.2026 до 13 години 06 хвилин 23.01.2026 було проведено обшук квартири, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , в ході якого виявлено та вилучено наступне майно: мобільний телефон білого кольору марки «Samsung» IME1: НОМЕР_1 IMEI2: НОМЕР_2 ; ноутбук марки «HP» сірого кольору, Model 15-eg 300 ua з зарядним пристроєм до нього.

Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, знищення або відчуження.

Метою арешту майна є збереження речових доказів.

На підставі зазначеного прокурор просить про задоволення клопотання.

Прокурор в судовому засіданні клопотання підтримав, просив задовольнити. Зазначив, що відносно вилученого під час обшуку майна призначено експертне дослідження.

Представник власника майна ОСОБА_7 - адвокат ОСОБА_4 заперечила проти клопотання, просила відмовити у його задоволенні. Зазначила, що власник майна надала паролі доступу до телефону і ноутбуку і вони були оглянуті слідчим. Прокурор не обґрунтував яке має доказове значення у кримінальному провадженні вилучений телефон та ноутбук, підстави для арешту майна відсутні.

Заслухавши пояснення учасників кримінального провадження, дослідивши матеріали клопотання, слідчий суддя приходить до висновку про його задоволення з таких підстав.

Відповідно до п. 7 ч. 2 ст. 131 КПК України одним із заходів забезпечення кримінального провадження є арешт майна.

Правовою підставою арешту майна є положення ст. 170 КПК України.

Згідно з ч. 1 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом кримінального правопорушення, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження.

Арешт майна допускається з метою забезпечення збереження речових доказів, що передбачено п. 1 ч. 2 ст. 170 КПК України. У цьому випадку за правилами ч. 3 ст. 170 КПК України арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.

У статті 98 КПК України визначені такі критерії щодо речових доказів: матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Слідчим суддею встановлено, що слідчим відділом Голосіївського УП ГУНП у м. Києві здійснюється досудове розслідування кримінального провадження №0000598 від 23.07.2025 року за ознаками кримінального правопорушення передбаченого ч.ч. 1,2,4 ст. 190 КК України.

23.01.2026, в порядку п. 3 ст. 233 КПК України, проведено обшук за місцем проживання ОСОБА_7 в житлі за адресою: АДРЕСА_1 , в ході якого виявлено та вилучено наступне майно: мобільний телефон білого кольору марки «Samsung» IME1: НОМЕР_1 IMEI2: НОМЕР_2 ; ноутбук марки «HP» сірого кольору, Model 15-eg 300 ua з зарядним пристроєм до нього.

24.01.2026 постановою слідчого вищезазначені вилучені під час обшуку ноутбук та мобільний телефон визнано речовими доказами у кримінальному провадженні, що підтверджується копією постанови.

Ухвалою слідчого судді Голосіївського районного суду м. Києва від 04.02.2026 у справі №752/21741/25, провадження №1-кс/752/1000/26, надано дозвіл на обшук за місцем проживання ОСОБА_7 в житлі за адресою: АДРЕСА_1 .

Згідно протоколів огляду, 26.01.2026 вилучені під час обшуку мобільний телефон «Samsung» IME1: НОМЕР_1 IMEI2: НОМЕР_2 та ноутбук марки «HP» були оглянуті слідчим.

Як пояснив прокурор в судовому засіданні, щодо вилученого під час проведення обшуку майна буде призначено експертне дослідження.

Матеріалами клопотання обґрунтовано, що зазначені речі містять чи можуть містити відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, яке розслідується у даному кримінальному провадженні.

Таким чином, зазначене майно відповідає ознакам, зазначеним в ч.1 ст. 98 КПК України, і має значення речових доказів.

Слідчим суддею встановлено, що заявлена прокурором мета щодо збереження речових доказів, може бути досягнута шляхом застосування саме такого заходу забезпечення кримінального провадження як арешт майна.

Щодо розумності та співрозмірності обмеження права власності завданням кримінального провадження, слідчий суддя враховує, що вказані критерії є оціночними поняттями та визначаються на розсуд слідчого судді.

Відповідно до статті 1 Протоколу 1 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, будь-яке обмеження права власності повинно здійснюватися, зокрема, на умовах, передбачених законом. Водночас, обмеження права власності має переслідувати законну мету за допомогою засобів, які є пропорційними меті (Beyeler проти Італії (Рішення Великої Палати від 5 січня 2000 року, заява № 33202/96, параграф 107). Будь-яке втручання державного органу у право на мирне володіння майном повинно забезпечувати «справедливий баланс» між загальним інтересом суспільства та вимогами захисту основоположних прав конкретної особи (серед інших, James та інші проти Сполученого Королівства (Рішення від 21 лютого 1986 року, заява № 8793/79, параграф 50).

Прокурором доведено, що вилучені 23.01.2026 під час обшуку за місцем проживання ОСОБА_7 речі можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, а застосування такого заходу забезпечення, як арешт майна, сприятиме досягненню мети щодо всебічного, повного та неупередженого досудового розслідування та забезпечення збереження речових доказів.

Накладення арешту на майно не є припиненням права власності на нього або позбавленням таких прав, а носить тимчасовий характер застосування цього заходу забезпечення кримінального провадження, тому відповідні обмеження є розумними і співмірними з огляду на завдання кримінального провадження.

Слідчий суддя дійшов висновку про достатність підстав вважати, що в разі не застосування запобіжного заходу у виді арешту майна, існують ризики приховування, знищення або відчуження майна, яке має значення для досудового розслідування.

Доказів негативних наслідків від застосування такого заходу забезпечення кримінального провадження як арешт майна слідчий суддя не встановив.

Отже, на цьому етапі кримінального провадження потреби досудового розслідування виправдовують таке втручання у права та інтереси власника майна, оскільки, завдяки цьому заходу забезпечення кримінального провадження може бути виконане завдання, для виконання якого прокурор звернувся із клопотанням.

З огляду на викладене, слідчий суддя дійшов висновку, що клопотання підлягає задоволенню.

Керуючись статтями 132, 170-173, 175, 309, 395, 372, 376 КПК України, слідчий суддя

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання задовольнити.

Накласти арешт на майно вилучене під час проведення 23.01.2026 обшуку за місцем проживання ОСОБА_7 за адресою: АДРЕСА_1 , а саме:

- мобільний телефон білого кольору марки «Samsung» IME1: НОМЕР_1 IMEI2: НОМЕР_2 ;

- ноутбук марки «HP» сірого кольору, Model 15-eg 300 ua з зардним пристроєм до нього.

Ухвала про арешт майна підлягає негайному виконанню.

Ухвала може бути оскаржена протягом п`яти днів з дня її оголошення безпосередньо до Київського апеляційного суду.

Ухвала набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги ухвала, якщо її не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Подання апеляційної скарги на ухвалу слідчого судді зупиняє набрання нею законної сили, але не зупиняє її виконання.

Слідчий суддя: ОСОБА_1