Справа № 686/2999/26
Провадження № 1-кп/686/814/26
УХВАЛА

12 березня 2026 року м. Хмельницький

Хмельницький міськрайонний суд Хмельницької області у складі:

головуючого судді - ОСОБА_1 ,

за участі: секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченої ОСОБА_4 ,

її захисника адвоката ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Хмельницькому кримінальне провадження № 0000133 від 15.02.2024 за обвинуваченням ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки м. Хмельницького, зареєстрованої та фактично проживаючої за адресою: АДРЕСА_1 , у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 366-2 КК України,

встановив:

У провадженні Хмельницького міськрайонного суду перебуває кримінальне провадження №0000133 від 15.02.2024 за обвинуваченням ОСОБА_4 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 366-2 КК України.

Ухвалою суду від 24.02.2026 у вказаному провадженні призначено судовий розгляд.

Під час судового розгляду справи захисником ОСОБА_4 адвокатом ОСОБА_5 , подано до суду клопотання про зменшення суми застави, застосованої до останньої як виду запобіжного заходу.

В обґрунтування поданого клопотання захисник зазначає про те, що ухвалою Печерського районного суду міста Києва від 10.10.2024 клопотання старшого слідчого в особливо важливих справах ГСУ ДБР ОСОБА_6 про застосування запобіжного заходу задоволено, застосовано у кримінальному провадженні № 0000133 від 15.02.2024 відносно ОСОБА_4 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, строком на 60 діб; одночасно визначено альтернативний запобіжний захід у вигляді застави для забезпечення виконання обов`язків, визначених КПК України - у межах 16 500 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що відповідно становить 49 962 000,00 грн.

Ухвалою слідчого судді Печерського районного суду м. Києва від 04.12.2024 строк тримання під вартою відносно ОСОБА_4 продовжено до 08.01.2025. Одночасно ОСОБА_4 визначено запобіжний захід у вигляді застави в межах 3 300 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, що відповідно становить 9 992 440 грн, яка була внесена ОСОБА_7 , а 05.12.2024 ОСОБА_4 звільнена з-під варти.

01.10.2025 ОСОБА_4 повідомлено про нову підозру та зміну раніше повідомленої підозри, у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 366-2 КК України.

Отже, у відповідності до вимог ч. 4 ст.12 КК України кримінальне правопорушення, у вчиненні якого на даний час підозрюється ОСОБА_4 , відноситься до нетяжких злочинів.

Однак при зміні кваліфікації злочину, питання щодо зменшення застави до розміру, що відповідає тяжкості інкримінованому кримінальному правопорушенню не вирішувалось.

За таких обставин, як зазначає у клопотанні захисник, слідує те, що розмір застави визначений ухвалою слідчого судді є перевищеним і таким, що не відповідає тяжкості інкримінованого кримінального правопорушення. З врахуванням цього сторона захисту вважає, що є всі підстави щодо зменшення розміру застави визначеної ухвалою слідчого судді від 04.12.2024 до максимального розміру встановленого для нетяжких злочинів, у відповідності до вимог ч. 5 ст. 182 КПК України.

При визначені розміру застави сторона захисту, також, просить суд врахувати відомості, що характеризують ОСОБА_4 , а саме: наявність міцних соціальних зв`язків у ОСОБА_4 , оскільки остання має неповнолітню доньку та постійне місце проживання разом із донькою; наявність на утриманні ОСОБА_4 неповнолітньої доньки ОСОБА_8 ; ОСОБА_4 яка є єдиною особою, що здійснює виховання доньки, ОСОБА_4 має постійне місце роботи та сплачує податки; на утриманні ОСОБА_4 перебуває хвора мати ОСОБА_9 , яка потребує постійного догляду та лікування, а також свекруха ОСОБА_10 , яка є лежачою особою, потребує постійного догляду та лікування; ОСОБА_4 є волонтером, є членом БО «Благодійний фонд «Відважна нація» та БФ «Волонтери Поділля»; ОСОБА_4 має позитивні характеристики з її постійного місця проживання; ОСОБА_4 є особою з відмінною діловою репутацією, активною громадянською позицією, а також особою, що зробила вагомий особистий внесок в розвиток місцевого самоврядування в м. Хмельницькому; ОСОБА_4 жодного разу не притягалась до кримінальної відповідальності за вчинення будь-якого кримінального правопорушення, та у неї відсутня судимість.

Зазначені обставини мають істотне значення для вирішення питання про доцільність та розмір застави.

Вищевикладене, на думку сторони захисту, в сукупності свідчить про те, що ризики, передбачені статтею 177 КПК України, суттєво зменшились, а визначення розміру застави у розмірі 9 992 440,00 грн є непомірним для ОСОБА_4 . У зв`язку із чим, вважають, що розмір застави у розмірі 20 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб буде достатньою мірою гарантувати виконання підозрюваною ОСОБА_4 покладених на неї обов`язків.

Захисник та обвинувачена в судовому засіданні підтримали клопотання про зменшення розміру застави як виду запобіжного заходу, застосованого до обвинуваченої на підставі ухвали суду від 04.12.2024, з посланням на належну процесуальну поведінку обвинуваченої та загальне зменшення існуючих ризиків. За результатами розгляду судом клопотання просили зменшити заставу, а внесені кошти повернути заставодавцю.

Прокурор заперечила проти задоволення клопотання. Зазначила, що від початку заставодавцю роз`яснювалися обмеження та ризики, пов`язані з його статусом. Матеріальне становище заставодавця не впливає на застосований запобіжний захід. Вважає, що ризики, передбачені ст. 177 КПК України існують до тепер. Крім цього, вказала на міру покарання, яка може загрожувати обвинуваченій у разі визнання її винною за вчинення корупційних злочинів, а відтак, просила відмовити у задоволенні клопотання.

Дослідивши та проаналізувавши доводи клопотання захисника про зменшення розміру застави у обраному запобіжному заході, заслухавши думки учасників судового провадження, дослідивши долучені до клопотань документи та співставивши їх з матеріалами кримінального провадження, суд дійшов таких висновків.

Відповідно до ч. 2 ст. 131 КПК України одним із заходів забезпечення кримінального провадження, який застосовується з метою досягнення його дієвості, є запобіжний захід.

Метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання ризикам, визначеним цим Кодексом (ст. 177 КПК України).

Статтею 194 КПК України визначено, що запобіжний захід може бути застосований до особи виключно у випадку, якщо буде доведено обставини, які свідчать про: наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених ст. 177 КПК, і на які вказує слідчий, прокурор; недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Відповідно до ч. 1 ст. 201 КПК України, підозрюваний, обвинувачений, до якого застосовано запобіжний захід, його захисник, має право подати до місцевого суду, в межах територіальної юрисдикції якого здійснюється досудове розслідування, а в кримінальних провадженнях щодо кримінальних правопорушень, віднесених до підсудності Вищого антикорупційного суду, - до Вищого антикорупційного суду, клопотання про зміну запобіжного заходу, в тому числі про скасування чи зміну додаткових обов`язків, передбачених частиною п`ятою статті 194 цього Кодексу та покладених на нього слідчим суддею, судом, чи про зміну способу їх виконання.

Відповідно до ч. 3 ст. 26 КПК України слідчий суддя, суд у кримінальному провадженні вирішують лише ті питання, що винесені на їх розгляд сторонами та віднесені до їх повноважень цим Кодексом.

Варто зазначити, що під час розгляду клопотання про зменшення розміру застави у вже обраному запобіжному заході слідчий суддя, суд не перевіряє обґрунтованість самих підстав застосування запобіжного заходу, а заявниками не можуть ставитися під сумнів висновки, які були покладені в основу такого рішення. Зміна запобіжного заходу чи розміру застави у вже обраному запобіжному заході передбачає виникнення після постановлення ухвали про обрання запобіжного заходу нових обставин, які свідчать про зміну, зменшення або збільшення встановлених ризиків кримінального провадження та/або впливають на виконання обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків. Тому суд не переглядає рішення про застосування запобіжного заходу, а на підставі наданих сторонами відомостей та доказів встановлює наявність нових обставин, які можуть вплинути на застосований до обвинуваченого відповідний захід або його виконання та які виникають у зв`язку з плином часу досудового розслідування.

В обґрунтування необхідності зміни запобіжного заходу захисник обґрунтовано зазначає про те, що ухвалою Печерського районного суду міста Києва від 10.10.2024 відносно ОСОБА_4 обрано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, строком на 60 діб та визначено альтернативний запобіжний захід у вигляді застави для забезпечення виконання обов`язків, визначених КПК України - у межах 16 500 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що відповідно становить 49 962 000,00 грн., який, у подальшому, ухвалою слідчого судді Печерського районного суду м. Києва від 04.12.2024 змінено на заставу в межах 3 300 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, що відповідно становить 9 992 440 грн. Вказана сума застави була внесена ОСОБА_7 , а 05.12.2024 ОСОБА_4 звільнена з-під варти.

Після цього, 01.10.2025 ОСОБА_4 повідомлено про нову підозру та зміну раніше повідомленої підозри, у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 366-2 КК України.

Відтак, у відповідності до вимог ч. 4 ст.12 КК України кримінальне правопорушення, у вчиненні якого на даний час підозрюється ОСОБА_4 , відноситься до нетяжких злочинів за яке передбачено покарання у вигляді штрафу від шести тисяч до восьми тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або громадськими роботами на строк від ста п`ятдесяти до двохсот сорока годин, або обмеженням волі на строк до двох років, або позбавленням волі на той самий строк, з позбавленням права обіймати певні посади чи займатися певною діяльністю на строк до трьох років.

Суд зауважує, що санкція зазначеної частини статті не передбачає покарання у виді конфіскації майна, а тому внесена застава за обвинувачену ОСОБА_4 не може бути звернена судом на виконання вироку в частині майнових стягнень, окрім процесуальних витрат. При цьому, також суд враховує те, що указана застава вносилась не самою обвинуваченою, а іншою особою, яка, у встановленому порядку була проінформована про ризики та строк дії такого запобіжного заходу у результаті внесення відповідної застави. Суду не надано належних доказів про те, що змінились певні обставини для тієї особи, яка внесла заставу і наразі остання не має можливості, у подальшому, виконувати взяті на себе зобов`язання в цій частині.

Також, суд зауважує, що сторонами судового провадження не надано доказів, які б свідчили про помилковість раніше зроблених висновків, що пред`явлене ОСОБА_4 обвинувачення є вочевидь необґрунтованим.

Метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання ризикам, передбаченим статтею 177 КПК України, на будь-якій стадії кримінального провадження, тобто як на стадії досудового розслідування, так і на стадії судового провадження.

Зміна запобіжного заходу може мати місце, коли це виправдовується обставинами справи, зумовленими виникненням нових обставин після прийняття попереднього рішення про покладення/продовження додаткових обов`язків, а також виявленням тих, які існували раніше, але про які не було відомо сторонам на час прийняття відповідного рішення, зокрема, якщо під час кримінального провадження суттєво змінюються підстави застосування запобіжного заходу чи покладення додаткових обов`язків, а також обставини, які враховувалися під час їх застосування (змінилася кваліфікація кримінального правопорушення, погіршився стан здоров`я підозрюваного, змінився склад його родини чи утриманців, або майновий стан, інші обставини, які мають суттєве значення, тощо).

На даний час стороною захисту фактично заявлено клопотання не про зміну виду запобіжного заходу, а про зміну розміру застави у вже обраному запобіжному заході, що за своєю природою не є тотожними поняттями, із урахуванням того, що указана застава внесена за обвинувачену іншою особою та діє на даний час.

Крім цього, суд звертає увагу на те, що стороною захисту не надано жодних підтверджуючих документів щодо того, що після визначення обраного відносно обвинуваченої ОСОБА_4 запобіжного заходу із визначенням її розміру згідно із ухвалою суду від 04.12.2024 та яка була внесена заставодавцем відмінним від самої обвинуваченої, змінилися такі обставини як погіршення стану здоров`я обвинуваченої, зміна складу її родини чи утриманців, або погіршення майнового стану, інші обставини, які мають суттєве значення під час розгляду указаного питання.

Також суд вважає, що ризик переховування від суду продовжує існувати, що підтверджується тяжкістю передбаченого покарання за інкриміноване обвинуваченій кримінальне правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 366-2 КК України. Зокрема, за скоєння кримінального правопорушення за ч. 2 ст. 366-2 КК України передбачено, в тому числі, покарання у виді позбавлення волі на строк до 2 років, з позбавленням права обіймати певні посади чи займатися певною діяльністю на строк до трьох років. Водночас, звільнення від покарання з іспитовим строком відповідно до ст. 75 КК України за вчинення корупційних кримінальних правопорушень не допускається, як і призначення покарання більш м`якого, ніж передбачено законом, як про це йдеться у ч. 1 ст. 69 КК України, за винятком затвердження угоди про визнання винуватості. Отже, існування ризику переховування підтверджується ймовірністю для підозрюваною бути засудженою до реального відбуття покарання, пов`язаного із позбавленням волі.

При встановленні ризику впливу на свідків слід враховувати встановлену КПК України процедуру отримання показань від осіб, які є свідками у кримінальному провадженні: спочатку, на стадії досудового розслідування показання отримуються шляхом допиту слідчим чи прокурором, а після направлення обвинувального акту до суду, на стадії судового розгляду, - усно шляхом допиту особи в судовому засіданні (ч. ч. 1, 2 ст. 23, ст. 224 КПК України). Згідно з ч. 4 ст. 95 КПК України суд може обґрунтовувати свої висновки лише на показаннях, які він безпосередньо сприймав під час судового розгляду, або отриманих у порядку, передбаченому ст. 225 КПК України, тобто допитаних на стадії досудового розслідування слідчим суддею. Суд не вправі обґрунтовувати судові рішення показаннями, наданими слідчому, прокурору, або посилатися на них, а тому ризик впливу на свідків існує не лише на стадії здійснення досудового розслідування при зібранні доказів, а й на стадії судового розгляду до моменту безпосереднього отримання судом показань від зазначених осіб та дослідження їх судом.

Наразі кримінальне провадження перебуває на початковій стадії судового розгляду, свідки судом ще не допитані, тому існує ризик того, що внаслідок можливого впливу на них, у тому числі з боку обвинуваченої, такі особи можуть змінити свої показання або відмовитися від надання показань у суді.

За таких обставин, на переконання суду, цілком підтвердженим є ризик незаконного впливу на свідків у цьому кримінальному провадженні, який ґрунтується на зацікавленості обвинуваченої у відверненні негативних наслідків, спричинених притягненням її до кримінальної відповідальності. До того ж ОСОБА_4 після набуття статусу обвинуваченої стала відома інформація про свідків кримінального провадження, якою вона може скористатися для впливу на них.

Водночас, суд вважає, що ризик перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином продовжує бути актуальним на даний час, адже, ОСОБА_4 , з огляду на її трудову діяльність, набула широке коло знайомств і зв`язків серед службових осіб органів державної влади, місцевого самоврядування, правоохоронних органів, керівників підприємств, установ та організацій, які вона також може використати з метою перешкоджання кримінальному провадженню.

Отже, ризики переховування від суду; незаконного впливу на свідків у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджання кримінальному провадженню іншим чином, продовжують існувати.

Поряд з цим, варте уваги і те, що запобіжний захід застосований до ОСОБА_4 вже діє понад рік. Доказів допущення нею порушень процесуальних обов`язків стороною обвинувачення до суду не надано, що свідчить про дієвість обраного запобіжного заходу та про те, що саме такий запобіжний захід із визначеним ухвалою суду від 04.12.2024 розміром застави забезпечує належну процесуальну поведінку обвинуваченої.

Застава як один із запобіжних заходів полягає у внесенні коштів на спеціальний рахунок з метою забезпечення виконання підозрюваним (обвинуваченим) покладених на нього обов`язків, під умовою звернення внесених коштів у дохід держави в разі невиконання цих обов`язків (ч. 1 ст. 182 КПК України).

Суд вважає за необхідне наголосити, що застава є достатньо ефективним запобіжним заходом, в основу якого покладено економічну заінтересованість у збереженні грошової суми та моральні та/або матеріальні зобов`язання підозрюваного, обвинуваченого перед іншими фізичними або юридичними особами, які виступили заставодавцями. Державний примус у процесі застосування застави породжується реальною загрозою втрати заставодавцем грошей у разі невиконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього обов`язків. Свобода підозрюваного, обвинуваченого при застосуванні цього запобіжного заходу обмежується шляхом загрози майнових втрат, а тому, застава є досить дієвим запобіжним заходом, що з одного боку не тягне за собою накладення такого широкого кола обмежень прав і свобод людини як запобіжні заходи у вигляді тримання під вартою чи домашнього арешту, а з іншого - є запобіжником, що стримує особу від проявів неналежної процесуальної поведінки.

Зважаючи на зазначене, на переконання суду, відсутність з боку обвинуваченої будь-яких порушень чи створення перешкод для кримінального провадження не є достатньою підставою для твердження про відсутність того чи іншого ризику. Зазначена обставина свідчить лише про те, що застосований запобіжний захід є дієвим, та таким, що у достатній мірі забезпечує належну процесуальну поведінку обвинуваченої.

З огляду на викладене, суд дійшов висновку, що клопотання захисника про зміну запобіжного заходу не підлягає задоволенню.

Керуючись ст. 2, 7, 176-178, 182, 185, 193, 194, 199, 201, 331, 372, 376 КПК України, суд

постановив:

У задоволенні клопотання захисника обвинуваченої ОСОБА_4 адвоката ОСОБА_5 , про зміну запобіжного заходу шляхом зменшення розміру застави відмовити.

Застосований ухвалою слідчого судді Печерського районного суду міста Києва від 10.10.2024 запобіжний захід до ОСОБА_4 у виді застави, розмір якої був зменшений ухвалою слідчого судді Печерського районного суду м. Києва від 04.12.2024 до 3300 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, що відповідно становить 9 992 440,00 грн - залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її оголошення і оскарженню не підлягає.

Повний текст ухвали складено 13.03.2026.

Суддя Хмельницького

міськрайонного суду ОСОБА_11