Пересипський районний суд міста Одеси
Справа №523/4099/26
Провадження №1-кс/523/2686/26
У Х В А Л А

І м е н е м У к р а ї н и

13 березня 2026 року м. Одеса

Слідчий суддя Пересипського районного суду м. Одеси ОСОБА_1 , за участю секретаря ОСОБА_2 та заявника ОСОБА_3 , розглянувши у відкритому судовому засіданні, в приміщенні суду скаргу на бездіяльність слідчого в кримінальному провадженні №0000642 від 22 січня 2026 року, за ознаками ч.1 ст.146 КК України,

в с т а н о в и в:

25 лютого 2026 року до Пересипського районного суду м. Одеси надійшла скарга ОСОБА_3 на бездіяльність невизначеного слідчого Другого слідчого відділу (з дислокацією у м. Одесі) Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Миколаєві, пов`язану із не врученням пам`ятки про процесуальні права та обов`язки потерпілого, не наданням витягу із Єдиного реєстру досудових розслідувань (далі - ЄРДР) стосовно кримінального провадження, розпочатого на виконання ухвали слідчого судді Пересипського районного суду м. Одеси від 09 лютого 2026 року (в справі №523/1860/26, провадженні №1-кс/523/1690/26), а також у не розгляді в порядку ст.220 КПК України клопотання від 12 лютого 2026 року про здійснення вилучення відеозаписів події.

Прокурор та слідчий до суду не прибули. Слідчим ОСОБА_4 було надано письмові заперечення проти скарги, з яких вбачається, що 13 лютого 2026 року на домашню адресу заявника було спрямовано витяг із ЄРДР щодо розпочатого кримінального провадження №0000642 від 22 січня 2026 року, за ознаками ч.1 ст.146 КК України.

Дослідивши скаргу з додатками, отримавши пояснення ОСОБА_3 в її підтримку, слідчий суддя дійшов наступного.

Як вбачається із первинної заяви ОСОБА_3 22 січня 2026 року він просив Другий слідчий відділ (з дислокацією у м. Одесі) Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Миколаєві:

- розпочати кримінальне провадження за ознаками ст.ст.127, 135, 146, 161, 365 КК України,

- визнати його потерпілим, надати відповідну пам`ятку;

- негайно вилучити записи з міських камер та реєстраторів з місця події.

Ухвалою слідчого судді Пересипського районного суду м. Одеси від 09 лютого 2026 року (в справі №523/1860/26, провадженні №1-кс/523/1690/26) орган досудового розслідування було зобов`язано лише внести відомості за заявою до ЄРДР, що і було виконано, про що 13 лютого 2026 року слідчим листом №16-05-6540-26 на домашню адресу заявника було спрямовано витяг із ЄРДР щодо розпочатого кримінального провадження №0000642 від 22 січня 2026 року, за ознаками ч.1 ст.146 КК України.

Іншим листом від 27 лютого 2026 року №16-05-8811-26 слідчий ОСОБА_4 повідомив слідчого суддю, що ОСОБА_3 має процесуальний статус заявника.

Так, відповідно до положень ст.60 КПК України заявником є фізична або юридична особа, яка звернулася із заявою або повідомленням про кримінальне правопорушення до органу державної влади, уповноваженого розпочати досудове розслідування, і не є потерпілим.

Клопотання сторони захисту, потерпілого і його представника чи законного представника, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, про виконання будь-яких процесуальних дій та у випадках, установлених цим Кодексом, іншої особи, права чи законні інтереси якої обмежуються під час досудового розслідування, або її представника слідчий, дізнавач, прокурор зобов`язані розглянути в строк не більше трьох днів з моменту подання і задовольнити їх за наявності відповідних підстав.

Про результати розгляду клопотання повідомляється особа, яка заявила клопотання. Про повну або часткову відмову в задоволенні клопотання виноситься вмотивована постанова, копія якої вручається особі, яка заявила клопотання, а у разі неможливості вручення з об`єктивних причин - надсилається їй (положення ч.1 та ч.2 ст.220 КПК України).

В змісті наведеної правової норми не передбачено право заявника ініціювати перед слідчим виконання будь-яких процесуальних дій, передбачених та / чи не заборонених кримінальним процесуальним законодавством, що становлять сутність безпосередньої реалізації учасниками кримінального провадження їхніх процесуальних прав, обов`язків, повноважень для досягнення завдань кримінального провадження.

Процесуальний статус заявника також не може ототожнюватися із статусом іншої особи, права чи законні інтереси якої обмежуються під час досудового розслідування, оскільки жодний захід забезпечення кримінального провадження до ОСОБА_3 в кримінальному провадженні №0000642 від 22 січня 2026 року, за ознаками ч.1 ст.146 КК України, не застосовувався.

Більш того, ч.2 ст.60 КПК України прямо наділяє заявника лише такими процесуальними правами: отримати від органу, до якого він подав заяву, документ, що підтверджує її прийняття і реєстрацію; отримувати витяг з Єдиного реєстру досудових розслідувань; подавати на підтвердження своєї заяви речі і документи; отримати інформацію про закінчення досудового розслідування.

Таким чином, у слідчого не виникає обов`язку розглядати клопотання заявника про здійснення слідчих та інших процесуальних дій в порядку ст.220 КПК України.

Водночас, відповідно до положень ст.55 КПК України потерпілим у кримінальному провадженні може бути фізична особа, якій кримінальним правопорушенням завдано моральної, фізичної або майнової шкоди. Права і обов`язки потерпілого виникають в особи з моменту подання заяви про вчинення щодо неї кримінального правопорушення або заяви про залучення її до провадження як потерпілого. Потерпілому вручається пам`ятка про процесуальні права та обов`язки особою, яка прийняла заяву про вчинення кримінального правопорушення. За наявності очевидних та достатніх підстав вважати, що заява, повідомлення про кримінальне правопорушення або заява про залучення до провадження як потерпілого подана особою, якій не завдано шкоди, слідчий або прокурор виносить вмотивовану постанову про відмову у визнанні потерпілим, яка може бути оскаржена слідчому судді.

Як вбачається із заяви ОСОБА_3 від 22 січня 2026 року він просив Другий слідчий відділ (з дислокацією у м. Одесі) Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Миколаєві, не лише розпочати кримінальне провадження, а й визнати його потерпілим та надати відповідну пам`ятку.

Оскільки слідчим фактично не дотримано вимоги ст.55 КК України в частині надіслання заявнику ОСОБА_3 постанови про відмову у визнанні його потерпілим, то зазначена обставина обумовлює висновок про допущену слідчим бездіяльність.

Керуючись ст.ст.55,60,220,303-306 КПК України, слідчий суддя,

п о с т а н о в и в:

Скаргу ОСОБА_3 задовольнити частково.

Зобов`язати слідчого Другого слідчого відділу (з дислокацією у м. Одесі) Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Миколаєві, який здійснює досудове розслідування кримінального провадження №0000642 від 22 січня 2026 року, за ознаками ч.1 ст.146 КК України, розглянути в порядку ст.55 КПК України вимогу ОСОБА_3 про визнання його потерпілим.

В задоволенні іншої частини вимог ОСОБА_3 відмовити.

На підставі ч.4 ст.535 КПК України зобов`язати керівника слідчого відділу повідомити Пересипський районний суд м. Одеси про виконання даної ухвали слідчого судді.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя Пересипського

районного суду м. Одеси ОСОБА_1