Провадження №: 755/1045/26
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"17" березня 2026 р. Слідчий суддя Дніпровського районного суду м. Києва ОСОБА_1 , при секретарі судового засідання ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання захисника у кримінальному провадженні №0003284 від 19.09.2024 року про зміну запобіжного заходу з тримання під вартою на цілодбовий домашній арешт відносно:

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Українка Київської області, громадянина України, українця, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 раніше не судимого,-

підозрюваного у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст.255, ч.4 ст. 28, ч.3 ст. 307 КК України,-

за участю:

прокурора ОСОБА_4 ,

підозрюваного ОСОБА_3

захисника ОСОБА_5

в с т а н о в и в :

До Дніпровського районного суду м. Києва надійшло клопотання захисника ОСОБА_3 адвоката ОСОБА_5 про зміну підозрюваному ОСОБА_3 , запобіжного заходу з тримання під вартою на цілодобовий домашній арешт у кримінальному провадженні внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0003284 від 19.09.2024року.

В судовому засіданні захисник заявлене клопотання підтримала, в обґрунтування якого зазначила, що ризики зазначені у клопотання слідчого при застосування запобіжного заходу не доведенні, зазначила що останній має міцні соціальні зв`язки, має місце постійного проживання, не має судимостей. Також зазначила, що ОСОБА_3 21 рік та під час тримання під вартою стан здоров`я його погіршився, він погано себе почуває та хворіє, як наслідок звертається за медичною допомогою, тому просила застосувати до останнього запобіжний захід у виді цілодобового домашнього арешту.

Підозрюваний підтримав клопотання захисника та просив його задовольнити.

Прокурор в судовому засіданні не заперечував проти задоволення заявленого клопотання.

Слідчий суддя, дослідивши клопотання, заслухавши думку захисника, підозрюваного та прокурора, приходить до наступного висновку.

Ухвалою слідчого судді Дніпровського районного суду м. Києва від 26.01.2026 року ОСОБА_3 продовжено запобіжний захід у виді тримання під вартою, а саме до 26 березня 2026 року.

Згідно зі ч. 1 ст. 201 КПК України, підозрюваний, до якого застосовано запобіжний захід, його захисник, має право подати до місцевого суду, в межах територіальної юрисдикції якого здійснюється досудове розслідування, клопотання про зміну запобіжного заходу, в тому числі про скасування чи зміну додаткових обов`язків, передбачених частиною п`ятою статті 194 цього Кодексу та покладених на нього слідчим суддею, судом, чи про зміну способу їх виконання.

Відповідно до ч. 1 ст. 183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу, крім випадків, передбачених частинами шостою та сьомою статті 176 цього Кодексу.

Згідно ст. 26 КПК України випливає, сторони кримінального провадження є вільними у використанні своїх прав у межах та у спосіб, передбачених цим Кодексом. Слідчий суддя, суд у кримінальному провадженні вирішують лише ті питання, що винесені на їх розгляд сторонами та віднесені до їх повноважень цим Кодексом.

На заявника покладається обов`язок довести ті обставини, на які він посилається при зверненні до суду.

Фактично, слідчий суддя повинен встановити, чи є запобіжний захід пропорційним для запобігання ризику або ризикам, на які вказує сторона обвинувачення, з метою захисту прав підозрюваного та дотримання принципу верховенства права. Тримання під вартою вважається «позбавленням волі» в розумінні статті 5 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод. Метою цієї статті є захист від самовільного та необґрунтованого позбавлення волі. Тому, слідчий суддя повинен всебічно оцінити обставини, на які посилаються сторона обвинувачення та сторона захисту.

Метою запобіжного заходу є не карна функція, а забезпечувальна, тобто до підозрюваного має бути застосований такий вид запобіжного заходу, який би в повній мірі забезпечив запобіганню ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, а також відповідав засадам гарантування основоположних прав людини на свободу та особисту недоторканість, що передбачає недопущення ув`язнення особи до засудження її компетентним судом (пп. «а» п. 1 ст. 5 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод).

Суд оцінює наявність ризику можливості переховування підозрюваного від суду, як цілком ймовірний, з огляду на додані до клопотання слідчого матеріали, при цьому враховуючи також тяжкість можливого покарання у разі визнання підозрюваного винним у вчиненні тяжкого кримінального правопорушення, у вчиненні якого він підозрюється, що може спонукати його до вчинення спроби ухилитися від суду.

Згідно з усталеної практики Європейського суду з захисту прав людини, ризик втечі підсудного не може бути встановлений лише на основі суворості можливого вироку. Оцінка такого ризику має проводитись з посиланням на ряд інших факторів, які можуть або підтвердити існування ризику втечі або вказати, що вона маловірогідна і необхідність в утриманні під вартою відсутня (Панченко протии Росії). Ризик втечі має оцінюватися у світлі факторів, пов`язаних з характером особи, її моральністю, місцем проживання, родом занять, майновим станом, сімейними зв`язками та усіма видами зв`язку з країною, в якій така особа піддається кримінальному переслідуванню (Бекчиєв проти Молдови).

Так, ризик переховуватися від суду не може бути пов?язаний з тяжкістю кримінального правопорушення, яке інкримінується. Оцінка такого ризику має проводитись з посиланням на ряд інших факторів, які можуть або підтвердити існування ризику втечі або вказати, що вона маловірогідна і необхідність в утриманні під вартою відсутня (Panchenkov.Russia (Панченко проти Росії), § 106). Ризик втечі має оцінюватися у світлі факторів, пов?язаних з характером особи, її моральністю, місцем проживання, родом занять, майновим станом, сімейними зв?язками та усіма видами зв?язку з країною, в якій така особа піддається кримінальному переслідуванню (Beccievv.Moldova (Бекчиєв проти Молдови) § 58). Повинна бути сукупність обставин, які дають підстави переконатися, що негативні підстави втечі будуть уявлятися затриманому меншим злом, аніж тримання під вартою («Stogmuller v. Austria», п. 44).

Щодо існування інших, передбачених ч. 1 ст. 177 КПК України ризиків, на наявність яких у клопотанні посилається слідчий, а саме: незаконно впливати свідків у кримінальному провадженні, показання яких мають істотне значення для встановлення обставин кримінальних правопорушень, знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення, вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення та перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, слідчий суддя вважає, що в цій частині клопотання є недоведеним.

Слідчий суддя звертає увагу, що ЄСПЛ у своєму рішенні у справі «Хайредінов проти України» зазначив, що тримання особи під вартою буде свавільним, якщо національні суди не розглянули можливість застосування більш м`якого запобіжного заходу.

Сторона захисту клопоче про зміну запобіжного заходу з тримання під вартою на домашній арешт з покладенням процесуальних обов`язків передбачених ч. 5 ст. 194 КПК України з наведених у клопотанні підстав.

При розгляді клопотання про зміну запобіжного заходу, слідчий суд враховує наведені захисником обставини, а саме: те що стан здоров`я ОСОБА_3 значно погіршився, що він має стійкі соціальні зв`язки, раніше не судимий, має постійне місце проживання за адресою: АДРЕСА_1 , де проживає разом із своєю сім`єю.

Усі ці обставини в сукупності на думку слідчого судді істотно знижують ризики передбачені ст. 177 КПК України

Крім того, прокурором у судовому засіданні не доведено, що більш м`який запобіжний захід у виді цілодобового домашнього арешту, який би міг бути застосованим до підозрюваного ОСОБА_3 , не зможе в повній мірі запобігти ризикам, передбаченим ст. 177 КПК України, а тому, слідчий суддя приходить до висновку про наявність достатніх підстав для задоволення клопотання захисника.

На підставі викладеного та керуючись ст. 2, 22, 26, 177, 183, 201, 309, 369-372, 376 КПК України, слідчий суддя

п о с т а н о в и в :

Клопотання - задовольнити.

Змінити запобіжний щодо підозрюваного ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , з тримання під вартою на запобіжний захід у виді цілодобового домашнього арешту заборонивши йому залишати місце свого проживання за адресою: АДРЕСА_3 , за виключенням випадків необхідності отримання медичної допомоги, а також прибуття до місць укриття чи бомбосховищ.

Ухвала слідчого судді підлягає негайному виконанню після її оголошення шляхом звільнення ОСОБА_3 з-під варти в залі суду.

Роз`яснити підозрюваному, що відповідно до ст. 181 КПК України працівники органу внутрішніх справ з метою контролю за його поведінкою мають право з`являтися в житло, під арештом в якому він перебуває, вимагати надання усних чи письмових пояснень з питань, пов`язаних із виконанням покладених на нього обов`язків.

Покласти на ОСОБА_3 , обов`язки передбачені ч. 5 ст. 194 КПК України:

- прибувати до слідчого, прокурора або суду за першою вимогою;

- не відлучатися із населеного пункту, в якому він проживає чи перебуває, без дозволу слідчого, прокурора або суду;

- повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання;

- утримуватися від спілкування із потерпілим, свідками та підозрюваними у кримінальному провадженні;

-здати на зберігання до відповідних органів державної влади паспорт (паспорти) для виїзду за кордон;

Роз`яснити підозрюваному, що у разі невиконання покладених на неї обов`язків до неї може бути застосований більш суворий запобіжний захід.

Копію ухвали для виконання передати до органу внутрішніх справ за місцем проживання підозрюваного

Строк діїї ухвали 2 місяці.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Київського апеляційного суду протягом 5 днів з дня її оголошення, а підозрюваним - в цей же строк з моменту вручення йому копії даної ухвали.

Слідчий суддя: