УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

31 жовтня 2025 року м. Київ

Шевченківський районний суд міста Києва у складі слідчого судді ОСОБА_1 ,

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

слідчого - ОСОБА_3 ,

адвоката - ОСОБА_4 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Києві скаргу адвоката ОСОБА_4 в інтересах ОСОБА_5 на бездіяльність слідчого СУ ГУ НП в Київській області у кримінальному провадженні №0001107 від 10.07.2021, яка полягає у неповерненні тимчасово вилученого майна,

В С Т А Н О В И В:

До Шевченківського районного суду міста Києва надійшла скарга адвоката ОСОБА_4 в інтересах ОСОБА_5 на бездіяльність слідчого СУ ГУ НП в Київській області у кримінальному провадженні №0001107 від 10.07.2021, яка полягає у неповерненні тимчасово вилученого майна.

Скаргу мотивовано тим, що у провадженні СУ ГУ НП в Київській області перебувають матеріали кримінального провадження №0001107 від 10.07.2021, за ознаками вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 307 КК України.

08.10.2022 ухвалою слідчого судді Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області надано дозвіл на проведення обшуку за місцем проживання ОСОБА_5 за адресою: АДРЕСА_1 .

25.10.2022 на виконання вказаного рішення проведено обшук під час якого було вилучено майно ОСОБА_5 , а саме: мобільний телефон марки iPhone 12 pro MAX IMEI: НОМЕР_1 з упакуванням, iPhone 13 pro IMEI: НОМЕР_2 , iPhone 8 plus IMEI: НОМЕР_3 , Redmi 9А IMEI: НОМЕР_4 , планшет марки Samsung SM-T500 IMEI: НОМЕР_5 , системний блок персонального комп`ютера із серійним номером 20716FB001166.

26.10.2022 постановою слідчого Тернопільського РУП ГУ НП в Тернопільській області вищезазначене майно визнано речовим доказом.

19.09.2025 адвокат в інтересах ОСОБА_5 звернулася до слідчого з клопотанням про повернення тимчасово вилученого майна.

22.09.2025 постановою слідчого відмовлено у задоволенні вказаного клопотання.

Водночас, на думку адвоката на даний час наявні підстави для повернення тимчасово вилученого майна, оскільки з моменту проведення обшуку минуло майже три роки, про підозру ОСОБА_5 на даний час не повідомлено, вилучене майно не було знаряддям вчинення кримінального правопорушення, не зберегло на собі його сліди, не містить будь яких відомостей, які можуть бути використанні як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження.

Таким чином, адвокат просить повернути вищезазначене майно як тимчасово вилучене.

В судовому засіданні адвокат ОСОБА_4 просила скаргу задовольнити з наведених у ній підстав та зобов`язати слідчого СУ ГУ НП в Київській області повернути вилучене у ОСОБА_5 майно.

Слідчий СУ ГУ НП в Київській області ОСОБА_3 , в судовому засіданні заперечував щодо задоволення скарги, зазначив, що дозвіл на вилучення вказаного майна слідчим суддею було прямо надано ухвалою слідчого судді про проведення обшуку, крім того також зазначив, що постановою слідчого відносно вказаного майна призначено комп`ютерно-технічну експертизу, а тому необхідність подальшого перебування вказаного майна під контролем органу досудового розслідування на даний час не відпала. Крім того, слідчий вважав, що вказана скарга не підсудна Шевченківському районному суду міста Києва, оскільки відділ який здійснює досудове розслідування у вказаному кримінальному провадженні знаходиться у Святошинському районі, і відповідно звертається із клопотаннями до Святошинського районного суду міста Києва.

Заслухавши доводи адвоката, слідчого, дослідивши матеріали скарги, слідчий суддя дійшов висновку, що вказана скарга задоволенню не підлягає з огляду на наступне.

Щодо підсудності даної скарги слідчий суддя відзначає, що законодавець у більшості випадків прямо зазначає, що судовий контроль за дотриманням прав, свобод та інтересів осіб у кримінальному провадженні під час досудового розслідування здійснюється слідчим суддею суду першої інстанції, в межах територіальної юрисдикції якого знаходиться орган досудового розслідування, що здійснює досудове розслідування (ч. 7 ст. 100, ч. 2 ст. 132, ч. 1 ст. 184, ч. 1 ст. 192, ч. 2 ст. 199, ч. 1 ст. 201, ч. 3 ст. 244 КПК України), а тому з урахуванням положень ч. 6 ст. 9 КПК України, вірним є застосування зазначеного правила й до розгляду скарг, клопотань, територіальна підсудність щодо яких прямо не визначена процесуальним законом (зокрема ч. 1 ст. 306 КПК України).

Отже, скарги на рішення, дії або бездіяльність слідчого чи прокурора розглядаються слідчим суддею місцевого суду в межах територіальної юрисдикції якого знаходиться орган досудового розслідування.

Фактичним місцем знаходження органу досудового розслідування є м. Київ, вул. Дегтярівська, 15А, що знаходиться в межах територіальної юрисдикції Шевченківського районного суду міста Києва.

Отже, враховуючи наведене, слідчий суддя не вбачає підстав для висновку про непідсудність вказаної скарги, Шевченківському районному суду міста Києва.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 303 КПК України на досудовому провадженні може бути оскаржена бездіяльність слідчого, яка полягає, зокрема, у неповерненні тимчасово вилученого майна.

Згідно з ч. 1 ст. 167 КПК України тимчасовим вилученням майна є фактичне позбавлення підозрюваного або осіб, у володінні яких перебуває зазначене у частині другій цієї статті майно, можливості володіти, користуватися та розпоряджатися певним майном до вирішення питання про арешт майна або його повернення, або його спеціальну конфіскацію в порядку, встановленому законом.

Так, положеннями ч. 2 ст. 168 КПК України передбачено, що тимчасове вилучення майна може здійснюватися також під час обшуку.

Статтею 169 КПК України визначено порядок припинення тимчасово вилученого майна.

Так, тимчасово вилучене майно повертається особі, у якої воно було вилучено: за постановою прокурора, якщо він визнає таке вилучення майна безпідставним; за ухвалою слідчого судді чи суду, у разі відмови у задоволені клопотання прокурора про арешт цього майна; у випадках, передбачених ч. 5 ст. 171, ч. 6 ст. 173 КПК України; у разі скасування арешту; за вироком суду в кримінальному провадженні щодо кримінального проступку.

Згідно з ч. 5 ст. 171 КПК України клопотання слідчого, прокурора про арешт тимчасово вилученого майна повинно бути подано не пізніше наступного робочого дня після вилучення майна, інакше майно має бути негайно повернуто особі, у якої його було вилучено.

У разі тимчасового вилучення майна під час обшуку, огляду, здійснюваних на підставі ухвали слідчого судді, передбаченої ст. 235 цього Кодексу, клопотання про арешт такого майна повинно бути подано слідчим, прокурором протягом 48 годин після вилучення майна, інакше майно має бути негайно повернуто особі, в якої його було вилучено.

Частиною 6 ст. 173 КПК України передбачено, що ухвалу про арешт тимчасово вилученого майна слідчий суддя, суд постановляє не пізніше сімдесяти двох годин із дня находження до суду клопотання, інакше таке майно повертається особі, у якої його було вилучено.

Відповідно до ч. 7 ст. 236 КПК України при обшуку слідчий, прокурор має право оглядати і вилучати документи, тимчасово вилучати речі, які мають значення для кримінального провадження. Предмети, які вилучені законом з обігу, підлягають вилученню незалежно від їх відношення до кримінального провадження. Вилучені речі та документи, які не входять до переліку, щодо якого прямо надано дозвіл на відшукання в ухвалі про дозвіл на проведення обшуку, та не відносяться до предметів, які вилучені законом з обігу, вважаються тимчасово вилученим майном.

Отже, тимчасово вилученим майном вважаються лише речі та документи, які не входять до переліку, щодо яких прямо надано дозвіл на відшукання в ухвалі про дозвіл на проведення обшуку.

Як вбачається з матеріалів скарги, 08.10.2022 ухвалою слідчого судді Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області надано дозвіл на проведення обшуку за місцем проживання ОСОБА_5 за адресою: АДРЕСА_1 , з метою відшукання та вилучення, зокрема, комп`ютерної техніки - шляхом копіювання інформації або вилучення носія інформації лише у разі неможливості здійснити її копіювання; мобільних телефонів та упаковок від них, планшетів та оптичних носії інформації.

25.10.2022 на виконання вказаного рішення проведено обшук під час якого було вилучено майно ОСОБА_5 , а саме: мобільний телефон марки iPhone 12 pro MAX IMEI: НОМЕР_1 з упакуванням, iPhone 13 pro IMEI: НОМЕР_2 , iPhone 8 plus IMEI: НОМЕР_3 , Redmi 9А IMEI: НОМЕР_4 , планшет марки Samsung SM-T500 IMEI: R9ARB0BAW0D, системний блок персонального комп`ютера із серійним номером 20716FB001166

З огляду на викладене, аналізуючи ухвалу слідчого судді про надання дозволу на проведення обшуку та протокол обшуку, а також доводи слідчого надані в судовому засіданні, що відносно вказаного майна призначено комп`ютерно-технічну експертизу, що підтверджено відповідними документами, слід дійти висновку, що майно, яке адвокат просить повернути, входить до переліку майна, щодо якого прямо надано дозвіл на відшукання в ухвалі слідчого судді про дозвіл на проведення обшуку, а також на даний час не відпала потреба у перебуванні вказаного майна під контролем сторони обвинувачення, оскільки досудове розслідування на даний час триває та встановлюються всі обставини які мають важливе значення для кримінального провадження.

За таких обставин, слідчий суддя дійшов висновку про відсутність підстав для задоволення скарги адвоката ОСОБА_4 в інтересах ОСОБА_5 на бездіяльність слідчого СУ ГУ НП в Київській області у кримінальному провадженні №0001107 від 10.07.2021, яка полягає у неповерненні тимчасово вилученого майна.

Керуючись статтями 167, 168, 169, 171, 303, 309 Кримінального процесуального кодексу України, слідчий суддя,

П О С Т А Н О В И В:

Скаргу адвоката ОСОБА_4 в інтересах ОСОБА_5 на бездіяльність слідчого СУ ГУ НП в Київській області у кримінальному провадженні №0001107 від 10.07.2021, яка полягає у неповерненні тимчасово вилученого майна - залишити без задоволення.

Ухвала набирає законної сили з моменту її оголошення та оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя ОСОБА_1