Єдиний державний реєстр судових рішень
Доступ до Реєстру здійснюється в тестовому (обмеженому) режимі. Для запобігання загрозам життю і здоров'ю суддів та учасників судового процесу, а також у разі виявлення ознак кіберзагрози, доступ до Реєстру або окремих рішень у ньому може бути обмежено.
Змінені назви судів
Категорія справи №
369/4737/26: Кримінальні справи (з 01.01.2019); Провадження за поданням правоохоронних органів, за клопотанням слідчого, прокурора та інших осіб про; продовження строків тримання під вартою.
Надіслано судом: 19.03.2026. Зареєстровано: 20.03.2026. Забезпечено надання загального доступу: 23.03.2026.
Дата набрання законної сили: 13.03.2026
Номер судового провадження: 1-кс/369/636/26
Справа № 369/4737/26
Провадження №1-кс/369/636/26
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13.03.2026 року м. Київ

Києво-Святошинський районний суд Київської області в складі слідчого судді ОСОБА_1 , при секретарі судового засідання ОСОБА_2 , за участю прокурора Києво-Святошинського відділу Бучанської окружної прокуратури Київської області ОСОБА_3 , підозрюваного ОСОБА_4 , захисника ОСОБА_5 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Києва клопотання старшого слідчого СВ Бучанського РУП ГУ НП в Київській області капітана поліції ОСОБА_6 , погоджене з прокурором Києво-Святошинського відділу Бучанської окружної прокуратури Київської області ОСОБА_3 , про продовження строку дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , за матеріалами досудового розслідування, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000062 від 16.01.2026, за ознаками кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч. 2 ст. 15, ч. 1 ст. 115 КК України, -

ВСТАНОВИВ:

До провадження слідчого судді Києво-Святошинського районного суду Київської області ОСОБА_1 надійшло клопотання старшого слідчого СВ Бучанського РУП ГУ НП в Київській області капітана поліції ОСОБА_6 , погоджене з прокурором Києво-Святошинського відділу Бучанської окружної прокуратури Київської області ОСОБА_3 , про продовження строку дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , за матеріалами досудового розслідування, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000062 від 16.01.2026, за ознаками кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч. 2 ст. 15, ч. 1 ст. 115 КК України.

Клопотання обґрунтоване тим, щоу провадженні слідчого відділу Бучанського РУП ГУНП в Київській області перебуває кримінальне провадження № 0000062 від 16.01.2026, за ознаками кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч. 2 ст. 15, ч. 1 ст. 115 КК України.

Досудовим розслідування встановлено, що 15.01.2026 року до ЧЧ ВП № 3 Бучанського РУП ГУНП в Київській області надійшло повідомлення, з приводу того, що ОСОБА_4 , 1984 р.н. наніс тілесні ушкодження гр. ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 . Подія мала місце за адресою: АДРЕСА_1 (ЄО №1360 від 15.01.2026).

За даним фактом СВ ВП № 3 Бучанського РУП ГУНП в Київській області було внесено до ЄРДР за № 0000062 від 16.01.2026 за ознаками кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч. 2 ст. 15 ч. 1 ст. 115 КК України.

Досудовим розслідуванням встановлено, що між колишнім подружжям ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 тривають побутові конфлікти та конфлікт з приводу розподілу спільного майна подружжя, а саме квартири.

Так, 15.01.2026 року у невстановлений досудовим розслідуванням час ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , прибув за адресою: АДРЕСА_2 , де на 5 поверсі 1 під`їзду очікував свою колишню дружину ОСОБА_7 .

В подальшому, 15.01.2026 приблизно о 21 год. 30 хв., в той час коли ОСОБА_7 поверталась додому та намагалась потрапити у власну квартиру, де ОСОБА_4 маючи прямий умисел, спрямований на умисне протиправне заподіяння смерті ОСОБА_7 , тобто посягаючи на найвищу соціальну цінність життя людини, діючи умисно, усвідомлюючи при цьому суспільно-небезпечний характер своїх діянь, передбачаючи їх суспільно-небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, взявши у руку завчасно підготовлений предмет, зовні схожий на ніж, підійшов до ОСОБА_7 , та з метою заподіяння смерті наніс останній щонайменше вісім ударів, предметом схожим на ніж, який тримав у правій руці удари в ділянки: рук, обличчя, живота та шиї.

Внаслідок чого, ОСОБА_4 спричинив ОСОБА_7 тілесні ушкодження у вигляді: колото-різаних ран лівого підребер`я; проникаючих у черевну порожнину; травматичного сліпого пошкодження селезінки; наскрізних травматичних пошкоджень задньої стінки шлунку в ділянці тіла; наскрізного травматичного пошкодження дистальної третини поперечноободової кишки, сліпого дотичного травматичного пошкодження тіла підшлункової залози та лівої нирки; напруженої травматичної заочеревної гематоми зліва; гемоперитонеуму; травматичного пороникаючого пошкодження лівого куполу; лівобічного малого пневматораксу; різаних ран підборідної та підщелепної ділянок зліва; різаної рани лівого скату носа; різаних ран правої кисті та передпліччя.

Таким чином, ОСОБА_4 , виконав всі дії, які вважав необхідними для доведення злочину до кінця, але злочин не було закінчено з причин які не залежали від його волі, оскільки потерпілій було вчасно надано домедичну допомогу.

Так, 16.01.2026 слідчим СВ ВП № 1 Яворівського РВП ГУНП в Львівській області в порядку ст. 208 КПК України затримано ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 за підозрою у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 15, ч. 1 ст. 115 КК України, тобто закінченому замаху на умисне протиправне заподіяння смерті іншій людині.

17.01.2026 слідчим СВ ВП № 3 Бучанського РУП ГУНП в Київській області за погодженням з прокурором Києво-Святошинського відділу Бучанської окружної прокуратури Київської області повідомлено про підозру ОСОБА_4 , у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 15, ч. 1 ст. 115 КК України, а саме в закінченому замаху на умисне протиправне заподіяння смерті іншій людині.

Таким чином, у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 15, ч. 1 ст. 115 КК України підозрюється ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженець м. Чернігова, українець, громадянин України, зареєстрований та проживаючий за адресою: АДРЕСА_3 , раніше не судимий.

Підозра ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 15, ч. 1 ст. 115 КК України, обґрунтовується наступними доказами: допитом потерпілого, допитами свідків та іншими матеріалами кримінального провадження в сукупності.

При цьому встановлено, що ухвалою слідчого судді Києво-Святошинського районного суду Київської області від 18.01.2026 року до підозрюваного ОСОБА_4 застосовано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою в Державній установі Міністерства юстиції України «Київський слідчий ізолятор» строком до 17.03.2026 включно.

Разом з тим, до закінчення строку дії ухвали слідчого судді про запобіжний захід завершити досудове розслідування у кримінальному провадженні не можливо внаслідок складності кримінального провадження, оскільки наразі необхідно дослідити та перевірити всі обставини вчиненого злочину, провести та завершити ряд слідчих та інших процесуальних дій, отримати висновки призначених судових експертиз, результати яких матимуть доказове значення для судового розгляду у кримінальному провадженні, що потребує додаткового часу.

Зокрема, на даний час у кримінальному провадженні необхідно отримати: висновки судових молекулярно-генетичних експертиз, які наразі перебувають на виконанні в експертів ДНДЕКЦ МВС України, висновок судово-медичної експертизи, яка наразі перебуває на виконанні в експертів Боярського відділення КЗ КОР «Київське обласне бюро судово-медичної експертизи», висновок амбулаторної судово-психіатричної експертизи, яка наразі перебуває на виконанні у лікарів експертів КНП КОР «ОПНМО». Результати цих експертиз, матимуть суттєве доказове значення для судового розгляду у кримінальному провадженні. Після проведення всіх необхідних слідчих та інших процесуальних дій, отримання висновку експертів, з урахуванням здобутих доказів необхідно виконати інші процесуальні дії, передбачені ст.290-291 КПК України.

Раніше перелічені слідчі (розшукові) дії неможливо було здійснити у встановлений законом строк у зв`язку з тим, що призначені експертизи в кримінальному провадженні відносяться до особливо складних судових експертиз, термін виконання яких становить понад 60 календарних днів відповідно до п.1.13 наказу Міністерства юстиції України від 08 жовтня 1998 року №53/5.

З огляду на викладене, задля об`єктивного, всебічного, повного розслідування кримінального провадження у розумні строки виникла необхідність у продовженні підозрюваному ОСОБА_4 строку дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою до 3-х місяців з метою забезпечення виконання ним перед органом досудового розслідування та судом покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання ризикам, передбаченим п.п. 1, 3, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме запобігання спробам:

- переховуватися від органу досудового розслідування та суду;

- незаконно впливати на потерпілого та свідків у цьому кримінальному провадженні;

- вчинити інше кримінальне правопорушення.

Зокрема, ризик переховування ОСОБА_4 від органу досудового розслідування та суду обґрунтовується тим, що останній немає осіб на утриманні. Тому, ОСОБА_4 , усвідомлюючи можливість реального покарання, буде намагатись уникнути кримінальної відповідальності за злочин, у вчиненні якого він підозрюється та за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк від 7 до 15 років (п. 1 ч. 1 ст. 177 КПК України).

Аналізуючи вказаний ризик в контексті практики Європейського суду із захисту прав людини, слід зазначити, що ризик втечі підозрюваного не може бути встановлений лише на основі суворості можливого вироку. Оцінка такого ризику має проводитись із посиланням на ряд інших факторів, які можуть або підтвердити існування ризику або вказати, що вона маловірогідна і необхідність в утриманні під вартою відсутня (Panchenkov. Russia (Панченко проти Росії). Ризик втечі може оцінюватись у світлі факторів, пов`язаних із характером особи, її моральністю, місцем проживання, родом занять, майновим станом, сімейними зв`язками та усіма видами зв`язку з країною, в якій така особа піддається кримінальному переслідуванню (Becciew. Moldova (Бекчиев проти Молдови).

Враховуючи ці обставини і тяжкість злочину у вчиненні якого підозрюється ОСОБА_4 , існує реальний ризик переховування підозрюваного з метою уникнення кримінальної відповідальності.

Практика ЄСПЛ не вбачає тяжкість обвинувачення або підозри самостійною підставою для утримання особи під вартою, проте таке обвинувачення або підозра у сукупності з іншими обставинами збільшує ризик втечі настільки, що його неможливо відвернути, не взявши особу під варту. У справі «Ілійков проти Болгарії» №33977/96 від 26 липня 2001 року ЄСПЛ зазначив, що «суворість передбаченого покарання є суттєвим елементом при оцінюванні ризиків переховування або повторного вчинення злочинів».

Водночас, стороною обвинувачення не встановлено стримуючих факторів, які б свідчили, що підозрюваним не будуть вживатися перешкоди для запобігання відправлення правосуддя у спосіб неявки в судове засідання.

Щодо наявності ризику, передбаченого п. 3 ч. 1 ст. 177 КПК України, згідно з яким ОСОБА_4 , може впливати на потерпілу та свідків у кримінальному провадженні. Даний ризик обґрунтовується тим, що підозрюваний, може незаконно впливати на них, змушуючи із застосуванням фізичного чи психологічного примусу змінювати свої показання, давати неправдиві показання або відмовитися від дачі будь-яких показань. На даний час в органу досудового розслідування є необхідність у проведенні ряду слідчих дій, встановити всіх свідків у даному кримінальному провадженні, а тому існує реальний ризик того, що ОСОБА_4 перебуваючи на свободі, буде здійснювати вплив на останніх із метою надання неправдивих показань. Такими своїми діями підозрюваний перешкоджатиме кримінальному провадженню.

Обґрунтовуючи наявність і ступінь ризику, передбаченого п. 3 ч. 1 ст. 177 КПК України, сторона обвинувачення враховує, що згідно із п. 43 рішення Європейського суду з прав людини у справі «Яжинський проти Польщі» ризик незаконного впливу обвинувачених особисто на потерпілих, свідків може бути визнано на початкових стадіях процесу.

Ризик, передбачений п. 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, згідно з яким підозрюваний ОСОБА_4 може вчинити інше кримінальне правопорушення, обґрунтовується тим, що підозрюваний не має міцних соціальних зв`язків за місцем проживання (не має на утриманні малолітніх/неповнолітніх дітей, непрацездатних батьків тощо), тому під страхом юридичних наслідків, які можуть настати, підозрюваний може знову вчинити інше кримінальне правопорушення, в тому числі щодо потерпілої чи її родичів.

Слід зазначити також, що ОСОБА_4 підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, спрямованого проти життя та здоров`я особи, а тому соціальні наслідки та можлива суспільна реакція, виправдовує необхідність попереднього ув`язнення підозрюваного.

Так, Європейський суд з прав людини у своєму рішенні у справі «Летельє проти Франції» № 12369/86 від 26 червня 1991 року вказав, що особлива тяжкість деяких злочинів може викликати таку реакцію суспільства і соціальні наслідки, які виправдовують попереднє ув`язнення як виключну міру запобіжного заходу протягом певного часу. Така ж позиція відображена в рішенні Європейського суду з прав людини у справі «Ілійков проти Болгарії» №33977/97 від 26 липня 2001 року.

Таким чином, лише запобіжний захід у вигляді тримання під вартою зможе запобігти усім вищевказаним ризикам.

Також, відповідно до практики Європейського суду з прав людини, рішення суду повинно забезпечити не тільки права підозрюваного, а й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів, що вимагає від суду більшої суворості в оцінці порушень цінностей суспільства.

За таких обставин орган досудового розслідування приходить до висновку, що застосування більш м`яких запобіжних заходів передбачених КПК України, а ніж тримання під вартою не забезпечить належної процесуальної поведінки підозрюваного ОСОБА_4 .

Враховуючи вище викладене, слідча просила слідчого суддю продовжити дію запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою в Державній установі Міністерства юстиції України «Київський слідчий ізолятор», до підозрюваного ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Чернігова, українця, громадянина України, зареєстрованого та проживає за адресою: АДРЕСА_3 , раніше не судимого, в межах строку досудового розслідування, тобто до 17.04.2026 року включно.

В судовому засіданні прокурор клопотання підтримала та просила його задовольнити, крім того, просила слідчого суддю долучити до матеріалів клопотання постанову про продовження строку досудового розслідування.

Підозрюваний та захисник заперечували щодо задоволення клопотання та просили замінити запобіжних захід на більш м`який.

Вислухавши пояснення підозрюваного та його захисника, доводи прокурора щодо неможливості застосування більш м`якого запобіжного заходу, дослідивши подані матеріали, дослідивши наявні ризики, які дають достатні підстави вважати, що підозрюваний може переховуватися від слідства та суду, цим самим перешкоджати встановленню істини по справі, незаконно впливати на потерпілого та свідків, вчинити інше кримінальне правопорушення, суд приходить до висновку про необхідність задовольнити клопотання та продовжити строк дії застосування відносно підозрюваного запобіжний захід у виді тримання під вартою.

З урахуванням обґрунтованої підозри та встановлених ризиків кримінального провадження, слідчий суддя прийшов до висновку, що застосування до підозрюваного запобіжного заходу вбачається обґрунтованим.

Оцінюючи наведені обставини, суд також зважає на практику ЄСПЛ, зокрема, тяжкість обвинувачення не є самостійною підставою для утримання особи під вартою, проте таке обвинувачення у сукупності з іншими обставинами збільшує ризик втечі настільки, що його неможливо відвернути, не взявши особу під варту. У справі «Ілійков проти Болгарії» № 33977/96 від 26.07.2001 року ЄСПЛ зазначив, що «суворість передбаченого покарання є суттєвим елементом при оцінюванні ризиків переховування або повторного вчинення злочинів».

З огляду на викладене, доводи сторони обвинувачення щодо наявності обґрунтованої підозри, заявлених ризиків та неможливості запобігти їм шляхом застосування більш м`якого запобіжного заходу ніж тримання під вартою, є обґрунтованими, належними та підтверджуються матеріалами провадження.

У цій справі суспільний інтерес превалює над принципом поваги до свободи підозрюваного та саме запобіжний захід у вигляді тримання під вартою забезпечить виконання підозрюваним процесуальних обов`язків, а менш суворі запобіжні заходи не зможуть забезпечити уникнення ризиків, передбачених ч. 1 ст. 177 КПК України.

Доводи сторони захисту, щодо відсутності ризиків, передбачених ст. 177 КПК України є необґрунтованими, оскільки захисником не надано достатньо вагомих та переконливих доказів, які б переконали слідчого суддю про відсутність зазначених стороною обвинувачення ризиків.

За таких обставин клопотання про продовження строку запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою підлягає задоволенню.

Керуючись ст. ст. 40, 131, 132, 177, 178, 181, 193, 194, 197, 206, 309 КПК України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання старшого слідчого СВ Бучанського РУП ГУ НП в Київській області капітана поліції ОСОБА_6 , погоджене з прокурором Києво-Святошинського відділу Бучанської окружної прокуратури Київської області ОСОБА_3 , про продовження строку дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , за матеріалами досудового розслідування, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000062 від 16.01.2026, за ознаками кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч. 2 ст. 15, ч. 1 ст. 115 КК України, задовольнити.

Продовжити дію запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно підозрюваного ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в Державній установі «Київський слідчий ізолятор» Міністерства юстиції України, за адресою: вул. Деґтярівська, 13, м. Київ, у межах строку досудового розслідування, строком на 36 (тридцять шість) діб, тобто до 17 квітня 2026 року (включно).

Визначити строк дії ухвали про продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою щодо підозрюваного ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , до 17 квітня 2026 року (включно).

Ухвала слідчого судді підлягає негайному виконанню після її оголошення.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Київського апеляційного суду протягом 5 (п`яти) днів з дня її оголошення, а підозрюваним - в цей же строк з моменту вручення йому копії даної ухвали.

Слідчий суддя ОСОБА_1

Логін:

Для помилки:

Пароль:

Для помилки:

З метою упередження перешкоджанню стабільній роботі Реєстру шляхом здійснення автоматичних або автоматизованих запитів на пошук та копіювання ("викачування") бази даних, запроваджено інтерактивний елемент захисту системи

Введіть cуму цифр, зображених на малюнку:

Перевірити
Закрити

Ваше ім'я:

Для помилки:

Ваш e-mail:

Для помилки:

Повідомлення:

Для помилки:

Введіть в поле результат арифметичного виразу:

Для помилки:

Зачекайте, будь ласка...