Справа № 297/1075/26
Закарпатський апеляційний суд
У Х В А Л А

І м е н е м У к р а ї н и

25.05.2026 м. Ужгород

Закарпатський апеляційний суд в складі:

Головуючого судді ОСОБА_1

суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3

з участю секретаря ОСОБА_4 ,

прокурора ОСОБА_5 ,

підозрюваного ОСОБА_6 ,

захисника ОСОБА_7

розглянувши у відкритому судовому засіданні матеріали судового провадження у кримінальному провадженні №11-сс/4806/294/26, за апеляційною скаргою адвоката ОСОБА_8 , яка діє в інтересах ОСОБА_6 на ухвалу слідчого судді Берегівського районного суду Закарпатської області від 14.04.2026 року,

ВСТАНОВИВ:

Ухвалою слідчого судді Берегівського районного суду Закарпатської області від 14.04.2026 року, задоволено клопотання слідчої та застосовано відносно підозрюваного ОСОБА_6 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, строком на 60 (шістдесят) днів з моменту його затримання без визначення розміру застави.

Строк дії ухвали закінчується 12 червня 2026 року о 01 годині 50 хвилин.

З матеріалів судового провадження слідує, що cлідча СВ Берегівського районного відділу поліції ГУНП в Закарпатській області ОСОБА_9 звернулась з клопотанням до суду, яке погоджене прокурором Закарпатської спеціалізованої прокуратури у сфері оборони ОСОБА_5 , про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно підозрюваного ОСОБА_6 строком на 60 діб.

Клопотання мотивовано тим, що відповідно до витягу із наказу в.о. начальника НОМЕР_1 прикордонного загону ОСОБА_10 від 27.03.2026 року №306-ОС солдата ОСОБА_6 призначено на посаду молодшого інспектора прикордонної служби 2 категорії - дозиметриста другої секції патрульних групи охорони державного кордону відділення інспекторів прикордонної служби « ІНФОРМАЦІЯ_1 » (тип В) відділу прикордонної служби « ІНФОРМАЦІЯ_2 » (тип Б).

Досудовим розслідуванням встановлено, що 13.04.2026 року о 08 годині інспектор сектору реагування патрульної поліції Берегівського РВП ГУНП в Закарпатській області лейтенант поліції ОСОБА_11 , будучи працівником правоохоронного органу та представником влади, при здійсненні службових обов`язків, спрямованих на неухильне дотримання положень Конституції України, п.п. 1, 2 ч. 1 ст. 2, ч. 2 ст. 18, п. п. 1, 5, 10 ч. 1 ст. 23 Закону України «Про Національну поліцію», що регламентують діяльність поліції та Присяги поліцейського, споряджений спеціальними засобами та табельною вогнепальною зброєю, знаходячись у поліцейському однострої, заступив на добове чергування у складі наряду групи швидкого реагування патрульної поліції на службовому автомобілі «RENAULT» моделі «Duster», державний номерний знак НОМЕР_2 , відповідно до графіку чергувань добових нарядів працівників Берегівського РВП ГУНП в Закарпатській області на період з 12.04.2026 року по 13.04.2026 року, затвердженого відповідальним по Берегівському РВП ГУНП в Закарпатській області 11.04.2026 року.

У зазначений день, черговим сектору моніторингу Берегівського РВП ГУНП в Закарпатській області ОСОБА_12 близько 22 години 36 хвилин ОСОБА_11 було направлено для припинення порушення за адресою АДРЕСА_1 , куди останній і прибув на службовому автомобілі.

В подальшому, близько 22 години 45 хвилин ОСОБА_13 керуючись п.п. 1, 5, 10, 27, ч. 1 ст. 23 Закону України «Про Національну поліцію», під час виконання службових обов`язків, перебуваючи за вищевказаною адресою, з метою складання протоколу про адміністративне затримання та протоколу про адміністративне правопорушення, запропонував ОСОБА_6 , який вчинив хуліганські дії, припинити хуліганські дії та надати підтверджуючі особу документи, на що останній не підкорився законним вимогам працівника поліції, продовжив свої протиправні дії, та у зв`язку і неможливістю складання протоколу на місці події ОСОБА_6 запропоновано проїхати до Берегівського РВП ГУНП в Закарпатській області, на що останній не погодився, руками шарпав його за формений одяг, відштовхував, намагаючись уникнути затримання та перешкодити збору матеріалів та складанню протоколів про адміністративне правопорушення, таким чином, демонструючи своє небажання виконувати його вимоги. За цих обставин, припиняючи хуліганські дії, ОСОБА_11 застосував до ОСОБА_6 кайданки та на службовому автомобілі доставив до Берегівського РВП ГУНП в Закарпатській області, що за адресою: Закарпатська область, м. Берегове, вул. Іштвана Сечені, 13.

Близько 23 години 02 хвилини ОСОБА_6 знаходячись у приміщенні Берегівського РВП за адресою: Закарпатська область, м. Берегове, вул. Іштвана Сечені, 13, діючи з прямим умислом, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачаючи їх наслідки та бажаючи їх настання, розуміючи що ОСОБА_11 (інспектор сектору реагування патрульної поліції Берегівського РВП ГУНП в Закарпатській області) являється працівником правоохоронного органу та виконує службові обов`язки пов`язані по охороні громадського порядку на території Берегівського району Закарпатської області, маючи на меті перешкодити працівнику правоохоронного органу виконати свої службові обов`язки, пов`язані з адміністративним затриманням ОСОБА_6 , наніс один удар правою ногою та один удар лівою ногою в область паху ОСОБА_11 , внаслідок чого спричинив останньому тілесні ушкодження , чим вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 345 КК України, а саме: умисне заподіяння працівникові правоохоронного органу легких тілесних ушкоджень у зв`язку з виконанням цим працівником службових обов`язків.

Обґрунтованість підозри ОСОБА_6 підтверджується зібраними по кримінальному провадженню доказами, а саме: протоколами допитів свідків та іншими зібраними в ході досудового розслідування доказами.

ОСОБА_6 вчинив умисний злочин, передбачений ч. 2 ст. 345 КК України, відповідно до ч. 5 ст. 12 КК України, за який передбачено покарання у вигляді позбавлення волі на строк до 5 років, а в разі доведення його вини в ході судового слідства, останньому загрожує реальна міра покарання у вигляді позбавлення волі.

Відповідно до ст. 177 КПК України з метою застосування підозрюваному ОСОБА_6 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою забезпечення виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам:

1.Переховуватися від органів досудового розслідування та суду.

Злочин, який інкримінується ОСОБА_6 передбачає можливість призначення покарання у вигляді позбавлення волі на строк до 5 років, що вже саме по собі може бути підставою та мотивом для підозрюваного переховуватись від органів досудового розслідування та суду.

Вищевказана обставина, а також той факт, що Закарпатська область межує з чотирма країнами (Польща, Румунія, Словаччина та Угорщина) дають підстави вважати, що підозрюваний ОСОБА_6 усвідомлюючи тяжкість та невідворотність покарання за вчинення тяжкого злочину може переховуватись від органів досудового розслідування та має реальні можливості покинути територію України з цією метою, поза межами пункту пропуску державного кордону України, а також переховуватись на території України.

2.Незаконно впливати на свідків та інших учасників у кримінальному провадженні.

Підозрюваний ОСОБА_6 з урахуванням відомих йому обставин кримінального правопорушення та матеріалів кримінального провадження може вступати у поза процесуальні відносини із свідками та схиляти їх до зміни даних слідству показів і це створює загрозу тиску та підбурювання вказаних осіб до дачі неправдивих показів або відмови від надання таких.

3.Перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином.

Знаходячись на волі підозрюваний ОСОБА_6 зможе використовуючи свої зв`язки координувати дії засобами, які мають можливість впливати на викривлення зазначених даних для кримінального провадження шляхом погрози та тиску на учасників/сторін кримінального провадження, з метою уникнення підозрюваним кримінальної відповідальності, що є способом перешкоджанням досудового розслідування.

Крім того, ОСОБА_6 може перешкоджати кримінальному провадженню іншим способом, зокрема, підшукуючи осіб, що можуть надати вигідні для нього неправдиві показання.

Підставою застосування підозрюваному ОСОБА_6 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні кримінального правопорушення та наявність ризиків, які дають підстави вважати, що підозрюваний матиме можливість переховуватись від органів досудового розслідування та суду, незаконно впливати на свідків та інших учасників кримінального провадження, перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином.

Запобіжний захід у вигляді особистої поруки передбачає собою перебування підозрюваного під виховним впливом людей, близьких по роботі, місцю проживання або пов`язаних між ними родинними зв`язками. В ході проведення досудового розслідування було встановлено, що ОСОБА_6 на даний час не працює, осіб, які б поручились за виконанням підозрюваною покладених на нього обов`язків, які викликають довіру в органу досудового розслідування та суду не встановлено, що унеможливлює обрання відносно останнього запобіжного заходу у вигляді особистої поруки.

Обрати відносно ОСОБА_6 запобіжний захід у вигляді домашнього арешту не надається можливим, оскільки, враховуючи тяжкість інкримінованого йому злочину, є реальні підстави вважати, що в разі обрання даного запобіжного заходу обвинувачений ОСОБА_6 може покинути межі Закарпатської області. Більше того обвинувачений ОСОБА_6 є військовослужбовцем, який може вільно пересуватися територією України та переховуватися від органу досудового розслідування, а тому також унеможливлює обрати відносно нього вищевказаний запобіжний захід.

Вивченням особи підозрюваного на даний час встановлено, що ОСОБА_6 працездатний, тяжкими захворюваннями, які б перешкоджали його утриманню під вартою, не страждає. Даних, які б вказували на неможливість застосування вказаного запобіжного заходу не встановлено.

Ураховуючи викладене, тяжкість та специфіку кримінального правопорушення, у вчиненні якого підозрюється ОСОБА_6 , дані про особу підозрюваного з метою забезпечення виконання процесуальних обов`язків та запобіганням наведеним у клопотанні ризикам до ОСОБА_6 необхідно застосувати запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.

Жоден із більш м`яких запобіжних заходів не може запобігти ризикам, передбаченим ст. 177 КПК України.

Ухвалою слідчого судді констатовано, що органом досудового розслідування доведено ризики, передбачені ч. 1 ст. 177 КПК України, а стороною захисту такі не спростовано та доказів для можливості застосування відносно підозрюваного ОСОБА_6 запобіжного заходу у виді особистого зобов`язання до місцевого суду не надано. У зв`язку з наведеним, слідчий суддя прийшов до висновку, що клопотання про обрання ОСОБА_6 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою із строком на 60 днів є обґрунтованим та підлягає до задоволення. При цьому, враховуючи, що ОСОБА_6 вчинив інкриміноване йому кримінальне правопорушення із застосуванням насильства, яке відповідно до ст. 12 КК України, відноситься до категорії нетяжкого злочину, є військовослужбовцем, може впливати на потерпілого та свідків з метою уникнення покарання, слідчий суддя вважав, що при обранні запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_6 не слід визначати розмір застави.

Не погоджуючись з цією ухвалою адвокат ОСОБА_8 , яка діє в інтересах ОСОБА_6 подала апеляційну скаргу. Захисник вважає, що запобіжний захід у вигляді тримання під вартою обраний відносно підозрюваного з порушенням кримінального процесуального законодавства, яке регламентує мету та підстави застосування запобіжного заходу. Зокрема, під час розгляду клопотання про обрання запобіжного заходу був досліджений витяг з ЄРДР про реєстрацію кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 125 КК України, за заявою ОСОБА_14 .. Однак, станом на момент ухвалення оскаржуваного судового рішення ОСОБА_6 про підозру у вчиненні будь-якого іншого злочину не повідомлено, у тому числі у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст.125 КК України. При цьому, адвокат зауважує, що навіть вручення ОСОБА_6 повідомлення про підозру у спричиненні легких тілесних ушкоджень ОСОБА_14 у майбутньому, не може вважатися вийнятком у сенсі п. 3 ч. 2 ст. 183 КПК України, який сукупно із наведеними ризиками, зазначеними у ст. 177 КПК України, дає підстави застосовувати до підозрюваного запобіжний захід у вигляді тримання під вартою. Одночасно з цим, адвокат вказує і про відсутність таких ризиків. Зауважує, що ОСОБА_6 виховувався у багатодітній родині, має міцні сімейні зв?язки у батьківській родині, має намір створити власну сім?ю, одружитися, здобув вищу освіту, раніше до кримінальної відповідальності не притягався, судимим не бувє. З 2025 року проходить військову службу, позитивно характеризується, за період військової служби до дисциплінарної відповідальності не притягався, сумлінно виконує свої обов?язки, має позитивну репутацію, користується повагою серед особового складу військової частини. Крім того, у судовому засіданні місцевого суду ОСОБА_6 визнав себе винним у опорі працівнику поліції, критично оцінив свій вчинок, розкаявся. Внаслідок неправомірних дій підозрюваного серйозної шкоди здоров?ю поліцейського не завдано. Натомість, на момент складення протоколу затримання підозрюваний мав ушиту рану голови, синці в області очей, походження яких слідством не встановлено, однак такі ушкодження могли вплинути на стан підозрюваного та спровокувати насильство з його боку. Просить скасувати ухвалу та застосувати до підозрюваного запобіжний захід у вигляді особистого зобов`язання з покладенням на нього процесуальних обов`язків.

Заслухавши доповідь судді про суть ухвали слідчого судді, повідомлення про те, ким і в якому обсязі вона оскаржена, пояснення прокурора ОСОБА_5 , пояснення підозрюваного ОСОБА_6 та його захисника адвоката ОСОБА_7 , та перевіривши матеріали судового провадження, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню.

Відповідно до ст. 177 КПК України запобіжні заходи застосовуються з метою забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобіганню спробам: переховуватись від органів досудового розслідування та/або суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку з речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста в цьому ж кримінальному провадженні: перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, в якому підозрюється, обвинувачується. Підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою статті 177 КПК України. Слідчий, прокурор не мають права ініціювати застосування запобіжного заходу без наявності передбачених Кримінальним процесуальним кодексом України для цього підстав.

Відповідно до ст. 183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно в разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти передбаченим статтею 177 цього Кодексу ризикам, крім випадків, передбачених частиною п`ятою статті 176 цього Кодексу.

Колегія суддів вважає, що клопотання про застосування запобіжного заходу щодо підозрюваного ОСОБА_6 подано до суду в межах територіальної юрисдикції якого здійснюється досудове розслідування й відповідає приписам ст. ст. 177, 183, 184 КПК України, ґрунтується на вимогах закону та змісті викладених у ньому доводів.

При цьому, колегія суддів бере до уваги те, що у провадженні слідчого СВ Берегівського РВП ГУНП в Закарпатській області ОСОБА_9 знаходяться матеріали досудового розслідування, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000155 від 13.04.2026 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 345 КК України.

З ухвали слідчого судді та журналу судового засідання слідує, що у розгляді клопотання про застосування запобіжного заходу брали участь підозрюваний ОСОБА_6 , та його захисник адвокат ОСОБА_8 , що свідчить про те, що при розгляді клопотання були дотримані вимоги, передбачені ст. 193 КПК України.

Матеріалами судового провадження встановлено, що підозрюваний ОСОБА_6 підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 345 КК України під час дії воєнного стану на території України, є військовослужбовцем, зокрема молодшим інспектором прикордонної служби 2 категорії (дозиметриста) у відділенні інспекторів прикордонної служби « ІНФОРМАЦІЯ_3 » (тип В) відділу прикордонної служби " ІНФОРМАЦІЯ_2 " (тип Б). При цьому, Державна прикордонна служба України є правоохоронним органом спеціального призначення та одним із ключових органів у складі МВС, діяльність якого координується Кабінетом Міністрів України через Міністра внутрішніх справ.

Крім цього, 13 квітня 2026 року до Єдиного реєстру досудових розслідувань було внесено відомості про спричинення підозрюваним ОСОБА_6 тілесних ушкоджень гр. ОСОБА_14 та зареєстровано за №0000047 із правовою кваліфікацією ч. 1 ст. 125 КК України. З пояснень слідчої, наданих в судовому засіданні, підозра щодо вчинення ОСОБА_6 злочину, передбаченого ч. 1 ст. 125 КК України знаходиться на стадії формування з метою її вручення останньому.

Разом із тим, колегія суддів зазначає, що висловлені в ухвалі слідчого судді, суду за результатами розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу висновки щодо будь-яких обставин, які стосуються суті підозри, обвинувачення, не мають преюдиціального значення для суду під час судового розгляду або для слідчого чи прокурора під час цього або іншого кримінальних проваджень.

Обґрунтованим, на думку колегії суддів, є висновок слідчого судді про те, що органом досудового розслідування доведено ризики, передбачені ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме: можливість переховуватись від органу досудового розслідування; незаконно впливати на свідків та інших учасників кримінального провадження; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином.

При цьому, слідчим суддею обґрунтовано взято до уваги обставини, які характеризують особу підозрюваного, зокрема те, що ОСОБА_6 працездатний, тяжкими захворюваннями, які б перешкоджали його утриманню під вартою, не страждає. Також взято до уваги тяжкість кримінального правопорушення, у вчиненні якого підозрюється ОСОБА_6 ; тяжкість покарання, що загрожує у разі визнання його винним у кримінальному правопорушенні, а також те, що кримінальне правопорушення вчинене під час дії воєнного стану. Відомості про те, що ОСОБА_6 є військовослужбовцем; він може переховуватись від органу досудового розслідування; незаконно впливати на свідків та інших учасників кримінального провадження; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; інкриміноване кримінальне правопорушення вчинено із застосуванням насильства.

З ухвали слідчого судді та журналу судового засідання також слідує, що слідчий та прокурор під час розгляду клопотання посилалися на вищенаведені обставини, і що слідчим суддею таким дана належна оцінка.

Тому, доводи апеляційної скарги про те, що запобіжний захід у вигляді тримання під вартою обраний відносно підозрюваного з порушенням кримінального процесуального законодавства, яке регламентує мету та підстави застосування запобіжного заходу, - апеляційний суд відхиляє як такі, що не знаходять свого підтвердження та спростовуються наведеним вище, а відтак і жодним чином не спростовують висновків слідчого судді у цій частині.

При оцінці доводів апеляційної скарги та прийнятті судового рішення береться до уваги і те, що стороною захисту не вказується на наявність у підозрюваного ОСОБА_6 захворювань, які перешкоджають його триманню під вартою; що підозрюваний із урахуванням захворювань не може триматися під вартою; що тримання ОСОБА_6 під вартою може негативно відобразитись на стані його здоров`я.

Відхиляючи доводи апеляційної скарги, колегія суддів враховує і те, що навіть якщо підозрюваний і не має на меті порушувати встановлені ризики, однак, обставини, за яких кримінальне правопорушення мало місце, його тяжкість та інші наведені вище обставини, дають обґрунтовані підстави вважати, що такі ризики мають місце, і їх запобіганню буде достатнім лише запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.

Враховуючи ці обставини, слідчим суддею обґрунтовано обрано ОСОБА_6 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою без визначення розміру застави, оскільки існують ризики невиконання ним своїх процесуальних обов`язків. Інший, менш суворий, запобіжний захід, не зможе запобігти вищевказаним ризикам перешкоджати кримінальному провадженню.

Разом із тим, прийнявши обґрунтоване рішення про необхідність застосування щодо підозрюваного ОСОБА_6 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, слідчий суддя залишив поза увагою вимоги ч. 3 ст. 183 КПК України, якою встановлено, що слідчий суддя при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою зобов`язаний визначити розмір застави, достатньої для забезпечення виконання підозрюваним процесуальних обов`язків.

Прийшовши до висновку про невизначення підозрюваному ОСОБА_6 розміру застави, слідчий суддя послалався на те, що ОСОБА_6 вчинив інкриміноване йому кримінальне правопорушення із застосуванням насильства, яке відповідно до ст. 12 КК України, відноситься до категорії нетяжкого злочину, є військовослужбовцем, може впливати на потерпілого та свідків з метою уникнення покарання.

Приймаючи це рішення, слідчим суддею не були належним чином виконанні вимоги ст. 182, 183 КПК України, оскільки слідчий суддя не дослідив та не надав належної оцінки матеріальному стану підозрюваного, не вмотивував своє рішення в цій частині, що призвело до істотного порушення вимог кримінального процесуального закону.

Позиція Європейського суду стосовно питання обрання національними судами запобіжного заходу у вигляді застави та призначення її розміру, цілковито прослідковується в рішенні Суду у справі «Мангурас проти Іспанії» (Mangouras v. Spain) від 28 вересня 2010 року. У цій справі, Суд, посилаючись на пункт 3 статті 5 Конвенції, підтвердив, що внесення застави може вимагатися лише за наявності законних підстав для затримання особи, а також те, що уповноважені органи влади повинні приділити визначенню суми застави стільки ж уваги, скільки і вирішенню питання про необхідність подальшого тримання обвинуваченого під вартою. Більше того, якщо навіть сума застави визначається виходячи із характеристики особи обвинуваченого та його матеріального становища, за певних обставин є обґрунтованим врахування також і суми збитків, у заподіянні яких ця особа обвинувачується.

Таким чином, з одного боку, розмір застави повинен бути таким, щоб загроза її втрати утримувала б підозрюваного від намірів та спроб порушити покладені на нього обов`язки, а з іншого не має бути таким, щоб через очевидну неможливість виконання умов цього запобіжного заходу це фактично призвело б до подальшого його ув`язнення, яке в останньому випадку перетворилося б на безальтернативне.

В рішенні ЄСПЛ у справі «Істоніна проти України» від 13 січня 2022 року суд зазначив, що розмір застави має встановлюватися головним чином з огляду на особу обвинуваченого, належне йому майно та його стосунки з поручителями, іншими словами, з огляду на ступінь впевненості, що можлива перспектива втрати застави або вжиття заходів проти поручителів у випадку його неявки у судове засідання буде достатнім стримуючий фактором, щоб позбавити його бажання втекти (див. рішення у справі «Гафа проти Мальти» (Gafа v. Malta), заява № 54335/14, пункт 70, від 22 травня 2018 року). Оскільки відповідне питання є основоположним правом на свободу, гарантованим статтею 5 Конвенції, органи державної влади повинні докладати максимум зусиль як для встановлення належного розміру застави, так і для вирішення питання про необхідність продовження тримання під вартою. Тяжкість обвинувачень, пред`явлених обвинуваченому, не може бути вирішальним фактором для виправдання розміру застави (див. рішення у справі «Хрістова проти Болгарії» (Hristova v. Bulgaria), заява № 60859/00, пункт 111, від 07 грудня 2006 року).

Враховуючи ці обставини, апеляційний суд вважає за можливе визначити підозрюваному ОСОБА_6 розмір застави як альтернативний запобіжний захід.

При визначенні застави, колегія суддів бере до уваги фактичні обставини, за яких ОСОБА_6 підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, характер та тяжкість інкримінованих йому діянь, наявність передбачених ст. 177 КПК України ризиків, дані про особу підозрюваного та його поведінку під час досудового розслідування.

Враховуючи ці обставини, апеляційний суд вважає, що ОСОБА_6 необхідно визначити заставу в межах, встановленими ст. 182 КПК України, а саме - 20 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що становить 60 560 гривень.

На переконання апеляційного суду такий розмір застави буде достатнім та справедливим, здатним забезпечити високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів, належну процесуальну поведінку підозрюваного ОСОБА_6 , а також не порушуватиме права підозрюваного ОСОБА_6 , оскільки відсутні підстави вважати такий розмір застави завідомо непомірним для нього.

За цих обставин, відповідно до положень ч. 3 ст. 407 КПК України, апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню, ухвала слідчого судді скасуванню з постановленням нової, якою щодо підозрюваного ОСОБА_6 необхідно застосувати запобіжний захід у вигляді тримання під вартою з визначенням застави - 20 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що становить 60 560 гривень, та покладенням на нього передбачених ч. 5 ст. 194 КПК України обов`язків, а саме: прибувати за кожною вимогою до слідчого, прокурора та суду; не відлучатися із населеного пунктуза адресою: АДРЕСА_1 , без дозволу слідчого, прокурора або суду; повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання та/або місця роботи; утримуватися від спілкування з свідками у цьому кримінальному провадженні; здати на зберігання до ГУ ДМС в Закарпатській області свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну.

Строк дії ухвали закінчується 12 червня 2026 року о 01 годині 50 хвилин.

Керуючись статтями 404, 405, 407, 418, 419, 422 КПК України, апеляційний суд, -

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу адвоката ОСОБА_8 , яка діє в інтересах ОСОБА_6 , - задовольнити частково.

Ухвалу слідчого судді Берегівського районного суду Закарпатської області від 14.04.2026 року - скасувати.

Застосувати щодо підозрюваного ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_2 , мешканця АДРЕСА_1 , громадянина України, запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.

Визначити розмір застави у розмірі 20 розмірів прожиткових мінімумів для працездатних осіб, що становить 60560 гривень.

У разі внесення застави відповідно до ч. 5 ст. 194 КПК України на підозрюваного ОСОБА_6 покласти наступні обов`язки:

- прибувати за кожною вимогою до слідчого, прокурора та суду;

- не відлучатися із населеного пунктуза адресою: АДРЕСА_1 , без дозволу слідчого, прокурора або суду;

- повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання та/або місця роботи;

- утримуватися від спілкування з свідками у цьому кримінальному провадженні;

- здати на зберігання до ГУ ДМС в Закарпатській області свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну.

Строк дії ухвали закінчується 12 червня 2026 року о 01 годині 50 хвилин.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення, є остаточною й оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Судді: