ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 11-сс/803/529/26 Справа № 204/1389/26 Суддя у 1-й інстанції - ОСОБА_1 Суддя у 2-й інстанції - ОСОБА_2
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 березня 2026 року м. Дніпро

Колегія суддів Судової палати з розгляду кримінальних справ Дніпровського апеляційного суду у складі:

головуючого судді ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_5 ,

прокурора ОСОБА_6 ,

захисника ОСОБА_7 ,

підозрюваного ОСОБА_8 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні матеріали кримінального провадження № 0001250 за апеляційною скаргою прокурора Дніпропетровської обласної прокуратури ОСОБА_6 на ухвалу слідчого судді Чечелівського районного суду м. Дніпра від 18 лютого 2026 року щодо

ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який народився у м. Дніпропетровську, громадянина України, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , проживає за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не судимого,

підозрюваного у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 190, ч. 4 ст. 190, ч. 1 ст. 357, ч. 3 ст. 362, ч. 1 ст. 366, ч. 2 ст. 366 КК України,

ВСТАНОВИЛА:

В апеляційній скарзі прокурор просить ухвалу слідчого судді від 18.02.2026 року про обрання ОСОБА_8 запобіжного заходу у вигляді цілодобового домашнього арешту скасувати та постановити нову ухвалу, якою обрати ОСОБА_8 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою в межах строку досудового розслідування, тобто до 17.04.2026 року, з визначенням застави у розмірі 80 прожиткових мінімумів для працездатних осіб.

Вважає, що ухвала слідчого судді є незаконною та необґрунтованою.

Вимоги апеляційної скарги обґрунтовує тим, що при обранні запобіжного заходу підозрюваному суд не в повній мірі врахував тяжкість та суспільну небезпеку скоєного кримінального правопорушення.

Не оскаржуючи встановлених слідчим суддею обставин наявності обґрунтованої підозри та наявності ризиків, передбачених п.п. 1, 2, 3 ч. 1 ст. 177 КПК України, вважає, що вказана ухвала слідчого судді є необґрунтованою в частині невідповідності висновків суду, викладених у судовому рішенні, фактичним обставинам кримінального провадження, а саме неналежним врахуванням підвищеної суспільної небезпеки інкримінованих діянь ОСОБА_8 , наявності ризику, передбаченого п. 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, а також відсутності можливості застосування до підозрюваного більш м?якого запобіжного заходу ніж тримання під вартою.

Вважає, що ризик, передбачений п. 5 ч. 1 ст. 177 КПК України підтверджується тим, що на даний час досудове розслідування не завершено, під час проведення слідчих дій відносно підозрюваного ОСОБА_8 задокументовані численні факти вчинення підозрюваним злочинів, з яких у 16 епізодах злочинної діяльності на даний час повідомлено про підозру, триває проведення ряду

судових експертиз.

Зазначає, що судом не враховано ту обставину, що ОСОБА_8

інкримінується вчинення злочинів за попередньою змовою групою осіб, збирання доказової бази на яких на даний час не завершено та існують реальні ризики знищення даними особами доказів, які мають значення для кримінального провадження.

Вважає, що застосувати інші, більш м?які запобіжні заходи, ніж тримання під вартою, не можливо, оскільки вони не зможуть забезпечити належну процесуальну поведінку підозрюваного, так як місцеперебування останнього, особи з якими він спілкується, а також інші його дії потребують постійного контролю з метою запобігання вищевказаних ризиків.

Ухвалою слідчого судді Чечелівського районного суду міста Дніпра від 18 лютого 2026 року у задоволенні клопотання старшого слідчого про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відмовлено. Застосовано відносно ОСОБА_8 запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту за адресою: АДРЕСА_2 , в межах строку досудового розслідування кримінального провадження №0001250, тобто до 17 квітня 2026 року.

Слідчий суддя в обґрунтування свого рішення зазначив, що наявна обґрунтована підозра у вчиненні ОСОБА_8 кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 190, ч. 4 ст. 190, ч. 1 ст. 357, ч. 3 ст. 362, ч. 1 ст. 366, ч. 2 ст. 366 КК України, наявні ризики, передбачені п. 1, 2, 3 ч.1 ст. 177 КПК України. Прокурором в суді не доведено, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів, ніж тримання під вартою, не може запобігти вищевказаним ризикам, приймаючи до уваги, що підозрюваний ОСОБА_8 має постійне місце проживання, міцні соціальні зв`язки, раніше не судимий, на його утриманні перебувають дружина, троє дітей та мати похилого віку, а тому слідчий суддя дійшов висновку, що підозрюваному необхідно обрати більш м`який запобіжний захід, а саме у вигляді цілодобового домашнього арешту.

Заслухавши суддю-доповідача, прокурора, який підтримав апеляційну скаргу та просив її задовольнити, підозрюваного та його захисника, які заперечували щодо задоволення апеляційної скарги, та просили ухвалу слідчого суді залишити без змін, перевіривши представлені матеріали та обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга прокурора не підлягає задоволенню з таких підстав.

Відповідно до ч. 1 ст. 183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу.

Крім того, Європейський суд з прав людини неодноразово, в тому числі у рішенні від 10 лютого 2011 року у справі "Харченко проти України", рішенні від 29 вересня 2011 року у справі "Третьяков проти України", рішенні від 06 листопада 2008 року у справі "Єлоєв проти України" зазначав, що тримання особи під вартою у кожному випадку повинно мати безсумнівне обґрунтування, а також, що за будь-яких обставин суд зобов`язаний розглянути можливість застосування менш обтяжливих альтернативних запобіжних заходів.

На думку колегії суддів, при обранні ОСОБА_8 запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту ці вимоги закону були дотримані.

Так, відповідно до наданих матеріалів, під час судового розгляду слідчий суддя з`ясував, що наведені в клопотанні прокурора дані свідчать про наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_8 кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 190, ч. 4 ст. 190, ч. 1 ст. 357, ч. 3 ст. 362, ч. 1 ст. 366, ч. 2 ст. 366 КК України, при цьому обставини, що дають підстави підозрювати його у вчиненні вищезазначених кримінальних правопорушень, підтверджуються матеріалами, доданими до клопотання, а саме: - протоколом допиту свідка ОСОБА_9 від 29.05.2025, який не підтвердив те, що на копії заяви-договору № 2206577 від 29.12.2022 ПАТ Банк Восток про отримання платіжної карти підпис належить йому, також не підтвердив факт зняття грошових коштів відповідно до виписки по рахунку, відкритого на його ім`я; - протоколом допиту свідка ОСОБА_10 від 07.02.2025, який повідомив, що він не має банківських рахунків; - відповіддю Південо-Східного міжрегіонального управління з питань виконання кримінальних покарань Міністерства юстиції від 17.10.2024 щодо відвідування певних засуджених адвокатами ОСОБА_11 , ОСОБА_12 та нотаріусами; - протоколом допиту свідка ОСОБА_13 від 05.06.2025, яка повідомила, що вона з 2021 року перебуває на посаді заступника начальника Департаменту Східного регіонального департаменту, в обов`язки ОСОБА_8 , який з 2021 по 2024 роки перебував на посаді начальника відділу організації продажу в ПАТ Банк Восток, входило ідентифікація клієнтів, тобто він особисто повинен бачити клієнта банку та перевірити наявність оригіналу документу, що посвідчує особу клієнта банку; - протоколом допиту свідка ОСОБА_14 від 21.07.2025, який повідомив, що він як заступник начальника відділення № 3 ПАТ Банк Восток співпрацював з ОСОБА_8 при відкритті рахунків клієнтів, які були залучені ОСОБА_8 , а також, що ідентифікація клієнта здійснюється виключно виконавцем, який залучає клієнтів; - висновками експертів № СЕ-19/105-25/532ж-ПЧ від 24.06.2025, № СЕ-19/105-25/533ж-ПЧ від 03.07.2025, № СЕ-19/105-25/536ж-ПЧ від 07.07.2025, № СЕ-19/105-25/534ж-ПЧ від 01.07.2025, № СЕ-19/105-25/535ж-ПЧ від 08.07.2025, відповідно до яких підписи в заяві-договорі №2337416, №2206577, №2297144, №2032372, №2341794 про акцепт Публічної пропозиції на укладення Договору про комплексне банківське обслуговування в ПАТ Банк Восток, в довідці про систему гарантування вкладів фізичних осіб, у відбитках штампів Копія вірна виконано не ОСОБА_15 , ОСОБА_9 , ОСОБА_16 , ОСОБА_17 , ОСОБА_10 , а іншою особою; - протоколами огляду предметів від 06.01.2025, 07.01.2025, 19.11.2025, 06.01.2025, 23.01.2025, а саме документів, які стосуються ОСОБА_15 , ОСОБА_9 , ОСОБА_16 , ОСОБА_17 , ОСОБА_10 ; - іншими матеріалами кримінального провадження в їх сукупності.

Стандарт доказування обгрунтована підозра не вимагає наявності доказів, достатніх для засудження, тому отримані докази на цій стадії є достатніми для розумної підозри особи у вчиненні кримінальних правопорушень.

Перевіряючи доводи клопотання слідчого на предмет наявності ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, слідчий суддя правильно встановив, що об`єктивно існують ризики, передбачені п. 1, 2, 3 ч. 1 ст. 177 КПК України.

Так, підозрюваний може:

- переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду, оскільки ОСОБА_8 підозрюється, в тому числі, у вчиненні тяжкого злочину, за вчинення якого передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк до 8 років;

- знищити, сховати або спотворити речі чи документи, що мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення, місцезнаходження яких відповідно до клопотання слідчого на цей час не встановлено або надати відповідну вказівку співучасникам злочинних дій;

- незаконно впливати на свідків, оскільки відповідно до ч. 4 ст. 95 КПК України суд може обґрунтовувати свої висновки лише на показаннях, які він безпосередньо сприймав під час судового засідання або отриманих у порядку, передбаченому статтею 225 цього Кодексу, та не вправі обґрунтовувати судові рішення показаннями, наданими слідчому, прокурору, або посилатися на них.

Доводи прокурора щодо наявності ризику, передбаченого п. 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, колегія суддів вважає такими, що не доведені, оскільки клопотання про застосування до ОСОБА_8 запобіжного заходу не містить фактів, які підтверджують наявність цього ризику, так як з наданих матеріалів вбачається, що підозрюваний є раніше не судимим. Окрім того, колегія суддів бере до уваги те, що за поясненнями прокурора, наданими в суді апеляційної інстанції, ОСОБА_8 з шістнадцяти епізодів кримінальних правопорушень, які були вчиненні групою осіб, фактично підозрюється лише у двох епізодах кримінальних правопорушень, при цьому на час апеляційного перегляду повідомлено про підозру лише ОСОБА_8 .

Відповідно до ст. 178 КПК України слідчий суддя врахував вагомість наявних доказів вчинення ОСОБА_8 кримінальних правопорушень, а також особу підозрюваного, який має постійне місце проживання, міцні соціальні зв`язки, раніше не судимий, має на утриманні дружину, трьох дітей та матір похилого віку.

Доводи прокурора щодо застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою у зв`язку із тяжкістю вчинених кримінальних правопорушень ОСОБА_8 є безпідставними, оскільки сам по собі факт вчинення інкримінованих підозрюваному кримінальних правопорушень та ймовірність призначення йому суворого покарання, за відсутності конкретних фактів ухилення його від слідства та суду, переховування, перешкоджання досудовому розслідуванню у будь-який спосіб, не свідчить про недостатність запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту.

Окрім того, вирішуючи питання про достатність чи недостатність застосування запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту, апеляційний суд також враховує те, що на час розгляду апеляційної скарги прокурора, перебуваючи під домашнім арештом, підозрюваний умови його не порушував, за викликом апеляційного суду самостійно з`явився до судового засідання для розгляду апеляційної скарги прокурора, в якій ставилось питання про застосування відносно нього найсуворішого запобіжного заходу, що додатково дає підстави для висновку, що обраний ОСОБА_8 запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту може забезпечити виконання ним процесуальних обов`язків та запобігти наведеним у клопотанні ризикам.

Орган досудового розслідування не позбавлений права, в разі недотримання ОСОБА_8 умов домашнього арешту, звернутися до слідчого судді з клопотанням про зміну запобіжного заходу на більш суворий.

На переконання колегії суддів, у клопотанні слідчого не зазначено та прокурором не доведено виняткових обставин, які б виправдовували обмеження права підозрюваного на свободу та свідчили про недостатність застосування до підозрюваного ОСОБА_8 більш м`якого запобіжного заходу ніж тримання під вартою для запобігання ризикам, зазначеним у клопотанні та вважає, що висновок слідчого судді щодо можливості застосування підозрюваному запобіжного заходу у вигляді цілодобового домашнього арешту є обґрунтованим та законним.

Окрім того, слід зазначити, що п. 1 ст. 5 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (надалі - Конвенція), проголошуючи право на свободу, передбачає саме фізичну свободу особи і вимагає того, щоб ніхто не був позбавлений такої свободи свавільно. Тому для цілей Конвенції запобіжні заходи у вигляді тримання під вартою та цілодобового домашнього арешту є рівнозначними заходами за ступенем обмеження особистої свободи. Зазначене узгоджується із рішенням ЄСПЛ у справі «Корбан проти України», яким встановлено, що суди застосували цілодобовий домашній арешт як запобіжний захід, альтернативний триманню під вартою. Однак це не відповідає позиції ЄСПЛ, адже особа в такій ситуації все ж позбавлена свободи незалежно від того, де саме перебуває.

З урахуванням обставин кримінальних правопорушень, які інкримінуються ОСОБА_8 , а також, що за поясненнями прокурора ОСОБА_8 підозрюється лише у двох епізодах кримінальних правопорушень, особи підозрюваного, наявності ризиків, передбачених п. 1, 2, 3 ч. 1 ст. 177 КПК України, колегія суддів погоджується з висновками слідчого судді суду першої інстанції про те, що запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту є достатнім для забезпечення належної поведінки підозрюваного та дієвості кримінального провадження щодо нього.

Отже, порушень вимог кримінального процесуального законодавства, які б давали підстави для скасування ухвали слідчого судді не вбачається, обраний судом запобіжний захід щодо підозрюваного відповідає вимогам ст. ст. 177, 178, 181 КПК України, тому колегія суддів вважає, що ухвала слідчого судді є законною, обґрунтованою, вмотивованою і такою, що не підлягає скасуванню, тому в задоволенні вимог апеляційної скарги слід відмовити.

Керуючись ст. ст. 194, 405, 407, 419, 422 КПК України, колегія суддів,-

ПОСТАНОВИЛА:

Апеляційну скаргу прокурора Дніпропетровської обласної прокуратури ОСОБА_6 на ухвалу слідчого судді Чечелівського районного суду м. Дніпра від 18 лютого 2026 року - залишити без задоволення.

Ухвалу слідчого судді Чечелівського районного суду м. Дніпра від 18 лютого 2026 року щодо ОСОБА_8 - залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та касаційному оскарженню не підлягає.

Судді:

_____________ ________________ ____________

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4