Справа № 699/312/26
Номер провадження № 1-кс/699/44/26
УХВАЛА

щодо скарги на бездіяльність

06.03.2026 м. Корсунь-Шевченківський

Слідчий суддя Корсунь-Шевченківського районного суду Черкаської області ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

розглянувши скаргу ОСОБА_3 на бездіяльність службових осіб Відділення поліції № 1 Черкаського районного управління поліції Головного управління національної поліції в Черкаській області стосовно невнесення відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань,

УСТАНОВИВ:

04.03.2026 до Корсунь-Шевченківського районного суду Черкаської області в порядку ст. 303 КПК України найшла вказана скарга. Зі змісту скарги вбачається, що оскаржується бездіяльність уповноважених службових осіб Відділення поліції № 1 Черкаського районного управління поліції Головного управління Національної поліції в Черкаській області стосовно невнесення відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань за заявою ОСОБА_3 від 21.11.2025 та можливого вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ст. 190 КК України.

Положеннями КПК України не визначена територіальна підсудність скарг на рішення, дії чи бездіяльність слідчого або прокурора під час досудового розслідування, оскарження яких регламентоване главою 26 цього Кодексу.

Однак, виходячи зі змісту положень п. 18 ч. 1 ст. 3, ч. 6 ст. 9, ч. 2 ст. 132 КПК України, скарги в порядку ст. 303 КПК України подаються до місцевого суду, в межах територіальної юрисдикції якого знаходиться орган досудового розслідування кримінального провадження, якого стосується скарга.

Скаргу мотивовано тим, що під час спілкування з однокласницею покійного сина - ОСОБА_4 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 місце проживання якої зареєстровано за адресою АДРЕСА_1 , користується номерами телефонів НОМЕР_1 та НОМЕР_2 ), заявниця повідомляла їй про часті розлади свого здоров`я, які ставались останнім часом, та її потребу у догляді та утриманні, оскільки вона проживає одиноко.

Після цього вона разом зі своїм чоловіком ОСОБА_5 ( ІНФОРМАЦІЯ_2 , користується телефоном НОМЕР_3 ), стали неодноразово відвідувати ОСОБА_3 за місцем проживання та запропонували їй розпорядиться квартирою на їхню користь взамін на її довічне утримання.

Для цього влітку 2024 року вони забрали всі правовстановлюючі документи на квартиру та 30.08.2024 викликали ОСОБА_3 таксі і відвезли до приватного нотаріуса ОСОБА_6 , яка здійснює свою діяльність у нотаріальній конторі за адресою: АДРЕСА_2 .

У цей же день нотаріус ОСОБА_6 підготувала та посвідчила договір.

У присутності нотаріуса, у її нотаріальній конторі, було підписано договір який було посвідчено нотаріусом ОСОБА_6 та зареєстровано в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно.

ОСОБА_3 стверджує, що як до підписання договору, так і після, не отримувала ніяких грошових коштів.

Заявниця стверджує, що нотаріус не виготовила і не вручила ОСОБА_3 в цей день жодних документів.

У подальшому ОСОБА_3 звернулася до ОСОБА_4 за обіцяною матеріальною допомогою на своє утримання, на що ОСОБА_4 стала уникати заявницю. Після неодноразових звернень ОСОБА_4 повідомила, що вона вже отримала квартиру ОСОБА_3 у власність нібито за договором купівлі-продажу і нічого їй платити не збирається.

У скарзі вказано, що для з`ясування всіх обставин ОСОБА_3 замовила в центрі надання адміністративних послуг інформаційну довідку з реєстру речових прав, з якої дізналась, що ОСОБА_4 вже переоформила на свою користь право власності на квартиру скаржниці.

Ураховуючи вказане, ОСОБА_3 вважає, що в діях ОСОБА_4 вбачаються ознаки злочину, передбаченого ст. 190 КК України, а саме шахрайство.

На думку скаржниці, орієнтовна сума збитків становить 800 000,00 грн.

З огляду на вказане, ОСОБА_3 звернулась до Відділення поліції № 1 ЧРУП ГУНП в Черкаській області із заявою про вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 190 КК України.

Скаржниця зазначає, що прийнявши її заяву, співробітник відділення поліції підготував формальну відповідь за № , яку зареєстрував, але ОСОБА_3 не направив. 25.02.2026 вона змушена була прийти до відділення поліції, де особисто отримала письмову відмову, яка чомусь стосувалася як вказано в заяві «неправомірних дій сина», що свідчить про халатність при складанні відповіді.

Відомості про правопорушення, про яке ОСОБА_3 зазначала у її заяві, не були внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань.

З урахуванням зазначеного ОСОБА_3 звернулася до слідчого судді із цією скаргою, за змістом якої просить:

1. Визнати незаконною бездіяльність посадових осіб відділення поліції № 1 Черкаського районного управління поліції Головного управління національної поліції в Черкаській області, що полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань після отримання заяви ОСОБА_3 про вчинення кримінального правопорушення.

2. Зобов`язати посадових осіб відділення поліції № 1 Черкаського районного управління поліції Головного управління національної поліції в Черкаській області внести відомості про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань за заявою ОСОБА_3 від 24.11.2025 року про вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 190 КК України, де визнати її потерпілою.

Відповідно до протоколу автоматичного визначення слідчого судді скаргу передано на розгляд слідчому судді ОСОБА_1 .

Ухвалою слідчого судді від 04.03.2026 відкрито провадження з розгляду цієї скарги та зобов`язано начальника ВП № 1 ЧРУП ГУНП в Черкаській області організувати надання слідчому судді завчасно до початку судового засідання всіх наявних документів, які стосуються зазначеної скарги.

У судове засідання були викликані скаржник та представник відділення поліції. Однак учасники справи у судове засідання не з`явилися.

ОСОБА_3 звернулася до слідчого судді із заявою про підтримання скарги, розгляд якої просила здійснювати без її участі.

Начальник ВП № 1 ЧРУП ГУНП в Черкаській області ОСОБА_7 направив до суду матеріали перевірки за заявою ОСОБА_3 та просив розгляд скарги проводити без участі їх уповноважених осіб.

У зв`язку з неприбуттям у судове засідання осіб, які беруть участь у судовому провадженні, відповідно до ч. 4 ст. 107 КПК України, фіксування судового засідання за допомогою технічних засобів не здійснювалося.

Перевіривши надані матеріали скарги, слідчий суддя дійшов такого.

24.11.2025 ОСОБА_3 звернулася до Корсунь-Шевченківського відділу Смілянської окружної прокуратури із заявою про вчинення щодо неї кримінального правопорушення, передбаченого ст. 190 КК України шахрайство.

У заяві вказано, що орієнтовна сума збитків становить 280 000 (двісті вісімдесят тисяч гривень).

Листом Смілянської окружної прокуратури від 25.11.2025 № 52/3-6924вих-25 заяву ОСОБА_3 для розгляду та прийняття рішення направлено за належністю до Відділення поліції № 1 ЧРУП ГУНП в Черкаській області.

Заява ОСОБА_3 надійшла до Відділення поліції № 1 ЧРУП ГУНП в Черкаській області від 28.11.2025 та зареєстрована в журналі ЄО за № 11577.

Під час перевірки за заявою ОСОБА_3 установлено, що відповідно до договору купівлі-продажу квартири від 13.08.2024, посвідченого приватним нотаріусом Черкаського районного нотаріального округу Черкаської області ОСОБА_6 , зареєстрованого в реєстрі за № 1421, продавець ОСОБА_3 передала у власність однокімнатну квартиру, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_3 , яка складається з однієї житлової кімнати, кухні, ванної, коридору, вбудованої шафи, комори, балкону, загальною площею 38,0 кв.м., житловою площею 19.2 кв.м., а покупець ОСОБА_4 приймає цю квартиру у власність і сплачує за неї ціну відповідно до умов цього договору.

Відповідно до пункту 3 договору продаж квартири за домовленістю сторін вчиняється за 270 321 (двісті сімдесят тисяч триста двадцять одна) гривень, які продавець одержав від покупця готівкою до підписання цього договору. Підписами на договорі сторони підтверджують факт повного розрахунку.

Згідно з пунктом 5 Договору продавець, крім іншого, свідчить, що особи, які проживають і (або) зареєстровані в квартирі на момент укладання цього договору, залишаються проживати (зареєстрованими) в квартирі.

Договір підписано продавцем ОСОБА_3 та покупцем ОСОБА_4 .

Відповідно до інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна, ОСОБА_4 на підставі вище зазначеного договору купівлі-продажу є власником квартири за адресою: АДРЕСА_3 .

За змістом рапорту ДОП СП ВП № 1 ЧРУП ГУНП в Черкаській області ОСОБА_8 у зв`язку із розглядом заяви ОСОБА_9 опитати ОСОБА_4 не представилося можливим, оскільки вона згідно зі ст. 63 Конституції України відмовилася від надання пояснень. Але в усній формі пояснила, що дійсно придбала квартиру у ОСОБА_3 та у той же день віддала їй гроші за купівлю квартири. Жодних незаконних дій відносно неї вона не вчиняла.

За наслідками розгляду заяви ОСОБА_3 начальник СВ ВП № 1 ЧРУП ГУНП в Черкаській області ОСОБА_10 29.11.2025 встановив відсутність достатніх даних про наявність в діянні складу кримінального правопорушення та підстав для внесення відомостей до ЄРДР.

Також під час перевірки було встановлено, що 11.06.2025 ОСОБА_3 зверталася до поліції з аналогічною заявою, яку було зареєстровано у журналі ЄО за № 5176 та розглянуто відповідно до чинного законодавства.

Листом від 27.12.2025 № за результатом розгляду заяви ОСОБА_3 відділення поліції повідомило їй про те, що за наведеними нею відомостями проведено перевірку. Факт кримінального правопорушення не підтвердився, а договір купівлі-продажу квартири дійсний та складений відповідно до норм чинного законодавства. У результаті, відповідно до Закону України «Про звернення громадян», було прийнято рішення про припинення перевірки.

Водночас, помилково у листі вказано про те, що відділенням поліції розглядалося повідомлення ОСОБА_3 з приводу неправомірних дій її сина.

Положеннями ч. 1 ст. 303 КПК України визначено вичерпний перелік рішень, дій чи бездіяльності слідчого, дізнавача або прокурора, які можуть бути оскаржені під час досудового провадження.

Зокрема, у вказаному порядку можуть бути оскаржені такі рішення, дії чи бездіяльність слідчого, дізнавача або прокурора бездіяльність слідчого, дізнавача, прокурора, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань після отримання заяви чи повідомлення про кримінальне правопорушення, у неповерненні тимчасово вилученого майна згідно з вимогами статті 169 цього Кодексу, а також у нездійсненні інших процесуальних дій, які він зобов`язаний вчинити у визначений цим Кодексом строк, - заявником, потерпілим, його представником чи законним представником, підозрюваним, його захисником чи законним представником, представником юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, володільцем тимчасово вилученого майна, іншою особою, права чи законні інтереси якої обмежуються під час досудового розслідування.

Скарги на інші рішення, дії чи бездіяльність слідчого, дізнавача або прокурора не розглядаються під час досудового розслідування і можуть бути предметом розгляду під час підготовчого провадження у суді згідно з правилами статей 314-316 цього Кодексу.

Відповідно до ч. 1 ст. 304 КПК України, скарги на рішення, дії чи бездіяльність слідчого, дізнавача чи прокурора, передбачені ч. 1 ст. 303 цього Кодексу, можуть бути подані особою протягом десяти днів з моменту прийняття рішення, вчинення дії або бездіяльності. Якщо рішення слідчого, дізнавача чи прокурора оформлюється постановою, строк подання скарги починається з дня отримання особою її копії.

Внесення відомостей до ЄРДР врегульовано Положенням про Єдиний реєстр досудових розслідувань, порядок його формування та ведення, затвердженим наказом Генерального прокурора України № 298 від 30.06.2020.

Зміст частини 1 ст. 214 КПК України дає підстави для висновку, що реєстрації в ЄРДР підлягають не будь-які заяви чи повідомлення, а лише ті, які містять достатні відомості про кримінальне правопорушення та можуть об`єктивно свідчити про вчинення особою такого кримінального правопорушення. Якщо ж зі змісту заяви чи повідомлення про кримінальне правопорушення є очевидним, що обставини, викладені в ньому, не свідчать про те, що існує ймовірність вчинення будь-якого кримінального правопорушення і ці обставини для отримання зазначеного вище висновку не потребують перевірки засобами кримінального процесу, то такі повідомлення не мають вноситися до ЄРДР і це слугує гарантією для кожної особи від необґрунтованого обвинувачення та процесуального примусу.

Отже, закон передбачає необхідність попередньої оцінки (аналізу) слідчим, прокурором, слідчим суддею (у разі оскарження заявником бездіяльності уповноваженої особи щодо невнесення відомостей до ЄРДР) змісту заяви, повідомлення про вчинене кримінальне правопорушення на предмет викладення в ньому інформації саме про кримінальне правопорушення.

Відповідно до висновку, що викладений у постанові Великої Палати Верховного Суду від 30.01.2019 у справі № 818/1526/18 у межах процедури оскарження бездіяльності слідчого щодо невнесення відомостей про кримінальне правопорушення до ЄРДР після отримання заяви, слідчий суддя з`ясовує обставини та мотиви, з яких слідчий або прокурор дійшов висновку про відсутність підстав для внесення відомостей про кримінальне правопорушення до ЄРДР, чим саме обґрунтоване невнесення відповідних відомостей до ЄРДР, та вирішує питання про наявність або відсутність правових підстав для зобов`язання слідчого або прокурора внести інформацію про кримінальне правопорушення до ЄРДР.

Стаття 190 КК України передбачає такі кримінальні правопорушення:

- частина 1 заволодіння чужим майном або придбання права на майно шляхом обману чи зловживання довірою (шахрайство), що карається штрафом від двох тисяч до трьох тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або громадськими роботами на строк від двохсот до двохсот сорока годин, або виправними роботами на строк до двох років, або пробаційним наглядом на строк до трьох років, або обмеженням волі на той самий строк;

- частина 2 шахрайство, вчинене повторно, або за попередньою змовою групою осіб, або таке, що завдало значної шкоди потерпілому, що карається штрафом від трьох тисяч до чотирьох тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або виправними роботами на строк від одного до двох років, або обмеженням волі на строк до п`яти років, або позбавленням волі на строк до трьох років;

- частина 3 шахрайство, вчинене в умовах воєнного чи надзвичайного стану, що завдало значної шкоди потерпілому, що карається штрафом від чотирьох тисяч до восьми тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або позбавленням волі на строк від трьох до п`яти років;

- частина 4 шахрайство, вчинене у великих розмірах, або шляхом незаконних операцій з використанням електронно-обчислювальної техніки, що карається позбавленням волі на строк від трьох до восьми років;

- частина 5 шахрайство, вчинене в особливо великих розмірах або організованою групою, що карається позбавленням волі на строк від п`яти до дванадцяти років з конфіскацією майна.

Об`єктивна сторона шахрайства виражається у заволодінні чужим майном або придбанні права на майно шляхом обману або зловживання довірою.

Обман повідомлення неправдивих відомостей (дія) або замовчування відомостей, які мають бути повідомлені (бездіяльність), з метою заволодіння чужим майном або придбання права на майно. Він може виражатися в усній, письмовій формі, у використанні підроблених документів тощо.

Зловживання довірою це вид обману, що полягає у використанні винним довірливих відносин з потерпілим, заснованих на родинних, службових відносинах, знайомстві, інших цивільно-правових відносинах.

Особливості шахрайства полягають у тому, що потерпілий, будучи введеним в оману, зовні добровільно передає винному майно або право на майно, вважаючи, що це є правомірним, необхідним або вигідним для нього, що він зобов`язаний це зробити. Тому обман або зловживання довірою за часом передує передачі майна або права на майно і викликає у потерпілого усвідомлення правомірності такої передачі.

Разом з тим, з установлених під час перевірки заяви ОСОБА_3 обставин вбачається, що між нею та ОСОБА_4 було укладено нотаріально посвідчений договір купівлі-продажу квартири. У договорі вказано, що кошти у розмірі 270 321,00 грн продавець отримала від покупця. Цю інформацію заявниця ОСОБА_3 підтвердила своїм підписом.

З огляду на вказане, правовідносини, які виникли, регулюються Цивільним кодексом України.

Відповідно до положень ч.ч. 1, 2 ст. 307 КПК України за результатами розгляду скарг на рішення, дії чи бездіяльність слідчого, дізнавача чи прокурора постановляється ухвала згідно з правилами цього Кодексу.

Ухвала слідчого судді за результатами розгляду скарги на рішення, дії чи бездіяльність під час досудового розслідування може бути про:

1) скасування рішення слідчого, дізнавача чи прокурора;

1-1) скасування повідомлення про підозру;

2) зобов`язання припинити дію;

3) зобов`язання вчинити певну дію;

4) відмову у задоволенні скарги.

Отже, визнання бездіяльності органу досудового розслідування незаконною чинним КПК України не передбачено.

Разом з тим, ураховуючи зміст поданої скарги, що не містить достатніх відомостей про кримінальне правопорушення, які можуть об`єктивно свідчити про вчинення особою кримінального правопорушення, слідчий суддя дійшов висновку, що підстави для задоволення скарги у цій частині відсутні.

Зважаючи на викладене, скарга ОСОБА_3 не підлягає задоволенню.

Разом з тим, скаржниця не позбавлена права у порядку цивільного судочинства звернутися до суду, якщо вважає наявними підстави для визнання договору недійсним.

Керуючись ст. 38, 303-307, 309, 392, 395 КПК України, слідчий суддя

УХВАЛИВ:

У задоволенні скарги ОСОБА_3 на бездіяльність службових осіб Відділення поліції № 1 Черкаського районного управління поліції Головного управління національної поліції в Черкаській області стосовно невнесення відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань відмовити.

Роз`яснити ОСОБА_3 , що правовідносини щодо продажу квартири регулюються Цивільним кодексом України. З метою захисту своїх інтересів скаржниця може в порядку цивільного судочинства звернутися з відповідним позовом до суду.

Ухвала слідчого судді може бути оскаржена протягом п`яти днів з дня її оголошення до Черкаського апеляційного суду. Якщо ухвалу слідчого судді було постановлено без виклику особи, яка її оскаржує, строк апеляційного оскарження для такої особи обчислюється з дня отримання копії судового рішення.

Ухвала слідчого судді набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, установленого КПК України, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Слідчий суддя ОСОБА_1