ТЕРНОПІЛЬСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа № 601/157/26Головуючий у 1-й інстанції ОСОБА_1
Провадження № 11-сс/817/84/26 Доповідач - ОСОБА_2
У Х В А Л А

17 березня 2026 р. м. Тернопіль

Суддя судової палати в кримінальних справах Тернопільського апеляційного суду ОСОБА_2 , перевіривши апеляційну скаргу захисника підозрюваного ОСОБА_3 адвоката ОСОБА_4 на ухвалу слідчого судді Кременецького районного суду Тернопільської області від 11 березня 2026 року,

в с т а н о в и в:

Ухвалою слідчого судді Кременецького районного суду Тернопільської області від 11 березня 2026 р. відмовлено у задоволенні клопотання захисника підозрюваного ОСОБА_3 адвоката ОСОБА_4 про зміну запобіжного заходу у виді цілодобового домашнього арешту на запобіжний захід у виді домашнього арешту у період часу з 22 год. 00 хв. до 08 год. 00 хв.

Не погоджуючись із зазначеною ухвалою слідчого судді, захисник підозрюваного ОСОБА_3 адвокат ОСОБА_4 подав апеляційну скаргу, за змістом якої просить ухвалу слідчого судді Кременецького районного суду Тернопільської області від 11 березня 2026 року скасувати та постановити нову ухвалу, якою змінити підозрюваному ОСОБА_3 запобіжний захід у виді цілодобового домашнього арешту на запобіжний захід у виді домашнього арешту у період часу з 22 год. 00 хв. до 08 год. 00 хв.

Суддя-доповідач, на етапі прийняття апеляційної скарги на ухвалу слідчого судді, повинен перевірити апеляційну скаргу на наявність чи відсутність перешкод для призначення її до розгляду, передбачених пунктами 2-4 частини 3 та частини 4 статті 399 КПК.

Перевіривши подану апеляційну скаргу, вважаю, що у відкритті апеляційного провадження слід відмовити, виходячи з наступного.

Частиною 2 ст. 19 Конституції України визначено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Стаття 55 Конституції України гарантує кожному право на оскарження в суді рішень, дій чи бездіяльності органів державної влади, органів місцевого самоврядування, посадових і службових осіб.

В офіційному тлумаченні частини другої статті 55 Конституції України, викладеному в рішенні Конституційного Суду України від 14 грудня 2011 року № 19-рп/2011, зазначено, що реалізація конституційного права на оскарження в суді будь-яких рішень, дій чи бездіяльності всіх органів влади, місцевого самоврядування, посадових і службових осіб забезпечується в порядку, визначеному процесуальним законом.

Окрім того, кримінальне процесуальне законодавство України застосовується з урахуванням практики Європейського суду з прав людини (далі - ЄСПЛ) (частина 5 статті 9 КПК). Так, в ухвалі ЄСПЛ щодо прийнятності заяви № 32671/02 у справі Скорик проти України зазначено, що право на суд, одним із аспектів якого є право доступу до суду, не є абсолютним, воно може підлягати обмеженням, особливо щодо умов прийнятності скарги.

Відповідно до положень ч. 4 ст. 399 КПК України суддя-доповідач відмовляє у відкритті провадження, якщо апеляційна скарга подана на судове рішення, яке не підлягає оскарженню в апеляційному порядку, або судове рішення оскаржене виключно з підстав, з яких воно не може бути оскарженим згідно з положеннями ст. 394 цього Кодексу.

Оскарження ухвал слідчого судді під час досудового розслідування регламентовано параграфом 2 Глави 26 КПК України.

Відповідно до частини першої статті 201 КПК України підозрюваний, обвинувачений, до якого застосовано запобіжний захід, його захисник, має право подати до місцевого суду, в межах територіальної юрисдикції якого здійснюється досудове розслідування, клопотання про зміну запобіжного заходу, в тому числі про скасування чи зміну додаткових обов`язків, передбачених частиною п`ятою статті 194 цього Кодексу та покладених на нього слідчим суддею, судом, чи про зміну способу їх виконання.

Відповідно до частини 3 ст. 392 КПК України в апеляційному порядку можуть бути оскаржені ухвали слідчого судді у випадках, передбачених цим Кодексом.

Частиною першою статті 309 КПК України визначено вичерпний перелік ухвал слідчого судді, які можуть бути оскаржені в апеляційному порядку під час досудового розслідування.

До цього переліку, зокрема, віднесено відповідні ухвали слідчого судді про застосування заходів забезпечення кримінального провадження, у тому числі про застосування запобіжних заходів у вигляді тримання під вартою, домашнього арешту та застави.

Згідно з ч. 3 ст. 309 КПК України скарги на інші ухвали слідчого судді оскарженню не підлягають і заперечення проти них можуть бути подані під час підготовчого провадження в суді.

Зазначеними нормами кримінального процесуального законодавства не передбачено оскарження у апеляційному порядку ухвали слідчого судді про відмову у задоволенні клопотання про зміну запобіжного заходу у порядку ст. 201 КПК України.

Ухвала слідчого судді про відмову в зміні запобіжного заходу не передбачена як така, що може бути оскаржена в апеляційному порядку під час досудового розслідування відповідно до статті 309 КПК. Разом з тим КПК встановлює можливість апеляційного оскарження ухвали слідчого судді про застосування запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту або відмову в його застосуванні (пункт 4 частини 1 статті 309 КПК).

Термін "застосування запобіжного заходу" охоплює не тільки його "обрання", але й "зміну" на інший запобіжний захід (судові рішення Касаційного кримінального суду Верховного Суду (далі - ККС ВС) від 18.12.2018 у справі № 628/969/18 та від 28.03.2019 у справі № 286/1695/18).

Сторони кримінального провадження мають право оскаржувати в апеляційному порядку ухвалу слідчого судді про зміну підозрюваному обраного запобіжного заходу у випадку, якщо застосування такого запобіжного заходу або відмова в його застосуванні підлягають апеляційному оскарженню відповідно до частини 1 статті 309 КПК України (постанова Першої судової палати ККС ВС від 17.05.2021 у справі № 335/9520/19).

У цьому провадженні захисник оскаржує ухвалу слідчого судді про відмову в зміні запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту за клопотанням захисника, яке подано в порядку статті 201 КПК. Оскаржуваною ухвалою слідчий суддя не вирішував питання про застосування до підозрюваного запобіжного заходу (його зміну), застосований до підозрюваного запобіжний захід у виді домашнього арешту залишено без змін.

У разі, коли запобіжний захід у вигляді домашнього арешту залишається без змін, то не можна вести мову ні про застосування запобіжного заходу у виді домашнього арешту, ні про відмову в його застосуванні.

Отже, оскаржувана ухвала слідчого судді не є ухвалою про застосування запобіжного заходу у виді домашнього арешту чи про відмову в його застосуванні в розумінні пункту 4 частини 1 статті 309 КПК України. З цих підстав, ухвала слідчого судді про відмову в зміні запобіжного заходу не може бути оскаржена в апеляційному порядку під час досудового розслідування відповідно до статті 309 КПК.

Такий висновок узгоджується з правовою позицією ККС ВС, викладеною в судових рішеннях від 03 червня 2021 року у справі № 991/3181/21, від 07 грудня 2020 року у справі № 487/392/20, від 05 листопада 2020 року у справі № 991/6504/20, від 27 жовтня 2020 року у справі № 991/7438/20, від 30 січня 2020 року у справі № 4910/1/19-к, від 08 листопада 2018 року у справі № 642/4744/18, від 15 липня 2021 року у справі № 991/3396/21.

За викладених обставин, оскаржувана ухвала слідчого судді Кременецького районного суду Тернопільської області від 11 березня 2026 р. не підлягає апеляційному оскарженню.

Частина 4 статті 399 КПК України визначає обов`язок суду апеляційної інстанції відмовити у відкритті провадження, тому що законом визначено чіткий перелік ухвал слідчого судді, які підлягають оскарженню, і не надає можливості діяти вибірково щодо кожного конкретного випадку.

У даному випадку закон не передбачає права або обов`язку суду апеляційної інстанції давати оцінку законності чи незаконності прийнятого по суті рішення слідчим суддею.

Оскільки чинним кримінальним процесуальним законодавством не передбачено оскарження у апеляційному порядку ухвали слідчого судді про відмову у задоволенні клопотання, поданого у порядку ст. 201 КПК України про зміну запобіжного заходу у виді домашнього арешту на запобіжний захід у виді домашнього арешту у визначений час доби, вважаю, що підстави для відкриття провадження за апеляційною скаргою захисника підозрюваного ОСОБА_3 адвоката ОСОБА_4 на ухвалу слідчого судді Кременецького районного суду Тернопільської області від 11 березня 2026 року відсутні.

Ураховуючи викладене та керуючись ст. ст. 309, 392, 399 КПК України,

п о с т а н о в и в:

Відмовити у відкритті апеляційного провадження за апеляційною скаргою захисника підозрюваного ОСОБА_3 адвоката ОСОБА_4 на ухвалу слідчого судді Кременецького районного суду Тернопільської області від 11 березня 2026 року про відмову в зміні запобіжного заходу.

Копію ухвали про відмову у відкритті провадження невідкладно надіслати особі, яка подала апеляційну скаргу, разом з апеляційною скаргою та усіма доданими до неї матеріалами.

Ухвала набирає законної сили з дня її постановлення та може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Касаційного кримінального суду Верховного Суду протягом трьох місяців з дня її постановлення.

Суддя