УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 березня 2026 року

м. Київ

справа № 522/20586/25

провадження № 51-872 ск 26

Верховний Суд колегією суддів Другої судової палати Касаційного кримінального суду у складі:

головуючого ОСОБА_1 ,

суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

розглянув касаційну скаргу захисників ОСОБА_4 і ОСОБА_5 у інтересах обвинуваченого ОСОБА_6 на ухвалу Одеського апеляційного суду від 01 грудня 2025 року про повернення апеляційної скарги.

Суть питання та встановлені судом обставини

Ухвалою Одеського апеляційного суду від 01 грудня 2025 року повернуто апеляційну скаргу захисників ОСОБА_4 і ОСОБА_5 на ухвалу Приморського районного суду м. Одеси від 13 листопада 2025 року, якою в межах кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань 09 червня 2025 року за № 000086, за обвинуваченням ОСОБА_6 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 369, ч. 4 ст. 408 КК України, задоволено клопотання прокурора про зміну запобіжного заходу, у зв`язку з тим, що вона подана в порядку ч. 3 ст. 403 КПК України як зміни та доповнення апеляційної скарги захисника ОСОБА_7 .

До Верховного Суду надійшла спільна касаційна скарга захисників ОСОБА_4 і ОСОБА_5 , у якій вони посилаються на істотне порушення вимог кримінального процесуального закону та просять ухвалу апеляційного суду скасувати і призначити новий розгляд у суді апеляційної інстанції.

Вважають, що апеляційний суд проявив надмірний формалізм, повертаючи апеляційну скаргу, не зважив на те, що захисники обвинуваченого мають єдиний процесуальний статус, а тому були вправі змінити чи доповнити скаргу іншого захисника. На переконання захисників правовий висновок, що міститься у постанові Великої Палати Верховного Суду від 24 квітня 2024 року у справі № 304/1035/20, не підлягав застосуванню у цьому випадку.

Мотиви Суду

Перевіривши касаційну скаргу з доданими до неї матеріалами, Суд дійшов висновку, що у відкритті провадження слід відмовити, з огляду на таке.

Відповідно до п. 2 ч. 2 ст. 428 КПК України суд касаційної інстанції постановляє ухвалу про відмову у відкритті касаційного провадження, якщо з касаційної скарги, наданих до неї судових рішень та інших документів вбачається, що підстав для задоволення скарги немає.

Статтею 393 КПК України закріплено, зокрема, право обвинуваченого, його законного представника чи захисника на апеляційне оскарження судових рішень.

Не погодившись з ухвалою Приморського районного суду м. Одеси від 13 листопада 2025 року, захисник ОСОБА_7 подав апеляційну скаргу в інтересах обвинуваченого ОСОБА_6 .

Як убачається зі змісту оскарженої ухвали, захисники ОСОБА_4 і ОСОБА_5 після вступу у справу подали в порядку ч. 3 ст. 403 КПК України змінену апеляційну скаргу.

Згідно з ч. 3 ст. 403 КПК України до початку апеляційного розгляду особа, яка подала апеляційну скаргу, має право змінити та/або доповнити її.

Тобто відповідним процесуальним правом на зміну та/або доповнення апеляційної скарги наділений лише суб`єкт її подання, який має реалізувати його самостійно і безпосередньо. Право особи змінити власні апеляційні вимоги та/або доводи на їх обґрунтування є виявом засади диспозитивності, що закріплена ч. 1 ст. 26 КПК України.

Такий підхід застосовано Великою Палатою Верховного Суду у справі № 304/1035/20, на яку послався апеляційний суд. За правовим висновком викладеним у постанові від 24 квітня 2024 року у розумінні ч. 3 ст. 403 КПК України «особою, яка подала апеляційну скаргу» є лише учасник судового провадження, який реалізував право на апеляційне оскарження від свого імені.

Захисник, хоча і діє в інтересах підзахисного, однак він є самостійним учасником кримінального провадження із власною правосуб`єктністю, твердження скаржників про протилежне є необґрунтованими.

Отже, захисник ОСОБА_7 і є тим учасником, який реалізував право на апеляційне оскарження, виразив тим самим своє волевиявлення, а тому лише він і наділений правом на зміну/доповнення поданої скарги.

Захисники ОСОБА_4 і ОСОБА_5 були не позбавлені права у разі виявлення бажання самостійно оскаржити ухвалу в апеляційному порядку від свого імені в порядку передбаченому КПК України.

Рішення про повернення поданої в порядку ст. 403 КПК України апеляційної скарги захисникам, які не подавали первинну скаргу, прийнято суддею-доповідачем з урахуванням вимог кримінального процесуального закону.

Хоча у практиці Верховного Суду були поодинокі випадки, коли повернення скарги з підстав її подання особою, яка не подавала первинну скаргу, визнавалося незаконним і необґрунтованим, однак це стосувалося виключних випадків (наприклад смерті особи), коли захисник не може виправити недоліки поданої ним скарги самостійно, і йшлося про істотне порушення прав обвинуваченого, яке іншим чином виправити було неможливо, однак це не стосується цього конкретного випадку.

Ухвала Одеського апеляційного суду від 01 грудня 2025 року є законною, обґрунтованою та вмотивованою. Істотного порушення вимог кримінального процесуального закону не встановлено.

Заслуговує на увагу й те, що ухвалою Одеського апеляційного суду від 17 грудня 2025 року прийнято рішення за вказаною апеляційною скаргою захисника ОСОБА_7 , а також обвинуваченого ОСОБА_6 , які задоволено частково, ухвалу Приморського районного суду м. Одеси від 13 листопада 2025 року скасовано, призначено новий розгляд клопотання прокурора у суді першої інстанції.

За таких обставин, незрозуміло який результат розгляду апеляційної скарги очікують отримати захисники в суді, у разі скасування рішення про повернення апеляційної скарги Верховним Судом та призначення нового розгляду, з урахуванням того, що ухвалу місцевого суду вже скасовано. «Процес заради процесу» у будь-якому випадку не відповідає вимогам статей 6, 13 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Обґрунтування касаційної скарги не містить доводів, які викликають необхідність перевірки їх матеріалами кримінального провадження, а з касаційної скарги та наявних матеріалів провадження убачається, що підстав для задоволення скарги немає.

Ураховуючи викладене, Суд вважає, що у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою захисників слід відмовити.

З цих підстав та, керуючись п. 2 ч. 2 ст. 428 КПК України, Суд постановив:

Відмовити у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою захисників ОСОБА_4 і ОСОБА_5 у інтересах обвинуваченого ОСОБА_6 на ухвалу Одеського апеляційного суду від 01 грудня 2025 року про повернення апеляційної скарги.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді:

ОСОБА_1 ОСОБА_8 ОСОБА_3