1 УХВАЛАСправа № 335/1879/26 1-кс/335/652/2026
про відмову в задоволенні скарги
5 березня 2026 року слідчий суддя Вознесенівського районного суду міста Запоріжжя ОСОБА_1 , за участі секретаря судового засідання ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Запоріжжя скаргу ОСОБА_3 на бездіяльність начальника Відділу поліції № 1 Запорізького районного управління поліції ГУНП в Запорізькій області, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань після отримання заяви чи повідомлення про кримінальне правопорушення,
20.02.2026 до суду надійшла скарга ОСОБА_3 надіслана через адміністрацію Державної установи «Дніпровська установа виконання покарань (№ 4) Міністерства юстиції України, на бездіяльність начальника Відділу поліції № 1 Запорізького районного управління поліції ГУНП в Запорізькій області яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань (далі ЄРДР) після отримання заяви чи повідомлення про кримінальне правопорушення від 29.01.2026.
Скарга мотивована тим, що 29.01.2026 ОСОБА_3 подано до начальника Відділу поліції № 1 Запорізького районного управління поліції ГУНП в Запорізькій області звернення про злочин. Але, як зазначає заявник, всупереч вимогам Конституції та інших нормативно-правових актів, начальником Відділу поліції № 1 Запорізького районного управління поліції ГУНП в Запорізькій області була вчинена бездіяльність, яка полягала у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань, тому він просить зобов`язати начальника Відділу поліції № 1 Запорізького районного управління поліції ГУНП в Запорізькій області внести такі відомості до ЄРДР за зверненням про злочин від 29.01.2026.
Відповідно до ч.5 ст.135 КПК України особа, що перебуває під вартою, викликається через адміністрацію установи.
Ухвалою від 20.02.2026 відкрито провадження та призначено скаргу ОСОБА_3 до розгляду, а також доручено відповідальній службовій особі Державної установи «Дніпровська установа виконання покарань (№ 4) Міністерства юстиції України організувати та забезпечити проведення дистанційного судового засідання в режимі відеоконференції 24.02.2026 на 14:00 год. з Вознесенівським районним судом міста Запоріжжя. Копію ухвали було направлено до Державної установи «Дніпровська установа виконання покарань (№ 4) Міністерства юстиції України поштовим зв`язком, а також на електрону адресу зазначену у супровідному листі, яка була доставлена до електронної скриньки та отримана завчасно, що підтверджується довідкою про доставку електронного листа.
Однак в назначений судом час заявник по скарзі ОСОБА_3 на відеоконференцію не вийшов. У журналі судового засідання зафіксовано неявку скаржника, який не вийшов на відео зв`язок.
У судове засідання, призначене на 24.02.2026 представник Відділу поліції № 1 Запорізького районного управління поліції ГУНП в Запорізькій області не з`явилися, про час та місце розгляду скарги повідомлялись належним чином. Втім у судовому засіданні, від 24.02.2026 прокурор ОСОБА_4 проти задоволення скарги заперечував, оскільки заява скаржника не містить відомостей про вчинення кримінального правопорушення.
У зв`язку з неявкою ОСОБА_3 в судове засідання, призначене судом на 24.02.2026 о 14:00 год. скарга слуханням була відкладена на 05.03.2026 о 15:00 год.
В судове засідання, призначене на 05.03.2026 ОСОБА_3 не прибув, причини неявки судові не відомі.
Разом з цим, можливість брати участь у розгляді справи, підтримувати скаргу, наводити обґрунтування скарги та досліджувати докази в судовому засіданні є правом а не обов`язком особи.
З метою дотримання загальних засад кримінального провадження, передбачених ч. 1 ст. 7 КПК України, зважаючи на стислі строки розгляду цієї скарги, яка перебуває у провадженні суду з 20.02.2026, та оскільки в матеріалах справи міститься достатня кількість доказів, для прийняття рішення у справі, слідчий суддя вважає доцільним розглянути справу у його відсутності.
У судове засідання, призначене на 05.03.2026 о 15:00 представник Відділу поліції № 1 Запорізького районного управління поліції ГУНП в Запорізькій області та прокурор не з`явилися, про час та місце розгляду скарги повідомлялись належним чином.
Від прокурорки ОСОБА_5 надійшла заява про розгляд скарги у її відсутність з підстав процесуальної зайнятості, проти задоволення скарги заперечує, оскільки заява скаржника не містить будь-яких відомостей про вчинення кримінального правопорушення.
Згідно ст. 306 КПК України неявка слідчого, прокурора не перешкоджає розгляду скарги.
Вивчивши та дослідивши матеріали скарги та додані до неї докази, приходжу до висновку про відмову у задоволенні скарги, з огляду на таке.
Відповідно до ч. 1 ст. 24 КПК України кожному гарантується право на оскарження процесуальних рішень, дій чи бездіяльності суду, слідчого судді, прокурора, слідчого, а також на перегляд вироку, ухвали суду, що стосується його прав, свобод, законних інтересів, судом вищого рівня в порядку, передбаченому цим Кодексом.
Згідно з п. 1 ч. 1 ст. 303 КПК України, на досудовому провадженні може бути оскаржена бездіяльність слідчого, дізнавача або прокурора, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до ЄРДР після отримання заяви чи повідомлення про кримінальне правопорушення.
Відповідно до ч. 1 ст. 214 КПК України слідчий, дізнавач, прокурор невідкладно, але не пізніше 24 годин після подання заяви, повідомлення про вчинення кримінального правопорушення зобов`язаний внести відповідні відомості до ЄРДР, розпочати розслідування та через 24 години з моменту внесення таких відомостей надати заявнику витяг з Єдиного реєстру досудових розслідувань.
Отже, бездіяльність яка полягає у невнесенні відомостей до ЄРДР наступає після спливу 24 годин з моменту подання заяви про кримінальне правопорушення.
Так, з матеріалів скарги слідує, що ОСОБА_3 звернувся із заявою від 29.01.2026 до начальника Відділу поліції № 1 Запорізького районного управління поліції ГУНП в Запорізькій області про вчинення службовими особами військово-лікарською комісією ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 та ОСОБА_9 кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 366 КК України, яке полягало у внесенні до офіційних документів завідомо неправдивих відомостей, а саме: довідки військово-лікарської комісії від 26.08.2025 № 2025-0826-1513-1919-3 про проходження огляду, який ані 26.08.2025, ні останній рік не проводився.
У розумінні вимог ч. 1ст. 214 КПК України зазначена бездіяльність слідчого (дізнавача) означає невнесення відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань впродовж 24 годин після отримання заяви чи повідомлення про кримінальне правопорушення.
Порядок внесення таких відомостей врегульований ч. 5 ст. 214 КПК України та розділом ІІ Положення про Єдиний реєстр досудових розслідувань, порядок його формування та ведення, затвердженого наказом Генерального прокурора № 298 від 30 червня 2020 року. Зокрема, цими нормативно-правовими актами передбачено, що до ЄРДР підлягає внесенню короткий виклад обставин, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення, наведених потерпілим, заявником чи виявлених з іншого джерела.
Разом з тим, як зазначив Верховний Суд у постанові від 30 вересня 2021 року у справі № 556/450/18, підставою початку досудового розслідування є не будь-які прийняті та зареєстровані заяви, повідомлення, а лише ті з них, з яких вбачаються вагомі обставини, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення, короткий виклад яких разом із прізвищем, ім`ям, по-батькові (найменуванням) потерпілого або заявника, серед іншого, вноситься до ЄРДР.
Викладене свідчить про наявність у слідчого обов`язку після прийняття та реєстрації заяви чи повідомлення про кримінальне правопорушення, виходячи з їх змісту, перевірити достатність відомостей, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення, і лише за наслідками такої перевірки ним може бути ухвалене рішення про початок досудового розслідування шляхом внесення відповідних відомостей до ЄРДР.
Для внесення відомостей про кримінальне правопорушення до ЄРДР у повідомленні має бути зазначено конкретні відомі заявнику обставини об`єктивної сторони такого правопорушення (яке саме кримінальне правопорушення відбулось, де, коли, в чому воно полягало тощо). Такі обставини можуть бути неповними (в силу недостатньої обізнаності заявника, неочевидності вчинення кримінального правопорушення, з огляду на початкову стадію сприйняття та дослідження цих подій чи з інших причин), але в той же час достатніми для попередньої кваліфікації реєстраторами ЄРДР такого діяння саме як кримінального правопорушення (кваліфікації за статтею, частиною статті КК). Заявник не має обов`язку доводити факт вчинення кримінального правопорушення, однак, наведення доводів, чому він вважає, що кримінальне правопорушення було вчинене, є ознакою обґрунтованості повідомлення та надає можливість їх перевірити.
Оцінюючи, чи відбулося виконання цього обов`язку відповідно до вимог кримінального процесуального закону, слідчий суддя має з`ясувати, чи містить зміст повідомлення про кримінальне правопорушення обставини, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення.
Вказані положення ст. 214 КПК України перебувають у взаємозв`язку з ч. 1 ст. 2 КК України, згідно з якою підставою кримінальної відповідальності є вчинення особою суспільно небезпечного діяння, яке містить склад злочину, передбаченого цим Кодексом, і саме тому наявність фактичних даних, які вказують на ознаки складу злочину кримінального правопорушення, має бути критерієм внесення відповідних відомостей до Єдиного реєстру досудових розслідувань та початку досудового розслідування.
З наведених положень вбачається, що слідчий, дізнавач та прокурор, хоча і не проводять до моменту внесення відомостей у ЄРДР перевірку обставин, викладених у заяві, однак аналізують її зміст, і саме ця інформація дає змогу визначити, чи містить заява достатньо відомостей про вчинення кримінального правопорушення.
Поруч із зазначеним, слідчий суддя звертає увагу на те, що із введенням у дію у 2012 році нового КПК, інститут дослідчої перевірки та стадію порушення кримінальної справи було скасовано, у зв`язку з чим досудове розслідування згідно з нормами чинного кримінального процесуального закону розпочинається не з винесення постанови про порушення кримінальної справи чи проведення сукупності дослідчих дій у вигляді дослідчої перевірки, а з внесення до бази даних (ЄРДР) відомостей, що містять ознаки кримінального правопорушення. Відповідні відомості вносяться лише тоді, коли у заяві наведені не будь-які обставини, а лише ті, у яких містяться відомості, згідно з якими певні дії чи бездіяльність можна хоча б попередньо кваліфікувати як кримінальне правопорушення.
Тобто, стадія ініціювання кримінального провадження є важливою для виконання його завдань, зазначених в ст. 2 КПК України, і покликана, з одного боку, забезпечити оперативне реагування на кожне повідомлення про злочин, що є гарантією швидкого та повного його розкриття, притягнення винних до відповідальності, а з іншого виключити незаконне і необґрунтоване залучення осіб в сферу впливу кримінального процесу, а також марне витрачання сил і засобів правоохоронних органів. Правове регулювання механізму кримінально-процесуальної діяльності не повинно давати можливість окремим особам зловживати своїми правами та використовувати її з метою, що суперечить суспільним потребам, зокрема, задля досягнення власних інтересів. Запобіжниками цьому є, зокрема встановлення кримінальної відповідальності за завідомо неправдиве повідомлення про вчинення кримінального правопорушення (ст. 383 КК України) та фільтр повідомлень про кримінальні правопорушення, що підлягають внесенню до ЄРДР, встановлений нормами самого КПК України.
Із долученої до скарги заяви витікає, що ОСОБА_3 порушував у ній питання про необхідність внесення відомостей до ЄРДР за фактом вчинення службовими особами військово-лікарською комісією ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 та ОСОБА_9 кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 366 КК України, а саме прийняття довідки військово-лікарської комісії від 26.08.2025 № 2025-0826-1513-1919-3 про проходження огляду.
Водночас, в ході аналізу поданої заяви та скарги, слідчим суддею не встановлено відомостей, які могли б об`єктивно свідчити про ймовірність вчинення кримінального правопорушення, а скаржником не наведено будь-яких вагомих обставин, існування яких обґрунтовує необхідність початку досудового розслідування.
Слідчий суддя вважає, що наведені скаржником дані зводиться лише до незгоди з діями військово-лікарської комісії, якими складено довідку від 26.08.2025 № 2025-0826-1513-1919-3 і не містять будь-яких конкретних відомостей, з яких можливо встановити ознаки кримінального правопорушення та ґрунтуються тільки на власному аналізі і бачені норм законодавства про кримінальну відповідальність.
Крім того, до матеріалів скарги заявником не долучено копії довідки військово-лікарської комісії 26.08.2025 № 2025-0826-1513-1919-3.
Таким чином, долучені до заяви матеріали та наведені у ній обставини є лише припущеннями скаржника, тому, на думку слідчого судді, не є такими, що зумовлюють початок досудового розслідування, який, в свою чергу, розпочинається саме на підставі фактів, які свідчать про вчинення кримінального правопорушення.
Вказане, на думку слідчого судді, позбавляє орган досудового розслідування можливості провести перевірку конкретних фактів на предмет наявності/відсутності у діях/бездіяльності особи складу злочину, в той час, як така перевірка на стадії внесення відомостей покликана в тому числі для недопущення перевантаження правоохоронної системи безпідставними та абстрактними повідомленнями про кримінальні правопорушення, що в свою чергу не дозволило б концентрувати зусилля на розслідуванні дійсно суспільно-небезпечних діянь.
Ініціювати процедуру кримінального переслідування та застосувати державний механізм для здійснення досудового розслідування доцільно лише у випадку, коли наявні підстави вважати, що було вчинено кримінальне правопорушення. Безпідставне відкриття кримінального провадження є недопустимим і може порушувати права конкретних осіб, відносно яких таке провадження ініційоване, та є неефективним з точки зору використання державних ресурсів.
Згідно з правовою позицією, викладеною у рішенні Європейського суду з прав людини (Рішення Суду «Артіко проти Італії» від 13 травня 1980 року), не гарантується захист теоретичних і ілюзорних прав, а гарантується захист прав конкретних та ефективних.
Позиція скаржника про безумовний обов`язок слідчого внести відомості про злочин до ЄРДР ґрунтується на хибному тлумаченні кримінального процесуального закону і не враховує практичні чинники реалізації правоохоронним органом своєї функції.
За наведених обставин, слідчий суддя дійшов висновку, що підстави для зобов`язання начальника Відділу поліції № 1 Запорізького районного управління поліції ГУНП в Запорізькій області внести відомості до ЄРДР за зверненням про злочин від 29.01.2026 відсутні, а тому в задоволенні скарги слід відмовити.
Керуючись ст.ст. 214, 303-304, 306, 307, 309, 372, 376 КПК України, слідчий суддя
У задоволенні скарги ОСОБА_3 на бездіяльність начальника Відділу поліції № 1 Запорізького районного управління поліції ГУНП в Запорізькій області яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань після отримання заяви чи повідомлення про кримінальне правопорушення відмовити.
Ухвала може бути оскаржена до Запорізького апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення. Для особи, яка перебуває під вартою, строк подачі апеляційної скарги обчислюється з моменту вручення їй копії ухвали.

Ухвала набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги ухвала, якщо її не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Повний текст ухвали складено 05.03.2026.

Слідчий суддя ОСОБА_1