Справа № 521/3306/26
Номер провадження:1-кс/521/1317/26
У Х В А Л А

ВСТУПНА ЧАСТИНА

м. Одеса, Україна

20 березня 2026 року

Слідчий суддя Хаджибейського районного суду міста Одеси ОСОБА_1 , з секретарем судового засідання ОСОБА_2 , здійснив судовий контроль за дотриманням прав свобод та інтересів осіб у кримінальному провадженні № 0000027 від 28.10.2025 року, за ч. 3 ст. 204 КК.

Сторони кримінального провадження, які приймали участь, з боку обвинувачення: прокурор ОСОБА_3 ; інші учасники /представник власника майна/ - адвокат ОСОБА_4

МОТИВУВАЛЬНА ЧАСТИНА

1.Суть питання, що вирішується ухвалою, і за чиєю ініціативою воно розглядається.

1.1.Слідчим суддею проводився розгляд клопотання прокурора відділу Одеської обласної прокуратури про арешт майна.

1.2.Клопотання розглядалось за ініціативою прокурора.

2.Встановлені слідчим суддею обставини із посиланням на докази.

2.1.Досудовим розслідуванням встановлено осіб, які організували схему щодо незаконного виробництва, зберігання, транспортування та збут тютюнових виробів, шляхом реалізації в продовольчих магазинах та місцевих ринках м. Ананьїв та Кодимської ОТГ Подільського району Одеської області, а саме:

- ОСОБА_5 , відповідальна особа за виготовлення, зберігання, транспортування, підготовка замовлень, збут незаконно виготовлених підакцизних товарів,

- ОСОБА_6 , відповідальна особа за виготовлення, зберігання, транспортування, підготовка замовлень, збут незаконно виготовлених підакцизних товарів, а саме сигарет у м. Кодима;

- ОСОБА_7 , відповідальна особа за виготовлення, зберігання, транспортування, підготовка замовлень, збут незаконно виготовлених підакцизних товарів, а саме сигарет у м. Кодима.

В ході досудового розслідування встановлено та допитано в якості свідка, гр. ОСОБА_8 , який надав медичну карту стаціонарного хворого №8430/689, з клінічним діагнозом отруєння невідомими тютюновими виробами, придбаних у вказаних осіб, а також надав згоду на конфіденційне співробітництво з органом досудового розслідування та участь у проведенні негласних слідчих дій.

Проведеними слідчими та розшуковими діями в ході досудового розслідування встановлено, що ОСОБА_7 , організував реалізацію цигарок в кіосках на території м. Кодима:

- Одеська область, Подільський район, м. Кодима, кіоск без назви на автобусній зупинці по вул. Соборна, розташування: https://maps.apple/p/E5nBKiPpRoUJtZ; координати 48,10013оПн, 29,12538оСх);

- Одеська область, Подільський район, м. Кодима, кіоск «Квіти» на площі біля залізничного вокзалу по вул. Соборна, розташування: https://maps.apple/p/8B~BF6XAYpBcgd; координати 48,09075оПн, 29,12367оСх );

- Одеська область, Подільський район, м. Кодима, кіоск без назви по вул. Соборна, біля магазину «Стінол» під сходами розташування: https://maps.apple/p/8B~BF6XAYpBcgd; координати 48,09456оПн, 29,12471оСх ).

Також, зберігає незаконну підакцизну продукцію (цигарки) на території власного домоволодіння, в гаражному приміщенні за адресою : АДРЕСА_1 (координати : 48°05'37.5"N 29°07'15.1"E; 48°05'37.8"N 29°07'15.2"E; 48°05'37.7"N 29°07'14.7"E; 48°05'37.9"N 29°07'15.0"E), та на території домоволодіння свого батька ОСОБА_9 , за адресою : АДРЕСА_2 (координати: 48°06'09.9"N 29°08'02.5"E; 48°06'10.0"N 29°08'02.5"E; 48°06'10.0"N 29°08'03.0"E; 48°06'10.1"N 29°08'02.6"E).

ОСОБА_7 , незаконно збуває велику кількість сигарет без марок акцизного податку ОСОБА_5 , який в свою чергу зберігає та збуває її за адресою: АДРЕСА_3 (координати: 48°06'22.3"N 29°08'19.1"E; 48°06'21.9"N 29°08'19.0"E; 48°06'22.0"N 29°08'18.7"E; 48°06'22.3"N 29°08'18.6"E).

ОСОБА_6 для зберігання підакцизної групи товарів, використовує своє власне гаражне приміщення за адресою: АДРЕСА_4 .

Крім того, було встановлено транспортні засоби, якими користуються вказані особи для перевезення незаконно виготовлених сигарет, а саме: транспортний засіб марки ФОРД «Транзит», д.н. НОМЕР_1 , VINWF0TXXTTPT6B62299, «Тойота Ленд Крузер Прадо» д.н. НОМЕР_2 та NISSAN NV 300, д.н. НОМЕР_3 .

Також встановлено, що ОСОБА_7 та ОСОБА_5 , виконують роль контактних осіб з невстановленими контактами та здійснюють замовлення тютюнової продукції, яку в подальшому доставляють до визначених місць де надалі здійснюється роздрібна реалізація тютюнових виробів без наявності марок акцизного податку встановленого зразка України.

2.2.За даним фактом Територіальне управління БЕБ в Одеській області розпочало досудове розслідування, про що до Єдиного реєстру досудових розслідувань 28.10.2025 року внесено відповідні відомості про вчинене кримінальне правопорушення за № 0000027.

2.3.На підставі ухвали слідчого судді Хаджибейського районного суду міста Одеси, 11.03.2026 року було проведено обшуктранспортного засобу марки VOLKSWAGEN TRANSPORTER, в ході якого виявлено та вилучено: автомобіль та ключі від нього.

2.4.Прокурор вважає, що з метою збереження речових доказів та дослідження наявної інформації, у органу досудового розслідування виникла необхідність в арешті вилученого майна.

3.Судовий виклик.

3.1.Прокурор в судовому засіданні підтримав клопотання та просив його задовольнити за вказаними у ньому підставам.

3.2.Представник власника майна, адвокат заперечував проти задоволення клопотання. Надав ґрунтовні пояснення та мотивував заперечення рядом фактів, які на його думку свідчать про неможливість арешту майна.

4.Мотиви, з яких слідчий суддя виходив при постановлені ухвали, положення закону яким керувався слідчий суддя.

4.1.Слідчий суддя вважає, що клопотання прокурора підлягає частковому задоволенню, з наступних підстав.

4.2.Питання яке підлягало вирішенню слідчим суддею полягало у наявності правових підстав для накладення обтяження права власності особи, у вигляді арешту майна.

4.3.Відповідаючи на вказане питання, слідчий суддя вважає, що якщо правові підстави для арешту майна і існують, то у зовсім інших формах, а саме формі обмеження права у розпорядженні таким майном. Що стосується права користування, слідчий суддя вважає, що обмеження такого права буде обтяжливим засобом втручання у права власника.

4.4.Обставини правопорушення свідчать про встановлення факту незаконного виробництва, зберігання, транспортування та збут тютюнових виробів, шляхом реалізації їх серед населення Подільського району Одеської області.

4.5.Під час розслідування встановлено, що для вказаної незаконної діяльності організатори залучають третіх осіб для виконання різного роду робіт, серед яких є гр. ОСОБА_5 , який відповідає за виготовлення, зберігання, транспортування, підготовку замовлень, збуту незаконно виготовлених підакцизних товарів.

4.6.У власності та постійному користуванні гр. ОСОБА_5 знаходиться транспортний засіб VOLKSWAGEN TRANSPORTER р.н. НОМЕР_4 . Саме до вказаного транспортного засобу у органу досудового розслідування є претензії, оскільки він використовується групою осіб, як засіб вчинення кримінального правопорушення, а саме здійснює перевезення незаконно виготовлених підакцизних товарів.

4.7.Оцінюючи надану інформацію та доводи сторони обвинувачення і сторони захисту, слідчий суддя вважає, що метою арешту майна у даному випадку є збереження даного транспортного засобу як речового доказу, а також задля можливої конфіскації, як виду покарання, так і спеціальної конфіскації.

4.8.Завданням арешту майна є запобігання можливостей його приховування, знищення, відчуження. Оскільки на даному етапі, орган розслідування збирає та перевіряє докази щодо обставин вчиненого кримінального правопорушення, буде адекватним та розумним певне обмеження права власності задля інтересів кримінального провадження.

4.9.Разом з тим, встановлення фактів які викладені вище не дає можливість повного арешту майна транспортного і вилучення його у власника.

4.10.Встановлено, що ОСОБА_5 , хоча і виконував певні завдання організаторів кримінального правопорушення, натомість сам не є підозрюваним у провадженні. Дані обставини очевидно свідчать про відсутність достатніх доказів вини ОСОБА_5 . Перевірка відповідної оперативної інформації та наявних вже отриманих доказів, не дає права на повне обмеження права власності транспортного засобу. Навіть якщо припустити, що слідство повинно здійснити ряд заходів направлених на розкриття даного правопорушення, такі заходи не повинні створювати обтяження, або навіть незручності для власника такого майна. Не може бути обтяження у вигляді арешту майна всього транспортного засобу, як засіб покарання власника майна.

4.11.Збереження майна, як речового доказу у даному випадку, можливо за допомогою менш обтяжливого заходу. У період такого обмеження у праві власності, особа вправі користуватись транспортним засобом задля власних потреб.

4.12.Слідчим суддею встановлено, що ОСОБА_5 більше 20 років займається підприємницькою діяльністю, зареєстрований як ФОП. Його робота складається з реалізації товарів продовольчої групи на ринку у м. Кодима Подільського району Одеської області. Транспортний засіб VOLKSWAGEN TRANSPORTER р.н. НОМЕР_4 використовується саме для здійснення такої підприємницької діяльності (перевезення товару).

4.13.Окрім того, ОСОБА_5 є інвалідом ІІ групи, та потребує постійного медичного і консультаційного обслуговування, що без транспортного засобу може мати загрози для здоров`я людини.

4.14.Таким чином, встановлені факти особистості власника майна, доводять той факт, що повний арешт майна (транспортного засобу) не забезпечить виконання завдань кримінального провадження та створить такі зайві обтяження для власника, які будуть підривати сам зміст кримінального провадження та самого забезпечувального заходу, а для стороннього спостерігача будуть не зрозумілими. Тобто розумно обґрунтувати арешт майна у вигляді вилучення транспортного засобу, у даному випадку не можливо будь якими доводами. Для збереження речового доказу, можливо ґрунтовно оглянути транспортний засіб, здійснити фото та відеофіксацію такого огляду. Після таких дій, транспортний засіб підлягає поверненню власнику для користування, однак без права на розпорядження. Факт наявності речового доказу належним чином оформлений і підтверджується відповідним оглядом слідчого. Проведення в майбутньому експертиз не перешкоджає поверненню майна власнику, з наданням гарантій представлення автомобіля до експертної установи.

4.15.Непорушність права власності в будь-якій державі є гарантуванням справедливого суспільства, з відповідними цінностями. Філософія права дає нам напрямок думки, щодо права власності у демократичному суспільстві. Наприклад у видатній праці Шарля-Луї де Монтеск?є ми можемо побачити наступне: «…Власність і життя громадян повинні бути міцно та безперечно забезпечені, як і сам державний устрій»1. У Лока, щодо права власності зазначено наступне: «Причина через яку люди вступають у суспільство, це збереження їхньої власності; і мета заради якої вони обирають та уповноважують законодавчий орган, полягає в тому, щоб видавалися закони та встановлювалися правила як гарантії та охорона власності всіх членів суспільства для того, щоб обмежувалася влада…»2. Фрідріх Гегель у своїй праці «Філософія права», зазначає: «Справедливість становить щось велике в громадянському суспільстві: добрі закони ведуть до процвітання держави, а вільна власність є основною умовою її блиску; але оскільки я повністю вплетений в особливість, я маю право вимагати, щоб у зв`язку з цим бралося до уваги і моє особливе благо: до уваги має бути прийнято моє благо, моя особливість, і це відбувається за допомогою поліції та корпорації»3. Тобто право власності особи повинно захищатись незалежно від будь-яких обставин, від будь-яких бажань та намірів інших осіб. Держава захищає право власності будь-якої особи, незалежно від обставин і подій, що можуть статися під час володіння такою власністю. Особа вільна використовувати свою власність у законний спосіб.

4.16.Позбавлення або обмеження права власності під час кримінального провадження здійснюється в порядку, передбаченому КПК. Лише на підставах та в порядку, передбаченому КПК, допускається тимчасове вилучення майна без судового рішення /ст. 16 КПК/.

4.17.У будь якому випадку, втручання у права власника повинно бути не тільки у законний спосіб, але й переслідувати законну, легітимну мету і відповідні завдання кримінального провадження. У даному провадженні існує законні мета та завдання щодо втручання у права власника, однак без вилучення такого майна.

4.18.Враховуючи викладені обставини, слідчий суддя вважає, що існують законні підстави для часткового накладення арешту на майно транспортний засіб VOLKSWAGEN TRANSPORTER р.н. НОМЕР_4 , у вигляді обмеження права на розпорядження таким майном (продавати, дарувати, передавати у користування та інше). Разом з тим, підстав обмежувати право користування даним автомобілем немає. Транспортний засіб підлягає поверненню власнику під відповідальне зберігання.

4.19.Постановляючи ухвалу, слідчий суддя, керується ст. ст. 132, 167, 168, 170, 172, 173, 175 КПК.

РЕЗОЛЮТИВНА ЧАСТИНА

1.Висновки слідчого судді.

1.1.Клопотання прокурора відділу Одеської обласної прокуратури ОСОБА_3 про арешт майна задовольнити частково

1.2.Накласти частково арешт на майно, яке було виявлено та вилучено в ході обшуку транспортного засобу марки VOLKSWAGEN TRANSPORTER, а саме:

- автомобіль VOLKSWAGEN TRANSPORTER, реєстраційний номер НОМЕР_4 , та ключі від нього.

1.3.Повернути власнику, ОСОБА_5 , майно, а саме: автомобіль VOLKSWAGEN TRANSPORTER, реєстраційний номер НОМЕР_4 , ключі до нього, які були виявлені та вилучені під час обшуку 11.03.2026 року, з правом користуватись, але без права розпорядження (продавати, дарувати, передавати у користування та інше) вказане майно.

1.4.Попередити власника, у власності якого знаходиться зазначене майно про кримінальну відповідальність за незаконні дії щодо майна, на яке накладено арешт, передбачене ст. 388 КК.

1.5.Виконання ухвали про арешт майна негайно доручити детективу та прокурору.

2.Строк і порядок набрання ухвалою законної сили та її оскарження

2.1.Ухвала слідчого судді набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано.

2.2.Апеляційна скарга, на ухвалу слідчого судді, може бути подана, безпосередньо до суду апеляційної інстанції, протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя: ОСОБА_1

[1]Шарль-Луї де Монтеск?є, Трактат «Про дух законів» 1748 р. Книга шоста. Глава І Про простоту цивільних законів у різних видах правління, С. 69.

[2]Джон Лок, «Два трактати про правління» 1690 р., Книга друга, Глава XIX «Про розпад системи правління». Джон Лок Твори у трьох томах, Видавництво «Думка» 1988 р., ТОМ 3, С. 390.

[3]Георг Вільгельм Фрідріх Гегель, німецький філософ, Праця «Філософія права» 1820 р., Видавництво «Думка» М. 1990 р., § 229 С. 264.

1 Шарль-Луї де Монтеск?є, Трактат «Про дух законів» 1748 р. Книга шоста. Глава І Про простоту цивільних законів у різних видах правління, С. 69.

2 Джон Лок, «Два трактати про правління» 1690 р., Книга друга, Глава XIX «Про розпад системи правління». Джон Лок Твори у трьох томах, Видавництво «Думка» 1988 р., ТОМ 3, С. 390.

3 Георг Вільгельм Фрідріх Гегель, німецький філософ, Праця «Філософія права» 1820 р., Видавництво «Думка» М. 1990 р., § 229 С. 264.