Справа № 215/1881/26
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 березня 2026 року Слідчий суддя Тернівського районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області ОСОБА_1 ,

за участі: секретаря ОСОБА_2 ,

прокурора Криворізької спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Східного регіону ОСОБА_3 (в режимі відеоконференції),

підозрюваного ОСОБА_4

розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання слідчого СВ ВП №5 КРУП ГУНП в Дніпропетровській області старшого лейтенанта поліції ОСОБА_5 про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою щодо підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.5 ст.407 КК України:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Дніпро, Дніпропетровської області, громадянина України, маючого середньо-спеціальну освіту, неодруженого, на утриманні неповнолітніх, малолітніх дітей не маючого, на обліках у лікаря-нарколога та лікаря-психіатра не перебуваючого, зареєстрованому та фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , військовослужбовця військової частини НОМЕР_1 , який обіймав посаду стрільця-помічника гранатометника 1 стрілецького спеціалізованого відділення 2 стрілецького спеціалізованого взводу 1 стрілецької спеціалізованої роти стрілецького спеціалізованого батальйону (ШКВАЛ) військової частини НОМЕР_1 , у військовому званні солдат, з 02.10.2024 вважається таким, що самовільно залишив військову частину, раніше судимого:

-17.09.2021 Амур-Нижньодніпровським районним судом міста Дніпропетровська за ч. 2 ст. 186 КК України до покарання у виді позбавлення волі на строк 4 роки. На підставі ст. 75, п.п.1, 2 ч.1, п.2 ч.3 ст.76 КК України від відбування покарання звільнений із іспитовим строком 2 роки;

-06.04.2022 Амур-Нижньодніпровським районним судом міста Дніпропетровська за ч. 2 ст. 185 КК України до покарання у виді позбавлення волі на строк 2 роки. На підставі ч. 1 ст. 71 КК України шляхом часткового приєднання покарання у виді позбавлення волі на строк 2 роки 2 місяці за вироком Амур-Нижньодніпровського районного суду міста Дніпропетровська від 17.09.2021 призначено до відбуття покарання у виді позбавлення волі на строк 4 роки 2 місяця. Умовно-достроково звільнений 17.07.2024 для проходження військової служби за контрактом ВЧ НОМЕР_2 , невідбутий строк: 2 роки 4 місяці, 12 днів,

ВСТАНОВИВ:

17.03.2026 слідчий СВ ВП №5 КРУП ГУНП в Дніпропетровській області старший лейтенант поліції ОСОБА_5 , за погодженням прокурора Криворізької спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Східного регіону ОСОБА_3 , звернувся до слідчого судді з клопотанням про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою до підозрюваного ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст.407 КК України, відомості про яке внесене в ЄРДР за №0000853 від 21.10.2024.

Клопотання обґрунтоване тим, що Указом Президента України №64/2022 від 24.02.2022, затвердженим Законом України № 2102-IX, в Україні введено воєнний стан, строк дії якого неодноразово продовжувався та станом на час вчинення кримінального правопорушення залишався чинним. Указом Президента України № 69/2022, затвердженим Законом України №2105-IX, оголошено загальну мобілізацію. Наказом командира військової частини НОМЕР_1 від 17.07.2024 №202 ОСОБА_4 зараховано до списків особового складу та призначено на посаду. Відповідно до ст. 24 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» та вимог військових статутів, він зобов`язаний виконувати військовий обов`язок, перебувати у місці служби в службовий час та не залишати його без дозволу командира.

02 жовтня 2024 року солдат ОСОБА_4 , діючи в умовах воєнного стану, умисно, з мотивів небажання виконувати обов`язки військової служби та з метою тимчасового ухилення від її проходження, у порушення вимог військових статутів самовільно, без дозволу командира, залишив місце служби базовий табір військової частини у АДРЕСА_2 .

Після цього ОСОБА_4 про причини своєї відсутності командуванню не повідомив, хоча об`єктивно мав таку можливість, та проводив час на власний розсуд поза межами місця служби, не пов`язуючи його з виконанням обов`язків військової служби, і не вживав заходів для повернення до військової частини чи звернення до органів військового управління.

Надалі його було виявлено та зупинено працівниками поліції під час проведення профілактичних заходів.

Таким чином, умисні дії ОСОБА_4 , органом досудового розслідування кваліфіковано за ч. 5 ст.407 КК України як самовільне залишення місця служби військовослужбовцем тривалістю понад три доби, вчинене в умовах воєнного стану.

За даним фактом до ЄРДР були внесені відомості №0000853 від 21.10.2024 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.5 ст.407 КК України.

Слідчий у клопотанні зазначає, що підозрюваний ОСОБА_4 підозрюється у вчиненні тяжкого злочину, за який передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк від п`яти до десяти років, у зв`язку з чим, усвідомлюючи можливість призначення реального покарання, може переховуватися від органів досудового розслідування та суду. Вказаний ризик, на думку слідчого, підтверджується відсутністю у підозрюваного стійких соціальних зв`язків, фактом самовільного залишення місця служби під час проходження військової служби, а також можливістю вільного пересування територією України, у тому числі з використанням документів військовослужбовця. Крім того, з огляду на проходження військової служби в умовах мобілізації та можливу передислокацію підрозділу, підозрюваний може ухилятися від явки до слідчого та суду, посилаючись на виконання військових обов`язків. Також слідчий вказує на наявність ризику, передбаченого п. 4 ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме можливість ухилення від кримінальної відповідальності шляхом симулювання хвороби, самокалічення або використання підроблених документів. Окрім цього, з урахуванням умов воєнного стану та ведення бойових дій, існує ризик переховування підозрюваного на тимчасово непідконтрольних територіях України. Разом із тим, слідчий також вважає доведеним ризик, передбачений п. 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, оскільки, перебуваючи на волі, підозрюваний може продовжити вчиняти кримінальні правопорушення, пов`язані з ухиленням від проходження військової служби.

Прокурор у судовому засіданні підтримав заявлене клопотання та просив його задовольнити.

Підозрюваний причетність до скоєного визнав, проти заявленого клопотання щодо обрання відносно нього запобіжного заходу у виді тримання під вартою не заперечував.

Вивчивши клопотання, додані до нього документи, якими слідчий та прокурор обґрунтовують доводи клопотання, вислухавши думку підозрюваного, слідчий суддя приходить до наступного.

В судовому засіданні встановлено, що до ВП №5 КРУП ГУНП в Дніпропетровській області надійшла постанова Криворізької спеціалізованої прокуратури у сфері оборони східного регіону від 12.03.2026 про визначення підслідності (доручення здійснення досудового розслідування іншому органу досудового розслідування) та визначення органу, який буде здійснювати досудове розслідування.

16.03.2026 ОСОБА_4 було затримано та в цей же день його було повідомлено про підозру у вчинені кримінального правопорушення, передбаченого ч.5 ст.407 КК України.

Відповідно до пред`явленої підозри, наказом №202 командира військової частини НОМЕР_1 від 17.07.2024 солдата ОСОБА_4 зараховано до списків особового складу військової частини та призначено на посаду, у зв`язку з чим він набув статусу військовослужбовця і зобов`язаний виконувати вимоги Конституції та законів України, військових статутів і наказів командирів.

02.10.2024, діючи в умовах воєнного стану, з метою тимчасового ухилення від проходження військової служби, ОСОБА_4 самовільно без дозволу командира залишив місце служби у базовому таборі в м. Кривий Ріг Дніпропетровської області та без поважних причин не з`являвся до місця служби, не повідомивши командування. 16.03.2026 його було виявлено та доставлено працівниками поліції до ВП № 5 Криворізького РУП ГУНП в Дніпропетровській області.

Відповідно до ч.1 ст.194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: 1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; 2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; 3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Згідно з ч.2 ст.177 КПК України підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті.

Слідчий суддя на вказаному етапі досудового розслідування не вправі вирішувати ті питання, які повинен вирішувати суд під час розгляду кримінального провадження по суті, зокрема, не вправі оцінювати докази з точки зору їх достатності і допустимості для визнання особи винуватою чи невинуватою у вчиненні кримінального правопорушення, а лише зобов`язаний на підставі розумної оцінки сукупності отриманих доказів, визначити, що причетність особи до вчинення кримінального правопорушення є вірогідною та достатньою для застосування щодо неї обмежувального заходу.

Відповідно до ч.1 ст.183 КПК України, тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 КПК України.

Згідно з п. 5 ч. 2 ст. 183 КПК України запобіжний захід у виді тримання під вартою не може бути застосований, окрім як до раніше судимої особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад три роки.

Обставинами та доказами, що дають підстави обґрунтовано підозрювати ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 407 КК України є: акт службового розслідування військової частини НОМЕР_1 від 12.10.2024 року за фактом самовільного залишення ОСОБА_4 пункту базового табору (м. Кривий Ріг Дніпропетровської області); довідка-доповідь по факту виявлення ознак злочину, передбаченого ч. 5 ст. 407 КК України відносно військовослужбовця ОСОБА_4 ; витяг з наказу Міністерства оборони України №202 від 17.07.2024; витяги з наказів Міністерства оборони України № 280, №242; протокол затримання ОСОБА_4 у порядку ст. 208 КПК України від 16.03.2026; повідомлення про підозру ОСОБА_4 , та іншими матеріалами кримінального провадження в їх сукупності.

Аналіз змісту наданих слідчому судді доказів, з огляду на їх вагомість та взаємозв`язок, дає підстави вважати, що обставини, з якими пов`язані події кримінального правопорушення, у своїй сукупності свідчать про об`єктивність обґрунтованості підозри на даній стадії досудового розслідування.

В наданому на розгляд слідчого судді клопотанні про застосування запобіжного заходу тримання під вартою та доданих до нього матеріалах доведено наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_4 злочину, передбаченого ч. 5 ст. 407 КК України.

Проте, згідно з вимогами чинного законодавства сама по собі наявність обґрунтованої підозри не може бути єдиною підставою для застосування до підозрюваного запобіжного заходу, оскільки їх застосування потребує наявність існування хоча б одного із ризиків, передбачених ст. 177 КПК України.

Слідчий суддя вважає такими, що заслуговують на увагу доводи слідчого та прокурора про те, що наявний ризик, передбачений п. 1 ч. 1 ст. 177 КПК України.

Відповідно до практики Європейського суду з прав людини вагомою підставою для вирішення питання про необхідність попереднього ув`язнення особи є ризик перешкоджання встановленню істини у справі та переховування цієї особи від правосуддя. При цьому зазначено, що небезпека перешкоджання встановленню істини у справі та переховування особи від правосуддя може вимірюватися суворістю можливого покарання в сукупності з наявністю даних про матеріальний, соціальний стан особи, її зв`язками з державою, у якій її переслідують та міжнародними контактами.

Так, ОСОБА_4 усвідомлює, що підозрюється у вчиненні тяжкого злочину, за який передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк від п`яти до десяти років, у зв`язку з чим, з метою уникнення кримінальної відповідальності, може переховуватися від органів досудового розслідування та суду. Зазначений ризик підтверджується відсутністю у підозрюваного стійких соціальних та трудових зв`язків, фактом самовільного залишення ним військової частини під час проходження служби, а також можливістю вільного пересування територією України, у тому числі з використанням документів військовослужбовця. Крім того, враховуючи проходження військової служби за призовом під час мобілізації та можливу передислокацію підрозділу, підозрюваний може ухилятися від явки до органів досудового розслідування та суду, посилаючись на виконання військових обов`язків (п. 1 ч. 1 ст. 177 КПК України).

Окрім цього, перебуваючи на волі, підозрюваний може з метою ухилення від кримінальної відповідальності вчинити дії, спрямовані на уникнення участі у кримінальному провадженні, зокрема шляхом симулювання хвороби, самокалічення або використання підроблених документів. Також, з огляду на умови воєнного стану та активні бойові дії, існує ризик його переховування на тимчасово непідконтрольних Україні територіях (п. 4 ч. 1 ст.177 КПК України).

Разом із тим, враховуючи обставини кримінального правопорушення, вчиненого в умовах воєнного стану, існує ризик того, що, перебуваючи на волі, ОСОБА_4 може продовжити вчиняти кримінальні правопорушення, пов`язані з ухиленням від проходження військової служби (п. 5 ч. 1 ст. 177 КПК України).

Вирішуючи клопотання про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою слідчий суддя на підставі наданих матеріалів враховує те, що ОСОБА_4 обґрунтовано підозрюється у вчиненні тяжкого злочину, за який передбачене покарання у вигляді позбавлення волі на строк від 5 до 10 років. Також бере до уваги наявність ризиків, пов`язаних із особою підозрюваного, який неодноразово засуджений та зважає на те, що останній підозрюється у вчиненні злочину у період умовно-дострокового звільнення від відбуття в період воєнного стану, що свідчить про те, що він на шлях виправлення не став і перебуваючи неізольованим від суспільства може продовжити вчиняти аналогічні злочини, переховуватися від органів досудового розслідування та суду, таким чином перешкоджати кримінальному провадженню.

Слідчий суддя, крім того, враховує дані службової характеристики підозрюваного та характер інкримінованого йому кримінального правопорушення проти встановленого порядку несення військової служби (військове кримінальне правопорушення), який свідчить про його зневажливе ставлення до виконання конституційного обов`язку по захисту Батьківщини.

За положеннями ч. 8 ст. 176 КПК України під час дії воєнного стану до військовослужбовців, які підозрюються або обвинувачуються у вчиненні злочинів, передбачених статтями 402-405, 407, 408, 429 Кримінального кодексу України, застосовується виключно запобіжний захід, визначений пунктом 5 частини першої цієї статті.

За таких обставин, єдиним запобіжним заходом, який слід застосувати до підозрюваного, який є військовослужбовцем, є тримання під вартою з огляду на обґрунтованість підозри та наявність вказаного ризику.

Застосування до ОСОБА_4 тримання під вартою, як виняткового запобіжного заходу, є цілком виправданим, зважаючи на суспільну небезпеку діяння, у якому підозрюється останній, та неможливість забезпечити запобігання наявному ризику більш м`якими запобіжними заходами.

Слідчий суддя вважає, що слідчим доведені у відповідності до ст.ст.177-178 КПК України, мета та підстави застосування запобіжного заходу з урахуванням тих обставин, які повинні враховуватися при обранні запобіжного заходу. Також доведено, що жоден з більш м`яких запобіжних заходів на даному етапі досудового розслідування не може запобігти ризикам, передбаченим ст.177 КПК України, а тому клопотання про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою підлягає задоволенню.

За ч. 4 ст. 183 КПК України під час дії воєнного стану слідчий суддя, суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, враховуючи підстави та обставини, передбачені статтями 177 та 178 цього Кодексу, має право не визначити розмір застави у кримінальному провадженні щодо злочину, передбаченого статтями 109-114-2, 258-258-6, 260, 261, 402-405, 407, 408, 429, 437-442-1 Кримінального кодексу України.

Тому, при обранні запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, відповідно до вимог ст. 183 КПК України, слідчий суддя вважає за доцільне, з урахуванням усіх обставин справи та особи підозрюваного, не визначати розмір застави.

Враховуючи, що ОСОБА_4 було затримано 16.03.2026 та у цей же день йому було оголошено про підозру, строк запобіжного заходу у виді тримання під вартою відносно підозрюваного слід застосувати з дня його фактичного затримання 16.03.2026, взявши ОСОБА_4 під варту в залі суду.

Керуючись ст. ст. 177, 178, 182, 183, 184, 193, 194, 197 КПК України, слідчий суддя

УХВАЛИВ:

Клопотання старшого слідчого СВ ВП №5 КРУП ГУНП в Дніпропетровській області старшого лейтенанта поліції ОСОБА_5 , погоджене прокурором Криворізької спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Східного регіону ОСОБА_3 про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 407 КК України, ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , - задовольнити.

Застосувати щодо підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст.407 КК України ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у виді тримання під вартою на строк 60 днів, обчислюючи його з 16.03.2026 по 14.05.2026 включно.

Ухвала слідчого судді підлягає негайному виконанню після її оголошення.

Ухвала може бути оскаржена до апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення, а особою, яка перебуває під вартою, з моменту вручення її копії, але підлягає негайному виконанню щодо застосування запобіжного заходу.

Слідчий суддя