Справа № 592/4627/26
Провадження № 1-кс/592/2174/26
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 березня 2026 року м.Суми

Слідчий суддя Ковпаківського районного суду м. Суми ОСОБА_1 , за участі секретаря судового засідання ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в режимі відеоконференції клопотання слідчого СВ ВП №1 (м. Білопілля) Сумського РУП ГУНП в Сумській області ОСОБА_3 , погоджене прокурором Сумської обласної прокуратури ОСОБА_4 про арешт майна у кримінальному провадженні № 0000009 від 15.01.2024 за ч. 5 ст. 191, ч. 2 ст. 364, ч. 3 ст. 362, ч. 2 ст. 366 КК України

з участю учасників кримінального провадження:

слідчого ОСОБА_3 ,

захисника адвоката ОСОБА_5 , -

установив:

Слідчий СВ ВП №1 (м. Білопілля) Сумського РУП ГУНП в Сумській області ОСОБА_3 в рамках кримінального провадження № 0000009 від 15.01.2024 за ч. 5 ст. 191, ч. 2 ст. 364, ч. 3 ст. 362, ч. 2 ст. 366 КК України звернулась з клопотанням про накладення арешту на майно вилучене 20.03.2026 в ході проведення обшуку за місцем мешкання ОСОБА_6 за адресою: АДРЕСА_1 , з метою забезпечення збереження речових доказів та відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення, а саме на:

- мобільний телефон iPhone 13, модель MLPF3HU/A, чорного кольору, IMEI1 НОМЕР_1 , IMEI2 НОМЕР_2 , належний ОСОБА_6 ;

- грошові кошти у сумі 8900 доларів США.

Клопотання обґрунтовує тим, що згідно даних досудового розслідування посадові особи лікувального закладу КНП "Лебединська лікарня імені лікаря К.О. Зільберника" Лебединської міської ради, здійснюють привласнення коштів сплачених Національною службою здоров`я України, в рамках укладених договорів про медичне обслуговування населення за програмою медичних гарантій, шляхом внесення недостовірних відомостей до Електронної системи охорони здоров`я (далі за текстом ЕСОЗ) щодо обсягу наданих послуг пацієнтам протягом 2021-2024 років за пакетами медичних послуг №24 «Мобільна паліативна медична допомога дорослим і дітям» та №23 «Стаціонарна паліативна медична допомога дорослим та дітям», яким фактично такі послуги в даному закладі не надавались.

Відповідно до висновку спеціаліста Управління Північно-східного офісу Держаудитслужби в Сумській області встановлена матеріальна шкода (збитки) на суму 4673777,00 гривень.

Окрім цього, встановлено, що привласнення бюджетних коштів здійснюється шляхом фіктивного направлення пацієнтів для проведення лабораторних, інструментальних, ультразвукових, цитологічних та інших видів дослідження, які здійснюють суб`єкти господарської діяльності на комерційній основі, в той час як зазначені дослідження входять до пакетів за програмами медичних гарантій, які оплачуються НСЗУ. В подальшому суб`єкти господарської діяльності проводять конвертацію отриманих коштів.

У ході досудового розслідування здійснено заходи, передбачені главою 21 КПК України та отримано інформацію, яка свідчить про вчинення кримінального правопорушення.

Встановлено, що до вчинення кримінального правопорушення причетні працівники КНП «Лебединська лікарня ім. лікарня К.О. Зільберника» Лебединської міської ради: директор - ОСОБА_7 , медичний директор - ОСОБА_6 , головний бухгалтер - ОСОБА_8 ; завідуючий відділенням паліативної та хоспісної допомоги ОСОБА_9 ; старша медична сестра відділення паліативної та хоспісної допомоги ОСОБА_10 .

Відповідно до судової комплексної комісійної економічної та комп`ютерно-технічної експертизи № 1647/39/40 від 09.01.2026 встановлено, що матеріальна шкода (збиток) у сумі 4673777 грн підтверджується документально з врахуванням встановленого досудовим розслідуванням фактичного не отримання медичних послуг 27-ма пацієнтами у КНП «Лебединська лікарня імені лікаря К.О. Зільберника» Лебединської міської ради.

20.03.2026 на підставі ухвали слідчого судді Ковпаківського районного суду м. Суми проведено обшук за місцем мешкання медичного директора КНП Лебединська лікарня ім. лікарня К.О. Зільберника» Лебединської міської ради ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , за адресою: АДРЕСА_1 , під час якого виявлено та вилучено грошові кошти та мобільний телефон.

Постановою від 20.03.2026 року вилучені предмети та речі визнано речовими доказами по матеріалам кримінального провадження.

Разом з тим, дослідження відомостей, які містяться у вилученому мобільному телефоні потребує значного часу, а також ймовірно участі відповідних спеціалістів.

Крім того в ході первинного огляду вказаного телефону виявлено встановлення системи логічного захисту (цифрового ключа доступу).

Відтак в органу досудового розслідування може виникнути необхідність у призначенні відповідних судових експертиз щодо зазначеного речового доказу та натурного дослідження експертом об`єкта дослідження, а у випадку його передчасного повернення власнику (володільцю) - призведе до втрати суттєвої доказової інформації.

З метою забезпечення конфіскації майна як виду покарання або ж відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов) просить накласти арешт на зазначене майно.

В судовому засіданні слідча підтримала клопотання, зазначивши, що просить накласти арешт на мобільний телефон з метою збереження речових доказів, оскільки на ньому могли зберегтись сліди злочину, а на грошові кошти з метою забезпечення відшкодування шкоди, заподіяної злочином.

Захисник заперечив проти задоволення клопотання, зазначивши, що грошові ОСОБА_11 були отримані внаслідок продажу нерухомості, а мобільний телефон придбаний після вчинення дій за якими підозрюється ОСОБА_12 . Крім того заначив, що ОСОБА_6 є неналежним відповідачем за цивільним позовом, оскільки йому інкримінується вчинення злочинів під час виконання посадових обов`язків, тому шкода, заподіяна Національній службі здоров`я України, має бути відшкодована КНП.

Вислухавши думку слідчого та захисника, дослідивши матеріали клопотання на надані сторонами докази, перевіривши доводи учасників кримінального провадження, слідчий суддя приходить до висновку наявність підстав для часткового задоволення клопотання слідчого.

В провадженні Сумського РУП ГУНП Сумської області перебуває кримінальне провадження № 0000009 від 15.01.2024 за ч. 5 ст. 191, ч. 2 ст. 364, ч. 3 ст. 362, ч. 2 ст. 366 КК України.

20.03.2026 на підставі ухвали слідчого судді Ковпаківського районного суду м. Суми від 19.03.2026 (справа №592/4368/26) був проведений обшук житла ОСОБА_6 за адресою: за адресою: АДРЕСА_1 в ході якого було тимчасово вилучене зазначене в клопотанні слідчого майно.

В цей же день ОСОБА_6 був повідомлений про підозру за ч. 2 ст. 27 і ч. 3 ст. 28 і ч. 2 ст. 364, ч. 2 ст. 27 і ч. 3 ст. 28 і ч. 3 ст. 362, ч. 2 ст. 27 і ч. 3 ст. 28 і ч. 2 ст. 366 КК України. Відомостей про те, що будь-якій особі повідомлено про підозру за ч. 5 ст. 191 КК України матеріали клопотання не містять.

21.03.2026 слідчий звернувся з клопотанням про арешт тимчасово вилученого майна.

Згідно ч.1-3 ст.170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку. Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження. Арешт майна допускається з метою забезпечення: 1) збереження речових доказів; 2) спеціальної конфіскації; 3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; 4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди. У випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.

Відповідно до ст. 98 КПК України речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Вилучений в ході обшуку за місцем мешкання ОСОБА_6 мобільний телефон може містити відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження зважаючи на ту обставину, що ОСОБА_6 підозрюється у вчиненні злочинів у складі організованої групи і на ньому може зберігатись інформація щодо вчинення інкримінованих йому або аналогічних злочинних дій.

Доводи захисника про те, що телефон використовувався після часу, коли були вчинені дії у вчиненні яких підозрюється ОСОБА_6 не свідчать про відсутність на телефоні відомостей, що мають значення для досудового розслідування.

Оскільки вилучений в ході обшуку мобільний телефон ОСОБА_7 може містити відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, тобто відповідає критеріям, зазначеним у ст. 98 КПК України, його надання разом з інформацією, що на ньому міститься, є необхідною умовою проведення експертного дослідження, відповідно до ч. 3 ст. 170 КПК України, є необхідним накладення арешту на вказане майно з метою забезпечення збереження речових доказів.

Стосовно вилучених в ході обшуку грошових коштів слід зазначити наступне.

Слідчою долучено до матеріалів клопотання копію позовної заяви прокурора Сумської окружної прокуратури ОСОБА_13 від 23.03.2026 про стягнення солідарно з ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_6 , ОСОБА_9 та ОСОБА_10 на користь Національної служби здоров`я України шкоди, заподіяної злочином в розмірі 4673777 грн.

Зазначена позовна заява була складена прокурором після вилучення грошових коштів та після звернення до суду з клопотанням про арешт майна. Тобто всупереч вимогам ч. 6 ст. 170 КПК України про те, що у випадку, передбаченому п. 4 ч. 2 ст. 170 КПК України арешт накладається за наявності обґрунтованого розміру цивільного позову у кримінальному провадженні, слідчим заявлена (тільки в резолютивній частині клопотання) підстава для арешту майна, яка не існувала на момент звернення до суду.

Також слід зазначити, що згідно з вимогами ч. 1 ст. 234 КПК України обшук проводиться з метою виявлення та фіксації відомостей про обставини вчинення кримінального правопорушення, відшукання знаряддя кримінального правопорушення або майна, яке було здобуте у результаті його вчинення, а також встановлення місцезнаходження розшукуваних осіб.

В той же час ОСОБА_6 не інкриміновано вчинення будь-яких дій, пов`язаних і незаконним заволодінням грошовими коштами. Більш того йому інкримінована підозра про вчинення дій в інтересах КНП. Клопотання слідчого не містить жодних доводів про відповідність вилучених грошових коштів вимогам ст. 98 КПК України, так само як не містить таких відомостей і постанова слідчого від 20.03.2026 про визнання їх речовим доказом, зокрема, даних про те які ж саме вони містять відомості які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, а сама слідча в судовому засіданні зазначила, що просить накласти арешт на зазначені вилучені під час обшуку грошові кошти на підставі п. 4 ч. 2 ст. 170 КПК України: відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов).

Також у клопотанні слідчого заявлено про необхідність арешту майна з метою забезпечення конфіскації майна як виду покарання, проте ОСОБА_6 не інкриміновано вчинення злочину, який передбачає такий вид покарання.

Тобто, проводячи обшук на підставі ухвали слідчого судді якою надано дозвіл на його проведення з метою отримання відомостей, які можу мати доказове значення у справі, органом досудового розслідування було тимчасово вилучені грошові кошти, проте у поданому клопотання не зазначено жодних відомостей про їх доказове значення.

Також слід зазначити, що 20.03.2026 у даному кримінальному провадженні було проведено ряд обшуків. При цьому відомостей про те що були вилучені будь-які предмети, які містять відомості про обставини кримінального правопорушення, крім мобільних телефонів підозрюваних, матеріали справи не містять. Крім того у 2024 році у цьому кримінальному провадженні вже були проведені обшуки, в в ході яких були вилучені, зокрема, і грошові кошти, на які був накладений арешт та які були повернуті власнику. Зазначене викликає питання про дійсну мету проведення обшуків, та чому не були вилучені прикраси та інше цінне майно підозрюваного.

Щодо заявленого прокурором цивільного позову слід зазначити, що згідно з вимогами ч. 3 ст. 23 ЗУ «Про прокуратуру» прокурор здійснює представництво в суді законних інтересів держави, якщо захист цих інтересів не здійснює або неналежним чином здійснює орган державної влади, орган місцевого самоврядування чи інший суб`єкт владних повноважень, до компетенції якого віднесені відповідні повноваження, а також у разі відсутності такого органу.

Обґрунтовуючи необхідність такого представництва прокурор зазначив «так як з листа уповноваженого органу наміру щодо вжиття захисту інтересів держави в судовому порядку не простежується, вказане розцінюється прокурором як бездіяльність уповноваженого органу».

В той же час згідно листа НСЗУ від 20.03.2026 №7594/2-17-26 (відповідь на лист №50649-2026 від 20.03.2026), адресованого ГУНП в Сумській області (зазначений орган не здійснює досудового розслідування у цьому кримінальному провадженні) вбачається, що НСЗУ повідомило, що не заперечує щодо подання цивільного позову прокурором. Тобто, незважаючи на ту обставину, що відповідь на лист була отримана в день його складення, відсутність відомостей про більш ранню обізнаність НСЗУ щодо можливого заподіяння шкоди, прокурор на наступний робочий день зробив висновок про його бездіяльність уповноваженого органу.

Слідчий суддя не дає оцінки наявності чи відсутності у прокурора підстав для звернення з цивільним позовом у кримінальному провадженні, оскільки наявність зазначених підстав має бути вирішена судом, який розглядатиме справу після закінчення досудового розслідування, разом з тим, викладені обставини вказують на дійсну мету проведення обшуків.

Також обґрунтованими є доводи захисника про те, що оскільки згідно підозри ОСОБА_6 діяв від імені та в інтересах КНП, заподіяна НСЗУ шкода, має бути відшкодована зазначеною організацією. Згідно з вимогами ч. 1 ст. 1172 ЦК України юридична або фізична особа відшкодовує шкоду, завдану їхнім працівником під час виконання ним своїх трудових (службових) обов`язків, а згідно ст. 1212 ЦК України особа, яка набула майно або зберегла його у себе за рахунок іншої особи (потерпілого) без достатньої правової підстави (безпідставно набуте майно), зобов`язана повернути потерпілому це майно.

Тобто, зважаючи, що КНП «Лебединська лікарня імені лікаря К.О. Зільберника» Лебединської міської ради зобов`язана повернути незаконно отримані від НСЗУ кошти, відсутній будь-який ризик порушення майнових прав потерпілого у цьому кримінальному провадженні. Крім того, підозрювані, до яких цивільний позов заявлений солідарно, мають рухоме та нерухоме майно, на яке може бути накладений арешт без суттєвого обмеження їх майнових прав.

Враховуючи вищевикладене, суд вважає, що слідчим доведено, що зазначений у клопотанні мобільний телефон в подальшому може бути використаний, як доказ та має суттєве значення у кримінальному провадженні № 0000009 від 15.01.2024, а накладення арешту на нього, зможе запобігти можливості його приховування чи спотворення та не призведе до наслідків, які суттєво позначаються на інтересах будь-яких осіб.

Разом з тим слідчим не доведено, що вилучені грошові кошти можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження та всупереч вимогам ч. 3 ст. 132 КПК України не доведено що потреби досудового розслідування виправдовують такий ступінь втручання у права і свободи особи, про який ідеться в клопотанні слідчого, тобто слідчим не доведено необхідність такого арешту.

Керуючись ст. 131, 132, 167, 170, 172, 173 КПК України,

постановив:

Клопотання заступника начальника відділу розслідування особливо тяжких злочинів СУ ГУНП в Сумській області капітана поліції ОСОБА_14 задовольнити частково.

Накласти арешт, заборонивши відчуження, розпорядження та користування на вилучений 20.03.2026 в ході проведення обшуку за адресою: АДРЕСА_1 мобільний телефон iPhone 13, модель MLPF3HU/A, чорного кольору, IMEI1 НОМЕР_1 , IMEI2 НОМЕР_2 , належний ОСОБА_6 .

В іншій частині клопотання відмовити.

Виконання ухвали покласти на слідчого СВ ВП №1 (м. Білопілля) Сумського РУП ГУНП в Сумській області ОСОБА_3 .

Ухвала підлягає негайному виконанню.

Згідно з ст.174 КПК України підозрюваний, обвинувачений, їх захисник, інший власник або володілець майна, які не були присутні при розгляді питання про арешт майна, мають право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково.

Апеляційна скарга на ухвалу може бути подана протягом п`яти днів з дня її оголошення безпосередньо до суду апеляційної інстанції.

Слідчий суддя ОСОБА_15