Справа № 674/2111/25
Провадження № 1-кп/674/50/26
УХВАЛА

про застосування запобіжного заходу

у вигляді особистого зобов`язання

16 лютого 2026 року м.Дунаївці

Дунаєвецький районний суд Хмельницької області

в складі: судді ОСОБА_1

секретаря судового засідання ОСОБА_2

з участю прокурора ОСОБА_3

обвинувачених ОСОБА_4

ОСОБА_5

захисників ОСОБА_6

ОСОБА_7

ОСОБА_8

розглянувши у підготовчому судовому засіданні в залі суду м.Дунаївці Кам`янець-Подільського району Хмельницької області кримінальне провадження № 0000041 від 09 січня 2025 року по обвинуваченню ОСОБА_4 та ОСОБА_5 у вчиненні кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч.2 ст.149 КК України,

в с т а н о в и в :

На розгляді суду знаходиться кримінальне провадження по обвинуваченню ОСОБА_4 та ОСОБА_5 у вчиненні кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч.2 ст.149 КК України.

В підготовчому судовому засіданні прокурор ОСОБА_3 заявив клопотання про продовження строку запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту відносно обвинуваченої ОСОБА_4 .

Своє клопотання прокурор обґрунтовує тим, що ОСОБА_4 та ОСОБА_5 обвинувачуються у вчиненні особливо тяжкого злочину, передбаченого ч.2 ст.149 КК України, за який передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк від п`яти до дванадцяти років.

26 листопада 2025 року обвинувальний акт відносно ОСОБА_4 та ОСОБА_5 надійшов для розгляду по суті до Дунаєвецького районного суду Хмельницької області.

18 грудня 2025 року відносно обвинуваченої ОСОБА_4 було продовжено дію раніше обраного запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту на строк до 18 лютого 2026 року. Завершити розгляд кримінального провадження до вказаного часу не представляється можливим.

Ризики, передбачені п.1, п.3, п.5 ч.1 ст.177 КПК України, для запобігання яких було обрано запобіжний захід у вигляді домашнього арешту, на даний час не зникли та не зменшились. Так, обвинувачена ОСОБА_4 усвідомлює тяжкість вчиненого та суворість можливого покарання, що дає обґрунтовані підстави вважати, що вона може переховуватись від суду з метою уникнення відповідальності за вчинений злочин. Обвинувачена може незаконно впливати на потерпілих, свідків та іншу обвинувачену в цьому кримінальному провадженні, з метою зміни їх показань на свою користь, що призведе до втрати доказів. Обвинувачена може вчинити інше кримінальне правопорушення, що підтверджується характером та обставинами даного кримінального правопорушення.

На підставі викладеного прокурор просить суд продовжити відносно обвинуваченої ОСОБА_4 запобіжний захід у вигляді домашнього арешту, який полягає у забороні обвинуваченій залишати без дозволу суду місце свого проживання по АДРЕСА_1 в період часу з 00:00 годин до 05:00 годин, крім випадків необхідності прослідувати до місця укриття під час оголошення сигналу "Повітряна тривога". При цьому прокурор просить суд покласти на обвинувачену наступні обов`язки: 1) прибувати за першою вимогою до суду; 2) утримуватись від спілкування з потерпілими, свідками та іншою обвинуваченою в даному кримінальному провадженні, 3) здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну.

В підготовчому судовому засіданні обвинувачена ОСОБА_4 та захисник ОСОБА_6 заперечили проти продовження відносно обвинуваченої запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту та просять суд застосувати більш м`який запобіжний захід у вигляді особистого зобов`язання.

Суд, заслухавши учасників кримінального провадження,

дослідивши обвинувальний акт та клопотання прокурора,

встановив наступні обставини.

ОСОБА_4 обвинувачується в тому, що вона, будучи службовою особою, працюючи на посаді директора КЗ ХОР "Дунаєвецький психоневрологічний інтернат", за попередньою змовою з обвинуваченою ОСОБА_5 , яка працює старшою медичною сестрою вищої категорії КЗ ХОР "Дунаєвецький психоневрологічний інтернат", протягом березня - червня 2025 року, умисно, з корисливих мотивів, свідомо порушуючи конституційні права громадян, усвідомлюючи свої дії та передбачаючи їх негативні наслідки, здійснили вербування потерпілих: підопічних інтернату ОСОБА_9 та ОСОБА_10 , після чого передавали особі під зміненими анкетними даними ОСОБА_11 для їх подальшої трудової експлуатації на території його господарства. З цією метою обвинувачені ОСОБА_4 та ОСОБА_5 застосовували відносно потерпілих методи переконання, враховуючи довірливі відносини з ними, оскільки щоденно спілкувались з підопічними та використовували їх уразливий стан, викликаний психічними захворюваннями, що унеможливлює та обмежує їх здатність усвідомлювати свої дії, керувати ними, приймати за своєю волею самостійні рішення, чинити опір незаконним діям відносно себе.

Так, 10 березня 2025 року близько 16.20 годин обвинувачена ОСОБА_4 в телефонній розмові з ОСОБА_11 домовилася про передачу останньому двох підопічних інтернату за грошову винагороду. Під час розмови, вони домовилися, що 11 березня 2025 року зустрінуться на території інтернату. 11 березня 2025 року близько 11.20 годин обвинувачена ОСОБА_4 , зустрівшись з ОСОБА_11 на території КЗ ХОР "Дунаєвецький психоневрологічний інтернат", розташованому по вул.Київська,1-а в м.Дунаївці Кам`янець-Подільського району Хмельницької області, на прохання останнього про необхідність залучення до виконання різного роду робіт підопічних інтернату на власному господарстві, погодилася за грошову винагороду, передати останньому двох підопічних інтернату для трудової експлуатації. 11 березня 2025 року близько 11.30 годин обвинувачена ОСОБА_4 , перебуваючи на території КЗ ХОР "Дунаєвецький психоневрологічний інтернат", за грошову винагороду в розмірі 2000 грн., використовуючи уразливий стан потерпілих, передала ОСОБА_11 двох підопічних вказаного інтернату ОСОБА_9 та ОСОБА_10 для подальшої трудової експлуатації, тобто для виконання різного роду робіт на господарстві ОСОБА_11 .

Продовжуючи свої злочинні дії, 23 червня 2025 року близько 17.00 годин обвинувачена ОСОБА_4 в телефонній розмові з ОСОБА_11 домовилась про передачу останньому двох підопічних інтернату. Під час розмови вони домовились, що 24 червня 2025 року зустрінуться на території інтернату. 24 червня 2025 року о 09.43 годин обвинувачена ОСОБА_4 зателефонувала обвинуваченій ОСОБА_5 та повідомила, що під`їде ОСОБА_11 , якому необхідно буде передати двох підопічних інтернату для трудової експлуатації на його господарстві. Обвинувачена ОСОБА_5 , яка діяла за попередньою змовою з обвинуваченою ОСОБА_4 , використовуючи уразливий стан підопічних інтернату, повідомила ОСОБА_9 та ОСОБА_10 , що вони мають вийти за територію інтернату та очікувати там, оскільки за ними приїдуть та заберуть працювати. 24 червня 2025 року близько 10.50 годин обвинувачена ОСОБА_5 , виконуючи вказівку обвинуваченої ОСОБА_4 , зустрілась з ОСОБА_11 на території КЗ ХОР "Дунаєвецький психоневрологічний інтернат". Під час зустрічі обвинувачена ОСОБА_5 повідомила ОСОБА_11 , що двоє підопічних інтернату очікують його позаду приміщення закладу і він може їх забрати для трудової експлуатації. Після цього ОСОБА_11 проїхав за приміщення КЗ ХОР "Дунаєвецький психоневрологічний інтернат", де на нього очікували підопічні інтернату ОСОБА_9 та ОСОБА_10 , яких він забрав з собою для подальшої трудової експлуатації.

Продовжуючи свої злочинні дії, 27 червня 2025 року близько 11.00 годин обвинувачена ОСОБА_4 в телефонній розмові з ОСОБА_11 домовилась про передачу останньому двох підопічних інтернату. Під час розмови вони домовились про зустріч в КЗ ХОР "Дунаєвецький психоневрологічний інтернат". 27 червня 2025 року близько 11.20 годин обвинувачена ОСОБА_4 зустрілась з ОСОБА_11 в своєму робочому кабінеті КЗ ХОР "Дунаєвецький психоневрологічний інтернат". Під час зустрічі обвинувачена ОСОБА_4 на прохання ОСОБА_11 погодилась передати йому двох підопічних інтернату для трудової експлуатації. Також обвинувачена ОСОБА_4 повідомила ОСОБА_11 , щоб він йшов до обвинуваченої ОСОБА_5 та узгодив з нею всі питання передачі підопічних інтернату для подальшої трудової експлуатації. В той же день близько 11.25 годин на території інтернату ОСОБА_11 зустрівся з обвинуваченою ОСОБА_5 , яка діяла за попередньою змовою з обвинуваченою ОСОБА_4 . Під час спілкування обвинувачена ОСОБА_5 повідомила ОСОБА_11 , що передасть двох підопічних інтернату для використання їхньої праці на його господарстві, передача людей відбудеться за межами території закладу. Також обвинувачена ОСОБА_5 повідомила, щоб ОСОБА_11 виїхав за межі території інтернату та очікував там підопічних ОСОБА_9 та ОСОБА_10 ОСОБА_11 виїхав за територію КЗ ХОР "Дунаєвецький психоневрологічний інтернат", де неподалік від центрального входу на нього очікували підопічні інтернату ОСОБА_9 та ОСОБА_10 .

Тим самим ОСОБА_4 обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч.2 ст.149 КК України, за кваліфікуючими ознаками "вербування та передача людини, вчинені з метою експлуатації, з використанням уразливого стану потерпілого, вчинені щодо кількох осіб, за попередньою змовою групою осіб, службовою особою з використанням службового становища".

Отже, ОСОБА_4 обвинувачується у вчиненні особливо тяжкого злочину, передбаченого ч.2 ст.149 КК України, за який передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк від п`яти до дванадцяти років.

02 липня 2025 року відносно підозрюваної ОСОБА_4 застосовано запобіжний захід у вигляді домашнього арешту на строк до 27 серпня 2025 року.

16 липня 2025 року підозрювану ОСОБА_4 відсторонено від займаної посади директора КЗ ХОР "Дунаєвецький психоневрологічний інтернат" на строк до 30 серпня 2025 року.

26 серпня 2025 року відносно підозрюваної ОСОБА_4 продовжено дію запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту на строк до 17 жовтня 2025 року.

26 серпня 2025 року продовжено відсторонення підозрюваної ОСОБА_4 від займаної посади директора КЗ ХОР "Дунаєвецький психоневрологічний інтернат" на строк до 22 жовтня 2025 року.

16 жовтня 2025 року відносно підозрюваної ОСОБА_4 продовжено дію запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту на строк до 30 жовтня 2025 року.

22 жовтня 2025 року продовжено відсторонення підозрюваної ОСОБА_4 від займаної посади директора КЗ ХОР "Дунаєвецький психоневрологічний інтернат" на строк до 30 жовтня 2025 року.

30 жовтня 2025 року відносно підозрюваної ОСОБА_4 продовжено дію запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту на строк до 19 грудня 2025 року.

18 грудня 2025 року відносно підозрюваної ОСОБА_4 продовжено дію запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту на строк до 18 лютого 2026 року (включно) шляхом заборони обвинуваченій залишати без дозволу суду місце свого проживання по АДРЕСА_1 в період часу з 00:00 годин до 05:00 годин, крім випадків необхідності прослідувати до місця укриття під час оголошення сигналу "Повітряна тривога". На обвинувачену ОСОБА_4 покладено наступні обов`язки: 1) прибувати за першою вимогою до суду; 2) утримуватись від спілкування з потерпілими, свідками та іншою обвинуваченою в даному кримінальному провадженні, 3) здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну.

Підставою для застосування та продовження відносно обвинуваченої ОСОБА_4 запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту була наявність ризиків, які давали підстави вважати, що обвинувачена може здійснити дії, передбачені п.1, п.3, п.5 ч.1 ст.177 КПК України

Так, обвинувачена ОСОБА_4 усвідомлює тяжкість вчиненого та суворість можливого покарання, що дає обґрунтовані підстави вважати, що вона може переховуватись від суду з метою уникнення відповідальності за вчинений злочин. Обвинувачена може незаконно впливати на потерпілих, свідків та іншу обвинувачену в цьому кримінальному провадженні, з метою зміни їхніх показань на свою користь, що призведе до втрати доказів. Обвинувачена може вчинити інше кримінальне правопорушення, тобто продовжити займатись злочинною діяльністю.

На даний час триває судовий розгляд кримінального провадження.

Дії обвинуваченої ОСОБА_4 , як і сама обвинувачена, продовжують представляти підвищену суспільну небезпеку.

Разом з тим, суд вважає, що ризики, передбачені п.1, п.3, п.5 ч.1 ст.177 КПК України, для запобігання яких було обрано та продовжено запобіжний захід у вигляді домашнього арешту, не зникли, але істотно зменшились.

Так, протягом всього часу застосування запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту (протягом семи місяців) обвинувачена ОСОБА_4 не порушувала умов та правил домашнього арешту, добросовісно виконувала покладені на неї обов`язки. Обвинувачена має постійне місце проживання та роботи, сталі сімейні та соціальні зв`язки.

Суду не надано доказів того, що протягом часу застосування запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту обвинувачена ОСОБА_4 вчиняла дії, спрямовані на ухилення від суду.

Суду не надано доказів того, що протягом часу застосування запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту обвинувачена ОСОБА_4 незаконно впливала на потерпілих, свідків та іншу обвинувачену в цьому кримінальному провадженні, з метою зміни їхніх показань на свою користь та втрати доказів.

Суду не надано доказів того, що протягом часу застосування запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту обвинувачена ОСОБА_4 вчинила інше кримінальне правопорушення, тобто продовжила займатись злочинною діяльністю.

Відповідно до практики Європейського суду з прав людини запобіжний захід має бути найменш обтяжливим та достатнім для запобігання ризикам, передбаченим ч.1 ст.177 КПК України.

За таких обставин суд вважає, що подальше застосування домашнього арешту є надмірним та непропорційним втручанням в права обвинуваченої ОСОБА_4 .

Мету кримінального провадження можливо досягти шляхом застосування більш м`якого запобіжного заходу.

Згідно ч.1 ст.179 КПК України о собисте зобов`язання полягає у покладенні на підозрюваного, обвинуваченого зобов`язання виконувати покладені на нього слідчим суддею, судом обов`язки, передбачені статтею 194 цього Кодексу.

Враховуючи вищевикладене та з метою забезпечення виконання обвинуваченою ОСОБА_4 покладених на неї процесуальних обов`язків, суд вважає за доцільне застосувати відносно обвинуваченої більш м`який запобіжний захід - особисте зобов`язання строком на два місяці, з покладенням на обвинувачену зобов`язання виконувати наступні обов`язки: 1) прибувати за першою вимогою до суду; 2) повідомляти суд про зміну свого місця проживання та/або місця роботи; 3) утримуватись від спілкування з потерпілими, свідками та іншою обвинуваченою в даному кримінальному провадженні, 3) здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну.

Керуючись ст.ст.176 - 179, 181, 369 - 372 КПК України, суд

п о с т а н о в и в :

В задоволенні клопотання прокурора Хмельницької обласної прокуратури про продовження строку запобіжного заходу відносно обвинуваченої ОСОБА_4 у вигляді домашнього арешту - відмовити.

Застосувати відносно обвинуваченої ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки с.Осташки Хмельницького району Хмельницької області, проживаючої по АДРЕСА_1 , громадянки України,

запобіжний захід у вигляді особистого зобов`язання на два місяці - до 16 квітня 2026 року (включно).

Покласти на обвинувачену ОСОБА_4 наступні обов`язки: 1) прибувати за першою вимогою до суду; 2) повідомляти суд про зміну свого місця проживання та/або місця роботи; 3) утримуватись від спілкування з потерпілими, свідками та іншою обвинуваченою в даному кримінальному провадженні, 3) здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну.

Роз`яснити обвинуваченій ОСОБА_4 положення ч.2 ст.179 КПК України: в разі невиконання обвинуваченою покладених на неї обов`язків до неї може бути застосований більш жорсткий запобіжний захід і на неї може бути накладено грошове стягнення в розмірі від 0,25 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб до 2 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Відповідно до вимог ч.3 ст.179 КПК України контроль за виконанням особистого зобов`язання здійснює прокурор.

Копію ухвали суду направити учасникам судового провадження.

Ухвала суду оскарженню не підлягає.

Суддя ОСОБА_1