Номер провадження 1-кп/201/284/2026
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02 березня 2026 року м. Дніпро

вул. ОСОБА_1 , 13

Соборний районний суд міста Дніпра у складі:

Головуючого - судді ОСОБА_2 ,

при секретарі судового засідання ОСОБА_3 ,

за участю сторін кримінального провадження:

прокурора ОСОБА_4 ,

захисника обвинуваченого адвоката ОСОБА_5 ,

потерпілих ОСОБА_6 , ОСОБА_7 ,

розглянувши заяву потерпілого ОСОБА_7 про відвід захисника ОСОБА_5 , подану на стадії підготовчого провадження за обвинувальним актом у кримінальному провадженні, внесеному 30 грудня 2022 року до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000725 за обвинуваченням:

ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Запоріжжя, Запорізької області, громадянина України, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України, -

ВСТАНОВИВ:

В провадженні Соборного районного суду міста Дніпра знаходиться кримінальне провадження, внесене 30 грудня 2022 року до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000725 за обвинуваченням ОСОБА_8 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України.

В судовому засіданні потерпілий ОСОБА_7 заявив відвід захиснику ОСОБА_5 , посилаючись на наявність підстав, які викликають сумніви в неупередженості останнього.

В обґрунтування заяви про відвід захисника ОСОБА_5 потерпілий ОСОБА_7 посилався на те, що захисник у непроцесуальний спосіб домовлявся з ОСОБА_9 , з яким працював в СУ НПУ в Дніпропетровській області, про здійснення сином останнього - ОСОБА_10 , який розслідував цю справу, допомоги в уникненні ОСОБА_8 кримінальної відповідальності за інкримінований злочин.

На підтвердження наведених обставин спирався на наявність в СМІ та телеграм-каналах відповідних публікацій.

До того, захисник ОСОБА_5 , який діє на підставі платного договору з ОСОБА_8 , повідомив потерпілій ОСОБА_6 , що є родичом обвинуваченого, а тому не отримує оплату за свої послуги.

Також потерпілий ОСОБА_7 стверджував про те, що захиснику ОСОБА_5 відомо про місце знаходження обвинуваченого ОСОБА_8 , однак, він приховує цю інформацію від суду.

Потерпіла ОСОБА_6 підтримала заяву потерпілого ОСОБА_7 про відвід захисника ОСОБА_5 та просила задовольнити з наведених останнім підстав.

Додатково зазначила, що захисник ОСОБА_5 має добрі стосунки з колишніми та теперішніми працівниками поліції, що дозволяє йому домовитися із слідчим про уникнення ОСОБА_8 кримінальної відповідальності за вчинений злочин. Стверджувала, що захисник ОСОБА_5 домовився із слідчим ОСОБА_10 про не проведення медичного огляду ОСОБА_8 на стан алкогольного сп`яніння під час скоєння ДТП. Спиралася на те, що ОСОБА_8 «придбав водійські права» та вбиває людей за кермом, адже це не перша дорожня-транспортна пригода за участю останнього, в якій потерпілі отримують тілесні ушкодження. Однак, слідчим ці обставини проігноровані. До того ж, захисником ОСОБА_8 у тій справі теж був адвокат ОСОБА_5 . Вважала поведінку захисника ОСОБА_5 «неприродньо пасивною», оскільки останній не з`ясував місце перебування свого підзахисного та не вчиняє активних дій щодо пошуку ОСОБА_8 , в тому числі, за місцем роботи останнього.

Прокурор ОСОБА_4 заперечувала проти заяви потерпілого ОСОБА_7 про відвід захисника ОСОБА_5 , з підстав відсутності передбачених ст. 78 КПК України підстав для відводу останнього.

Захисник ОСОБА_5 заяву потерпілого ОСОБА_7 про його відвід залишив на розсуд суду, посилаючись на відсутність передбачених законом підстав для її задоволення. Додав, що ОСОБА_11 помер щонайменше 3 роки тому, жодних відносин з сином останнього ОСОБА_10 він не підтримує. Безпосереднім родичом обвинуваченого ОСОБА_8 він не є. Додав, що за фактом скоєння ОСОБА_8 дорожньо-транспортної події, що мала місце у 2015 році, судом ухвалене відповідне рішення та останнього звільнено від кримінальної відповідальності на підставі ст. 46 КК України, яке набрало чинності та не оскаржувалося.

Обвинувачений ОСОБА_8 у підготовчі судові засідання жодного разу не з`явився і про причини свого не прибуття суд не повідомив. При цьому, обвинувачений ОСОБА_8 обізнаний про наявність відносно нього кримінального провадження за обвинуваченням у вчиненні тяжкого кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України та направлення відносно нього обвинувального акту до суду. Тим більше, обвинувачений отримав судовий виклик у формі SMS-повідомлення у перше судове засідання на номер мобільного телефону, зазначений в обвинувальному акті, як контактний номер телефону ОСОБА_8 , про що свідчить наявна в матеріалах справи довідка про доставку SMS від 10 листопада 2025 року.

В подальшому, судові виклики у формі SMS-повідомлень на номер мобільного телефону ОСОБА_8 не отримував з підстав того, що абонент був вже недоступний. Конверти з судовими викликами, відправлені на фактичну (зареєстровану) адресу проживання обвинуваченого, останнім не отриманні і повернуті на адресу суду без вручення.

Наведені обставини можуть свідчити про ухилення обвинуваченого ОСОБА_8 від суду та є підставою для вирішення питання про здійснення примусового приводу останнього, розгляд якого є неможливим до ухвалення відповідного судового рішення за поданою потерпілим ОСОБА_7 заявою про відвід захисника ОСОБА_5 .

Отже, на даний час судом вичерпані передбачені законом можливості щодо здійснення виклику обвинуваченого ОСОБА_8 до суду. До того ж, і захисник ОСОБА_5 повідомив суду про відсутність будь-якого зв`язку із обвинуваченим ОСОБА_8 , захист якого він здійснює у цьому провадженні.

Враховуючи викладенні обставини, керуючись необхідністю реалізації засад кримінального провадження, з метою дотримання розумних строків судового розгляду та необхідність вирішення питання про здійснення примусового приводу обвинуваченого ОСОБА_8 , який ухиляється від явки до суду, з огляду на думку учасників судового провадження, суд вважає за можливе провести розгляд заяви потерпілого ОСОБА_7 про відвід захисника ОСОБА_5 за відсутності обвинуваченого.

Заслухавши думку учасників судового провадження, дослідивши доводи потерпілого ОСОБА_7 , суд приходить до висновку, що заява є необґрунтованою та такою, що не підлягає задоволенню за наступних підстав.

Виходячи з положень ч. 2 ст. 80 КПК України усі інші відводи, у тому числі, і захиснику, під час судового провадження розглядає суд, який його здійснює.

Відповідно до частини 1 ст. 78 КПК України захисником, представником не має права бути особа, яка брала участь у цьому ж кримінальному провадженні як слідчий суддя, суддя, присяжний, прокурор, слідчий, потерпілий, цивільний позивач, цивільний відповідач, експерт, спеціаліст, представник персоналу органу пробації, перекладач.

Частиною 2 статті 78 КПК України встановлено, що особа не має права брати участь у цьому ж кримінальному провадженні як захисник або представник також у випадках: 1) якщо вона у цьому провадженні надає або раніше надавала правову допомогу особі, інтереси якої суперечать інтересам особи, яка звернулася з проханням про надання правової допомоги; 2) зупинення або припинення права на зайняття адвокатською діяльністю (зупинення дії свідоцтва про право на зайняття адвокатською діяльністю або його анулювання) в порядку, передбаченому законом; 3) якщо вона є близьким родичем або членом сім`ї слідчого, прокурора, потерпілого або будь-кого із складу суду.

Однак, заявлений відвід не містить належних та підтверджених даних, які б свідчили про наявність підстав для відводу захисника, що передбачені зазначеними нормами КПК України.

Обставини, на які посилається потерпілий ОСОБА_7 , на думку суду, є непереконливими, ґрунтуються на припущеннях та є такими, що не підтверджені об`єктивними та достатніми доказами, а тому не можуть бути належною підставою для обґрунтованого сумніву в неупередженості захисника під час здійснення судового провадження за обвинуваченням ОСОБА_8 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України.

До того ж, посилання потерпілих ОСОБА_7 та ОСОБА_6 на те, що захисник ОСОБА_5 є родичом обвинуваченого ОСОБА_8 у розумінні положень ст. 78 КПК України не є підставою для відводу захисника.

Інших обставин, які б викликали обґрунтовані сумніви в неупередженості захисника ОСОБА_5 або ж передбачених ст. 78 КПК України підстав для відводу захисника, потерпілими не наведено.

Отже, суд приходить до переконання, що наведені потерпілим ОСОБА_7 на обґрунтування заяви про відвід захисника, обставини не є об`єктивно виправданими, ґрунтуються на припущеннях і є такими, що не підтверджені належними та достатніми доказами, а відтак заяву про відвід слід залишити без задоволення.

Враховуючи викладене, керуючись ст. 78, 80, 369-372 КПК України, суд -

ПОСТАНОВИВ:

У задоволенні заяви потерпілого ОСОБА_7 про відвід захисника ОСОБА_5 відмовити.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Визначити час проголошення повного тексту ухвали о 15 годині 00 хвилин 03 березня 2026 року.

Суддя: ОСОБА_2