Справа № 161/5369/26 Провадження №11-сс/802/135/26 Головуючий у 1 інстанції: ОСОБА_1
ВОЛИНСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

25 березня 2026 року місто Луцьк

Волинський апеляційний суд у складі:

головуючого судді - ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

з участю секретаря ОСОБА_5 ,

прокурора ОСОБА_6 ,

слідчого ОСОБА_7 ,

власника/володільця тимчасово вилученого майна ОСОБА_8 ,

представника власника/володільця тимчасово вилученого майна ОСОБА_9 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду апеляційну скаргу представника власника/володільця тимчасово вилученого майна ОСОБА_8 - адвоката ОСОБА_9 на ухвалу слідчого судді Луцького міськрайонного суду Волинської області від 12 березня 2026 року про накладення арешту на майно (ЄРДР № 0000116),

В С Т А Н О В И В:

Ухвалою слідчого судді Луцького міськрайонного суду Волинської області від 12 березня 2026 року задоволено клопотання слідчого СВ Луцького РУП ГУНП у Волинській області ОСОБА_7 про арешт майна, виявленого та вилученого в ході проведення обшуку від 08.03.2026 року, в рамках досудового розслідування кримінального провадження внесеного до ЄРДР № 0000116, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.332 КК України та накладено арешт на майно, а саме: мобільний телефон марки «IPhone» «12 Pro», синього кольору, IMEI1: НОМЕР_1 , ІМЕІ2: НОМЕР_2 , який поміщено до спеціального пакету НПУ №NPU5797636; - банківську карточку № НОМЕР_3 та грошові кошти в кількості 3 купюри номіналом 500 грн., 5 купюр номіналом 100 грн., 1 купюра номіналом 200 грн., 5 купюр номіналом 50 грн., 5 купюр номіналом 20 грн., 1 купюра номіналом 10 грн., 3 купюри 5 грн., які поміщено до спеціального пакету НПУ №NPU6292984; - грошові кошти в кількості 1 купюра номіналом 100 доларів США, яку поміщено до спеціального пакету НПУ № NPU6292985; - свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу марки «GEELY» моделі «EMGRAND 7», д.н.з. НОМЕР_4 , з VIN кодом НОМЕР_5 , 2014 року випуску, коричневого кольору, яке поміщено до спеціального пакету НПУ №NPU5797983; - транспортний засіб марки «GEELY» моделі «EMGRAND 7», д.н.з. НОМЕР_4 , з VIN кодом НОМЕР_5 , 2014 року випуску, коричневого кольору, який поміщено на штраф майданчик у смт. Торчин.

Заборонено відчуження, користування та розпорядження майном, на яке накладено арешт.

Накладаючи арешт на вищевказане майно, слідчий суддя вказав, що дане майно, відповідає критеріям, визначеним у ст.98 КПК України, тому з метою збереження речових доказів та забезпечення проведення швидкого, повного та неупередженого досудового розслідування, воно підлягає арешту.

Не погоджуючись із таким рішенням слідчого судді, представник власника/володільця тимчасово вилученого майна ОСОБА_8 адвокат ОСОБА_9 подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати ухвалу слідчого судді, якою задоволено клопотання слідчого СВ Луцького РУП ГУНП у Волинській області ОСОБА_7 про накладення арешту на майно. В задоволенні клопотання слідчого про арешт майна відмовити, а вилучене майно повернути ОСОБА_8 , як законному власнику та володільцю майна.

В обґрунтування апеляційних вимог посилається на те, що в клопотанні слідчим жодним чином не доведено, що вилучене майно є предметом, засобом чи знаряддям вчинення злочину, доказом злочину, набуте злочинним шляхом, доходом від вчиненого злочину або може бути конфісковане у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, або може підлягати спеціальній конфіскації або для забезпечення цивільного позову, а слідчим суддею ці обставини було залишено поза увагою. Більше того, слідчий суддя не дав належної правової оцінки доводам слідчого щодо об`єктивності накладення арешту, не звернув уваги на відсутність доказів, які б в достатній мірі підтверджували існування підстав для накладення арешту на вказані в ухвалі речі. Звертає увагу і на те, що накладення арешту на транспортний засіб марки «GEELY» моделі «EMGRAND 7», д.н.з. НОМЕР_4 , з VIN кодом НОМЕР_5 , 2014 року випуску, коричневого кольору є незаконним, необґрунтованим і не відповідає завданням кримінального провадження, оскільки ОСОБА_8 , хоча і має статус офіційно непрацюючого через наявність інвалідності 3 групи, проте фактично заробляє на життя наданням послуг з перевезення пасажирів. До будь-якої організації незаконного переправлення осіб через державний кордон України не причетний.

Заслухавши доповідача, який виклав суть ухвали слідчого судді та доводи апеляційної скарги, думку прокурора, який заперечив щодо задоволення апеляційної скарги, власника/володільця тимчасово вилученого майна ОСОБА_8 та його представника адвоката ОСОБА_9 , які підтримали апеляційну скаргу і просили її задовольнити, перевіривши матеріали справи, апеляційний суд приходить до наступного висновку.

За змістом п.7 ч.2 ст.131 КПК України арешт майна є заходом забезпечення кримінального провадження.

Відповідно до ст.98 КПК України речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Згідно з ч.2 ст.167 КПК України тимчасово вилученим може бути майно у вигляді речей, документів, грошей тощо, щодо яких є достатні підстави вважати, що вони: 1) підшукані, виготовлені, пристосовані чи використані як засоби чи знаряддя вчинення кримінального правопорушення та (або) зберегли на собі його сліди; 2) призначалися (використовувалися) для схиляння особи до вчинення кримінального правопорушення, фінансування та/або матеріального забезпечення кримінального правопорушення або винагороди за його вчинення; 3) є предметом кримінального правопорушення, у тому числі пов`язаного з їх незаконним обігом; 4) одержані внаслідок вчинення кримінального правопорушення та/або є доходами від них, а також майно, в яке їх було повністю або частково перетворено.

Арештом майна відповідно до ч.1 ст.170 КПК України є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження.

Відповідно до ч.ч.2-6 ст.170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення: 1) збереження речових доказів. У цьому випадку, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у ст.98 цього Кодексу; 2) спеціальної конфіскації. У цьому випадку, арешт накладається на майно підозрюваного, обвинуваченого, засудженого або третьої особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно підлягатиме спеціальній конфіскації у випадках, передбачених КК України; 3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи. У цьому випадку, арешт накладається на майно підозрюваного, обвинуваченого, засудженого або юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, за наявності достатніх підстав вважати, що суд у випадках, передбачених КК України, може призначити покарання у виді конфіскації майна або застосувати до юридичної особи захід кримінально-правового характеру у виді конфіскації майна; 4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди. У цьому випадку, арешт накладається на майно підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, фізичної чи юридичної особи, яка в силу закону несе цивільну відповідальність за шкоду, завдану діями (бездіяльністю) підозрюваного, обвинуваченого, засудженого або неосудної особи, яка вчинила суспільно небезпечне діяння, а також юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, за наявності обґрунтованого розміру цивільного позову у кримінальному провадженні, а так само обґрунтованого розміру неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою, щодо якої здійснюється провадження.

З аналізу положень вищевказаних процесуальних норм закону випливає, що слідчий та/або прокурор повинні довести, що майно, яке на їх думку підлягає арешту повинно відповідати критеріям, визначеним у ст.98 КПК України. Доведеними повинні бути і ризики щодо такого майна, передбачені ст.170 КПК України, зокрема, - щодо збереження речових доказів.

Розглядаючи клопотання про накладення арешту на майно в порядку статей 170-173 КПК України, для прийняття законного та обґрунтованого рішення, слідчий суддя повинен з`ясувати усі обставини, які передбачають підстави для арешту майна або відмови у задоволенні клопотання про арешт майна.

На думку апеляційного суду, зазначені вимоги закону при розгляді клопотання слідчого про накладення арешту на майно слідчим суддею дотримані.

З матеріалів клопотання вбачається, що СВ Луцького РУП ГУНП у Волинській області здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000116 від 20 січня 2026 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 332 КК України.

З метою виявлення та фіксації відомостей про обставини вчинення вказаного кримінального правопорушення, 08.03.2026 року було проведено невідкладний обшук транспортного засобу марки «GEELY» із д.н.з НОМЕР_4 , з VIN кодом НОМЕР_5 , 2014 року випуску, коричневого кольору, в ході якого виявлено та вилучено: - мобільний телефон марки «IPhone» «12 Pro», синього кольору, IMEI1: НОМЕР_1 , ІМЕІ2: НОМЕР_2 , який поміщено до спеціального пакету НПУ №NPU5797636; - банківську карточку № НОМЕР_3 та грошові кошти в кількості 3 купюри номіналом 500 грн., 5 купюр номіналом 100 грн., 1 купюра номіналом 200 грн., 5 купюр номіналом 50 грн., 5 купюр номіналом 20 грн., 1 купюра номіналом 10 грн., 3 купюри 5 грн., які поміщено до спеціального пакету НПУ №NPU6292984; - грошові кошти в кількості 1 купюра номіналом 100 доларів США, яку поміщено до спеціального пакету НПУ № NPU6292985; - свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу марки «GEELY» моделі «EMGRAND 7», д.н.з. НОМЕР_4 , з VIN кодом НОМЕР_5 , 2014 року випуску, коричневого кольору, яке поміщено до спеціального пакету НПУ №NPU5797983; - транспортний засіб марки «GEELY» моделі «EMGRAND 7», д.н.з. НОМЕР_4 , з VIN кодом НОМЕР_5 , 2014 року випуску, коричневого кольору, який поміщено на штраф майданчик у смт. Торчин. Вилучене майно належить ОСОБА_8 .

Постановою слідчого СВ Луцького РУП ГУНП у Волинській області ОСОБА_7 від 09.03.2026 року вищевказане майно визнано речовими доказами у кримінальному провадженні.

Доводячи підставність поданого клопотання про накладення арешту, слідчий в своєму клопотанні, вказував про те, що майно, яке було виявлено та вилучено під час невідкладного обшуку 08.03.2026 року транспортного засобу марки «GEELY» із д.н.з НОМЕР_4 , з VIN кодом НОМЕР_5 , 2014 року випуску, коричневого кольору, а саме: мобільний телефон марки «IPhone» «12 Pro», синього кольору, IMEI1: НОМЕР_1 , ІМЕІ2: НОМЕР_2 , який поміщено до спеціального пакету НПУ №NPU5797636; - банківську карточку № НОМЕР_3 та грошові кошти в кількості 3 купюри номіналом 500 грн., 5 купюр номіналом 100 грн., 1 купюра номіналом 200 грн., 5 купюр номіналом 50 грн., 5 купюр номіналом 20 грн., 1 купюра номіналом 10 грн., 3 купюри 5 грн., які поміщено до спеціального пакету НПУ №NPU6292984; - грошові кошти в кількості 1 купюра номіналом 100 доларів США, яку поміщено до спеціального пакету НПУ № NPU6292985; - свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу марки «GEELY» моделі «EMGRAND 7», д.н.з. НОМЕР_4 , з VIN кодом НОМЕР_5 , 2014 року випуску, коричневого кольору, яке поміщено до спеціального пакету НПУ №NPU5797983; - транспортний засіб марки «GEELY» моделі «EMGRAND 7», д.н.з. НОМЕР_4 , з VIN кодом НОМЕР_5 , 2014 року випуску, коричневого кольору, який поміщено на штраф майданчик у смт. Торчин, яке належить ОСОБА_8 , має істотне значення для кримінального провадження, а саме: може бути використане при проведенні розслідування, як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, тобто відповідає критеріям, визначеним у ст.98 КПК України у зв`язку з чим його було визнано речовим доказом. А тому, саме з метою збереження речових доказів, просив накласти арешт на це майно.

Проаналізувавши вищевикладене та дослідивши матеріали провадження апеляційний суд вважає, що майно, яке було виявлено та вилучено під час невідкладного обшуку 08.03.2026 року транспортного засобу марки «GEELY» із д.н.з НОМЕР_4 , з VIN кодом НОМЕР_5 , 2014 року випуску, коричневого кольору, а саме: мобільний телефон марки «IPhone» «12 Pro», синього кольору, IMEI1: НОМЕР_1 , ІМЕІ2: НОМЕР_2 , який поміщено до спеціального пакету НПУ №NPU5797636; - банківську карточку № НОМЕР_3 та грошові кошти в кількості 3 купюри номіналом 500 грн., 5 купюр номіналом 100 грн., 1 купюра номіналом 200 грн., 5 купюр номіналом 50 грн., 5 купюр номіналом 20 грн., 1 купюра номіналом 10 грн., 3 купюри 5 грн., які поміщено до спеціального пакету НПУ №NPU6292984; - грошові кошти в кількості 1 купюра номіналом 100 доларів США, яку поміщено до спеціального пакету НПУ № NPU6292985; - свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу марки «GEELY» моделі «EMGRAND 7», д.н.з. НОМЕР_4 , з VIN кодом НОМЕР_5 , 2014 року випуску, коричневого кольору, яке поміщено до спеціального пакету НПУ №NPU5797983; - транспортний засіб марки «GEELY» моделі «EMGRAND 7», д.н.з. НОМЕР_4 , з VIN кодом НОМЕР_5 , 2014 року випуску, коричневого кольору, який поміщено на штраф майданчик у смт. Торчин, яке належить ОСОБА_8 , на яке слідчий просить накласти арешт у поданому до місцевого суду клопотанні, дійсно може бути використане при проведенні розслідування, як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, передбаченого ч.3 ст.332 КК України у кримінальному провадженні, внесеному до ЄРДР за №0000116, оскільки може бути пристосоване чи використане як засоби чи знаряддя вчинення кримінального правопорушення та (або) зберегло на собі його сліди, тобто воно відповідає критеріям, визначеним у ст.98 та ч.2 ст.167 КПК України, а тому відповідно до п.1 ч.2 ст.170 КПК України підлягає арешту - з метою збереження речових доказів.

Також арешт на майно, що є речовим доказом у кримінальному провадженні, за правилами ч. 3 ст. 170 КПК України може бути накладений незалежно від суб`єкту, що є його власником, процесуального статусу останнього, розміру шкоди, заподіяної кримінальним правопорушенням, можливості застосування спеціальної конфіскації або конфіскації майна як виду покарання.

Таким чином, перевіряючи матеріали, апеляційний суд приходить до висновку, що на даному етапі кримінального провадження потреби досудового розслідування виправдовують таке втручання у права та інтереси власника/володільця майна. Слідчий суддя дотримався вимог п. 5 ч.2 ст. 173 КПК України, врахувавши розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження, а слідчий суддя на даній стадії не вправі вирішувати ті питання, які повинен вирішувати суд при розгляді кримінального провадження по суті, тобто не вправі оцінювати докази з точки зору їх достатності і допустимості для встановлення вини чи її відсутності у фізичної або юридичної особи за вчинення злочину, а лише зобов`язаний на підставі розумної оцінки сукупності отриманих доказів визначити, що причетність тієї чи іншої особи до вчинення кримінального правопорушення є вірогідною та достатньою для застосування щодо неї заходів забезпечення кримінального провадження, одним із яких і є накладення арешту на майно.

У випадку, якщо у подальшому наявність зв`язку між арештованим майном та розслідуваним кримінальним правопорушенням у межах досудового розслідування буде спростована, або стороною обвинувачення у строки, розумні у сенсі ст. 28 КПК України, не будуть вжиті належні заходи для перевірки відповідних обставин, апелянт не позбавлений права ініціювати в порядку ст. 174 КПК України питання про скасування накладеного арешту.

Отже, вищевказані посилання представника власника/володільця тимчасово вилученого майна та усі інші її доводи, які викладені в апеляційній скарзі та наведені в ході апеляційного розгляду, не заслуговують на увагу суду, оскільки фактично зводяться до довільної та суперечливої інтерпретації дійсних обставин провадження та відповідних норм чинного законодавства і жодним чином не спростовують наведених вище висновків суду першої інстанції.

З урахуванням вищенаведених мотивів, апеляційний суд не вбачає жодних законних підстав для скасування оскаржуваного судового рішення слідчого судді, як про це просить представник власника/володільця тимчасово вилученого майна.

У зв`язку з вищевказаним, апеляційний суд приходить до висновку, що апеляційну скаргу слід залишити без задоволення, а ухвалу слідчого судді без змін.

Керуючись ст.ст. 98, 170, 376, 407, 422 КПК України, Волинський апеляційний суд,

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу представника власника/володільця тимчасово вилученого майна ОСОБА_8 - адвоката ОСОБА_9 залишити без задоволення, а ухвалу слідчого судді Луцького міськрайонного суду Волинської області від 12 березня 2026 року, в рамках кримінального провадження № 0000116 від 20 січня 2026 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст. 332 КК України, - без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та оскарженню не підлягає.

Головуючий

Судді