Справа № 237/4396/23
Провадження 1-в/216/23/26
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

31 березня 2026 року м. Кривий Ріг

Центрально-Міський районний суд міста Кривого Рогу Дніпропетровської області у складі головуючого судді ОСОБА_1

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2

прокурора ОСОБА_3

без участі представника «Центру пробації» та засудженого

Розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду в м. Кривому Розі подання заступника начальника відділу №14 філії Державної установи Центр пробації в Миколаївській, Донецькій, Луганській та Херсонській областях про вирішення питання про заміну виплати несплаченої засудженим ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , суми штрафу на інше покарання,

ВСТАНОВИВ:

04.08.2023 року вироком Мар`їнського районного суду Донецької області ОСОБА_4 був засуджений за ч. 1 ст. 309 КК України до покарання у виді штрафу у розмірі 17 000 грн.

На розгляд Центально-Міського районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області надійшло подання заступника начальника відділу №14 філії Державної установи «Центр пробації» в Миколаївській, Донецькій, Луганській та Херсонській областях про вирішення питання про заміну виплати несплаченої засудженим ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , суми штрафу на інше покарання.

У вказаному поданні зазначається про те, що у встановлений законом строк засуджений ОСОБА_4 не підтвердив сплату штрафу шляхом пред`явлення органу пробації документа про його сплату, з`ясувати майновий стан ОСОБА_4 не має можливості, засуджений на зв`язок не виходить.

Прокурор у судовому засіданні заперечував проти задоволення клопотання.

Представник органу пробації та засуджений ОСОБА_4 в судове засідання не з`явились.

Дослідивши матеріали подання, суд вважає, що подання до задоволення не підлягає з огляду на наступне.

Так, відповідно до вимог ст. 539 КПК України, питання, які виникають під час та після виконання вироку вирішуються судом за клопотанням (поданням) прокурора, засудженого, його захисника, законного представника, органу або установи виконання покарань, а також інших осіб, установ або органів у випадках, встановлених законом.

Уповноважена особа органу пробації повинна звернутися до суду з вимогою замінити суму штрафу на одне з трьох покарань: або громадські роботи, або виправні роботи або позбавлення волі. Саме ініціатор подання зобов`язаний в силу вимог законодавства України, даних щодо засудженої особи і причин несплати нею штрафу, визначитися із процесуальним засобом і видом покарання.

Згідно з ч. 1 ст. 26 КВК України засуджений зобов`язаний сплатити штраф у місячний строк після набрання вироком суду законної сили і повідомити про це кримінально-виконавчій інспекції за місцем проживання шляхом пред`явлення документа про сплату штрафу.

Частиною 3 статті 26 КВК України передбачено, що у разі несплати засудженим штрафу у строк, передбачений частиною першою цієї статті, суд за поданням кримінально-виконавчої інспекції розглядає питання про заміну несплаченої суми штрафу покаранням у виді громадських, виправних робіт або позбавлення волі відповідно до закону.

Відповідно до ч. 5 ст. 53 КК України у разі несплати штрафу в розмірі не більше трьох тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян та відсутності підстав для розстрочки його виплати суд замінює несплачену суму штрафу покаранням у виді громадських робіт із розрахунку одна година громадських робіт за один установлений законодавством неоподатковуваний мінімум доходів громадян або виправними роботами із розрахунку один місяць виправних робіт за двадцять установлених законодавством неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, але на строк не більше двох років.

Згідно до ч. 3 ст. 56 КК України громадські роботи не призначаються особам, визнаним особами з інвалідністю першої або другої групи, вагітним жінкам, особам, які досягли пенсійного віку, а також військовослужбовцям строкової служби.

Відповідно до ч. 2 ст. 57 КК України виправні роботи не застосовуються до непрацездатних, до осіб, що не досягли шістнадцяти років, та тих, що досягли пенсійного віку, а також до військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу Державної служби спеціального зв`язку та захисту інформації України, працівників правоохоронних органів, нотаріусів, приватних виконавців, суддів, прокурорів, адвокатів, державних службовців, посадових осіб органів місцевого самоврядування.

У суду відсутні відомості про працевлаштування засудженого ОСОБА_4 , що позбавляє можливості замінити невідбуте покарання у вигляді штрафу на виправні роботи за місцем роботи.

Окрім того, у статтях 56, 57 КК України міститься перелік осіб, яким не може бути призначене покарання у вигляді виправних та громадських робіт.

Однак суду не надано відомостей, які б свідчили про те, що засуджений не має інвалідності, не є військовослужбовцем, особою рядового і начальницького складу Державної служби спеціального зв`язку та захисту інформації України, працівником правоохоронних органів, нотаріусом, приватним виконавцем, суддею, прокурором, адвокатом, державним службовцем, посадовою особою органів місцевого самоврядування.

Зважаючи на те, що розмір призначеного штрафу не більше трьох тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, інше покарання згідно з вимогами ч. 5 ст. 53 КК України визначити неможливо.

З огляду на вищевикладене, суд вважає за неможливе замінити засудженому покарання у вигляді штрафу на інше покарання, а тому у задоволенні подання слід відмовити.

На підставі наведеного та керуючись ст. 537 КПК України, суд

П О С Т А Н О В И В:

В задоволенні подання заступника начальника відділу №14 філії Державної установи Центр пробації в Миколаївській, Донецькій, Луганській та Херсонській областях про вирішення питання про заміну виплати несплаченої засудженим ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , суми штрафу на інше покарання відмовити.

Ухвала може бути оскаржена до Дніпровського апеляційного суду через Центрально-Міський районний суд Дніпропетровської області протягом семи днів з дня її ухвалення.

Суддя ОСОБА_1