Кропивницький апеляційний суд
№ провадження 11-кп/4809/178/26 Головуючий у суді І-ї інстанції >
Справа № 396/1350/25 Доповідач в колегії апеляційного суду
Категорія 246 (160) Д ОСОБА_1
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16.03.2026 року м. Кропивницький

Кропивницький апеляційний суд колегією суддів судової палати у кримінальних справах Кропивницького апеляційного суду у складі:

головуючого судді ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

при секретарі ОСОБА_5 ,

за участю прокурора ОСОБА_6 ,

обвинуваченого ОСОБА_7 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Кропивницькому кримінальне провадження № 0000190 стосовно ОСОБА_7 за апеляційною скаргою обвинуваченого ОСОБА_7 на вирок Новоукраїнськогорайонного суду Кіровоградської області від 16 грудня 2025 року, яким:

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Новоукраїнка Кіровоградської області, громадянина України, з середньою освітою, військовослужбовця, неодруженого, на утриманні має малолітню дитину 2019 року народження, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , раніше судимого:

-11 серпня 2022 року Новоукраїнським районним судом Кіровоградської області за ч.4 ст.185 КК України до покарання у виді позбавлення волі строком на 5 років. На підставі ст.75 КК України, ОСОБА_7 звільнений від відбування призначеного покарання з випробуванням з іспитовим строком на 2 роки,

визнано винуватим та засуджено за ч.2 ст.246 КК України до покарання у виді позбавлення волі строком на 3 роки.

На підставі ч.1 ст.71 КК України, ОСОБА_7 за сукупністю вироків, шляхом часткового приєднання покарань, до покарання призначеного за даним вироком, частково приєднано невідбуту частину покарання, призначеного за вироком Новоукраїнського районного суду Кіровоградської області від 11 серпня 2022 та призначено остаточно покарання у виді позбавлення волі строком на 5 років 1 місяць.

ВСТАНОВИЛА:

У апеляційній скарзі обвинувачений ОСОБА_7 просить скасувати вирок суду першої інстанції та призначити новий судовий розгляд, вказуючи на те, що суд не дав належної та об`єктивної оцінки його правдивим показанням, неправильно встановив обставини цієї справи, не дослідив докази і як наслідок призначив надто суворе та несправедливе покарання, не врахував, визнання ним вини та щире розкаяння, позитивні характеристики за місцем проживання, наявність у нього утриманців - матері інваліда 2 групи та вагітної дружини.

ОСОБА_7 вважає, що попередня судимість у нього погашена, оскільки він у січні 2023 року був мобілізований до лав ЗСУ, захищав суверенітет та територіальну цілісність нашої Держави.

Суд, на думку обвинуваченого ОСОБА_7 наведені обставини не врахував, допустив необ`єктивність та неповноту судового розгляду, ухвалив незаконне та необґрунтоване рішення.

Згідно з вироком, ОСОБА_7 визнано винуватим та засуджено за незаконну порубку дерев у захисних насадженнях, що заподіяло шкоду, вчинене за попередньою змовою групою осіб, за таких обставин.

Так, судом встановлено і матеріалами справи підтверджується, що 18.11.2023 ОСОБА_7 , за попередньою змовою з ОСОБА_8 , ОСОБА_9 та ОСОБА_10 (відносно яких матеріали виділені в окремі провадження та які засудженні судом та вироки набрали законної сили) та ОСОБИ - 1, (відносно якої виділено матеріли в окреме провадження та направлено до суду обвинувальний акт), в першій половині дня (більш точного часу ні судом, ні слідством не встановлено), на автомобілі ВАЗ 2105 червоного кольору з державним номерним знаком НОМЕР_1 , що належить ОСОБІ - 1, (відносно якої виділено матеріли в окреме провадження та направлено до суду обвинувальний акт) підготувавши знаряддя вчинення злочину бензинову пилу марки GoodluctSuper GCS 50-36, прибули до полезахисної смуги, яка розміщена в межах адміністративно територіальних меж Рівнянської сільської ради Новоукраїнського району Кіровоградської області при цьому запевнивши останніх про те, що має відповідний дозвіл на вирубку дерев.

Реалізуючи свій спільний злочинний намір, спрямований на незаконну порубку дерев, розуміючи протиправність своїх дій та настання суспільно небезпечних наслідків, ОСОБА_7 спільно з ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , (відносно яких виділено матеріли в окреме провадження та направлено до суду обвинувальний акт) та ОСОБОЮ - 1, (відносно якої виділено матеріли в окреме провадження та направлено до суду обвинувальний акт), за допомогою вищевказаної бензинової ланцюгової пилки, без спеціального на те дозволу, який посвідчується відповідним документом (лісорубним квитком, ордером) виданим уповноваженим органом, діючи умисно та протиправно, з метою власної порубку та знищили сироростучі дерева породи «Акації» у кількості 41 дерева, діаметром пнів у корені: 20х21 см., 14х14 см., 22х30 см., 16х14 см., 14х12 см., 18х17 см., 20х24 см., 18х16 см., 15х16 см., 25х24 см., 9х9 см., 29х22 см., 22х19 см., 30х24 см, 14х14 см., 18х16 см., 21х18 см., 19х18 см., 13х11 см., 16х15 см, 16х14 см., 19х17 см, 22х20 см., 13х14 см, 22х20 см, 13х14 см., 22х12 см, 13х13 см, 13х12 см., 12х10 см., 15х13 см., 14х12 см., 20х18 см., 11х10 см., 11х10 см., 11х10 см., 14х18 см., 14х15 см., 15х13 см., 17х16 см., та 15х15 см.

Після цього, ОСОБА_7 спільно з ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , (відносно яких матеріали виділені в окреме провадження та відносно, яких вирок набрав законної сили) та ОСОБА - 1 (відносно якої виділено матеріли в окреме провадження та направлено до суду обвинувальний акт), розпиляли стовбура зазначених 41 дерев породи «Акації» та о 11 год. 41 хв. Були виявлені працівниками поліції Новоукраїнського РВП ГУНП в Кіровоградській області у вказаній полезахисній смузі.

В результаті протиправних дій ОСОБА_11 спільно з ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , (відносно яких матеріали виділені в окреме провадження та відносно, яких вирок набрав законної сили) та ОСОБИ -1 (відносно якої виділено матеріли в окреме провадження та направлено до суду обвинувальний акт), а саме незаконної порубки 41 сироростучих дерев породи «Акації» спричинено істотну шкоду навколишньому природному середовищу в особі виконавчого комітету Рівнянської сільської ради Новоукраїнського району Кіровоградської області в розмірі 53926 грн 03 коп., що більш ніж у двадцять разів перевищує неоподаткований мінімум доходів громадян, що підтверджуються висновком судової інженерно-екологічної експертизи.

У запереченнях прокурор у кримінальному провадженні ОСОБА_12 просить відмовити ОСОБА_7 у задоволенні апеляційної скарги, а вирок суду першої інстанції залишити без змін, вказуючи на безпідставність доводів обвинуваченого ОСОБА_7 щодо порушення процедури судового розгляду, висновків суду про винуватість ОСОБА_7 та призначеного йому, вважає, що вирок суду першої інстанції є законним та обґрунтованим, а його зміст відповідає вимогам ст. 370 та ст. 374 КПК України.

До початку апеляційного розгляду по суті, ОСОБА_7 роз`яснено його процесуальні права ( ст. 42 КПК ) у тому числі право на юридичну допомогу.

ОСОБА_7 з цього приводу пояснив, що захисник йому не потрібен, а свої права та законні інтереси, під час апеляційного розгляду він буде захищати сам.

Заслухавши доповідача, в дебатах обвинуваченого ОСОБА_7 , який підтримав апеляційну скаргу і просив суд її задовольнити, думку прокурора, який заперечував проти її задоволення, колегія суддів, перевіривши матеріали кримінального провадження, дотримуючись меж перегляду судових рішень, визначених ст. 404 КПК України, дійшла висновку про те, що апеляційна скарга обвинуваченого ОСОБА_7 задоволенню не підлягає за таких підстав.

За змістом положень ч.1 та 2 ст. 404 КПК України суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції вправі вийти за межі апеляційних вимог, якщо цим не погіршується становище обвинуваченого.

Викладені у вироку районного суду висновки про винуватість ОСОБА_7 у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 246 КК України, при обставинах, викладених в обвинувальному акті, ґрунтуються на сукупності зібраних та досліджених доказах, достовірність і достатність яких не була поставлена під сумнів учасниками судового розгляду, в зв`язку з чим, згідно ст. 349 КПК України, вони за згодою сторін судом першої інстанції не досліджувались, судове слідство проведено в обсязі допиту обвинуваченого ОСОБА_7 та дослідження його характеризуючих даних.

Згідно з висновками Верховного Суду, які викладені у постанові від 22 березня 2018 року в справі № 521/11693Ї16-к, відповідно до ч.3 ст.349 КПК України суд має право, якщо проти цього не заперечують учасники судового провадження, визнати недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються. Однак дана норма не звільняє суд від обов`язку встановити обставини, які підлягають доказуванню в кримінальному провадження та визначенні ст. 91 КПК України.

Тобто законодавець зобов`язує суд встановити усі обставини, що мають значення для кримінального провадження, а ст. 349 КПК України лише визначає обсяг та порядок дослідження доказів на підтвердження цих обставин.

Незалежно від обсягу доказів, які досліджуватимуться судом, зокрема, внаслідок визнання недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються, допит обвинуваченого здійснюється обов`язково.

Шляхом прослуховування звукозапису судового засідання, яке відбулося 28.10.2025 року, апеляційний суд перевірив приводи та підстави для проведення судового розгляду у порядку, передбаченого ч.3 ст. 349 КПК України, а саме судом з`ясовано позицію ОСОБА_7 про повне визнання вини, розкаяння, обвинувачений ОСОБА_7 обставини, які викладені в обвинувальному акті по суті не оспорював, підтвердив факт незаконної порубки дерев разом з іншими фігурантами цієї справи, про що у деталях розповів суду.

При цьому, ОСОБА_7 судом роз`ясненні його права та обов`язки, процедуру розгляду кримінального провадження в порядку передбаченому ч.3 ст. 349 КПК України, процесуальні особливості та наслідки, у тому числі позбавлення права оскарження обставин в апеляційному порядку, з чим ОСОБА_7 погодився, про що зазначив у відповідній заяві (т.2 а.п. 92, 93, 116-118)

У апеляційній скарзі кваліфікація дій ОСОБА_7 за ч.2 ст.246 КК України по суті не оспорюється, у зв`язку з чим відповідно до ч.1 ст. 404 КПК України відсутні підстави для визнання апеляційним судом кваліфікації неправильною.

Аналіз матеріалів кримінального провадження свідчить, що під час судового розгляду не допущено порушень вимог кримінально-процесуального закону, які тягнуть безумовне скасування вироку (ч.2 ст. 412 КПК України) і могли б вплинути на правильність висновків суду щодо доведеності винуватості ОСОБА_7 у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення.

Як пояснив обвинувачений ОСОБА_7 під час апеляційного розгляду, він свою вину у незаконній порубці дерев визнає повністю, у вчиненому щиро розкаюється.

При цьому ОСОБА_7 вказує, що коли він разом з іншими приїхали, то на місце вирубки вже були «пеньки» від раніше спиляних дерев, на що працівники поліції при оформленні протоколу огляду місця події уваги не звернули, а суд ці обставини не досліджував.

В цьому контексті колегія суддів відмічає, що по суті та змісту доводи апеляційної скарги обвинуваченого ОСОБА_7 полягають у неправильному призначенні покарання у виді реального позбавлення волі, а неповнота судового розгляду на думку ОСОБА_7 полягає у тому, що суд не врахував його показання, під час досудового розслідування, наявність вагітної дружини, матері інваліда, погашення передньої судимості, у зв`язку з мобілізацією, а також визнання вини та щире розкаяння.

Тобто, порушення процедури судового розгляду у скороченому порядку, на думку апеляційного суду констатується ОСОБА_7 формально, з суб`єктивних причин та надуманих мотивів, порушення прав ОСОБА_7 на справедливий суд, недотримання принципів законності, рівності та змагальності сторін не вбачається, достатніх приводів та законних підстав ( ст. 412 та 415 КПК ) для скасування вироку та призначення нового судового розгляду немає.

При призначенні обвинуваченому ОСОБА_7 покарання, суд першої інстанції в оскаржуваному вироку зазначив про те, що відповідно до вимог ст. 65 КК України враховує ступінь тяжкості вчиненого ОСОБА_7 кримінального правопорушення, яке відповідно до ст. 12 КК України відносяться до категорії нетяжких, особу ОСОБА_7 , який за місцем проживання характеризується посередньо, військовослужбовець, не одружений, утриманців не має, на обліку у лікаря нарколога або психіатра не перебуває, раніше судимий.

Обставинами, які пом`якшують ОСОБА_7 покарання, суд визнав щире каяття та активне сприяння розкриттю злочину.

Обставин, які обтяжують ОСОБА_7 покарання, судом не встановлені.

Підстав для призначення ОСОБА_7 покарання із застосуванням ст.69 або 75 КК України, суд не знайшов і дійшов до висновку про те, що з метою загальної та спеціальної превенції ОСОБА_7 слід призначити покарання у виді реального позбавлення волі на строк, який передбачений санкцією ч.2 ст. 246 КК України.

Крім того, суд вказав, про те, що оскільки ОСОБА_7 раніше судимий за вироком Новоукраїнського районного суду Кіровоградської області від 11 серпня 2022 року за ч.4 ст.185 КК України до покарання у виді позбавлення волі строком на 5 років, із застосуванням ст.75 КК України з випробуванням з іспитовим строком на 2 роки та вчинив новий злочин ( ст.78 КК) то остаточне покарання ОСОБА_7 слід призначити за сукупністю вироків (ст. 71 КК) шляхом часткового приєднання покарання, призначеного за даним вироком, з частиною невідбутого покарання призначеного за попереднім вироком.

Призначене ОСОБА_7 судом першої інстанції покарання за ч.2 ст.246 КК України у виді позбавлення волі на строк 3 роки та остаточне покарання за сукупністю вироків у виді позбавлення волі на строк 5 років та 1 місяць позбавлення волі є достатнім для його перевиховання та виправлення, в цілому відповідає цілям та загальним засадам призначення покарання, через які реалізуються принципи законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації покарання.

На спростування доводів апеляційної скарги обвинуваченого ОСОБА_7 щодо призначення йому надто суворого та несправедливого покарання, колегія суддів апеляційного суду зазначає, що відповідно до п.10 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику призначення судами кримінального покарання» № 7 від 24.10.2003 року, частиною 2 статті 75 КК передбачено, що суд за

наявності визначених законом підстав може ухвалити рішення про

звільнення засудженого від відбування покарання з випробуванням, якщо він протягом іспитового строку не вчинить нового злочину і виконає покладені на нього обов`язки.

Виходячи з цих положень закону, а також зі змісту частини 3 статті 78 КК, у разі вчинення особою під час іспитового строку нового злочину суди мають розцінювати це як порушення умов застосування статті 75 КК про звільнення від відбування покарання з випробуванням і призначати покарання за сукупністю вироків на підставі статті 71 КК.

У таких випадках повторне звільнення від відбування покарання з випробуванням є неприпустимим.

В даному випадку, з урахуванням вироку Новоукраїнського районного суду Кіровоградської області від 11 серпня 2022 року, згідно з яким ОСОБА_7 за ч.4 ст.185 КК України призначено покарання у виді позбавлення волі строком на 5 років, яке ОСОБА_7 не відбув, то за привалами ч.4 ст. 71 КК України, менше ніж 5 років позбавлення волі ОСОБА_7 призначити неможливо.

Таким чином, за результатами апеляційного розгляду, колегія суддів дійшла однозначного висновку про те, що доводи апеляційної скарги обвинуваченого ОСОБА_7 про порушення процедури судового розгляду, призначення йому надто суворого та несправедливого покарання без врахування позитивних даних про його особу, визнання вини, розкаяння, наявність утриманців є необґрунтованими і по суті спростовуються змістом оскаржуваного вироку.

Підстав для скасування законного та обґрунтованого рішення суду першої інстанції або його зміни в частині призначеного ОСОБА_7 покарання, колегія суддів не вбачає.

Керуючись ст.ст. 376, 404, 405, 407, 418, 419, 424 КПК України, колегія суддів,-

ПОСТАНОВИЛА:

Апеляційну скаргу обвинуваченого ОСОБА_7 - залишити без задоволення.

Вирок Новоукраїнського районного суду Кіровоградської області від 16 грудня 2025 року в кримінальному провадженні № 0000190 стосовно ОСОБА_7 за ч.2 ст.246КК України - без змін.

Ухвала Кропивницького апеляційного суду набирає законної сили негайно після її проголошення, та може бути оскаржена у касаційному порядку до Верховного Суду протягом трьох місяців з дня проголошення судом апеляційної інстанції,а засудженим, яка тримається під вартою, - в той самий строк з дня вручення йому копії судового рішення.

СУДДІ:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4