Справа № 355/2626/25
Провадження № 1-кс/355/59/26
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 лютого 2026 року селище Баришівка

Баришівський районний суд Київської області у складі

слідчої судді ОСОБА_1 ,

за участю:

секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

підозрюваного ОСОБА_4 ,

захисника ОСОБА_5 ,

поручителів ОСОБА_6 , ОСОБА_7 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду селища Баришівка клопотання старшого слідчого СВ Броварського РУП ГУ НП в Київській області майора поліції ОСОБА_8 за погодженням прокурора Баришівського відділу Броварської окружної прокуратури Київської області ОСОБА_3 про застосування запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту щодо

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця міста Бровари Київської області, що зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_1 , з середньою освітою, працюючий у ТОВ «Метиз Бровари», не депутат, не інвалід, раніше не судимий,

в межах кримінального провадження №0002639, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань 22 листопада 2024 року, за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 310, ч. 2 ст. 317, ч. 2, 3 ст. 307 КК України,

ВСТАНОВИВ:

1. Суть та заявник розглядуваного питання.

Старший слідчий відділення розслідування злочинів загальнокримінальної спрямованості СВ Броварського РУП ГУНП в Київській області, майор поліції ОСОБА_8 , за погодженням з прокурором у кримінальному провадженні прокурором Броварської окружної прокуратури Київської області ОСОБА_3 , звернулися до слідчого судді з клопотанням про застосування запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту відносно підозрюваного, яке вмотивували наявністю обставин, визначених п. 1-3 ч. 1 ст. 194, ст. 177, 184 Кримінального процесуального кодексу України (надалі також КПК України).

2. Встановлені органом досудового розслідування обставини. Обґрунтування щодо доцільності застосування запобіжного заходу.

Подане клопотання обґрунтоване тим, що не пізніше 01.11.2024 у ОСОБА_4 разом із ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 виник умисел наживи за рахунок незаконного збуту наркотичного засобу, обіг якого обмежено канабісу, та незаконного утримування місця для незаконного виготовлення та виробництва наркотичного засобу, за наступних обставин:

Так, реалізуючи свій злочинний умисел, за обставин, встановити які досудовим розслідування не представилось можливим, діючи всупереч вимогам Законів України «Про наркотичні засоби, психотропні речовини і прекурсори», «Про заходи протидії незаконному обігу наркотичних засобів, психотропних речовин і прекурсорів та зловживанню ними» та Порядку провадження діяльності, пов`язаної з обігом наркотичних засобів, психотропних речовин і прекурсорів та контролю за їх обігом, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України № 589 від 03.06.2009, у точний час, встановити який під час досудового розслідування не представилось можливим, але не пізніше 01.11.2024, використовуючи лабораторне обладнання, а саме: електричні прилади (LED-фітосвітильники, вентилятори, кондиціонери, осушувач повітря), прилади системи вентиляції, шланги для поливу, вугільні фільтри, які попередньо придбали у невстановленої особи, усвідомлюючи суспільну небезпеку вчинюваних ними дій та передбачаючи негативні наслідки у зв`язку з їх вчиненням, обладнали за адресою: АДРЕСА_2 , лабораторію з вирощування рослин конопель.

В подальшому, ОСОБА_4 за попередньою змовою з ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , впродовж часу з 02 листопада 2024 року по 22 листопада 2024 року, використовуючи вищевказане лабораторне обладнання, за адресою: АДРЕСА_2 , утримували місце для незаконного виготовлення та виробництва наркотичного засобу, де в подальшому систематично виготовляли вище вказані наркотичні засоби, які обмежені в обігу.

Таким чином, ОСОБА_4 підозрюється в утриманні місця для незаконного виробництва та виготовлення наркотичного засобу, з корисливих мотивів, групою осіб, тобто у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 317 КК України.

Крім того, ОСОБА_4 за попередньою змовою з ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , реалізуючи злочинний умисел, спрямований на отримання єдиного злочинного результату, а саме систематичного збуту з корисливих мотивів наркотичних засобів, впродовж часу з 02 листопада 2024 року по 22 листопада 2024 року, організував незаконний посів та вирощування рослин конопель з метою збуту.

Так, впродовж листопада 2024 року, більш точний час встановити не представилось можливим, ОСОБА_4 , за попередньою змовою з ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 реалізуючи свій злочинний умисел на незаконний посів та незаконне вирощування рослин конопель, і невстановлений досудовим розслідуванням спосіб, придбав насіння конопель, у невстановленій кількості та невстановленою масою, з метою подальшого посіву та вирощування, без відповідного на те дозволу, в порушення вимог ст. 2, 7 Закону України «Про наркотичні засоби, психотропні речовини та прекурсори» від 15 лютого 1995 року та Переліку наркотичних засобів, психотропних речовин та прекурсорів, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України № 770 від 06 травня 2000 року.

У подальшому, ОСОБА_4 знаходячись за адресою: АДРЕСА_2 , у підвальному приміщенні, за попередньою змовою з ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 здійснили посів та вирощування, за допомогою лабораторного обладнання, а саме: гофрового повітроходу, двох настінних вентиляторів, металевих ємностей з електроприводом, електричних дротів, шлангів для поливу зі з`єднувальними елементами, вентилятору з повітроводом, електричного модулю з вентиляторами, системи фільтрів для води, шість LED-фітосвітильників, двох мобільних кондиціонерів, осушувачів повітря, вугільних фільтрів, які за своїми характеристиками можна використати для вирощування в штучних умовах нарковмісних рослин не менше ніж 56 рослин конопель у заздалегідь підготовленому приміщенні, з метою подальшого збуту.

При цьому, ОСОБА_4 за попередньою змовою з ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 здійснювали різні заходи по вирощуванню посіяних ними не менше ніж 180 рослин конопель, а саме: культивування, підживлення та полив до 22 листопада 2024 року, тобто до моменту проведення обшуку за адресою: АДРЕСА_2 , в ході якого виявлено та вилучено: гофровий повітрохід, два настінних вентилятори, металеві ємності з електроприводом, електричні дроти, шланги для поливу зі з`єднувальними елементами, вентилятор з повітроводом, електричний модуль з вентиляторами, систему фільтрів для води, шість LED-фітосвітильники, два мобільних кондиціонери, осушувач повітря, вугільні фільтри, які за своїми характеристиками можна використати для вирощування в штучних умовах нарковмісних рослин, а також рослини в горщиках в кількості 180 штук різного розміру.

Надані на дослідження 56 (п`ятдесят шість) рослини зеленого кольору з коренями відносяться до рослин роду коноплі (Cannabis).

Таким чином, ОСОБА_4 підозрюється у незаконному вирощуванні конопель, за попередньою змовою групою осіб, тобто у вчинені кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 310 КК України.

Крім цього, ОСОБА_4 за попередньою змовою з ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 реалізуючи свій злочинний умисел, використовуючи лабораторне обладнання, яке попередньо придбано у невстановленої особи, усвідомлюючи суспільну небезпеку вчинюваних ними дій та передбачаючи негативні наслідки у зв`язку з їх вчиненням, обладнавши у підвальному приміщенні за адресою: АДРЕСА_2 , лабораторію з вирощування рослин конопель, виготовляли, а саме: зрізали листя рослин, після чого їх висушували та подрібнювали, впродовж періоду часу з 02 листопада 2024 року по 22 листопада 2024 року наркотичний засіб, обіг якого обмежено канабіс, який зберігали за вказаною адресою з метою збуту.

Так, 22 листопада 2024 року, за адресою: АДРЕСА_2 , проведено обшук під час якого виявлено та вилучено: пластикову ємність та поліетиленовий пакет з речовиною рослинного походження зеленого кольору.

Надана на дослідження речовина рослинного походження зеленого кольору, є наркотичним засобом та рослиною, обіг якого обмежено - канабісом, загальною масою 3 858, 59 г, що є особливо великим розміром.

Згідно з постановою Пленуму Верховного суду України № 4 від 26.04.2002 року «Про судову практику в справах про злочини у сфері обігу наркотичних засобів, психотропних речовин, їх аналогів або прекурсорів» про умисел на збут наркотичних засобів, психотропних речовин, їх аналогів або прекурсорів може свідчити як відповідна домовленість з особою, яка придбала ці засоби чи речовини так і інші обставини, зокрема: великий або особливо великий їх розмір, спосіб упакування чи розфасування, поведінка суб`єкта злочину, якщо особа сама наркотичні засоби чи психотропні речовини не вживає, але виготовляє та зберігає їх, тощо.

Канабіс, згідно з постановою Кабінету Міністрів України від 06 травня 2000 року №770 «Про затвердження Переліку наркотичних засобів, психотропних речовин і прекурсорів», «Список № 1 наркотичні засоби та рослини, обіг яких обмежено» в «Таблиці ІІ» наркотичним засобом, обіг якого обмежено.

Таким чином, ОСОБА_4 підозрюється у незаконному виробництві, виготовленні, зберіганні з метою збуту наркотичного засобу, вчиненого за попередньою змовою групою осіб, в особливо великих розмірах, тобто у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 307 КК України.

Крім цього, в час та місці, досудовим розслідуванням які точно встановити не виявилось можливим, однак не пізніше 05 год. 13 хв. 23.12.2025, у ОСОБА_4 виник умисел, направлений повторне на придбання та зберігання наркотичного засобу, обіг якого обмежений, канабісу, з метою збуту. Так, реалізуючи свій злочинний умисел, в час та місці, досудовим розслідуванням які точно встановити не виявилось можливим, однак не пізніше 05 год. 13 хв. 23.12.2025, усвідомлюючи суспільну небезпеку вчинюваних ними дій та передбачаючи негативні наслідки у зв`язку з їх вчиненням, незаконно придбав у невстановленої досудовим розслідуванням особи, наркотичний засіб обіг якого обмежений канабіс, та розпочав повторно зберігати його за місцем свого проживання, а саме за адресою: АДРЕСА_1 , з метою збуту.

Так, 23 грудня 2025 року в період 05 год. 13 хв. по 10 год. 27 хв, в ході проведення обшуку за місцем проживання ОСОБА_4 на підставі ухвали суду за адресою: АДРЕСА_1 , виявлено та вилучено чотири поліетиленові зіп-пакети з речовиною рослинного походження зеленого кольору.

Надана на дослідження речовина рослинного походження зеленого кольору, є наркотичним засобом, обіг якого обмежено канабісом. Маса канабісу у перерахунку на висушену речовину становить 1,666 г, 2,291 г, 1,674 та 1,701 г. Загальна маса канабісу складає 7,332 г.

Канабіс, згідно з постановою Кабінету Міністрів України від 06 травня 2000 року № 770 «Про затвердження Переліку наркотичних засобів, психотропних речовин і прекурсорів», «Список № 1 наркотичні засоби та рослини, обіг яких обмежено» в «Таблиці ІІ» наркотичним засобом, обіг якого обмежено.

Таким чином, ОСОБА_4 підозрюється у незаконному придбанні та зберіганні з метою збуту наркотичного засобу, вчиненому повторно, тобто у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 307 КК України.

23 грудня 2025 року ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , згідно із ст. 2, 9, 28, 42, 278 КПК України повідомлено про підозру у вчиненні кримінальних правопорушень (злочинів), передбачених ч. 2 ст. 310, ч. 2 ст. 317, ч. 3 ст. 307 КК України.

23 грудня 2025 року ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , затримано в порядку ст. 208 КПК України, за підозрою у вчиненні кримінальних правопорушень (злочинів), передбачених ч. 2 ст. 310, ч. 2 ст. 317, ч. 2, 3 ст. 307 КК України.

24 грудня 2025 року ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , згідно із ст. 2, 9, 28, 42, 278, 279 КПК України повідомлено про зміну раніше повідомленої підозри у вчиненні кримінальних правопорушень (злочинів), передбачених ч. 2 ст. 310, ч. 2 ст. 317, ч. 2, 3 ст. 307 КК України.

Причетність ОСОБА_4 до вчинення інкримінованих йому кримінальних правопорушень підтверджується зібраними в ході досудового розслідування доказами, зазначеними в клопотанні про обрання запобіжного заходу.

За доводами клопотання, під час досудового розслідування встановлено наявність ризиків, передбачених п. 1, 2, 3, 4, 5 ст. 177 КПК України, а саме:

- п. 1 ч. 1 ст. 177 КПК України - обґрунтовується тим, що підозрюваний ОСОБА_4 підозрюється у вчиненні кримінальних правопорушень, санкція яких передбачає покарання у виді позбавлення волі на строк від 9 до 12 років. Відтак, розуміючи, що у разі визнання його винним у вчиненні вказаних злочинів йому загрожує покарання виключно у виді позбавлення волі, через що останній зможе переховуватися від органів досудового розслідування та суду;

- п. 2 ч. 1 ст. 177 КПК України - обґрунтовується тим, що підозрюваний ОСОБА_4 може знищити сховати або спотворити будь-яку з речей та предметів, що мають істотне значення для встановлення усіх обставин вчинення кримінальних правопорушень;

- п. 3 ч. 1 ст. 177КПК України - обґрунтовується тим, що підозрюваний ОСОБА_4 може незаконно впливати на свідків та інших підозрюваних у вказаному провадженні, які надавали викривальні покази щодо нього, оскільки йому відомо їхні місця проживання, робота та контактні телефони, а відтак підозрюваний, перебуваючи на свободі матиме можливість незаконно впливати на них, таким чином перешкоджати повному та об`єктивному проведенню досудового розслідування;

- п. 4 ч. 1 ст. 177КПК України - обґрунтовується тим, що підозрюваний ОСОБА_4 може перешкоджати у кримінальному провадженню іншим чином, тобто незаконно впливати на осіб, які на теперішній час не допитані як свідки, однак яким можуть бути відомі відомості щодо обставин даного кримінального правопорушення;

- п. 5 ч. 1 ст. 177 КПК України - обґрунтовується тим, щопідозрюваний ОСОБА_4 продовжує вчинення кримінальних правопорушень, оскільки раніше уже притягувався до кримінальної відповідальності за злочини у сфері незаконного обігу наркотиків, на шлях виправлення не став, належних висновків для себе не зробив та вчинив новий умисний корисливий злочин, перебуваючи на свободі, може вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальні правопорушення, у вчиненні яких він підозрюється.

Окрім цього, відносно ОСОБА_4 21.05.2025 до Броварського міськрайонного суду за ч. 1 ст. 263 КК України скеровано обвинувальний акт.

Відтак, враховуючи перелічені ризики, сторона обвинувачення вважає, що саме такий запобіжний захід, як домашній арешт, може забезпечити належну процесуальну поведінку підозрюваного, оскільки інші більш м`які запобіжні заходи не здатні запобігти вищевикладеним ризикам.

3. Позиція сторін щодо заявленого клопотання про застосування запобіжного заходу.

Прокурор групи прокурорів - прокурор Броварської окружної прокуратури Київської області ОСОБА_3 заявлене клопотання підтримав у повному обсязі, просив задовольнити. У судовому засіданні прокурор уточнив, що сторона обвинувачення просить обрати запобіжний захід підозрюваному ОСОБА_4 у вигляді цілодобового домашнього арешту.

Сторона захисту, - захисник та підозрюваний - проти задоволення клопотання заперечили, запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту вважають надмірним. При цьому, захисник зазначив, що з моменту спливу строку попереднього запобіжного заходу минуло 4 дні, однак підозрюваний не переховується від слідства, з`являється за всіма викликами, свого постійного місця проживання не залишив. Захисник категорично заявив про відсутність ризиків, передбачених ч. 1 ст. 177 КПК України, зазначив про наявність обставин про обрання більш м`якого запобіжного заходу особистої поруки, на підтвердження чого надані відповідні документи, подані клопотання про обрання такого запобіжного заходу, а також зазначив, що потенційні поручителі з`явилися в судове засідання.

Підозрюваний зазначив, що йому потрібно працювати; його робота передбачає нічні зміни; для утримання своєї сім`ї, а також непрацездатної матері він має працювати, в тому числі, в нічний час.

Поручителі ОСОБА_6 та ОСОБА_7 в судовому засіданні підтримали подані клопотання про обрання запобіжного заходу у вигляді особистої поруки, надали пояснення та доводи на підтримку поданих клопотань.

Усе вищевикладене в сукупності, за доводами сторони захисту, свідчить про відсутність зазначених прокурором ризиків та наявність підстав для ствердження про необґрунтованість поданого клопотання; відтак, сторона захисту просила застосувати запобіжний захід у вигляді особистої поруки.

4. Кримінальне процесуальне законодавство, застосовне для вирішення заявленого клопотання.

Порядок кримінального провадження на території України визначається лише кримінальним процесуальним законодавством України, яке складається з відповідних положень Конституції України, міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, цього Кодексу та інших законів України (ст. 1 КПК України).

Запобіжні заходи є заходами забезпечення кримінального провадження, які застосовуються з метою досягнення дієвості цього провадження (ч. 1, 2 ст. 131 КПК України).

Під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя зобов`язаний встановити, чи доводять докази, надані сторонами кримінального провадження, обставини, які свідчать про: 1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; 2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; 3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні (ч. 1 ст. 194 КПК України).

Метою застосування запобіжного заходу, згідно з ч. 1 ст. 177 КПК України, є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: 1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; 2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; 3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; 4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; 5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Підставою застосування запобіжного заходу, відповідно до ч. 2 ст. 177 КПК України, є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою статті 177 КПК України.

При вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених у статті 177 цього Кодексу, слідчий суддя на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів зобов`язаний, згідно ст. 178 КПК України, оцінити в сукупності всі обставини щодо підозрюваного, у тому числі: 1) вагомість наявних доказів про вчинення кримінального правопорушення; 2) тяжкість покарання, що загрожує відповідній особі; 3) вік та стан здоров`я; 4) міцність соціальних зв`язків в місці постійного проживання, у тому числі наявність в нього родини й утриманців; 5) наявність постійного місця роботи або навчання; 6) репутацію; 7) майновий стан; 8) наявність судимостей; 9) дотримання умов застосованих запобіжних заходів, якщо вони застосовувалися раніше; 10) наявність повідомлення про підозру у вчиненні іншого кримінального правопорушення; 11) розмір майнової шкоди; 12) ризик продовження чи повторення протиправної поведінки, зокрема ризик летальності, що його створює підозрюваний, у тому числі у зв`язку з його доступом до зброї.

5. Мотиви слідчої судді при постановленні ухвали.

Слідча суддя, заслухавши думку сторін кримінального провадження, дослідивши надані ними матеріали та проаналізувавши в системному зв`язку усі наявні на час розгляду клопотання відомості, які мають пряме та опосередковане значення для вирішення питання застосування заходу забезпечення кримінального провадження, за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин, зазначає та виснує таке.

Застосування запобіжного заходу здійснюється у конкретному кримінальному провадженні та вимагає досить детального аналізу не тільки фактичних обставин вчинення правопорушення, але й врахування характеристики особи, яка є ймовірним суб`єктом його вчинення.

У кожному випадку розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених у статті 177 КПК України, на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів, суд зобов`язаний оцінити в сукупності всі обставини, передбачені ст. 178 КПК України.

У даному кримінальному провадженні відносно підозрюваного встановлено такі дані/відомості, що його характеризують:

-ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженець міста Бровари Київської області, зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_1 , має середню освіту, працевлаштований в ТОВ «Метиз Бровари», не депутат, не інвалід,

-23 грудня 2025 року ОСОБА_4 пред`явлено підозру у вчиненні кримінальних правопорушень, передбаченихч. 2 ст. 310, ч. 2 ст. 317, ч. 3 ст. 307 КК України;

-24 грудня 2025 року ОСОБА_4 згідно із ст. 2, 9, 28, 42, 278, 279 КПК України повідомлено про зміну раніше повідомленої підозри у вчиненні кримінальних правопорушень (злочинів), передбачених ч. 2 ст. 310, ч. 2 ст. 317, ч. 2, 3 ст. 307 КК України;

- ОСОБА_4 раніше не судимийта відносно останнього 21.05.2025 до Броварського міськрайонного суду за ч. 1 ст. 263 КК України скеровано обвинувальний акт;

-судом не встановлено обставин, що вік та стан здоров`я підозрюваного ОСОБА_4 не дозволяють йому перебувати, зокрема, під домашнім арештом під час досудового розслідування.

Зважаючи на означене, вирішуючи по суті заявлене клопотання, слідча суддя має з`ясувати також наявність певних обставин, на які вказують слідчий та прокурор:

1) щодо обґрунтованості підозри:

Винятково законами України визначаються діяння, які є кримінальними правопорушеннями (п. 22 ст. 92 Конституції України). Злочином є передбачене Кримінальним кодексом України суспільно небезпечне винне діяння (дія або бездіяльність), вчинене суб`єктом злочину (ч. 1 ст. 11 КК України).

Застосуванню запобіжного заходу має передувати підозра у вчиненні кримінального правопорушення, тобто діянні, передбаченому Особливою частиною КК України. Слідча суддя у розглядуваному випадку має встановити, чи є підозра у вчиненні особою злочину обґрунтованою, тобто, чи є встановлені у визначеному законом порядку достатні дані, що свідчать про наявність ознак злочину, вчиненого саме цією особою (ними можуть бути заяви й повідомлення про злочин, документи, складені за результатами оперативно-розшукової діяльності, протоколи слідчих дій, висновки експертиз тощо).

При цьому, саме поняття «обґрунтована підозра» не визначене в національному законодавстві. Водночас, відповідно до усталеної практики ЄСПЛ (що є застосовною відповідно до ч. 5 ст. 9 КПК України), термін «обґрунтована підозра» означає, що існують факти або інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа, про яку йдеться, могла вчинити правопорушення (п. 32 рішення ЄСПЛ у справі «Fox, Campbell and Hartley v. the United Kingdom» від 30.08.1990 (заяви № 12244/86, 12245/86; 12383/86); п. 175 рішення ЄСПЛ від 21.04.2011 у справі «Нечипорук і Йонкало проти України» (заява № 42310/04).

Вирішення питання про наявність «обґрунтованої підозри» потребує встановлення:

- фактичної складової, що включає наявність фактичних обставин, що вказують на причетність певної особи до вчинення кримінального правопорушення;

- матеріально-правової складової, що включає наявність у діянні особи складу певного правопорушення за національним кримінальним законом.

Для дотримання фактичної складової підозри щодо причетності особи до вчинення кримінального правопорушення необхідна наявність певних об`єктивних підстав (фактів або інформації), на основі яких можна небезпідставно стверджувати, що відповідна особа могла вчинити злочин. Наявність таких «об`єктивних підстав» має підтверджуватися певними відомостями чи доказами, які повинні відповідати вимогам належності та допустимості, при цьому бути достатніми для висновку про причетність певної особи до вчинення конкретного кримінального правопорушення.

Водночас, слідча суддя зазначає, що на даному етапі досудового розслідування суд не має права вирішувати ті питання, які він повинен вирішити під час розгляду кримінального провадження по суті, а лише зобов`язаний на підставі розумної оцінки сукупності отриманих доказів визначити, що причетність особи до вчинення кримінального правопорушення є вірогідною та достатньою для застосування щодо такої особи обмежувального заходу.

З огляду на вищевикладене, з урахуванням означених застережень, проаналізувавши долучені до клопотання документи, за своїм внутрішнім переконанням, у порядку ст. 94 КПК України, слідча суддя вважає, що наявні у провадженні фактичні дані, передбачені параграфами 3-5 Глави 4 КПК України (протоколи слідчих дій, висновки експертів та інші документи) свідчать про обґрунтованість пред`явленої у даному кримінальному провадженні підозри, оскільки в своїй сукупності вказують на існування фактів та інформації, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що підозрюваний міг вчинити це правопорушення.

Зокрема, обґрунтованість підозри та обставини причетності підозрюваного до вчинення інкримінованого правопорушення слідують/вбачаються з:

-рапорту оперативних співробітників ГУ «Д» ДЗНД СБ України (а.с. 22-23);

-рапорту оперативних співробітників ВКП Броварського РУП ГУНП в Київській області (а.с. 21 (зворот);

-протоколу допиту свідка ОСОБА_13 (а.с. 24);

-протоколу допиту свідка ОСОБА_14 (а.с. 25-26);

-протоколу допиту свідка ОСОБА_15 (а.с. 26(зворот)-27);

-протоколу допиту свідка ОСОБА_16 (а.с. 27(зворот)-28);

-протоколу обшуку за адресою: АДРЕСА_2 (а.с. 29-37);

-постанови про визнання речовим доказом та приєднання речових доказів до матеріалів кримінального провадження (а.с. 37(зворот)-40);

-протоколів допиту свідків ОСОБА_17 та ОСОБА_18 (а.с. 40(зворот)-44);

-протоколу огляду предметів (перегляд відеозаписів) (а.с. 44(зворот)-72);

-висновків експертів за результатами проведення судової експертизи матеріалів, речовин і виробів (а.с. 73-87);

-витягу з Єдиного реєстру досудових розслідувань (а.с. 87(зворот)-89);

-схеми телефонних дзвінків (із матеріалами доручення) (а.с. 94-103);

-висновків експерта за результатами проведення судової портретної експертизи (а.с. 104-116);

-протоколу обшуку від 23.12.2025 (а.с. 116(зворот)-120);

-постанови про визнання та приєднання до матеріалів кримінального провадження речових доказів (а.с. 120(зворот)-122);

-протоколу обшуку від 23.12.2025 (а.с. 122(зворот)-125);

-постанови про визнання та приєднання до матеріалів кримінального провадження речових доказів (а.с. 125(зворот)-127);

-протоколу допиту свідка від 23.12.2025(а.с. 127(зворот)-128);

-протоколу затримання особи, підозрюваної у вчиненні злочину від 23.12.2025 (а.с. 129-130);

-постанови про призначення судової експертизи речовин, матеріалів і виробів (а.с. 131-132, 145-147, 153-158);

-висновків експерта за результатами проведення судової експертизи матеріалів, речовин і виробів (а.с. 133-135, 148-151).

У зв`язку з означеним, не вбачається підстав вважати підозру явно неприйнятною, оскільки стороною обвинувачення надано важливі відомості (протоколи слідчих дій, висновки експертів, інші документи), які вказують на те, що причетність підозрюваного до вчинення кримінального правопорушення є вірогідною.

Як наслідок, суд констатує наявність обставин, визначених п. 1 ч. 1 ст. 194 КПК України.

2) щодо наявності ризиків, передбачених ч. 1 ст. 177 КПК України:

Ризики, які дають достатні підстави слідчому судді вважати, що підозрюваний може здійснити спробу протидії кримінальному провадженню у формах, що передбачені ч. 1 ст. 177 КПК України, слід вважати наявними за умови встановлення обґрунтованої ймовірності здійснення підозрюваним відповідних дій.

Достовірність ризиків може бути встановлена шляхом перевірки відомостей про: 1) наявність документів, які дають змогу виїхати за межі країни; 2) майновий стан особи, який дає змогу існувати в умовах переховування, у тому числі за межами країни; 3) наявність громадянства іншої держави або документів, які дають право тимчасово чи постійно проживати на території іншої країни; 4) наявність членів родини, які проживають на території іншої країни та можуть надати тимчасовий чи постійний притулок підозрюваному; 5) наявність можливості (службове становище, безпосереднє знайомство, родинні зв`язки, матеріальний вплив тощо) впливу на свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому кримінальному провадженні; 6) інші обставини, які вказують на достовірність ризиків, - та повинні оцінюватися з урахуванням конкретних обставин кожного кримінального провадження.

При цьому, КПК України не вимагає доказів того, що підозрюваний обов`язково (поза всяким сумнівом) здійснюватиме відповідні дії, однак вимагає доказів того, що він має реальну можливість їх здійснити у конкретному кримінальному провадженні в майбутньому.

Зазначений стандарт доказування (переконання) слідча суддя використовує для перевірки наявності ризиків, передбачених ч. 1 ст. 177 КПК України, у цьому кримінальному провадженні щодо підозрюваного, і доходить висновку про їх наявність/обґрунтованість у заявленому клопотанні, зважаючи на характер/характеристику особи підозрюваного, його моральність, місце проживання, рід занять, майновий стан, сімейні зв`язки, зокрема:

- щодо ризику переховування від органів досудового розслідування та/або суду - слідча суддя враховує фактичну ситуацію в Україні, а саме, що з 24.02.2022 відповідно до Указу Президента України №64/2022 «Про введення воєнного стану в Україні» на території нашої держави введений воєнний стан, який триває по цей час. Слідча суддя зауважує, що до обставин ризику втечі безумовно належить військова агресія проти України, яка суттєво обмежує можливості виконання органами влади своїх повноважень на певних територіях.

При цьому, слідча суддя вважає достатньо підставним обґрунтування органу досудового розслідування в аспекті означеного ризику, що підозрюваний може покинути місце проживання в місті Києві, що унеможливить виконання завдань кримінального провадження, передбачених ст. 2 КПК України.

- оцінюючи ризик незаконно впливати на свідків у кримінальному провадженні, слідча суддя виходить із встановленого Кримінальним процесуальним кодексом України порядку отримання показань від свідків, потерпілого у кримінальному провадженні на різних його етапах, та вважає, що ризик такого впливу зберігається до отримання показань свідків, потерпілого безпосередньо судом під час розгляду справи по суті. Тим самим, не виключена ймовірність, що підозрюваний, не будучи обмежений у спілкуванні із свідками, яким відомі обставини вчинення злочину, у якому підозрюється ОСОБА_4 , може здійснювати на них вплив шляхом підбурювання, вмовляння, залякування, підкупу, з метою їх спонукання до ненадання в суді показів, перекручування або спотворення обставин, які їм достовірно відомі, з метою уникнення від кримінальної відповідальності. Тим самим, ризик впливу існує не лише на початковому етапі кримінального провадження при зібранні доказів під час проведення досудового розслідування, а й на стадії судового розгляду до моменту безпосереднього отримання судом показань від свідків та дослідження їх судом.

- ризик перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином обґрунтовується тим, що ОСОБА_4 з метою уникнення чи пом`якшення покарання може створити штучні докази чи підбурити осіб, які не були свідками кримінального правопорушення, до надання завідомо неправдивих свідчень на підтвердження захисних версій;

- ризик вчинення підозрюваним іншого кримінального правопорушення, на переконання слідчої судді, також наявний, оскільки ОСОБА_4 хоч офіційно і працевлаштований, але відносно нього направлений до суду обвинувальний акт за ч. 1 ст. 263 КК України.

3) щодо недостатності застосування більш м`яких запобіжних заходів.

Згідно із ст. 194 КПК України наявність ризику є підставою для застосування запобіжного заходу, відтак, визначаючись з тим, який саме запобіжний захід у кримінальному провадженні убезпечить від його настання, слідча суддя ураховує таке.

Більш м`якими запобіжними заходами, у порівнянні з триманням під вартою, є 1) особисте зобов`язання; 2) особиста порука; 3) застава.

При оцінці можливості застосування іншого, більш м`якого запобіжного заходу з метою запобігання встановленим ризикам, враховуючи, що така оцінка стосується перспективних фактів, слідча суддя використовує стандарт доказування «обґрунтованої ймовірності», за яким слід вважати, що інші, більш м`які запобіжні заходи ніж домашній арешт, не зможуть запобігти встановленим ризикам, означеним вище.

З огляду на виклад обставин та мотивувань щодо обґрунтованості підозри та наявності ризиків, передбачених ст. 177 КПК України (розділ 5 цієї ухвали), слідчою суддею не встановлено, що застосування більш м`яких запобіжних заходів, зокрема, особистого зобов`язання, буде виправданим та відповідатиме завданням кримінального провадження, передбаченим ст. 2 КПК України.

Захисником підозрюваного ОСОБА_4 , адвокатом ОСОБА_5 у судовому засіданні подано заперечення про застосування запобіжного заходу у виді домашнього арешту з клопотанням про обрання запобіжного заходу у вигляді особистої поруки, оскільки захист вважає клопотання слідчої слідчого відділу СВ Броварського РУП ОСОБА_8 необґрунтованим та таким, що підлягає відхиленню з огляду на наявність значно ефективнішого та пропорційного запобіжного заходу особистої поруки. Просив врахувати міцність соціальних зв`язків підозрюваного ОСОБА_4 , а саме перебування на його утриманні матері ОСОБА_19 , як особи з інвалідністю 2 групи (довідка до акту медико-соціальної експертною комісії від 05.05.2016, рішення ЛКК №251/23 від 03.11.2023) та волонтерську діяльність (посвідчення благодійного фонду «Крапля до краплі» від 14.12.2025). Щодо пріоритету особистої поруки керівництва підприємства в особі директора ТОВ «МЕТИЗ БРОВАРИ» ОСОБА_6 та засновника підприємства ОСОБА_7 , то такий вид запобіжного заходу забезпечить: постійний візуальний контроль за особою протягом робочого дня; збереження робочого місця та можливість сплати податків; гарантію фінансової стабільності сім`ї підозрюваного. Також, стосовно ризиків посилається на те, що за два місяці перебування під арештом ОСОБА_4 не вчинив жодної дії, що вказувала б на намір переховуватись, навпаки, демонструє сумлінне виконання покладених на нього обов`язків навіть після закінчення 2 місяців з моменту винесення щодо нього ухвали про застосування запобіжного заходу у виді цілодобового домашнього арешту за місцем проживання. За матеріалами кримінального провадження №0002639 ОСОБА_4 не є організатором злочину, а тому рівень потенційної небезпеки його процесуальної поведінки є значно нижчим, ніж в організатора. Підозрюваний ОСОБА_4 працює оператором автоматичних ліній і така робота неможлива у дистанційному форматі. Стаж роботи ОСОБА_4 становить 8 років, за місцем роботи характеризується позитивно.

Щодо доводів сторони захисту стосовно недоведеності належними доказами існування вказаних ризиків, то слідча суддя вважає за необхідне зазначити, що Кримінальний процесуальний кодекс України не вимагає доказів того, що підозрюваний обов`язково (поза всяким сумнівом) здійснюватиме відповідні дії, однак вимагає доказів того, що він має реальну можливість їх здійснити у конкретному кримінальному провадженні в майбутньому. Ризики, які дають достатні підстави суду вважати, що підозрюваний може здійснити спробу протидії кримінальному провадженню у формах, що передбачені ч. 1 ст. 177 КПК України, слід вважати наявними за умови встановлення обґрунтованої ймовірності можливості здійснення останнім зазначених дій.

Оцінюючи можливості застосування іншого м`якого запобіжного заходу у виді особистої поруки для запобігання ризикам, передбаченим статтею 177 ЦПК України, слідча суддя зазначає та виснує таке.

Згідно з частиною 1 статті 180 КПК України особиста порука полягає у наданні особами, яких слідчий суддя, суд вважає такими, що заслуговують на довіру, письмового зобов`язання про те, що вони поручаються за виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього обов`язків відповідно до статті 194 цього Кодексу і зобов`язуються за необхідності доставити його до органу досудового розслідування чи в суд на першу про те вимогу.

Процесуальний порядок застосування цього запобіжного заходу зводиться до: а) подання слідчим за погодженням з прокурором, прокурором вмотивованого клопотання слідчому судді, суду про обрання цього запобіжного заходу та доказів на підтвердження його обрання; б) роз`яснення слідчим суддею, судом поручителю, який виявив ініціативу або дав згоду бути ним, у вчиненні якого кримінального правопорушення підозрюється або обвинувачується особа, передбачене законом покарання за його вчинення, обов`язки поручителя і наслідки їх невиконання, право на відмову від прийнятих на себе зобов`язань та порядок реалізації такого права; в) постановлення слідчим суддею, судом ухвали про обрання як запобіжного заходу особистої поруки із зазначенням у ній зобов`язань підозрюваного, обвинуваченого, в тому числі одного або кількох із тих, що передбачені у ч. 5 ст. 194 КПК, зобов`язань і прав поручителя, ознайомлення їх з ухвалою та роз`яснення наслідків відмови від поручительства чи його скасування; г) надання поручителем слідчому судді, суду письмового зобов`язання про виконання ним обов`язків на виконання особистої поруки.

Особиста порука, як і особисте зобов`язання, належить до тієї категорії запобіжних заходів, у ході яких використовується моральний (психічний) метод впливу на поведінку підозрюваного.

Довіра до поручителя перш за все полягає в усвідомленні суду того факту, що поручитель зможе сприяти досягненню мети запобіжних заходів та виконанню обвинуваченим покладених на нього обов`язків.

Згідно з частиною 2 статті 180 КПК України кількість поручителів визначає слідчий суддя, суд, який обирає запобіжний захід. Наявність одного поручителя може бути визнано достатньою лише в тому разі, коли ним є особа, яка заслуговує на особливу довіру.

Особиста порука як запобіжний захід застосовується з метою забезпечення належної поведінки обвинуваченого та його своєчасної участі в кримінальному провадженні. Вона обирається за наявності загальних підстав (ст. 177 КПК України), і, крім того, особливих підстав. Особиста порука заснована на довірі поручителя з боку суду, яка, в свою чергу, ґрунтується на особливих моральних якостях поручителя, його авторитеті, зокрема, для обвинуваченого, що робить можливим для поручителя забезпечити виконання обвинуваченим покладених на нього обов`язків та у разі потреби доставку його до органу розслідування чи в суд на першу вимогу.

Тобто особиста порука належить до запобіжних заходів, які поєднані із психологічним впливом на поведінку обвинуваченого, що ґрунтується на моральній відповідальності цієї особи перед тими особами, які за нього поручилися.

Відповідно до клопотань про обрання запобіжного заходу у вигляді особистої поруки, ОСОБА_6 та ОСОБА_7 готові взяти підозрюваного ОСОБА_4 під свою особисту поруку та ручаються за його належну процесуальну поведінку, готові та спроможні забезпечити явку підозрюваного до органу досудового розслідування та суду на першу вимогу у рамках цього кримінального провадження. Слідча суддя бере до уваги, що визначаючи одного поручителя особу, яка заслуговує на особливу довіру, необхідно встановити, чи заслуговує поручитель на його довіру, чи здатний поручитель (в силу особливих моральних якостей, авторитету, фізичного і психічного стану здоров`я тощо) достатньо впливати на підозрюваного, щоб забезпечити його належну процесуальну поведінку. Авторитет поручителя визначається його службовим становищем, поведінкою в колективі, побуті, його особистими якостями. Разом з тим, таких доказів до суду як поручителем ОСОБА_6 , так і поручителем ОСОБА_7 до суду не надано.

Крім того, слідча суддя зазначає, що у матеріалах клопотання відсутня будь-яка інформація стосовно особи ОСОБА_6 та особи ОСОБА_7 , яка б давала суду підстави вважати даних осіб такими, які заслуговують на довіру, не надано доказів, що характеризують поручителів, з яких би суд міг встановити, чи заслуговують поручителі на його довіру, чи здатні поручителі достатньо впливати на підозрюваного ОСОБА_4 , щоб забезпечити його належну процесуальну поведінку та реально забезпечити виконання підозрюваним покладених на нього обов`язків, з врахуванням даних про особу підозрюваного, обставин інкримінованого злочину, його тяжкості та суворості покарання за його вчинення.

У судовому засіданні ОСОБА_6 та ОСОБА_7 не довели, що ОСОБА_4 буде перебувати під їх наглядом, в їх підпорядкуванні, що викликає сумнів щодо можливості безпосереднього впливу саме їх, як поручителів, на процесуальні обов`язки підозрюваного.

За таких обставин, слідча суддя вважає за доцільне застосувати запобіжний захід у вигляді домашнього арешту, але у нічний час доби, із зобов`язанням підозрюваного прибувати до слідчого, прокурора, слідчого судді та суду за кожною вимогою на визначений час, а також покладенням на підозрюваного, відповідно до ч. 5 ст. 194 КПК, таких обов`язків: повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання; здати на зберігання до ЦМУ ДМС у м. Києві та Київській області, за адресою: м. Київ, вул. Березняківська, 4-А, свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну.

При визначенні строку обрання запобіжного заходу суд враховує, що постановою керівника Броварської окружної прокуратури від 20.02.2026 строк досудового розслідування у зазначеному кримінальному провадженні продовжено до трьох місяців, а саме до 23 березня 2026 року.

Ухвалою слідчого судді Баришівського районного суду Київської області від 25.12.2025 підозрюваному ОСОБА_4 обрано запобіжний захід у вигляді домашнього арешту строком до 22.02.2026.

Разом з тим, строк досудового розслідування у даному кримінальному провадженні продовжено до 23.03.2026, у зв`язку з чим, за доводами заявника, виникла необхідність звернутися до суду з клопотанням про обрання запобіжного заходу ОСОБА_4 у вигляді домашнього арешту.

Суд окремо зауважує, що висновки суду щодо застосування саме такого запобіжного заходу (домашнього арешту в нічний час доби) забезпечить, з однієї сторони, мінімізацію ризиків, передбачених ч. 1 ст. 177 КПК України, а з іншого не становитиме надмірного тягаря для підозрюваного та надасть змогу реалізувати більшість правомочностей та заходів, зазначених стороною захисту на заперечення доводів клопотання про застосування запобіжного заходу (догляд та утримання підозрюваним непрацездатної матері, доставлення її до медичних установ за потреби; утримання сім`ї; можливість працювати з 06:00 год до 22:00 год (ранковий, денний та вечірній час) тощо).

На підставі викладеного, керуючись статтями 131-132, 176-178, 181, 184, 194, 309, 372-376, 395 Кримінального процесуального кодексу України, суд

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання старшого слідчого відділення розслідування злочинів загальнокримінальної спрямованості СВ Броварського РУП ГУНП в Київській області, майора поліції ОСОБА_8 , погоджене прокурором Броварської окружної прокуратури Київської області ОСОБА_3 , про застосування запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту в межах кримінального провадження №0002639, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань 22 листопада 2024 року, за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 310, ч. 2 ст. 317, ч. 2, 3 ст. 307 КК України, - задовольнити частково.

Застосувати до підозрюваного ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді нічного домашнього арешту, за місцем його проживання за адресою: АДРЕСА_1 , на строк досудового розслідування, а саме по 23 березня 2026 року, без застосування електронних засобів контролю, заборонивши ОСОБА_4 залишати місце свого проживання за вказаною адресою у період часу з 22 год 00 хв по 06 год 00 хв, за винятком випадків необхідності отримання медичної допомоги ним чи особами, які перебувають на його утриманні, та необхідності прибути до укриття чи бомбосховища у будь-який час, коли лунають сигнали тривоги, які сповіщають населення про повітряну небезпеку.

Покласти на підозрюваного ОСОБА_4 такі обов`язки:

1) прибувати за кожною вимогою до слідчого, прокурора чи суду;

2) повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання;

3) здати на зберігання до ЦМУ ДМС у м. Києві та Київській області, за адресою: м. Київ, вул. Березняківська, 4-А, свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну.

У задоволенні клопотань про обрання запобіжного заходу у вигляді особистої поруки відмовити.

Роз`яснити підозрюваному, що працівники поліції з метою контролю за його поведінкою, мають право з`являтися в житло, вимагати надати усні чи письмові пояснення з питань, пов`язаних із виконанням покладених на нього зобов`язань.

Ухвала слідчої судді щодо застосування запобіжного заходу підлягає негайному виконанню після її оголошення.

На ухвалу слідчої судді може бути подана апеляційна скарга до Київського апеляційного суду протягом 5 днів з дня її оголошення, з урахуванням того, що у випадку, коли слідчий суддя з посиланням на ч. 2 ст. 376 КПК України постановив ухвалу та оголосив її резолютивну частину, а повний текст ухвали оголосив в інший день, строк подачі апеляційної скарги обчислюється з дня оголошення резолютивної частини ухвали.

Контроль за виконання ухвали суду про домашній арешт ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , покласти на Броварське РУП ГУНП в Київській області.

Визначити час проголошення повного тексту ухвали 16:20 год 02 березня 2026 року.

Слідча суддя ОСОБА_20