Справа №201/1663/26
Провадження № 1-кс/201/444/2026
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

13 лютого 2026 року м. Дніпро

Слідча суддя Соборного районного суду міста Дніпра ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , представника заявника ОСОБА_3 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі Соборного районного суду міста Дніпра в режимі відеоконференції скаргу адвоката ОСОБА_3 , який діє від імені та в інтересах ОСОБА_4 , щодо бездіяльності слідчого, яка полягає у невнесення відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань,

В С Т А Н О В И Л А:

09 лютого 2026 року до Соборного районного суду міста Дніпра надійшла скарга адвоката ОСОБА_3 , який діє від імені та в інтересах ОСОБА_4 , щодо бездіяльності слідчого, яка полягає у невнесення відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань, у зв`язку з чим просить: 1) визнати протиправною бездіяльність службових осіб Відділу поліції №2 Дніпровського РУП №1 ГУНП в Дніпропетровській області, яка полягає у невнесенні відомостей до ЄРДР за заявою про вчинення кримінального правопорушення від 03 лютого 2026 року; 2) постановити ухвалу, якою зобов`язати посадових Відділу поліції №2 Дніпровського РУП №1 ГУНП в Дніпропетровській області внести відомості про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань за моєю заявою 03 лютого 2026 року про вчинення кримінального правопорушення відносно ОСОБА_4 , передбаченого: - ст. 146 КК України незаконне позбавлення волі, - ст. 365 КК України перевищення влади або службових повноважень, - ст. 397 КК України втручання у діяльність захисника, - ст. 371 КК України завідомо незаконне затримання.

В обгрунтування скарги зазначив, що 03 лютого 2026 року адвокатом ОСОБА_3 в інтересах ОСОБА_4 до органів Національної поліції, а саме на ім`я начальника відділу поліції № 2 Дніпровського районного управління поліції №1 ГУНП в Дніпропетровській області Підполковник поліції ОСОБА_5 подано заяву про вчинення кримінального правопорушення службовими особами ТЦК відносно ОСОБА_4 , що містила відомості про незаконне позбавлення волі, перевищення службових повноважень та інші кримінальні правопорушення, а саме: 29 січня 2026 року близько 15:00 на Набережній Перемоги, буд. 60 у місті Дніпро, ОСОБА_4 фактично позбавили свободи, примусово доставили для подальшого утримання в приміщенні ТЦК та СП без належних правових підстав, що зі слів потерпілого відбулося із застосуванням фізичного примусу та без участі працівників поліції. Таким чином, у діях службових осіб ТЦК наявні ознаки кримінальних правопорушень, передбачених: - ст. 146 КК України незаконне позбавлення волі, - ст. 365 КК України перевищення влади або службових повноважень, - ст. 397 КК України втручання у діяльність захисника, - ст. 371 КК України завідомо незаконне затримання. Заява була подана у порядку ст. 214 КПК України та містила достатні дані, що свідчать про можливе вчинення кримінального правопорушення. Додатково, з метою з`ясування стану розгляду поданої заяви про кримінальне правопорушення та дотримання вимог ст. 214 КПК України, адвокатом в інтересах ОСОБА_4 було направлено адвокатський запит до ВП №2 Дніпровського РУП №1 ГУНП в Дніпропетровській області. У відповіді на зазначений адвокатський запит органом поліції повідомлено, що подані заяви зареєстровані в журналі єдиного обліку за № 4165, 4166 від 03 лютого 2026 року, однак замість внесення відомостей до ЄРДР керівництвом слідчого відділення прийнято рішення про проведення перевірки на підставі Закону України «Про звернення громадян», а станом на 05 лютого 2026 року жодного процесуального рішення за заявами не прийнято. Таким чином, відомості до ЄРДР в порушення вимог ст.. 214 КПК України внесені не були.

Представник заявника адвокат ОСОБА_3 в судовому засіданні скаргу підтримав у повному обсязі та просив її задовольнити, зазначивши, що він звернувся до поліції та інших уповноважених органів із заявою про вчинення кримінального правопорушення 30 січня 2026 року на електронну пошту. На даний час відомості до ЄРДР так і не внесені.

Заявник ОСОБА_4 , будучи належним чином повідомленим про дату, час та місце судового розгляду, до судового засідання не з`явився.

Представник ВП № 2 ДРУП № 1 ГУНП в Дніпропетровській області в судове засідання не з`явився за невідомих причин, про дату, місце та час судового засідання був повідомлений належним чином.

Відповідно до ч. 3 ст. 306 КПК України відсутність слідчого чи прокурора не є перешкодою для розгляду скарги.

Заслухавши представника заявника та дослідивши матеріали скарги, слідча суддя приходить до наступного висновку.

З матеріалів скарги встановлено, що адвокат ОСОБА_4 ОСОБА_3 шляхом направлення на електронну пошту звернувся 30 січня 2026 року до ВП № 2 ДРУП № ГУНП в Дніпропетровській області із заявою про вчинення кримінальних правопорушень працівниками ТЦК та СП, які незаконно затримали 29 січня 2026 року та утримують ОСОБА_4 .

Станом на день розгляду скарги відсутні відомості щодо внесення прокурором відомостей до Єдиного реєстру досудових розслідувань за вказаною заявою.

З відповіді ВП № 2 ДРУП № 1 ГУНП в Дніпропетровській області від 05 лютого 2026 року за № 53429-2026, наданої адвокату ОСОБА_3 в інтересах ОСОБА_4 , вбачається, що 03 лютого 2026 року до ВП № 2 ДРУП № 1 з Дніпровського РУП № 1 надійшло 2 заяви за фактом неправомірних дій співробітників ТЦК відносно ОСОБА_4 , які зареєстровано у ВП № 2 ДРУП № 1 в ЄО № 4165, 4166 від 03 лютого 2026 року, керівництвом слідчого відділу прийнято рішення про проведення перевірки на підставі Закону України «Про звернення громадян» та матеріали направлено до сектору превенції ВП № 2 ДРУП № 1, станом на 05 лютого 2026 року рішення не прийнято.

Згідно з ч. 1, ч. 2 ст. 214 КПК України слідчий, дізнавач, прокурор невідкладно, але не пізніше 24 годин після подання заяви, повідомлення про вчинене кримінальне правопорушення або після самостійного виявлення ним з будь-якого джерела обставин, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення, зобов`язаний внести відповідні відомості до Єдиного реєстру досудових розслідувань, розпочати розслідування та через 24 години з моменту внесення таких відомостей надати заявнику витяг з Єдиного реєстру досудових розслідувань. Слідчий, який здійснюватиме досудове розслідування, визначається керівником органу досудового розслідування, а дізнавач - керівником органу дізнання, а в разі відсутності підрозділу дізнання - керівником органу досудового розслідування.

Досудове розслідування розпочинається з моменту внесення відомостей до Єдиного реєстру досудових розслідувань. Положення про Єдиний реєстр досудових розслідувань, порядок його формування та ведення затверджуються Офісом Генерального прокурора за погодженням з Міністерством внутрішніх справ України, Службою безпеки України, Національним антикорупційним бюро України, Державним бюро розслідувань, органом, що здійснює контроль за додержанням податкового законодавства.

У відповідності до п. 1 ч. 1 ст. 91 КПК України підлягають доказуванню, зокрема і подія кримінального правопорушення (час, місце, спосіб та інші обставини вчинення кримінального правопорушення). При цьому, положеннями ст. 92 КПК України регламентовано, що обов`язок доказування обставин, передбачених ст. 91 цього Кодексу покладається не на заявника, а на слідчого і прокурора.

За змістом ч. 3 ст. 214 КПК України заборонено здійснення досудового розслідування до внесення відомостей до реєстру або без такого внесення не допускається і тягне за собою відповідальність, встановлену законом.

Тобто, слід враховувати, що на цьому етапі розвитку правових відносин стосовно ймовірного вчинення діяння, відповідальність за яке встановлена КК України, не достатньо об`єктивних відомостей навіть для попередньої констатації наявності або відсутності ознак складу злочину. З огляду на такі обставини необхідно звернути увагу, що вимога про внесення відомостей до ЄРДР на підставі заяви чи повідомлення про кримінальне правопорушення не передбачає здійснення оцінки обґрунтованості таких заяв на наявність ознак складу кримінального правопорушення, а передбачає лише обов`язок уповноважених органів здійснити фіксацію наданих особою відомостей про кримінальне правопорушення, які вона надає усвідомлено для реалізації відповідними органами завдань кримінального провадження.

Підставами вважати заяву чи повідомлення саме про злочин є наявність в таких заявах або повідомленнях об`єктивних даних, які дійсно свідчать про ознаки злочину.

Такими даними є фактичне існування доказів, що підтверджують реальність конкретної події. Якщо у заявах чи повідомленнях таких даних немає, то вони не можуть вважатися такими, які мають бути обов`язково внесені до ЄРДР.

Викладені в такому повідомленні обставини підлягають перевірці, але така перевірка повинна проводитись вже в рамках відкритого кримінального провадження, внесеного до ЄРДР. Потім, у разі, якщо посадова особа дійде висновку, що у викладеній ситуації немає ознак складу кримінального правопорушення, вона може винести постанову про закриття кримінального провадження відповідно до ст. 284 КПК України.

Таким чином, слідча суддя констатує пряму заборону процесуального Закону, а відтак неможливість здійснення перевірочних дій про можливий злочин без попереднього внесення відповідних відомостей до ЄРДР. Наслідком такого порушення буде визнання всіх зібраних доказів недопустимими.

Статтею 19 Конституції України визначено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Зі змісту вимог ч. 2 ст. 214 КПК України вбачається, що з моменту внесення відомостей до Єдиного реєстру досудових розслідувань розпочинається досудове розслідування.

З огляду на викладене, вбачається, що Кримінальний процесуальний кодекс України зобов`язує слідчого або прокурора внести відповідні відомості до Єдиного реєстру досудових розслідувань, розпочати розслідування та надати заявнику витяг з ЄРДР. Тому це не право слідчого, прокурора, а його обов`язок, який чітко визначений нормами діючого Кримінального процесуального кодексу України.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 303 КПК України на досудовому провадженні можуть бути оскаржені такі рішення, дії чи бездіяльність слідчого або прокурора: бездіяльність слідчого, прокурора, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань після отримання заяви чи повідомлення про кримінальне правопорушення, у неповерненні тимчасово вилученого майна згідно з вимогами статті 169 цього Кодексу, а також у нездійсненні інших процесуальних дій, які він зобов`язаний вчинити у визначений цим Кодексом строк.

Відповідно до ст. 2 КПК України завданнями кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.

Як випливає з положень принципу публічності, закріпленого у ст. 25 КПК України, прокурор, слідчий зобов`язані в межах своєї компетенції розпочати досудове розслідування в кожному випадку безпосереднього виявлення ознак кримінального правопорушення (за виключенням випадків, коли кримінальне провадження може бути розпочате лише на підставі заяви потерпілого) або в разі надходження заяви (повідомлення) про вчинення кримінального правопорушення, а також вжити всіх передбачених законом заходів для встановлення події кримінального правопорушення та особи, яка його вчинила.

Доходячи до такого висновку, слідча суддя враховує й усталену практику Європейського суду з прав людини, висновки якого з цього приводу відображені, зокрема, в рішенні по справі «Іванов проти України» (Ivanov v. Ukraine), № 15007/02, пп. 74-75, рішення від 7 грудня 2006 року), відповідно до якого сумлінність за ініціювання слідчих дій або відмову у кримінально-правовому переслідуванні особи повністю покладається на державу.

Крім того, відповідно до рішення Європейського суду з прав людини у справі «Ашинґдейн проти Сполученого Королівства» (Ashingdane v. the United Kingdom) від 28 травня 1985 року, п. 57, Series A, № 93 право на суд не є абсолютним і може підлягати легітимним обмеженням. Одним із таких обмежень є переслідування особи в кримінально-правовому порядку шляхом внесення повідомлення до ЄРДР щодо конкретної особи за бажаною кримінально-правовою кваліфікацією.

Таким чином, приймаючи до уваги, що невнесення відомостей до ЄРДР за заявою адвоката ОСОБА_3 в інтересах ОСОБА_4 порушує права заявника, а також зважаючи на те, що за вказаних обставин посадовою особою ВП № 2 ДРУП № 1 ГУНП в Дніпропетровській області не виконано зазначені положення КПК України, а відомості, які містяться в заяві безпідставно не внесені до ЄРДР, слід дійти висновку, що вимога про зобов`язання уповноваженої особи ВП № 2 ДРУП № 1 ГУНП в Дніпропетровській області внести відомості про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань за заявою адвоката ОСОБА_3 , який діє від імені та інтересах ОСОБА_4 , про вчинення кримінальних правопорушень, підлягає задоволенню.

В той же час, вимоги зобов`язати орган досудового розслідування внести відомості за ст.ст. 146, 365, 397, 371 КК України не підлягають задоволенню, оскільки питання правової кваліфікації кримінального правопорушення та визначення кола слідчих (розшукових) і процесуальних дій належить до повноважень органу досудового розслідування. Слідчий суддя, вирішуючи скаргу в порядку статті 303 КПК України, може виключно зобов`язати уповноважену особу внести відомості до ЄРДР, однак не має права надавати чи змінювати попередню правову кваліфікацію події.

Крім того, слідча суддя не вбачає правових підстав для задоволення скарги в частині визнання протиправною бездіяльність уповноваженої особи ВП № 2 ДРУП № 1 ГУНП в Дніпропетровській області щодо невнесення відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань, оскільки це виходить за межі повноважень слідчого судді, який під час судового контролю за здійсненням досудового розслідування має право лише: 1) скасувати рішення слідчого чи прокурора; 2) скасувати повідомлення про підозру; 3) зобов`язати припинити дію; 4) зобов`язати вчинити певну дію; 5) відмовити у задоволенні скарги. Тобто визнання процесуальних дій незаконними та необґрунтованими не входить до повноважень слідчого судді.

За таких обставин скарга підлягає частковому задоволенню.

Керуючись ст. ст. 2, 25, 28, 117, 214, 303 - 307 КПК України, слідча суддя

П О С Т А Н О В И Л А:

Задовольнити частково скаргу адвоката ОСОБА_3 , який діє від імені та в інтересах ОСОБА_4 , щодо бездіяльності слідчого, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань.

Зобов`язати уповноважену особу відділу поліції № 2 ДРУП № 1 ГУНП в Дніпропетровській області внести відомості про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань за заявою адвоката ОСОБА_3 , який діє від імені та в інтересах ОСОБА_4 , від 30 січня 2026 року про вчинення кримінального правопорушення.

В іншій частині скарги відмовити.

Ухвала слідчого судді оскарженню не підлягає.

Повний текст ухвали складено та проголошено 16 лютого 2026 року.

Слідча суддя ОСОБА_1