Слобідський районний суд міста Харкова
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 травня 2026 року м. Харків

Слобідський районний суд міста Харкова у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченого ОСОБА_4 ,

захисника ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Харкові об`єднане кримінальне провадження за обвинувальними актами у кримінальному правопорушенні за № 0000069 від 15.01.2025, №0000909 від 02.11.2024, №0000433 від 07.10.2024, № 000081 від 17.01.2025, за обвинуваченням

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Харкова, громадянина України, з середньо- спеціальною освітою, який не працює, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимого,

- у вчиненні кримінальних правопорушень - злочинів, передбачених ч. 2 ст. 190, ч. 4 ст. 185, ч.1 ст. 357 КК України,

ВСТАНОВИВ:

На розгляді Слобідського районного суду міста Харкова перебуває об?єднане кримінальне провадження, відомості про кримінальні правопорушення в якому внесені до ЄРДР за № 0000069 від 15.01.2025, №0000909 від 02.11.2024, №0000433 від 07.10.2024, № 000081 від 17.01.2025, за обвинуваченням ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у вчиненні кримінальних правопорушень - злочинів, передбачених ч. 2 ст. 190, ч. 4 ст. 185, ч.1 ст. 357 КК України.

У судове засідання з`явились прокурор, захисник, обвинуваченого доставлено конвоєм.

Потерпілі в судове засідання не з`явилися, до суду надали заяви про розгляд справи за їх відсутності.

Прокурором в судовому засіданні заявлено клопотання про продовження строку запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою стосовно обвинуваченого ОСОБА_4 . Прокурор послався на наявність ризиків, передбачених п.п. 1, 3, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме: п. 1) ОСОБА_4 може переховуватися від суду з метою уникнення відповідальності за вчинений злочин, оскільки він обвинувачується у вчиненні тяжкого злочину, за який передбачене законом суворе покарання. Також зазначений ризик обґрунтовано тим, що обвинувачений не працює офіційно, джерел доходів не має, є неодруженим, не має дітей, що свідчить про відсутність міцних соціальних зв`язків; п. 3) ОСОБА_4 може незаконно впливати на потерпілого та свідків у кримінальному провадженні, з якими особисто знайомий, в тому числі шляхом погроз та умовлянь змінити свідчення. Натомість вказані особи судом ще допитані не були; п. 5) може вчинити інше аналогічне кримінальне правопорушення Цей ризик підтверджується тим, що обвинувачений, маючи непогашену та не зняту в законному порядку судимість за вчинення злочину проти власності, знову вчинив кримінальне правопорушення проти власності. Викладене свідчить про стійку антисоціальну поведінку ОСОБА_4 та схильність останнього до вчинення кримінальних правопорушень, зокрема, із корисливих мотивів.

Захисник обвинуваченого ОСОБА_4 - адвокат ОСОБА_5 в судовому засіданні щодо клопотання прокурора про продовження строку запобіжного заходу у виді тримання під вартою заперечував, послався на те, що клопотання є необгрунтованим, стороною обвинувачення жодного доказу на підтвердження існування ризиків не надано. Посилання прокурора на практику Європейського суду з прав людини в обгрунтування клопотання є недопустимим.

Обвинувачений ОСОБА_4 підтримав позицію свого захисника.

Потерпілий ОСОБА_6 та його представник адвокат ОСОБА_7 в судове засідання не з`явилися.

Вирішуючи клопотання про продовження обвинуваченому запобіжного заходу у виді тримання під вартою суд виходить з наступного.

18.04.2025 слідчим суддею Комінтернівського районного суду м. Харкова відносно ОСОБА_4 обрано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, строком до 14.05.2025, визначено заставу у розмірі сорока прожиткових мінімумів для працездатних осіб.

Ухвалою суду від 07.05.2025 продовжено запобіжний захід у виді тримання під вартою до 05.07.2025 із визначенням суми застави протягом дії запобіжного заходу у розмірі сорока прожиткових мінімумів для працездатних осіб.

Ухвалою суду від 03.07.2025 продовжено запобіжний захід у виді тримання під вартою до 31.08.2025 із визначенням суми застави протягом дії запобіжного заходу у розмірі сорока прожиткових мінімумів для працездатних осіб.

Ухвалою суду від 06.08.2025 продовжено запобіжний захід у виді тримання під вартою до 04.10.2025 із визначенням суми застави протягом дії запобіжного заходу у розмірі сорока прожиткових мінімумів для працездатних осіб.

Ухвалою суду від 17.09.2025 продовжено запобіжний захід у виді тримання під вартою до 15.11.2025 із визначенням суми застави протягом дії запобіжного заходу у розмірі сорока прожиткових мінімумів для працездатних осіб.

Ухвалою суду від 24.10.2025 продовжено запобіжний захід у виді тримання під вартою до 19.12.2025 із визначенням суми застави протягом дії запобіжного заходу у розмірі сорока прожиткових мінімумів для працездатних осіб.

Ухвалою суду від 27.11.2025 продовжено запобіжний захід у виді тримання під вартою до 25.01.206 із визначенням суми застави протягом дії запобіжного заходу у розмірі сорока прожиткових мінімумів для працездатних осіб.

Ухвалою суду від 13.01.2026 продовжено запобіжний захід у виді тримання під вартою до 13.03.2026 із визначенням суми застави протягом дії запобіжного заходу у розмірі сорока прожиткових мінімумів для працездатних осіб.

Ухвалою суду від 25.02.2026 продовжено запобіжний захід у виді тримання під вартою до 25.04.2026 із визначенням суми застави протягом дії запобіжного заходу у розмірі сорока прожиткових мінімумів для працездатних осіб.

Ухвалою суду від 02.04.2026 продовжено запобіжний захід у виді тримання під вартою до 31.05.2026 із визначенням суми застави протягом дії запобіжного заходу у розмірі сорока прожиткових мінімумів для працездатних осіб.

Отже строк тримання під вартою обвинуваченого ОСОБА_4 , встановлений ухвалою слідчого судді спливає 31.05.2026, однак судове провадження по даному провадженню потребує значного часу для розгляду, тому необхідно вирішити питання щодо наявності підстав для продовження строку тримання під вартою щодо обвинуваченого ОСОБА_4 .

Частиною 2 ст. 29 Конституції України передбачено, що ніхто не може бути заарештований або триматися під вартою інакше як за вмотивованим рішенням суду і тільки на підставах та порядку, встановлених законом.

Згідно із положеннями ст. 177 КПК України, метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків. Застосування таких заходів завжди пов`язано із необхідністю запобігання ризикам, передбаченим ст. 177 КПК України.

Відповідно до ч. ч. 1, 3 ст. 331 КПК України, під час судового розгляду суд за клопотанням сторони обвинувачення або захисту має право своєю ухвалою змінити, скасувати, обрати або продовжити запобіжний захід щодо обвинуваченого. За наявності клопотань суд під час судового розгляду зобов`язаний розглянути питання доцільності продовження запобіжного заходу до закінчення двомісячного строку з дня його застосування. За результатами розгляду питання суд своєю вмотивованою ухвалою скасовує, змінює запобіжний захід або продовжує його дію на строк, що не може перевищувати двох місяців. Копія ухвали вручається обвинуваченому, прокурору та надсилається уповноваженій службовій особі до місця ув`язнення.

Відповідно до ч. 1 ст. 183 КПК України, тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу, крім випадків, передбачених частинами шостою та восьмою статті 176 цього Кодексу.

Згідно із п. 4 ч. 2 ст. 183 КПК України, запобіжний захід у вигляді тримання під вартою не може бути застосований, окрім як до раніше не судимої особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад п`ять років.

Дослідивши матеріали кримінального провадження в рамках заявленого клопотання, суд приходить до висновку, що обраний обвинуваченому ОСОБА_4 запобіжний захід у виді тримання під вартою необхідно продовжити.

Так, Європейський суд з прав людини неодноразово підкреслював, що наявність підстав для тримання особи під вартою та доцільність подовження строку тримання під вартою має оцінюватись в кожному кримінальному провадженні з урахуванням його конкретних обставин. Тримання під вартою та продовження строку тримання під вартою може бути виправдано за наявності того, що його вимагають справжні інтереси суспільства, які не зважаючи на презумпцію невинуватості, переважають над принципом поваги до особистої свободи.

Європейський суд з прав людини в справах «Летельє проти Франції», «І. А. проти Франції», зазначив, що особлива тяжкість деяких злочинів може викликати таку реакцію суспільства і соціальні наслідки, які виправдовують попереднє ув`язнення як виключну міру запобіжного заходу протягом певного часу.

Виходячи з наведеного, суд приходить до висновку, що на даний час відсутні підстави вважати, що запобіжний захід, не пов`язаний з триманням під вартою, зможе забезпечити належну процесуальну поведінку обвинуваченого, а тому є необхідним продовжити обвинуваченому строк тримання під вартою.

При розгляді питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою, суд враховує що ризики, передбачені пунктами 1, 3, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, продовжують існувати, а саме:

- обвинувачений ОСОБА_4 у разі не застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, може переховуватись від органів досудового розслідування, та суду, чим може перешкоджати встановленню істини по справі. Також суд враховує, що обвинувачений не має офіційного стабільного заробітку, у нього відсутні міцні соціальні зв`язки, а також з урахуванням того, що йому інкримінується вчинення тяжких злочинів, за які передбачено покарання у виді позбавлення волі (пункт 1);

-обвинувачений ОСОБА_4 може незаконного вплинути на потерпілих, свідків у цьому ж кримінальному провадженні та раховуючи засади ст.23 КПК України суд досліджує докази безпосередньо та показання учасників кримінального провадження суд отримує усно. Саме даний факт дає підстави вважати, що ОСОБА_4 розуміючи вказані обставини, та, у разі застосування до останнього більш м`якого запобіжного заходу, з метою уникнення в подальшому кримінальної відповідальності, може впливати на потерпілих, свідків, щоб останні змінили показання з метою можливого уникнення ним в подальшому кримінальної відповідальності за скоєне. (пункт 3);

-ризик повторного вчинення кримінального правопорушення суд оцінює як високий, оскільки обвинувачений ОСОБА_4 має судимість за вчинення злочину проти власності, деякі із інкримінованих йому кримінальних правопорушень є тяжкими, корисливими злочинами. Зазначене вказує на схильність особи до протиправної поведінки та порушення закону (пункт 5).

Доводи сторони захисту про відсутність ризиків та їх необґрунтованість, судом не приймаються, оскільки при розгляді клопотання встановлено об`єктивне існування обставин, які виправдовують подальше тримання під вартою ОСОБА_4 та наявність обґрунтованих ризиків, а будь-яких об`єктивних даних, які б безумовно свідчили про зміну або відсутність обставин для зміни обвинуваченому запобіжного заходу стороною захисту не наведено.

Крім того, суд вважає, що на даний час не відпали ризики, передбачені ст. 177 КПК України, які були встановлені під час обрання обвинуваченому запобіжного заходу у виді тримання під вартою, а тому, оцінивши в сукупності всі вище перелічені обставини, приходить до висновку, що на цей час не має підстав для зміни чи скасування запобіжного заходу обвинуваченому ОСОБА_4 , а є необхідним продовжити обвинуваченому строк тримання під вартою на 60 днів.

Виходячи з наведеного, суд, приходить до висновку, що на даний час відсутні підстави вважати, що більш м`який запобіжний захід, не пов`язаний з триманням під вартою, зможе забезпечити належну процесуальну поведінку обвинуваченого, а тому є необхідним продовжити обвинуваченому строк тримання під вартою.

Відповідно до ч. 3 ст. 183 КПК України суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою зобов`язаний визначити розмір застави, достатньої для забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим обов`язків, передбачених цим Кодексом, крім випадків, передбачених частиною четвертою цієї статті.

Суд, враховуючи особу обвинуваченого, який раніше судимий, конкретні обставини інкримінованих йому кримінальних правопорушень, тяжкість кримінальних правопорушень, в яких він обвинувачується, які вчинено в умовах воєнного стану, з метою виконання завдань кримінального провадження, дотримання загальних засад кримінального провадження, з метою застосування до особи належної правової процедури, не вбачає підстав для зміни розміру застави, визначеного ухвалою слідчого судді від 02.04.2026 та вважає за необхідне визначити ОСОБА_4 заставу у виді 40 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, тобто в сумі 133120,00 грн, оскільки застава в такому розмірі зможе запобігти ризикам, передбаченим ч. 1 ст. 177 КПК України.

При цьому, суд вважає за необхідне відзначити, що відповідно до положень статті 198 КПК України, висловлені в ухвалі слідчого судді, суду за результатами розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу висновки щодо будь-яких обставин, які стосуються суті підозри, обвинувачення, не мають преюдиціального значення для суду під час судового розгляду або для слідчого чи прокурора під час цього або іншого кримінального проваджень.

У зв`язку із неявкою в судове засідання прокурора Салтівської окружної прокуратури м. Харкова, потерпілого та його представника, необхідно відкласти судовий розгляд даної справи, визначивши іншу дату її розгляду.

Керуючись ст. ст. 177, 178, 183, 331, 369, 372 КПК України, суд

П О С Т А Н О В И В :

Клопотання прокурора Слобідської окружної прокуратури м. Харкова ОСОБА_8 про продовження запобіжного заходу ОСОБА_4 у виді тримання під вартою - задовольнити.

Продовжити ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у виді тримання під вартою в державній установі «Харківській слідчий ізолятор (№27)» строком на шістдесят днів, тобто до 24 липня 2026 року із визначенням суми застави протягом дії запобіжного заходу у розмірі сорока прожиткових мінімумів для працездатних осіб, що становить 133 120 (сто тридцять три тисячі сто двадцять) гривень 00 копійок, які необхідно внести на депозитний рахунок ТУ ДСА України в Харківській області (код одержувача: 26281249; банк одержувача: ДКСУ м. Київ; МФО одержувача: 820172; р/р. UA0006674, призначення платежу: застава згідно ухвали Слобідського районного суду м. Харкова від 26.05.2026 року, справа № 641/16774/24, н/п 1-кп/641/105/2026) до спливу терміну тримання під вартою.

Копію ухвали направити до ДУ «Харківський слідчий ізолятор (№27)».

Обвинувачений або заставодавець мають право у будь-який момент внести заставу у розмірі, визначеному в ухвалі про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою. Роз`яснити обвинуваченому, що у разі внесенні застави у визначеному у даній ухвалі розмірі, оригінал документу з відміткою банку, який підтверджує внесення коштів на депозитний рахунок має бути наданий уповноваженій особі Державної установи «Харківській слідчий ізолятор».

При внесенні визначеної суми застави обвинувачений підлягає звільненню з-під варти.

У разі внесення застави, покласти на ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , наступні обов`язки:

-прибувати до суду за першою вимогою;

-не відлучатися з міста Харкова без дозволу суду;

-повідомляти суд про зміну свого місця проживання;

-здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну;

-утримуватися від спілкування із потерпілими та свідками у кримінальному провадженні з приводу обставин вчинення інкримінованих йому кримінальних правопорушень - злочинів.

Термін дії обов`язків визначити протягом двох місяців з часу звільнення ОСОБА_4 з -під варти внаслідок внесення застави.

Роз`яснити обвинуваченому, що у разі невиконання обов`язків заставодавцем, а також, якщо обвинувачений, будучи належним чином повідомлений, не з`явився за викликом до слідчого, прокурора, суду без поважних причин чи не повідомив про причини своєї неявки, або якщо порушив інші покладені на нього при застосуванні запобіжного заходу обов`язки, застава звертається в дохід Держави та зараховується до спеціального фонду Державного бюджету України й використовується у порядку, встановленому законом для використання коштів судового збору. У разі звернення застави в дохід Держави, слідчий суддя, суд вирішує питання про застосування до підозрюваного, обвинуваченого запобіжного заходу у вигляді застави у більшому розмірі або іншого запобіжного заходу з урахуванням положень частини сьомої статті 194 КПК України.

Застава, не звернена у дохід Держави, повертається підозрюваному, обвинуваченому, заставодавцю після припинення дії цього запобіжного заходу. При цьому застава, внесена підозрюваним, обвинуваченим, може бути повністю або частково звернена судом на виконання вироку в частині майнових стягнень. Застава, внесена заставодавцем, може бути звернена судом на виконання вироку в частині майнових стягнень тільки за його згодою.

Судове засідання відкласти до 25 червня 2026 року на 11 год. 30 хв.

Ухвала в частині продовження строку запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою підлягає негайному виконанню.

Ухвала може бути оскаржена до Харківського апеляційного суду через Слобідський районний суд міста Харкова протягом 5 днів з дня її проголошення.

Cуддя- ОСОБА_1