Пересипський районний суд міста Одеси
Провадження №1-кс/523/2098/26
У Х В А Л А

І м е н е м У к р а ї н и

16 лютого 2026 року м. Одеса

Слідчий суддя Пересипського районного суду м. Одеси ОСОБА_1 , за участю секретаря ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні, в приміщенні суду скаргу ОСОБА_3 на бездіяльність слідчого в кримінальному провадженні №0000159 від 11 травня 2025 року, за ознаками ч.2 ст.162 та ч.1 ст.365 КК України,

в с т а н о в и в:

06 лютого 2026 року до Пересипського районного суду м. Одеси надійшла скарга заявника ОСОБА_3 на бездіяльність старшого слідчого Другого слідчого відділу (з дислокацією у м. Одесі) Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Миколаєві, ОСОБА_4 , пов`язану з не розглядом в порядку ст.220 КПК України клопотання першої особи від 02 лютого 2026 року про здійснення певних процесуальних дій в кримінальному провадженні №0000159 від 11 травня 2025 року, за ознаками ч.2 ст.162 та ч.1 ст.365 КК України.

Слідчий та прокурор, будучи сповіщеними про час і місце судового засідання засобом електронного зв`язку, до суду не прибули, про поважність причини неявки не повідомили, клопотань про відкладення судового розгляду не подали. Заявник просив розглянути скаргу у його відсутність.

Дослідивши скаргу, долучені до неї матеріали, слідчий суддя дійшов наступного.

Відомості про кримінальне провадження №0000159 від 11 травня 2025 року, за ознаками ч.2 ст.162 та ч.1 ст.365 КК України, було внесено на підставі ухвали слідчого судді, за заявою ОСОБА_3 від 21 березня 2023 року, в якій останній повідомляв про неправомірні, на його думку, дії окремих співробітників правоохоронних органів Подільського району Одеської області під час проведення обшуку за місцем проживання заявника в межах досудового розслідування кримінального провадження №000124 від 26 квітня 2022 року, за ознаками ч.2 ст.15, ч.1 ст.190 КК України.

Під час досудового розслідування кримінального провадження №0000159заявник ОСОБА_3 неодноразово звертався до органу досудового розслідування із вимогою визнати його потерпілим та цивільним позивачем.

Відповідно до положень ст.60 КПК України заявником є фізична або юридична особа, яка звернулася із заявою або повідомленням про кримінальне правопорушення до органу державної влади, уповноваженого розпочати досудове розслідування, і не є потерпілим.

Відповідно до положень ст.55 КПК України потерпілим у кримінальному провадженні може бути фізична особа, якій кримінальним правопорушенням завдано моральної, фізичної або майнової шкоди. Права і обов`язки потерпілого виникають в особи з моменту подання заяви про вчинення щодо неї кримінального правопорушення або заяви про залучення її до провадження як потерпілого. Потерпілому вручається пам`ятка про процесуальні права та обов`язки особою, яка прийняла заяву про вчинення кримінального правопорушення. За наявності очевидних та достатніх підстав вважати, що заява, повідомлення про кримінальне правопорушення або заява про залучення до провадження як потерпілого подана особою, якій не завдано шкоди, слідчий або прокурор виносить вмотивовану постанову про відмову у визнанні потерпілим, яка може бути оскаржена слідчому судді.

Незважаючи на можливе оскарження та скасування заявником таких рішень слідчого, слід визнати, що саме орган досудового розслідування чи прокурор на стадії досудового розслідування, а не слідчий суддя, уповноважені визначати процесуальний статус особи як потерпілого. Як зазначалося вище слідчий в даний час прямо заперечує визнання ОСОБА_3 потерпілим.

Клопотання сторони захисту, потерпілого і його представника чи законного представника, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, про виконання будь-яких процесуальних дій та у випадках, установлених цим Кодексом, іншої особи, права чи законні інтереси якої обмежуються під час досудового розслідування, або її представника слідчий, дізнавач, прокурор зобов`язані розглянути в строк не більше трьох днів з моменту подання і задовольнити їх за наявності відповідних підстав.

Про результати розгляду клопотання повідомляється особа, яка заявила клопотання. Про повну або часткову відмову в задоволенні клопотання виноситься вмотивована постанова, копія якої вручається особі, яка заявила клопотання, а у разі неможливості вручення з об`єктивних причин - надсилається їй (положення ч.1 та ч.2 ст.220 КПК України).

В змісті наведеної правової норми не передбачено право заявника ініціювати перед слідчим виконання будь-яких процесуальних дій, передбачених та / чи не заборонених кримінальним процесуальним законодавством, що становлять сутність безпосередньої реалізації учасниками кримінального провадження їхніх процесуальних прав, обов`язків, повноважень для досягнення завдань кримінального провадження.

Процесуальний статус заявника також не може ототожнюватися із статусом іншої особи, права чи законні інтереси якої обмежуються під час досудового розслідування, оскільки жодний захід забезпечення кримінального провадження до першої особи не застосовується.

Більш того, ч.2 ст.60 КПК України прямо наділяє заявника лише такими процесуальними правами: отримати від органу, до якого він подав заяву, документ, що підтверджує її прийняття і реєстрацію; отримувати витяг з Єдиного реєстру досудових розслідувань; подавати на підтвердження своєї заяви речі і документи; отримати інформацію про закінчення досудового розслідування.

Також, із змісту скарги вбачається, що в кримінальному провадженні №0000159ОСОБА_3 15 грудня 2025 року подав слідчому цивільний позов про відшкодування майнової та моральної шкоди про стягнення з Державного бюджету України майнової шкоди в розмірі 45000 грн та моральної шкоди в розмірі 900000 грн.

Такі можливі звернення заявника в цілому відповідають положенням ч.1 ст.55 КПК України.

Оскільки в чинне судове засідання слідчим чи прокурором не було подано можливо наявної постанови про відмову у визнанні ОСОБА_3 потерпілим чи цивільним позивачем, повернення цивільного позову тощо, то слід визнати, що звернення ОСОБА_3 від 02 лютого 2026 року про здійснення певних процесуальних дій в кримінальному провадженні №0000159 від 11 травня 2025 року, за ознаками ч.2 ст.162 та ч.1 ст.365 КК України, підлягало вирішенню в порядку ст.220 КПК України.

Керуючись ст.ст.55,60,220,303-309 КПК України, слідчий суддя,

п о с т а н о в и в:

Скаргу ОСОБА_3 задовольнити.

Зобов`язати слідчого Другого слідчого відділу (з дислокацією у м. Одесі) Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Миколаєві, який здійснює досудове розслідування в кримінальному провадженні №0000159 від 11 травня 2025 року, за ознаками ч.2 ст.162 та ч.1 ст.365 КК України ОСОБА_4 , розглянути клопотання ОСОБА_3 від 02 лютого 2026 року про здійснення певних процесуальних дій.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя ОСОБА_1