СВЯТОШИНСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД М. КИЄВА
пр. № 1-кс/759/1440/26
ун. № 759/4132/26
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 березня 2026 року слідчий суддя Святошинського районного суду м. Києва ОСОБА_1 , при секретарі судового засідання ОСОБА_2 , за участі прокурора ОСОБА_3 , представника власника майна - адвоката ОСОБА_4 , розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання прокурора Київської обласної прокуратури у кримінальному провадженні, внесеному до ЄРДР за №0000025 від 07.02.2025, про арешт майна,

В С Т А Н О В И В:

До слідчого судді Святошинського районного суду м.Києва надійшло вказане клопотання, в якому прокурор просить накласти арешт на автомобіль «Land Rover Range Rover» д.н.з. НОМЕР_1 , яким користується ОСОБА_5 .

Вказане клопотання обґрунтоване тим, що відділом розслідування особливо тяжких злочинів слідчого управління Головного управління Національної поліції в Київській області здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000025 від 07.02.2025 за ознаками кримінальних правопорушень передбачених ч. 3 ст.307, ч. 1 ст. 307 КК України.

11.02.2026 ОСОБА_5 затримано в порядку ст. 208 КПК України та повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 307 КК України. У межах даного кримінального провадження 11.02.2026 року на підставі ухвали Святошинського районного суду м. Києва проведено обшук автомобіля Land Rover Range Rover р.н.з. НОМЕР_2 , яким користується ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 в ході проведення якого вилучено: автомобіль Land Rover Range Rover р.н.з. НОМЕР_3 , який постановою слідчого від 11.02.2026 визнаний речовим доказом.

У подальшому старшим слідчим СУ ГУНП в Київській області ОСОБА_6 автомобіль «Land Rover Range Rover» д.н.з. НОМЕР_2 передано на відповідальне зберігання його власнику, а саме ОСОБА_7 .

Відповідно до ст. 167 КПК України, тимчасовим вилученням майна є фактичне позбавлення підозрюваного або осіб, у володінні яких перебуває зазначене у частині другій цієї статті майно, можливості володіти, користуватися та розпоряджатися певним майном до вирішення питання про арешт майна або його повернення.

Разом з тим, вилучені речі та документи містять відомості, які можуть бути використані як докази фактів чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження.

Прокурор у судовому засіданні клопотання підтримав.

Представник власника майна - адвокат ОСОБА_4 щодо клопотання прокурора заперечував, оскільки воно є необгрунтованим та поданим з порушенням строків. ОСОБА_5 підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 307 КК України, власником майна є ОСОБА_7 , яка не є підозрюваною у даному провадженні, отже відсутні підстави для застосування спеціальної конфіскації. Крім того, транспортний засіб, в розумінні ст. 98 КПК України, не відноситься до категорії речових доказів, під час обшуку не знайдено жодних наркотичних засобів, психотропних речовин, засобів для їх фасування, ваг чи будь-яких інших об`єктів, які б вказували не причетність автомобіля до кримінального правопорушення, не надано і доказів того, що власник знала або могла знати про діяльність ОСОБА_5 , а також, що автомобіль придбаний за кошти, отримані внаслідок вчинення кримінального правопорушення. 11.02.2026 транспортний засіб переданий на відповідальне зберігання власнику ОСОБА_7 , отже накладення арешту суперечитеме принципу верховенства права.

Дослідивши клопотання та долучені матеріали, слідчий суддя приходить до наступного висновку.

Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження.

При вирішенні питання про арешт майна для прийняття законного та обґрунтованого рішення слідчий суддя, згідно зі ст. ст. 94, 132, 173 КПК України, повинен врахувати: існування обґрунтованої підозри щодо вчинення злочину і достатність доказів, що вказують на вчинення злочину; правову підставу для арешту майна; можливий розмір шкоди, завданої злочином; наслідки арешту майна для третіх осіб; розумність та співмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження.

Відповідні дані мають міститися і у клопотанні слідчого чи прокурора, який звертається з проханням арештувати майно, оскільки, будь-яке обмеження права власності повинно здійснюватися відповідно до закону, а отже суб`єкт, який ініціює таке обмеження, повинен обґрунтувати свою ініціативу з посиланням на норми закону.

Посилаючись у клопотанні на необхідність накладення арешту на автомобіль «Land Rover Range Rover» д.н.з. НОМЕР_1 , що належать ОСОБА_7 , з метою забезпечення збереження цього майна як речового доказу у кримінальному провадженні, прокурор не навів достатніх на цьому етапі досудового розслідування доказів на підтвердження існування правових підстав для арешту вказаного майна саме з цією метою. Так, хоча прокурором долучено постанову слідчого про визнання автомобіля речовим доказом у кримінальному провадженні, однак з огляду на вказану постанову органу досудового розслідування таке визнання цього майна речовим доказом носить формальний характер.

Відповідно до ухвали слідчого судді Святошинського районного суду м. Києва від 10.02.2026 слідчим СУ ГУНП в Київській області надано дозвіл на проведення обшуку автомобіля «Land Rover Range Rover» д.н.з. НОМЕР_1 , також надано дозвіл на відшукання та вилучення речей і документів, які мають суттєве значення для кримінального провадження, необхідних для встановлення фактів та обставин вчинення кримінального правопорушення, що підлягають доказуванню, а також є доказами вчинення кримінального правопорушення. Дозвіл на вилучення автомобіля не надавався.

Згідно протоколу обшуку від 11.02.2026 під час обшуку автомобіля вказаних в ухвалі слідчого судді предметів і документів не виявлено, проте вилучено транспортний засіб «Land Rover Range Rover» д.н.з. НОМЕР_1 , який в той же день переданий власнику ОСОБА_7 під розписку. Доказів того, що автомобіль був знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберіг на собі його сліди або містить інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предметом, що був об`єктом кримінально протиправних дій, або набутий кримінально протиправним шляхом, прокурором не надано та слідчим у постанові про визнання речовим доказом не наведено.

Власником же автомобіля, згідно даних, що долучені до клопотання, є ОСОБА_7 яка не є підозрюваною чи свідком у даному кримінальному провадженні.

Таким чином, правових підстав для накладення арешту на автомобіль «Land Rover Range Rover» д.н.з. НОМЕР_1 , з метою збереження речових доказів слідчим суддею не встановлено, оскільки матеріали провадження не свідчать, що на цьому етапі кримінального провадження потреби досудового розслідування виправдовують таке обмеження права власності для виконання завдань кримінального провадження, а також завдань арешту майна, визначених в абз. 2 ч. 1 ст. 170 КПК України.

Керуючись ст.ст. 64-2, 98, 131, 170-173, 369 КПК України, слідчий суддя,

П О С Т А Н О В И В:

У задоволенні клопотання прокурора Київської обласної прокуратури у кримінальному провадженні, внесеному до ЄРДР за №0000025 від 07.02.2025, про арешт майна - відмовити.

Ухвала може бути оскаржена до Київського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_1