Справа № 357/7340/26
В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

05 травня 2026 року Білоцерківський міськрайонний суд Київської області в складі:

головуючий суддя - ОСОБА_1 ,

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

розглянувши в м. Біла Церква, у відкритому судовому засіданні, в порядку спрощеного провадження, без виклику учасників судового провадження, обвинувальний акт у кримінальному провадженні № 0000027 від 04 квітня 2026 року стосовно:

ОСОБА_3 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_1 в м. Ташкент Республіка Узбекистан, громадянин України, РНКОПП: НОМЕР_1 , з професійно-технічною освітою, неодружений, непрацюючий, місце реєстрації та проживання: АДРЕСА_1 , в силу ст. 89 КК України, раніше не судимий,

за ознаками кримінального правопорушення - кримінального проступку, передбаченого ч. 1 ст. 249 КК України,

а також цивільний позов начальника Рокитнянського відділу Білоцерківської окружної прокуратури Київської області ОСОБА_4 , в інтересах держави в особі Узинської міської ради Київської області до ОСОБА_3 , про стягнення шкоди, заподіяної кримінальним правопорушенням у сфері охорони водних живих ресурсів,

учасники кримінального провадження та інші учасники судового провадження:

прокурор ОСОБА_4 ,

потерпілий/цивільний позивач Узинська міська рада Київської області,

представник потерпілого/представник цивільного позивача ОСОБА_5 ,

обвинувачений/цивільний відповідач ОСОБА_3 ,

захисник/представник цивільного відповідача ОСОБА_6 , установив таке.

І. Встановлені органом досудового розслідування обставини, які не оспорюються учасниками судового провадження і визнані судом доведеними.

Статтею 27 Закону України «Про тваринний світ» передбачено, що у порядку загального використання об`єктів тваринного світу громадянам, у випадках, передбачених законодавством, дозволяється безоплатне любительське і спортивне рибальство для особистого споживання (без права реалізації) у визначених відповідно до законодавства водних об`єктах загального користування у межах встановлених законодавством обсягів безоплатного вилову і за умови додержання встановлених правил рибальства і водокористування.

В інших випадках любительське і спортивне рибальство здійснюються на праві спеціального використання об`єктів тваринного світу в порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України відповідно до цього та інших законів.

Згідно з підпунктом 1 пункту 1 розділу IV Правил любительського та спортивного рибальства, затверджених Наказом Міністерства аграрної політики та продовольства України № 700 від 19.09.2022, забороняється добування (вилов) такими знаряддями лову: сітками та пастками усіх типів та конструкцій, а також іншими сітковими знаряддями добування (вилову).

Окрім того, положеннями підпункту 4 пункту 4 розділу IV вказаних Правил передбачена заборона добування (вилов) у період нересту, за виключенням добування (вилову) водних біоресурсів на не заборонених органами рибоохорони ділянках рибогосподарських водних об`єктах (їх частинах) гачковими знаряддями лову з кількістю гачків не більше двох на рибалку або спінінгом з однією штучною приманкою з берега.

Наказом Управління Державного агентства з розвитку меліорації, рибного господарства та продовольчих програм у м. Києві та Київській області № 47 від 26.03.2026 затверджено перелік меж нерестовищ на період нересту в 2026 році в межах району діяльності Київського рибоохоронного патруля.

При цьому, визначена тривалість періоду нерестової заборони згідно з чинним законодавством, а саме: на Київському та Канівському водосховищах - з 10 квітня до 30 червня; у всіх інших річках та їх кореневих водах - з 1 квітня до 20 травня.

Разом з тим встановлено, що в порушення вищевказаних вимог чинного законодавства України, 04.04.2026 близько 07 години, точного часу досудовим розслідуванням не встановлено, у ОСОБА_3 , який перебував за місцем свого проживання, що за адресою: АДРЕСА_2 , виник протиправний умисел на незаконне зайняття рибним добувним промислом шляхом вилову риби з річки Узинка за допомогою забороненого знаряддя лову - риболовної сітки.

Після цього, 04.04.2026 близько 08 години, ОСОБА_3 , з метою реалізації свого протиправного умислу, взяв з місця свого проживання риболовну сітку та прибув на узбережжя річки Узинка неподалік вулиці Панаса Мирного, 1 в м. Узин, Білоцерківського району, Київської області (координати 49.8415967, 30.4298866).

В подальшому, 04.04.2026, точного часу в ході досудового розслідування не встановлено, ОСОБА_3 продовжуючи реалізовувати свій протиправний умисел, діючи умисно, з метою незаконного вилову водних біоресурсів та усвідомлюючи суспільно небезпечний характер свого діяння, передбачаючи його суспільно небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, посягаючи на суспільні відносини у сфері раціонального використання водних біоресурсів, у період нерестової заборони, не маючи законного дозволу на зайняття рибним добувним промислом, використовуючи раніше підготовлене заборонене знаряддя лову - риболовну сітку, встановив її на річці Узинка та здійснив нею незаконний вилов водних біоресурсів з річки Узинка, а саме: 24 екземпляри карася сріблястого.

Своїми умисними протиправними діями, які виразились у незаконному вилученні водних біоресурсів з природного середовища 04.04.2026 з акваторії річки Узинка в місті Узин Білоцерківського району Київської області, забороненим знаряддям лову, в період нерестової заборони, загальною кількістю 24 екземпляри, ОСОБА_3 завдав шкоду Узинській міській територіальній громаді Білоцерківського району Київської області у розмірі 37 944 (тридцять сім тисяч дев`ятсот сорок чотири) гривень 00 (нуль) копійок, що є істотною шкодою.

Отож, за викладених обставин ОСОБА_3 вчинив незаконне зайняття рибним добувним промислом, що заподіяло істотну шкоду, тобто кримінальний проступок, передбачений частиною першою статті 249 КК України.

ІІ. Докази на підтвердження встановлених судом обставин, а також мотиви неврахування окремих доказів.

Відповідно до ч. 4 ст. 349 КПК України, допит обвинуваченого не здійснювався.

Згідно із ч. 2 ст. 382 КПК України, замість доказів на підтвердження встановлених судом обставин зазначаються встановлені органом досудового розслідування обставини, які не оспорюються учасниками судового провадження.

ІІІ. Обставини, які пом`якшують або обтяжують покарання.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 66 КК України, обставинами, які пом`якшують покарання, суд визнає: щире каяття та активне сприяння розкриттю кримінального правопорушення.

Обставини передбачені ч. 1 ст. 67 КК України, прокурором не заявлялися.

Відповідно до ч. 3 ст. 337 КПК України, з метою ухвалення справедливого судового рішення та захисту прав людини і її основоположних свобод суд має право вийти за межі висунутого обвинувачення, зазначеного в обвинувальному акті, лише в частині зміни правової кваліфікації кримінального правопорушення, якщо це покращує становище особи, стосовно якої здійснюється кримінальне провадження.

Отже, якщо в обвинувальному акті прокурором не заявлені обставини, які обтяжують покарання, суд позбавлений можливості їх установлювати на власний розсуд, оскільки це погіршує становище особи, стосовно якої здійснюється кримінальне провадження.

ІV. Мотиви призначення покарання.

Суд зазначає, що відповідно до ч. 2 ст. 373 КПК України, якщо обвинувачений визнається винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, суд ухвалює обвинувальний вирок і призначає покарання, звільняє від покарання чи від його відбування у випадках, передбачених законом України про кримінальну відповідальність, або застосовує інші заходи, передбачені законом України про кримінальну відповідальність.

Згідно з ч. 1, 2 ст. 50 КК України, покарання є заходом примусу, що застосовується від імені держави за вироком суду до особи, визнаної винною у вчиненні злочину, і полягає в передбаченому законом обмеженні прав і свобод засудженого.

Покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових злочинів як засудженими, так і іншими особами.

Відповідно до ч. 1 ст. 65 КК України, суд призначає покарання:

1) у межах, установлених у санкції статті (санкції частини статті) Особливої частини цього Кодексу, що передбачає відповідальність за вчинене кримінальне правопорушення, за винятком випадків, передбачених частиною другою статті 53 цього Кодексу;

2) відповідно до положень Загальної частини цього Кодексу;

3) враховуючи ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.

Згідно із ч. 2 ст. 65 КК України, особі, яка вчинила кримінальне правопорушення, має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових кримінальних правопорушень. Більш суворий вид покарання з числа передбачених за вчинене кримінальне правопорушення призначається лише у разі, якщо менш суворий вид покарання буде недостатній для виправлення особи та попередження вчинення нею нових кримінальних правопорушень.

Відповідно до практики Верховного Суду, що міститься в постанові від 23 червня 2020 року, у справі № 171/8/17, тяжкість вчиненого кримінального правопорушення повинна враховуватися судом як загальна засада призначення покарання не лише на підставі належності відповідного правопорушення до певного виду (ст. 12 КК України), але і з обов`язковим урахування конкретних обставин вчиненого кримінального правопорушення.

Суд зазначає, що санкція ч. 1 ст. 249 КК України, передбачає покарання у виді штрафу від однієї тисячі до трьох тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або пробаційного нагляду на строк до трьох років, або обмеження волі на той самий строк.

З наявних у матеріалах справи доказів, судом установлено, що ОСОБА_3 раніше в силу ст. 89 КК України не судимий (а.с. 145-147), медичну допомогу у лікаря-психіатра не отримує (а.с. 150), за місцем проживання зарекомендував себе негативно (а.с. 151), перебуває на військовому обліку (а.с.152), вину визнав (а.с. 133-134), шкоду потерпілому не відшкодував.

Отже, зважаючи на ступінь тяжкості кримінального правопорушення, яке згідно зі ст. 12 КК України є кримінальним проступком, обставини його вчинення, установлені вище дані про особу ОСОБА_3 , з огляду на обставини, які пом`якшують покарання, а також відсутність обставин, які обтяжують покарання, суд вважає, що досягнення мети визначеної у ст. 50 КК України, а саме виправлення ОСОБА_3 та попередження вчинення, як ним, так і іншими особами нових кримінальних правопорушень можливе шляхом призначення йому покарання в межах санкції ч. 1 ст. 249 КК України у виді пробаційного нагляду строком на 2 (два) роки та покладенням обов`язків, передбачених ч. 2, п. 3, 4 ч. 3 ст. 59-1 КК України.

Суд не може призначити ОСОБА_3 покарання у виді штрафу, оскільки він не працює, будь-якого іншого доходу не має.

Своєю чергою, обмеження волі зважаючи на розмір збитків завданих ОСОБА_3 , наявність обставин, що пом`якшують покарання, буде надто суворим для нього покаранням.

V. Рішення стосовно цивільного позову.

Суд зазначає, що у кримінальному провадженні начальником Рокитнянського відділу Білоцерківської окружної прокуратури Київської області ОСОБА_4 , в інтересах держави в особі Узинської міської ради Київської області заявлений цивільний позов до ОСОБА_3 , про стягнення шкоди, заподіяної кримінальним правопорушенням у сфері охорони водних живих ресурсів, в розмірі 37 944 (тридцять сім тисяч дев`ятсот сорок чотири) гривні 00 (нуль) копійок.

У заяві від 30 квітня 2026 року, обвинувачений ОСОБА_3 цивільний позов визнав у повному обсязі.

Згідно з ч. 2 ст. 127 КПК України, шкода, завдана кримінальним правопорушенням або іншим суспільно небезпечним діянням, може бути стягнута судовим рішенням за результатами розгляду цивільного позову в кримінальному провадженні.

Відповідно до ч. 1 ст. 128 КПК України, ухвалюючи обвинувальний вирок, постановляючи ухвалу про застосування примусових заходів медичного або виховного характеру, суд залежно від доведеності підстав і розміру позову задовольняє цивільний позов повністю або частково чи відмовляє в ньому.

Суд дослідивши матеріали кримінального провадженні, дійшов висновку про наявність підстав для задоволення заявленого цивільного позову в повному обсязі.

Суд зазначає, що відповідно до ст. 66 Конституції України кожен зобов`язаний не заподіювати шкоду природі, культурній спадщині, відшкодувати завдані ним збитки.

Згідно зі статтею 10 Закону України «Про рибне господарство, промислове рибальство та охорону водних біоресурсів» № 3677-VI від 08 липня 2011 року та Положення про органи рибоохорони Державного агентства рибного господарства України, затвердженого наказом Міністерства аграрної політики та продовольства України від 19 січня 2012 № 26, визначені повноваження органів рибоохорони, зокрема, здійснювати державний контроль (нагляд) за дотриманням правил використання, порядку придбання та збуту об`єктів тваринного світу в частині водних біоресурсів, забезпечувати організацію та здійснювати державний нагляд (контроль) у галузі охорони, використання і відтворення водних біоресурсів у водних об`єктах та їх частинах, визначати розмір збитків, завданих рибному господарству, за затвердженими таксами та методиками, самостійно та через органи прокуратури подавати позови про відшкодування шкоди, заподіяної суб`єктами господарювання та громадянами, внаслідок порушення законодавства в галузі охорони, використання і відтворення водних біоресурсів.

Відповідно до ст. 3-5 Закону України «Про тваринний світ» № 2894-ІІІ від 13 грудня 2001 року та ст. 39 Закону України «Про охорону навколишнього природного середовища» № 1264-ХІІ від 25 червня 1991 року об`єкти тваринного світу (в тому числі риби, ссавці, членистоногі, молюски тощо) знаходяться під охороною держави та належить до природних ресурсів загальнодержавного значення.

Охорона тваринного світу регламентована ст. 36-37 Закону України «Про тваринний світ» № 2894-ІІІ від 13 грудня 2001 року та включає систему правових, організаційних, економічних, матеріально-технічних, освітніх та інших заходів, спрямованих на збереження, відтворення і використання об`єктів тваринного світу. Охорона тваринного світу передбачає комплексний підхід до вивчення стану, розроблення і здійснення заходів щодо охорони та поліпшення екологічних систем, в яких перебуває і складовою частиною яких є тваринний світ, між тим одним із заходів забезпечення охорони тваринного світу, є встановлення правил та науково обґрунтованих норм охорони, раціонального використання і відтворення об`єктів тваринного світу.

Згідно зі ст. 20 Закону України «Про рибне господарство, промислове рибальство та охорону водних біоресурсів» № 3677-VI від 08 липня 2011 року, шкода, завдана рибному господарству внаслідок знищення або погіршення стану водних біоресурсів та середовища їх перебування внаслідок господарської та іншої діяльності, підлягає відшкодування за рахунок осіб, які безпосередньо здійснювали або замовляли здійснення такої діяльності.

Статтею 22 ЦК України передбачено, що особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Збитки відшкодовуються у повному обсязі, якщо договором або законом не передбачено відшкодування у меншому або більшому розмірі.

Згідно з ч. 1 ст. 1166 ЦК України, майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Особа, яка завдала шкоди, звільняється від її відшкодування, якщо вона доведе, що шкоди завдано не з її вини.

Відповідно до ст. 39 Закону України «Про охорону навколишнього природного середовища» № 1264-ХІІ від 25 червня 1991 року, до природних ресурсів загальнодержавного значення належать дикі тварини, які перебувають у стані природної волі в межах території України, її континентального шельфу та виключної (морської) економічної зони, інші об`єкти тваринного світу, на які поширюється дія «Про тваринний світ» і які перебувають у державній власності, а також об`єкти тваринного світу, що у встановленому законодавством порядку набуті в комунальну або приватну власність і визнані об`єктами загальнодержавного значення. Отож, при незаконному вилові риби спричиняються прямі збитки державі.

Отже, несплата відповідачем визначеного в установленому законом порядку розміру шкоди, заподіяної незаконним виловом рибних ресурсів, не лише безпосередньо зачіпає майнові та економічні інтереси держави, а й вплине на недофінансування державою природоохоронних заходів, спрямованих на забезпечення екологічної безпеки життєдіяльності людини, яка є невід`ємною умовою сталого економічного та соціального розвитку України.

Cудом установлено, що незаконний вилов водних біоресурсів здійснено на річці Узинка, яка знаходиться на території Узинської міської територіальної громади Київської області.

Отож, оскільки порушення законодавства про охорону навколишнього природного середовища відбулось на території м. Узин, що на даний час належить до Узинської міської територіальної громади Київської області, заподіяна шкода підлягає стягненню на користь місцевого бюджету Узинської міської ради Київської області.

За таких обставин, оскільки судом установлено, що розмір завданої Узинській міській територіальній громаді Київської області шкоди становить 37 944 (тридцять сім тисяч дев`ятсот сорок чотири) гривні 00 (нуль) копійок, розмір якої підтверджено висновком експерта від 22 квітня 2026 року № СЕ-19/111-26/20533-ФХЕД (а.с. 70-72), а сам обвинувачений ОСОБА_3 визнав її в повному обсязі, суд ухвалює рішення про задоволення цивільного позову у повному обсязі.

VI. Мотиви ухвалення інших рішень.

Як установлено судом, у межах кримінального провадження визнані речовими доказами: рибацька одностінна сітка розміром 5,4х1,2 м., з вічком 35х35 мм, для вилову риби, яка передана на зберігання до кімнати зберігання речових доказів відділення поліції № 1 Білоцерківського районного управління поліції Головного управління Національної поліції в Київській області; карась сріблястий в кількості 24 екземпляри, які передані на зберігання Управління Державного агентства меліорації та рибного господарства у м. Києві та Київській області.

Відповідно до ст. 96-1, 96-2 КК України суд застосовує до вказаних речей спеціальну конфіскацію, оскільки сітка є знаряддям вчиненого кримінального правопорушення, а риба здобута внаслідок його вчинення.

Судом установлено, що згідно з ухвалою Рокитнянського районного суду Київської області від 06 квітня 2026 року накладений арешт, у виді позбавлення права на відчуження, розпорядження та користування, на виявлені та тимчасово вилучені 4 квітня 2026 року в ОСОБА_3 : рибацьку одностінну сітку розміром 5,4х1,2 м., з вічком 35х35 мм для вилову риби та рибу виду карась сріблястий в кількості 24 (двадцять чотири) екземпляри

Відповідно до ст. 174 КПК України, суд скасовує вказаний арешт, оскільки в його подальшому застосуванні відпала потреба.

Судом установлено, що відповідно до довідки про витрати на проведення експертизи у кримінальному провадженні, висновок експерта від 22.04.2026 № СЕ-19/111-26/20533-ФХЕД, витрати на проведення експертизи становлять 7701 (сім тисяч сімсот одна) гривня 76 (сімдесят шість) копійок.

Згідно із ч. 2 ст. 124 КПК України, їх необхідно стягнути із обвинуваченого в дохід держави.

Підстав, передбачених ч. 2 ст. 177 КПК України, для застосування до обвинуваченого запобіжного заходу, судом не встановлено.

Керуючись ст. 100, 124, 128, 368, 374, 381-382, 395, 475, 532 КПК України, суд

У Х В А Л И В:

визнати ОСОБА_3 винуватим у вчиненні кримінального правопорушення - кримінального проступку, передбаченого ч. 1 ст. 249 КК України та призначити йому покарання, в межах санкції вказаної норми, у виді пробаційного нагляду строком на 2 (два) роки.

Згідно із ч. 2 п. 3, 4 ч. 3 ст. 59-1 КК України, зобов`язати ОСОБА_3 протягом строку пробаційного нагляду, виконувати такі обов`язки:

1) періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації;

2) повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну свого місця проживання, роботи або навчання;

3) не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації;

4) працевлаштуватися або за направленням уповноваженого органу з питань пробації звернутися до органів державної служби зайнятості для реєстрації як безробітного та працевлаштуватися, якщо йому буде запропоновано посаду (роботу);

5) виконувати заходи, передбачені пробаційною программою.

Строк пробаційного нагляду обчислювати з дня постановки засудженого на облік уповноваженим органом з питань пробації, за місцем його проживання.

Цивільний позов начальника Рокитнянського відділу Білоцерківської окружної прокуратури Київської області ОСОБА_4 , в інтересах держави в особі Узинської міської ради Київської області до ОСОБА_3 , про стягнення шкоди, заподіяної кримінальним правопорушенням у сфері охорони водних живих ресурсів, - задовольнити.

Стягнути із ОСОБА_3 ( ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНКОПП: НОМЕР_1 , місце реєстрації та проживання: АДРЕСА_1 ) на користь державного бюджету України обласного бюджету Київської області місцевого бюджету Узинської міської ради Київської області шкоду, заподіяну внаслідок незаконного вилову водних біоресурсів у сумі 37 944 (тридцять сім тисяч дев`ятсот сорок чотири) гривні 00 (нуль) копійок (р/р UA0010738, отримувач ГУК у Київській області/Узинська міська рада, код ЄРДПОУ отримувача: 04054990, банк отримувача: Казначейство України, код платежу: 24062100).

На підставі ст. 96-1, 96-2 КК України, речові докази, а саме: рибацьку одностінну сітку розміром 5,4х1,2 м., з вічком 35х35 мм, яка передана на зберігання до кімнати зберігання речових доказів відділення поліції № 1 Білоцерківського РУП ГУНП в Київській області; карася сріблястого в кількості 24 (двадцять чотири) екземпляри, які передані на зберігання Управління Державного агентства меліорації та рибного господарства у м. Києві та Київській області, - конфіскувати.

Арешт, який накладений ухвалою Рокитнянського районного суду Київської області від 06 квітня 2026 року, у виді позбавлення права на відчуження, розпорядження та користування, на виявлені та тимчасово вилучені 4 квітня 2026 року в ОСОБА_3 : рибацьку одностінну сітку розміром 5,4х1,2 м., з вічком 35х35 мм для вилову риби та рибу виду карась сріблястий в кількості 24 (двадцять чотири) екземпляри, - скасувати.

Стягнути із ОСОБА_3 на користь держави витрати на залучення експерта у розмірі 7701 (сім тисяч сімсот одна) гривня 76 (сімдесят шість) копійок.

Вирок може бути оскаржений в апеляційному порядку Київського апеляційного суду, через Білоцерківський міськрайонний суд Київської області, протягом тридцяти днів з дня отримання його копії, лише в частині, що не стосується розгляду провадження за відсутності учасників судового провадження, недослідження доказів у судовому засіданні або встановлених досудовим розслідуванням обставин.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Копію вироку не пізніше дня, наступного за днем його ухвалення, надіслати учасникам судового провадження.

Суддя

Білоцерківського міськрайонного суду ОСОБА_7

Київської області