Провадження №1-кс/389/295/26
Ухвала

іменем України

16 березня 2026 року м.Знам`янка

Слідчий суддя Знам`янського міськрайонного суду Кіровоградської області ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання дізнавача сектору дізнання відділу поліції №1 (м.Знам`янка) Кропивницького РУП ГУНП в Кіровоградській області ОСОБА_3 про арешт майна у кримінальному провадженні, відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань 06.03.2026 за №0000046 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.249 КК України,

встановив:

Дізнавач сектору дізнання СВ відділу поліції №1 (м.Знам`янка) Кропивницького РУП ГУНП в Кіровоградській області ОСОБА_3 звернувся до суду з клопотанням, в якому просив накласти арешт на полімерний мішок білого кольору з 11 рибинами виду карась сріблястий та на сітку ліскову темно-зеленого кольору довжиною 40 м, висотою 1,2 м, розмір вічка якої становить 0,05 х 0,05 м (50 х 50 мм), заборонивши розпорядження та користування вказаним майном.

З клопотання та матеріалів кримінального провадження слідчим суддею встановлено, що в провадженні сектору дізнання відділу поліції №1 (м.Знам`янка) Кропивницького РУП ГУНП в Кіровоградській області перебувають матеріали кримінального провадження, відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань 06.03.2026 за №0000046 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.249 КК України.

В межах цього кримінального провадження досудовим розслідуванням встановлено, що 06.03.2026 о 13 год 27 хв до чергової частини відділу поліції №1 (м.Знам`янка) надійшло повідомлення про те, що місцевий житель ОСОБА_4 біля території цукрового заводу на водоймі річки Тясмин, що розташована в с-щі Олександрівка Кропивницького району Кіровоградської області, встановлює сітку рибальську для вилову риби.

Під час проведення 06.03.2026 огляду місця події - відкритої ділянки місцевості на березі річки Тясмин в с-щі Олександрівка Кропивницького району Кіровоградської області, на відстані приблизно 200 м від вул.Територія цукрового заводу виявлено ОСОБА_4 , який здійснював вилов риби за допомогою сітки. Також у вказаному місці виявлено сітку з 25 рибинами виду карась сріблястий, з яких 14 шт були живими, а 11 шт без ознак життя. Надалі було вилучено сітку та 11 рибин виду карась сріблястий, а 14 рибин виду карась сріблястий з ознаками життя випущено у водойму річки Тясмин.

Вилучену сітку поміщено у спеціальний пакет НПУ PSP4019375, а у спеціальний пакет НПУ PSP4019374 поміщено полімерний мішок білого кольору, в якому знаходяться вилучені 11 штук карасів сріблястих.

Постановою дізнавача від 06.03.2026 вказане вище майно визнано речовими доказами та поміщене на зберігання в камеру зберігання речових доказів відділу поліції №1 (м.Знам`янка) Кропивницького РУП ГУНП в Кіровоградській області.

На обгрунтування необхідності накладення арешту дізнавач зазначає, що сітка рибальська темно-зеленого кольору довжиною 40 м, висотою 1,2 м, розмір вічка якої становить 0,05 х 0,05 м (50 х 50 мм), є річчю, на якій збереглися сліди вчинення кримінального правопорушення, вона є речовим доказом, яка має суттєве значення для досудового розслідування та необхідна для проведення експертиз. Також з метою попередження приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, відчуження тимчасово вилученого майна є необхідність у забороні користування та розпорядження цим майном.

Дізнавач в судове засідання не з`явився, однак подав суду заяву про розгляд справи за його відсутності, в якій клопотання підтримав та просив задовольнити.

Володілець майна (сітки рибальської) ОСОБА_4 в судове засідання не з`явився, хоча про дату, час і місце розгляду справи повідомлений належним чином.

Дослідивши клопотання та матеріали кримінального провадження, слідчий суддя дійшов наступного висновку.

Так, одним із методів державної реакції на порушення, що носять кримінально-правовий характер, є заходи забезпечення кримінального провадження, передбачені ст.131 КПК України, які є важливим елементом механізму здійснення завдань кримінального провадження при розслідуванні злочинів.

Згідно з ч.1 ст.131 КПК України заходи забезпечення кримінального провадження застосовуються з метою досягнення дієвості цього провадження. Заходами забезпечення кримінального провадження є, зокрема, арешт майна.

Відповідно до ч.1 ст.170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом кримінального правопорушення, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна.

Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження.

Відповідно до п.1 ч.2 ст.170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення збереження речових доказів.

Згідно з ч.3 ст.170 КПК України у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.

Статтею 98 КПК України визначено, що речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Відповідно до ч.10, 11 ст.170 КПК України арешт може бути накладений у встановленому цим Кодексом порядку на рухоме чи нерухоме майно, гроші у будь-якій валюті готівкою або у безготівковій формі, в тому числі кошти та цінності, що знаходяться на банківських рахунках чи на зберіганні у банках або інших фінансових установах, видаткові операції, цінні папери, майнові, корпоративні права, щодо яких ухвалою чи рішенням слідчого судді, суду визначено необхідність арешту майна.

Не може бути арештовано майно, якщо воно перебуває у власності добросовісного набувача, крім арешту майна з метою забезпечення збереження речових доказів.

Беручи до уваги, що вилучене майно, а саме: сітка рибальська, була знаряддям вчинення кримінального правопорушення, може зберігати на собі його сліди та містити інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, а також необхідна для проведення відповідних слідчих дій та судових експертиз, тому слідчий суддя дійшов висновку, що сітка рибальська відповідно до ст.98 КПК України містить ознаки речового доказу, яке має суттєве значення в подальшому для досудового розслідування, тому з метою його збереження на сітку рибальську необхідно накласти арешт.

Водночас, стороною обвинувачення в даному випадку не обгрунтовано, що існує легітимна мета накладення арешту на полімерний мішок білого кольору з 11 рибинами виду карась сріблястий (без ознак життя), оскільки не доведено, що накладення арешту на ці речові докази є необхідним для їх збереження.

Так, всупереч п.1 ч.2 ст.170 КПК України, дізнавачем у клопотанні взагалі не зазначено підстави, мету та відповідне обґрунтування необхідності накладення арешту на рибу, обмежившись таким обґрунтуванням лише щодо сітки рибальської.

Встановити такі відомості під час розгляду цього клопотання слідчим суддею не представилося можливим.

Оскільки дізнавачем не доведено необхідність накладення арешту на рибу, а також наявність ризиків, передбачених абз.2 ч.1 ст.170 КПК України, а саме запобігання можливості приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення чи відчуження риби, тому в цій частині клопотання задоволенню не підлягає.

Вказане майно у встановленому законом порядку визнане речовим доказом, що надає можливість проведення всіх необхідних слідчих дій під час досудового розслідування для встановлення обставин в цьому кримінальному провадженні.

На підставі викладеного, керуючись ст.98, 131, 170-173, 376 КПК України, слідчий суддя,

постановив:

Клопотання задовольнити частково.

Накласти арешт у кримінальному провадженні, відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань 06.03.2026 за №0000046, на сітку ліскову темно-зеленого кольору довжиною 40 м, висотою 1,2 м, розмір вічка якої становить 0,05 х 0,05 м (50 х 50 мм), поміщену у спеціальний пакет НПУ PSP4019375, власником якої є ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та яка вилучена 06.03.2026 під час проведення місця події - відкритої ділянки місцевості на березі річки Тясмин в с-щі Олександрівка Кропивницького району Кіровоградської областіна відстані приблизно 200 м від вул.Територія цукрового заводу, заборонивши розпорядження та користування вказаним майном.

У задоволенні клопотання в частині накладення арешту на полімерний мішок білого кольору з 11 рибинами виду карась сріблястий, поміщений у спеціальний пакет НПУ PSP4019374, відмовити.

Ухвала підлягає негайному виконанню дізнавачем, прокурором.

Зобов`язати дізнавача, прокурора невідкладно повідомити заінтересованих осіб про накладення арешту на майно.

На ухвалу може бути подана апеляція до Кропивницького апеляційного суду протягом п`яти діб з дня її проголошення.

Слідчий суддя Знам`янського міськрайонного суду

Кіровоградської області ОСОБА_1