Справа № 367/3899/26
Провадження №1-кс/367/425/2026
УХВАЛА

Іменем України

20 березня 2026 року Ірпінський міський суд Київської області у складі:

слідчого судді ОСОБА_1 ,

за участю:

секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

захисника ОСОБА_4 ,

підозрюваного ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Ірпені клопотання слідчого слідчого відділення Відділення поліції № 1 Бучанського районного управління поліції Головного управління Національної поліції в Київській областіОСОБА_6 , погоджене з прокурором Бучанської окружної прокуратури Київської області ОСОБА_3 у кримінальному провадженні, відомості щодо якого внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань 19 березня 2026 року за № 0000157, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 121 КК України, про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно:

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Києва, громадянина України, освіта середня спеціальна, не одружений, військовослужбовець, зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , проживає за адресою: АДРЕСА_2 (зі слів), раніше не судимого,

- підозрюваного у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 121 КК України,

в с т а н о в и в:

20 березня 2026 року слідчий слідчого відділення Відділення поліції № 1 Бучанського районного управління поліції Головного управління Національної поліції в Київській області ОСОБА_6 звернувся до суду із клопотанням про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, в якому просить застосувати до підозрюваного ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком на 60 днів, не визначаючи розмір застави.

В обґрунтуванні клопотання слідчий вказує, що у провадженні слідчого відділення Відділення поліції № 1 Бучанського районного управління поліції Головного управління Національної поліції в Київській областізнаходиться кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000157 від 19 березня 2026 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 121 КК України.

Зазначає, що досудовим розслідуванням встановлено, що 18 березня 2026 року близько 21 години 10 хвилин (більш точного часу не встановлено), між ОСОБА_7 та ОСОБА_5 , які перебували на подвір`ї будинку АДРЕСА_3 , на ґрунті раптово виниклих неприязних відносин відбувся конфлікт, у ході якого у ОСОБА_5 виник прямий умисел на заподіяння ОСОБА_7 тілесних ушкоджень.

Одразу після цього, ОСОБА_5 , перебуваючи в тому ж місці в той же час, маючи прями умисел, направлений на протиправне заподіяння тяжких тілесних ушкоджень ОСОБА_7 , тобто посягаючи на найвищу соціальну цінність життя людини, усвідомлюючи при цьому суспільно-небезпечний характер своїх дій, передбачаючи їх суспільно-небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, раптово на ґрунті неприязних відносин із ОСОБА_7 , тримаючи в правій руці ніж, перебуваючи в положенні стоячи, наніс останньому один удар ножем в область черевної стінки, чим спричинив тілесні ушкодження у вигляді проникаючого ножового поранення живота ліворуч.

Вказує, що таким чином, ОСОБА_5 підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч. 1 ст. 121 КК України умисне тяжке тілесне ушкодження, тобто умисне тілесне ушкодження, небезпечне для життя в момент заподіяння.

Стверджує, що у вчиненні кримінального правопорушення обґрунтовано підозрюється: ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженець м. Київ Київської області, громадянин України, українець, офіційно не працюючий, зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , та проживаючий за адресою: АДРЕСА_4 , раніше не судимий.

Зазначає, що згідно з вимогами ст. ст. 276-278 КПК України, 19 березня 2026 року ОСОБА_5 повідомлено про підозру у вчиненні злочину (кримінального правопорушення), передбаченого ч. 1 ст. 121 КК України.

Вказує, що підозра ОСОБА_5 у вчиненні ним кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 121 КК України повністю обґрунтована і підтверджується наступними доказами: протоколом огляду місця події від 19 березня 2026 року, за адресою: АДРЕСА_3 ; протоколом допиту потерпілого ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , який пояснив, що прийшов на зустріч з ОСОБА_5 в ході чого отримав поранення ножем в ділянку животу ліворуч від ОСОБА_5 ; протоколом допиту свідка ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_2 ; протоколом допиту свідка ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_3 ; протоколом пред`явлення особи для впізнання за фотознімками за участі свідка ОСОБА_9 від 19 березня 2026 року; ??протокол допиту свідка ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_4 ; протоколом пред`явлення особи для впізнання за фотознімками за участі свідка ОСОБА_10 від 19 березня 2026 року; довідкою від 19 березня 2026 року наданої Ірпінською центральною міською лікарнею з травматологічного відділення відносно отриманих ушкоджень ОСОБА_7 , діагноз: відкрита рана черевної стінки, проникаюча ножова рана живота ліворуч; іншими доказами, наявними у матеріалах кримінального провадження в сукупності.

Зазначає, що у ході досудового розслідування задля об`єктивного його розслідування в розумні строки, виникла необхідність в обранні запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою підозрюваному ОСОБА_5 з метою забезпечення виконання ним перед органом досудового розслідування та судом покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання ризикам, передбаченим п. п. 1, 3, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, які вказують, що підозрюваний може: переховуватися від органу досудового розслідування та суду; незаконно впливати на свідків; вчинити інше кримінальне правопорушення.

Стверджує, що ризик передбачений п. 1 ч. 1 ст. 177 КПК України обґрунтовується тим, що ОСОБА_5 обґрунтовано підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 121 КК України, яке згідно ст. 12 КК України, відноситься до категорії тяжких злочинів та за вчинення якого передбачене покарання у вигляді позбавлення волі на строк до восьми років, тобто тяжкість покарання, яке загрожує підозрюваному у разі визнання судом його винуватим, вже обґрунтовує ризик того, що з метою уникнення покарання він може вчинити спробу переховування.

Вказує, що підорюваний ОСОБА_5 не одружений, дітей на утриманні немає, не працює, тобто в останнього фактично відсутні міцні соціальні зв`язки, які могли б його утримати від переховування від органу досудового розслідування та суду.

Крім того, зазначає, що ОСОБА_5 користуючись ситуацією в країні має змогу переховуватися від органів досудового розслідування та суду, зокрема в місцях постійного проведення бойових дій або місцях непідконтрольних органам державної влади України.

Стверджує, що ризик, передбачений п. 3 ч. 1 ст. 177 КПК України обґрунтовується тим, що не перебуваючи під вартою, підозрюваний ОСОБА_5 може чинити спроби незаконного впливу на потерпілого, оскільки йому відомо місце його проживання та контактні данні, оскільки останній неодноразово бував вдома у свідка, а тому може здійснювати вплив на свідків у кримінальному провадженні не лише шляхом прохань, а й залякування, примусу, погроз або застосування насильства з метою зміни або ненадання ними викривальних показів, щодо обставин вчинення кримінального правопорушення, що в свою чергу може призвести до неможливості притягнення підозрюваного до кримінальної відповідальності.

Вказує, що ризик, передбачений п. 5 ч. 1 ст. 177 КПК України підтверджується тим, що ОСОБА_5 не має стійких соціальних зв`язків та постійного місця роботи, що може привести до вчинення ним кримінальних правопорушень.

Наголошує на тому, що лише обрання підозрюваному ОСОБА_5 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою зможе запобігти усім вищевказаним ризикам, у тому числі вчинення підозрюваним нових кримінальних правопорушень.

Зазначає, що звертаючись з клопотанням про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою щодо підозрюваного ОСОБА_5 , органом досудового розслідування на підставі зібраних матеріалів кримінального провадження враховано вагомість наявних доказів про вчинення останнім кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 121 КК України, тяжкість покарання, що загрожує у разі доведення вини останнього, а саме позбавлення волі на строк до восьми років.

Стверджує, що застосування запобіжного заходу у вигляді взяття під варту стосовно підозрюваного ОСОБА_5 не суперечитиме п. 2 ч. 3 ст. 132 КПК України та правовій позиції ЄСПЛ, що викладена у рішеннях «Бакланов проти Росії» від 09 червня 2005 року, «Фрізен проти Росії» від 24 березня 2005 року та «Ізмайлов проти Росії» від 16 жовтня 2008 року, оскільки саме такий запобіжний захід дасть можливість уникнути настання перелічених вище ризиків та забезпечить виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків.

Враховуючи вищевикладене, слідчий просить клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою задовольнити та застосувати до підозрюваного ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком на 60 днів, не визначаючи розмір застави.

У судовому засіданні прокурор Бучанської окружної прокуратури Київської області ОСОБА_3 клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою підтримала та просила задовольнити його.

Захисник підозрюваного ОСОБА_5 ОСОБА_4 у судовому засіданні просив відмовити у задоволенні клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою та застосувати до підозрюваного запобіжний захід у вигляді домашнього арешту.

Підозрюваний ОСОБА_5 у судовому засіданні підтримав думку свого захисника.

Заслухавши доводи сторін кримінального провадження, дослідивши матеріали, додані до клопотання, суд приходить до наступних висновків.

Слідчим суддею встановлено, що слідчим відділенням Відділення поліції №1 Бучанського районного управління поліції Головного управління Національної поліції в Київській областіздійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні, відомості щодо якого внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000157 від 19 березня 2026 року, за ознаками злочину, передбаченого ч. 1 ст. 121 КК України.

19 березня 2026 року ОСОБА_5 затримано в порядку ст. 208 КПК України, як особу підозрювану у вчиненні кримінального правопорушення.

19 березня 2026 року ОСОБА_5 слідчим слідчого відділення Відділення поліції № 1 Бучанського районного управління поліції Головного управління Національної поліції в Київській області, старшим лейтенантом поліції ОСОБА_11 , за погодженням з прокурором Бучанської окружної прокуратури Київської області ОСОБА_3 , повідомлено про підозру у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 121 КК України умисне тяжке тілесне ушкодження, тобто умисне тілесне ушкодження, небезпечне для життя в момент заподіяння.

Вказаний злочин відноситься до категорії тяжких, за вчинення якого передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк від п`яти до восьми років.

Відповідно до ч. 1 ст. 183 КПК України, тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу, крім випадків, передбачених частиною п`ятою статті 176 цього Кодексу.

Згідно із п. 4 ч. 2 ст.183 КПК України, запобіжний захід у вигляді тримання під вартою не може бути застосований, окрім як до раніше не судимої особи, яка підозрюється чи обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад п`ять років.

Статтею 194 КПК України передбачено, що під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: 1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; 2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; 3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Відповідно до ч. 1 ст. 177 КПК України, метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам, в тому числі: 1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; 2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; 3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; 4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; 5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Стаття 178 КПК України визначає, що при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених у статті 177 цього Кодексу, слідчий суддя, суд, на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів зобов`язаний оцінити в сукупності всі обставини, в тому числі визначені ст. 178 КПК України.

Прокурором доведено наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_5 злочину, передбаченого ч. 1 ст. 121 КК України, за який передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк від п`яти до восьми років.

Зокрема, слідчим суддею встановлені наступні докази, що підтверджують наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_5 злочину, передбаченого ч. 1 ст. 121 КК України, а саме: копія витягу з Єдиного реєстру досудових розслідувань № 0000157 від 19 березня 2026 року; копія довідки травматологічного відділення Ірпінської центральної міської лікарні, виданої ОСОБА_7 про те, що останньому надана медична допомога 19 березня 2026 року у зв`язку з проникаючим ножовим пораненням живота ліворуч; копія протоколу прийняття заяви про кримінальне правопорушення та іншу подію від 19 березня 2026 року; копія протоколу огляду місця події від 18 березня 2026 року; копія протоколу огляду місця події від 18 березня 2026 року; копія протоколу допиту свідка ОСОБА_9 від 19 березня 2026 року; копія протоколу пред`явлення особи для впізнання за фотознімками за участі свідка ОСОБА_9 від 19 березня 2026 року; копія протоколу допиту потерпілого ОСОБА_7 від 19 березня 2026 року; копія протоколу допиту свідка ОСОБА_8 від 19 березня 2026 року; копія протоколу пред`явлення особи для впізнання за фотознімками за участі свідка ОСОБА_8 від 19 березня 2026 року; копія протоколу допиту свідка ОСОБА_10 від 19 березня 2026 року; копія протоколу пред`явлення особи для впізнання за фотознімками за участі свідка ОСОБА_10 від 19 березня 2026 року; копія протоколу допиту свідка ОСОБА_12 від 19 березня 2026 року; копія протоколу допиту свідка ОСОБА_13 від 19 березня 2026 року; копія повідомлення про затримання від 19 березня 2026 року; копія протоколу затримання ОСОБА_5 від 19 березня 2026 року; копія протоколу допиту свідка ОСОБА_14 від 19 березня 2026 року; копія протоколу допиту свідка ОСОБА_15 від 19 березня 2026 року; копія допиту свідка ОСОБА_16 від 19 березня 2026 року; копія протоколу допиту підозрюваного ОСОБА_5 від 19 березня 2026 року; копія протоколу допиту свідка ОСОБА_17 від 19 березня 2026 року; копія протоколу пред`явлення особи для впізнання за фотознімками за участі свідка ОСОБА_17 від 19 березня 2026 року; копія протоколу допиту свідка ОСОБА_18 від 19 березня 2026 року; копія повідомлення ОСОБА_5 про підозру від 19 березня 2026 року.

Згідно із ч. 2 ст. 177 КПК України, підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення.

Поняття обґрунтована підозра не визначене у національному законодавстві, але, зважаючи на вимоги, закріплені у статті 9 КПК України, а також статті 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини», суд враховує позиції Європейського суду з прав людини, викладені в його рішеннях.

Зокрема, поняття «обґрунтована підозра» наведено в п. 175 рішення Європейського суду з прав людини від 21 квітня 2011 року у справі «Нечипорук і Йонкало проти України», відповідно до якого термін "обґрунтована підозра" означає, що існують факти або інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа, про яку йдеться, могла вчините правопорушення (див. рішення у справі "Фокс, Кемпбелл і Гартлі проти Сполученого Королівства" (Fox, Campbell and Hartley v. the United Kingdom) від 30 серпня 1990 року, п. 32, Series A, № 182).

Відповідно до ч. 4 ст. 193 КПК України, за клопотанням сторін або за власною ініціативою слідчий суддя має право дослідити будь-які матеріали, що мають значення для вирішення питання про застосування запобіжного заходу.

У світлі конкретних обставин даного клопотання, досліджених матеріалів достатньо для того, щоб у рамках судового контролю, який здійснюється слідчим суддею при розгляді питання про застосування запобіжного заходу, дійти висновку про наявність обґрунтованої підозри. Підозра є обґрунтованою, якщо вона ґрунтується на відомостях, що об`єктивно пов`язують підозрюваного із вчиненим кримінальним правопорушенням.

При цьому слідчий суддя зазначає, що обставини здійснення підозрюваним конкретних дій та доведеність його вини, потребують перевірки та оцінки у сукупності з іншими доказами у кримінальному провадженні під час подальшого досудового розслідування, що не виключає можливості застосування до підозрюваного запобіжного заходу.

Такий висновок цілком узгоджується із правовими позиціями, наведеними у рішеннях Європейського суду з прав людини. Так, у справі «Мюррей проти Сполученого Королівства» № 14310/88 від 23 жовтня 1994 року, суд зазначив, що «факти, які є причиною виникнення підозри не повинні бути такими ж переконливими, як і ті, що є необхідними для обґрунтування вироку чи й просто висунення обвинувачення, черга якого надходить на наступній стадії процесу кримінального розслідування».

Враховуючи наведене, слідчий суддя, не вирішуючи наперед питання про винуватість підозрюваного у вчиненні інкримінованого йому злочину, правильність кваліфікації його дій, допустимість доказів щодо встановлення винуватості підозрюваного, вважає, що зміст клопотання та долучені до нього документи можуть свідчити про існування фактів і інформації, які можуть переконати об`єктивного спостерігача, що особа, про яку йдеться, могла вчинити правопорушення, отже про існування обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_5 злочину, передбаченого ч. 1 ст. 121 КК України.

Слідчий суддя погоджується, що є достатні підстави вважати наявними ризики, які передбачені п. п. 1, 3, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме те, що підозрюваний може переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду, незаконно впливати на потерпілого та свідків у цьому ж кримінальному провадженні, вчинити інше кримінальне правопорушення.

Проаналізувавши наявність зазначених слідчим та прокурором ризиків, слідчий суддя дійшов висновку про їх наявність з огляду на фактичні обставини кримінального правопорушення та особу ОСОБА_5 , який не одружений, дітей на утриманні немає, що свідчить про відсутність у нього міцних соціальних зв`язків, підозрюється у вчиненні тяжкого злочину, за який передбачене покарання у вигляді позбавлення волі на строк до восьми років, яке може бути призначене підозрюваному ОСОБА_5 у разі визнання його винуватим, а усвідомлення підозрюваним цієї обставини переконливо дає підстави вважати про існування наступних ризиків, а саме: переховування від органів досудового розслідування та/або суду; незаконного впливу на потерпілого та свідків у цьому ж кримінальному провадженні; вчинення іншого кримінального правопорушення.

Зазначені ризики є суттєвими, і, як засвідчили обставини, якими обґрунтовується клопотання, їм неможливо запобігти в умовах застосування до ОСОБА_5 будь-якого іншого запобіжного заходу, крім тримання під вартою, оскільки інші запобіжні заходи, не пов`язані з виключними запобіжниками у комунікації та переміщеннях підозрюваного, не можуть їм запобігти.

Зокрема, ймовірність переховування підозрюваного ОСОБА_5 від органів досудового розслідування та суду підтверджується можливістю притягнення підозрюваного до кримінальної відповідальності та пов`язаними із цим можливими негативними для ОСОБА_5 наслідками і суворістю передбаченого покарання, також встановлено, що підозрюваний ОСОБА_5 не одружений, дітей на утриманні немає, що підтверджує існування ризику, передбаченого п. 1 ч. 1 ст. 177 КПК України.

У той же час, у зв`язку з військовою агресією Російської Федерації проти України, на підставі пропозиції Ради національної безпеки і оборони України, відповідно до пункту 20 частини першої статті 106 Конституції України, Закону України «Про правовий режим воєнного стану», в Україні введено воєнний стан із 05 години 30 хвилин 24 лютого 2022 року, який на даний час триває, тобто ОСОБА_5 користуючись ситуацією в країні, має змогу переховуватися від органів досудового слідства, зокрема, у місцях постійного проведення бойових дій та непідконтрольних органам державної влади України територіях.

При встановленні наявності ризику впливу на свідків, суд враховує встановлену КПК процедуру отримання показань від осіб, які є свідками у кримінальному провадженні, а саме спочатку, на стадії досудового розслідування показання отримуються шляхом допиту слідчим чи прокурором, а після направлення обвинувального акта до суду, на стадії судового розгляду - усно шляхом допиту особи в судовому засіданні. Водночас, суд може обґрунтовувати свої висновки лише показаннями, які він безпосередньо сприймав під час судового розгляду або отриманих у порядку, передбаченому ст. 225 КПК, тобто допитаних на стадії досудового розслідування слідчим суддею. Суд не вправі обґрунтовувати судові рішення показаннями, наданими слідчому, прокурору, або посилатися на них. За таких обставин, ризик впливу на свідків існує навіть з огляду на ту обставину, що наразі триває початковий етап кримінального провадження та органом досудового розслідування не зібрані всі докази.

Також слідчий суддя вважає доведеним наявність ризику вчинення іншого кримінального правопорушення, передбаченого п. 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, оскільки ОСОБА_5 не має стійких соціальних зв`язків, що свідчить про відсутність належних стримуючих факторів у його поведінці та підвищує ймовірність вчинення ним нових кримінальних правопорушень.

З огляду на викладене, приймаючи до уваги наявність ризиків передбачених п. п. 1, 3, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваним кримінального правопорушення, тяжкість покарання, що загрожує йому в разі визнання винним у кримінальному правопорушенні, у вчиненні якого він підозрюється, вік та стан здоров`я підозрюваного, міцність соціальних зв`язків підозрюваного, що у своїй сукупності свідчить про недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання зазначених ризиків, слідчий суддя приходить до висновку про те, що клопотання слідчого підлягає задоволенню, у зв`язку з чим застосовує до підозрюваного ОСОБА_5 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою. З цих же підстав слідчий суддя не знаходить підстав для обрання іншого, більш м`якого виду запобіжного заходу.

Початок строку тримання під вартою ОСОБА_5 обчислювати з моменту затримання, тобто з 19 березня 2026 року до 17 травня 2026 року включно.

Відповідно до ч. 4 ст. 183 КПК України, слідчий суддя не визначає розмір застави, так як ОСОБА_5 є підозрюваним у кримінальному провадженні щодо злочину, вчиненого із застосуванням насильства або погрозою його застосування.

З огляду на викладене, керуючись, ст. ст. 176-178, 183, 186, 193, 194, 196, 197 КПК України, слідчий суддя,

п о с т а н о в и в:

Клопотання слідчого задовольнити.

Застосувати до ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , підозрюваного у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 121 КК України, запобіжний захід у вигляді тримання під вартою у Державній установі «Київський слідчий ізолятор» Міністерства юстиції України строком на 60 (шістдесят) днів, без визначення розміру застави.

Строк тримання під вартою ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , обчислювати з 19 березня 2026 року до 17 травня 2026 року включно.

Строк дії ухвали слідчого судді до 17 травня 2026 року включно.

Ухвала підлягає негайному виконанню після її оголошення.

Ухвала слідчого судді може бути оскаржена до Київського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Ухвала набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги ухвала, якщо її не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Слідчий суддя ОСОБА_19