Справа №523/4700/26
Провадження №1-кс/523/2923/26
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06 березня 2026 року м. Одеса

Слідчий суддя Пересипського районного суду міста Одеси ОСОБА_1 за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , підозрюваного ОСОБА_4 , захисника ОСОБА_5 , розглянувши клопотання старшого слідчого в ОВС слідчого відділу Управління СБ України в Одеській області полковника юстиції ОСОБА_6 , погоджене прокурором відділу Одеської обласної прокуратури «Про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою» відносно:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Біляївка, Одеської області, громадянина України, одруженого, маючого на утриманні трьох малолітніх дітей, раніше не судимого, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , підозрюваного у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 114-1 КК України

ВСТАНОВИВ:

У провадженні слідчого відділу Управління СБ України в Одеській області перебувають матеріали досудового розслідування, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000159 від 05.03.2026 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 114-1КК України.

Нагляд за додержанням законів під час здійснення досудового розслідування у формі процесуального керівництва у вказаному кримінальному провадженні здійснюється Одеською обласною прокуратурою.

Досудовим розслідуванням встановлено, що з 24.02.2022 о 05 год. за наказом президента Російської Федерації ОСОБА_7 , збройні сили Російської Федерації незаконно, віроломно вторглись на територію Україну, здійснили широкомасштабну неспровоковану військову агресію і збройний напад, застосовуючи всі види стрілецької, артилерійської, ракетної, іншої зброї, в тому числі засоби ведення війни, заборонені міжнародним правом, спричиняючи ураження і руйнування об`єктів військової і цивільної, в тому числі критичної, інфраструктури, ураження і вбивства особового складу підрозділів Збройних Сил України, інших утворених відповідно до законів України військових формувань, правоохоронних органів, мирного населення, масово порушуючи при цьому закони та звичаї війни, передбачені міжнародними договорами, і масово вчиняючи на території України злочини проти основ національної безпеки України, проти життя та здоров`я особи, проти волі, честі та гідності особи, проти статевої свободи та статевої недоторканності особи, проти виборчих, трудових та інших особистих прав і свобод людини і громадянина, проти власності, проти миру, безпеки людства та міжнародного правопорядку.

У зв`язку з військовою агресією Російської Федерації проти України, на підставі пропозиції Ради національної безпеки і оборони України, відповідно до п. 20 ч. 1 ст. 106 Конституції України, Закону України «Про правовий режим воєнного стану», Указом Президента України та Верховного головнокомандувача Збройних сил України ОСОБА_8 від 24.02.2022 № 64/2022 та Закону України «Про затвердження Указу Президента України «Про введення воєнного стану в Україні» від 24.02.2022 № 2102-ХІ введено військовий стан на всій території України, який неодноразово продовжувався та діє на теперішній час.

Крім того, Указом Президента України від 24.02.2022 № 65/2022 "Про загальну мобілізацію", затвердженим Законом України № 2105-IX від 03.03.2022, у зв`язку з військовою агресією Російської Федерації проти України та з метою забезпечення оборони держави, підтримання бойової і мобілізаційної готовності Збройних Сил України та інших військових формувань, на підставі пропозиції Ради національної безпеки і оборони України, відповідно до пунктів 1, 17, 20 частини першої статті 106 Конституції України постановлено оголосити та провести загальну мобілізацію на всій території України протягом 90 днів із дня набрання чинності Указом. Також указом, серед іншого, постановлено:

- призов військовозобов`язаних, резервістів та залучення транспортних засобів для забезпечення потреб Збройних Сил України, інших утворених відповідно до законів України військових формувань здійснити в обсягах, визначених згідно з мобілізаційними планами;

- місцевим органам виконавчої влади у взаємодії з територіальними центрами комплектування та соціальної підтримки, за участю органів місцевого самоврядування та із залученням підприємств, установ та організацій усіх форм власності, фізичних осіб - підприємців організувати та забезпечити в установленому законом порядку, серед іншого, своєчасне оповіщення і прибуття громадян, які призиваються на військову службу, прибуття техніки на збірні пункти та у військові частини;

- здійснення призову військовозобов`язаних, резервістів на військову службу, їх доставки до військових частин та установ Збройних Сил України, інших утворених відповідно до законів України військових формувань.

У подальшому, строк проведення загальної мобілізації неодноразово продовжувався у встановленому законом порядку і триває дотепер.

Статтею 17 Конституції України визначено, що захист суверенітету і територіальної цілісності України, забезпечення її економічної та інформаційної безпеки є найважливішими функціями держави, справою всього Українського народу. Оборона України, захист її суверенітету, територіальної цілісності і недоторканності покладаються на Збройні Сили України. Забезпечення державної безпеки і захист державного кордону України покладаються на відповідні військові формування та правоохоронні органи держави, організація і порядок діяльності яких визначаються законом.

Згідно зі ст. 65 Конституції України, захист Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України, шанування її державних символів є обов`язком громадян України. Громадяни відбувають військову службу відповідно до закону.

Абз. 5 ч. 1 ст. 1 Закону України "Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію" визначено, що особливий період - період функціонування національної економіки, органів державної влади, інших державних органів, органів місцевого самоврядування, Збройних Сил України, інших військових формувань, сил цивільного захисту, підприємств, установ і організацій, а також виконання громадянами України свого конституційного обов`язку щодо захисту Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України, який настає з моменту оголошення рішення про мобілізацію (крім цільової) або доведення його до виконавців стосовно прихованої мобілізації чи з моменту введення воєнного стану в Україні або в окремих її місцевостях та охоплює час мобілізації, воєнний час і частково відбудовний період після закінчення воєнних дій.

Аналогічне визначення особливого періоду міститься у Законі України "Про оборону України", згідно з абз. 13 ч. 1 ст. 1 якого, особливий період - період, що настає з моменту оголошення рішення про мобілізацію (крім цільової) або доведення його до виконавців стосовно прихованої мобілізації чи з моменту введення воєнного стану в Україні або в окремих її місцевостях та охоплює час мобілізації, воєнний час і частково відбудовний період після закінчення воєнних дій.

Таким чином, враховуючи введення в Україні у встановленому законом порядку правового режиму воєнного стану, з 05 години 30 хвилин 24 лютого 2022 року в Україні діє особливий період у розумінні Закону України "Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію" і Закону України "Про оборону".

Указом Президента України від 24.02.2022 № 64/2022 "Про введення воєнного стану в Україні", затвердженим Законом України № 2102-IX від 24.02.2022, у зв`язку з введенням в Україні воєнного стану із 05 години 30 хвилин 24 лютого 2022 року, військовому командуванню разом з військовими адміністраціями, органами виконавчої влади, правоохоронними органами та за участю органів місцевого самоврядування постановлено запроваджувати і здійснювати передбачені Законом України "Про правовий режим воєнного стану" заходи правового режиму воєнного стану, реалізовувати повноваження, необхідні для відвернення загрози, відсічі збройної агресії та забезпечення національної безпеки, усунення загрози небезпеки державній незалежності України, її територіальній цілісності.

Статтею Закону України "Про правовий режим воєнного стану" визначено поняття воєнного стану. Так, воєнний стан - це особливий правовий режим, що вводиться в Україні або в окремих її місцевостях у разі збройної агресії чи загрози нападу, небезпеки державній незалежності України, її територіальній цілісності та передбачає надання відповідним органам державної влади, військовому командуванню, військовим адміністраціям та органам місцевого самоврядування повноважень, необхідних для відвернення загрози, відсічі збройної агресії та забезпечення національної безпеки, усунення загрози небезпеки державній незалежності України, її територіальній цілісності, а також тимчасове, зумовлене загрозою, обмеження конституційних прав і свобод людини і громадянина та прав і законних інтересів юридичних осіб із зазначенням строку дії цих обмежень.

Згідно зі ст. 17 Закону України "Про оборону", захист Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України є конституційним обов`язком громадян України. Громадяни України чоловічої статі, придатні до проходження військової служби за станом здоров`я і віком, а жіночої статі - також за відповідною фаховою підготовкою, повинні виконувати військовий обов`язок згідно з законодавством. Громадяни України проходять військову службу, службу у військовому резерві та виконують військовий обов`язок у запасі відповідно до законодавства.

Ч. 1 ст. 1 Закону України "Про військовий обов`язок і військову службу" визначено, що захист Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України є конституційним обов`язком громадян України.

Згідно з ч. 2 ст. 1 Закону України "Про військовий обов`язок і військову службу", військовий обов`язок установлюється з метою підготовки громадян України до захисту Вітчизни, забезпечення особовим складом Збройних Сил України, інших утворених відповідно до законів України військових формувань, а також правоохоронних органів спеціального призначення, посади в яких комплектуються військовослужбовцями.

Відповідно до ч. 3 ст. 1 Закону України "Про військовий обов`язок і військову службу", військовий обов`язок включає: підготовку громадян до військової служби; приписку до призовних дільниць; прийняття в добровільному порядку (за контрактом) та призов на військову службу; проходження військової служби; виконання військового обов`язку в запасі; проходження служби у військовому резерві; дотримання правил військового обліку.

Ч. 7 ст. 1 Закону України "Про військовий обов`язок і військову службу" визначено, що виконання військового обов`язку громадянами України забезпечують, серед іншого, районні (об`єднані районні), міські (районні у містах, об`єднані міські) територіальні центри комплектування та соціальної підтримки, територіальні центри комплектування та соціальної підтримки Автономної Республіки Крим, областей, міст Києва та Севастополя.

Відповідно до ч. 10 ст. 1 Закону України "Про військовий обов`язок і військову службу", громадяни України, які приписані до призовних дільниць або перебувають у запасі Збройних Сил України, Служби безпеки України, Служби зовнішньої розвідки України чи проходять службу у військовому резерві, зобов`язані, серед іншого, прибувати за викликом районного (об`єднаного районного), міського (районного у місті, об`єднаного міського) територіального центру комплектування та соціальної підтримки, Центрального управління або регіонального органу Служби безпеки України, відповідного підрозділу Служби зовнішньої розвідки України для оформлення військово-облікових документів (посвідчень призовника, військових квитків, тимчасових посвідчень військовозобов`язаних), приписки, проходження медичного огляду, направлення на підготовку з метою здобуття або вдосконалення військово-облікової спеціальності, призову на військову службу або на збори військовозобов`язаних та резервістів.

Згідно з ч. 3 ст. 33 Закону України "Про військовий обов`язок і військову службу", військовий облік усіх призовників, військовозобов`язаних та резервістів ведеться за місцем їх проживання і відповідно до обсягу та деталізації поділяється на персонально-якісний, персонально-первинний і персональний.

Відповідно до ч. 1 ст. 34 Закону України "Про військовий обов`язок і військову службу", персонально-якісний облік призовників, військовозобов`язаних та резервістів передбачає облік відомостей (персональних та службових даних) стосовно призовників, військовозобов`язаних та резервістів, які узагальнюються в облікових документах та вносяться до Єдиного державного реєстру призовників, військовозобов`язаних та резервістів. Ведення персонально-якісного обліку призовників, військовозобов`язаних та резервістів покладається на відповідні районні (міські) територіальні центра комплектування та соціальної підтримки.

Ч. 3 ст. 3 Закону України "Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію" визначено, що зміст мобілізаційної підготовки, серед іншого, становить: військовий облік призовників, військовозобов`язаних та резервістів; підготовка та накопичення військово-навчених людських ресурсів призовників, військовозобов`язаних та резервістів для комплектування посад, передбачених штатами воєнного часу.

Статтею 22 Закону України "Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію" визначено обов`язки громадян щодо мобілізаційної підготовки та мобілізації. Зокрема, відповідно до ч. 1 цієї статті, громадяни зобов`язані з`являтися за викликом до територіального центру комплектування та соціальної підтримки для взяття на військовий облік військовозобов`язаних чи резервістів, визначення їх призначення на особливий період. Згідно з ч. 3 цієї статті, під час мобілізації громадяни зобов`язані з`явитися до військових частин або на збірні пункти територіального центру комплектування та соціальної підтримки у строки, зазначені в отриманих ними документах (мобілізаційних розпорядженнях, повістках керівників територіальних центрів комплектування та соціальної підтримки), або у строки, визначені командирами військових частин.

Відповідно до ст. 1 Закону України "Про Збройні Сили України", Збройні Сили України - це військове формування, на яке відповідно до Конституції України покладаються оборона України, захист її суверенітету, територіальної цілісності і недоторканності.

Згідно з ч. 3 Закону України "Про Збройні Сили України", до структури Збройних Сил України відносяться, серед іншого, органи військового управління.

Відповідно до ст. 1 Закону України "Про оборону України", до органів військового управління, серед іншого, відносяться територіальні центри комплектування та соціальної підтримки, що забезпечують виконання законодавства з питань військового обов`язку і військової служби, мобілізаційної підготовки і мобілізації.

Правовий статус і повноваження територіальних центрів комплектування та соціальної підтримки визначені Положенням про територіальні центри комплектування та соціальної підтримки, затвердженим Постановою Кабінету Міністрів України від 23.02.2022 № 154 (далі за текстом - Положення про ІНФОРМАЦІЯ_7 та СП). Так, згідно з пунктом 1 Положення про ІНФОРМАЦІЯ_7 та СП, територіальні центри комплектування та соціальної підтримки є органами військового управління, що забезпечують виконання законодавства з питань військового обов`язку і військової служби, мобілізаційної підготовки та мобілізації. Територіальні центри комплектування та соціальної підтримки утворюються в Автономній Республіці Крим, областях, м.м. Києві та Севастополі, інших містах, районах, районах у містах. Залежно від обсягів облікової, призовної та мобілізаційної роботи утворюються районні (об`єднані районні), міські (районні у містах, об`єднані міські) територіальні центри комплектування та соціальної підтримки. Територіальні центри комплектування та соціальної підтримки утворюються, ліквідуються, реорганізуються Міноборони.

Пунктом 8 Положення про ІНФОРМАЦІЯ_7 та СП визначено, що завданнями територіальних центрів комплектування та соціальної підтримки відповідно до покладених обов`язків є виконання законодавства з питань військового обов`язку і військової служби, мобілізаційної підготовки та мобілізації, керівництво військовим обліком призовників, військовозобов`язаних та резервістів на території відповідної адміністративно-територіальної одиниці, контроль за його станом, зокрема в місцевих органах виконавчої влади, органах місцевого самоврядування та в органах, що забезпечують функціонування системи військового обліку призовників, військовозобов`язаних та резервістів на території відповідної адміністративно-територіальної одиниці (крім СБУ та Служби зовнішньої розвідки), забезпечення в межах своїх повноважень адміністрування (територіальні центри комплектування та соціальної підтримки Автономної Республіки Крим, областей, м.м. Києва та Севастополя) та ведення Єдиного державного реєстру призовників, військовозобов`язаних та резервістів (районні територіальні центри комплектування та соціальної підтримки), проведення заходів приписки громадян до призовних дільниць, призову громадян на військову службу, проведення відбору проведення відбору кандидатів для прийняття на військову службу за контрактом, участь у відборі громадян для проходження військової служби у військовому резерві Збройних Сил, підготовка та проведення в особливий період мобілізації людських і транспортних ресурсів, тощо.

Повноваження територіальних центрів комплектування та соціальної підтримки визначені пунктом 9 Положення про ІНФОРМАЦІЯ_7 та СП. Так, територіальні центри комплектування та соціальної підтримки відповідно до покладених на них завдань, серед іншого, ведуть військовий облік призовників, військовозобов`язаних та резервістів, інших категорій військовослужбовців; оформлюють та видають військово-облікові документи призовникам, військовозобов`язаним та резервістам; здійснюють заходи оповіщення та призову громадян (крім військовозобов`язаних та резервістів СБУ та Служби зовнішньої розвідки): на військову службу за призовом осіб офіцерського складу; на військову службу за призовом осіб із числа резервістів в особливий період (зарахованих до військового оперативного резерву); на військову службу за призовом під час мобілізації, на особливий період (незалежно від місця їх перебування на військовому обліку).

Перешкоджання законній діяльності ЗСУ та інших військових формувань полягає у вчиненні діяння (дій або бездіяльності), яке виражається у втручанні в цю діяльність, створенні перешкод, перепон, спрямованих на недопущення, припинення чи заборону проведення окремих дій чи маневрів ЗСУ та іншими військовими формуваннями, прийняття тактичних чи стратегічних рішень керівництвом чи особовим складом зазначених підрозділів задля ускладнення або унеможливлення здійснення законної діяльності ЗСУ та іншими військовими формуваннями або істотному зниженні її ефективності.

Слідством встановлено, що громадянин ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , розуміючи, що діяльність по здійсненню мобілізаційних заходів викликала широкий резонанс в суспільстві, у тому числі і серед осіб, які мають намір ухилитися від мобілізації або не виявляють бажання бути призваними на військову службу до Збройних Сил України,при невстановлених досудовим розслідуванням обставинах, приєднався та став учасником-користувачем загальнодоступної тематично-інформаційної групи під назвою «СТОП полиця !НОМЕР_4» у мобільному застосунку месенджері «Viber», (який пристосованийдля обміну голосовими, текстовими повідомленнями, медіафайлами), що була створена для збору, накопичування, публікацій, трансляцій інформаційних повідомлень з відомостями про дату, час та місця проведення мобілізаційних заходів співробітниками територіальних центрів комплектування та соціальної підтримки (далі ІНФОРМАЦІЯ_7), місця розташування блок-постів ІНФОРМАЦІЯ_7, військових Збройних Сил України, поліції, інших військових формувань долучених до цієї діяльності, з метою перешкоджання проведенню мобілізації в особливий період, у тому ж числі вручення громадянам повісток про виклик до ІНФОРМАЦІЯ_7 тощо, шляхом завчасного оповіщення, попередження, повідомлення користувачів та учасників цієї тематично-інформаційної групи, яка нараховує біля 5 тис. осіб, про дату, час та місця розташування мобільних, тимчасових блок - постів, перебування співробітників ІНФОРМАЦІЯ_7, військовослужбовців Збройних Сил України, інших військових формувань залучених до проведення мобілізаційних заходів, використовуючи належній йому мобільний телефон моделі «Аrmor24» імеі 1: НОМЕР_1 та імеі 2: НОМЕР_2 та контактний номер мобільного телефону НОМЕР_3 прив`язний до її облікового запису « ОСОБА_9 » у мобільному застосунку месенджера «Viber» «СТОП полиця !НОМЕР_4» (сервісі для обміну голосовими, текстовими повідомленнями і медіафайлами), усвідомлюючи небезпечних характер своїх дій, бажаючи настання негативних наслідків, активно поширював у загальнодоступній тематично-інформаційній групі інформацію, повідомлення, оповіщення, що значно знизили ефективність мобілізаційних заходів у певний період часу на території м. Біляївки Одеської області наступного змісту:

-03.02.2025 о 11:10 розміщене повідомлення наступного змісту: «Маяки разлив стоят. А дальше до хлебодарского все чисто»;

-ІНФОРМАЦІЯ_2 о 11:39 розміщено повідомлення наступного змісту :«Может кому-то будет полезно. Въезд на Пастера со стороны пересип. Моста. Большой блок пост. Проверяют почти всех»;

-ІНФОРМАЦІЯ_3 о 12:28 розміщено повідомлення наступного змісту: «Три машины ІНФОРМАЦІЯ_7 на поселке. Поехали в сторону морга»;

-10.02.2025 о 16:55 розміщено повідомлення наступного змісту: «А со стороны клеверного моста 3 патруля.Тормозят выборочно»;

-27.06.2025 о 15:59 розміщено повідомлення наступного змісту: «Два столба маяцкая спокойно. А в сторону клеверного много ІНФОРМАЦІЯ_7 ментов»;

-ІНФОРМАЦІЯ_4 о 18:34 розміщено повідомлення наступного змісту: «Две машины ІНФОРМАЦІЯ_7 поехали по садовой в маяках. Каблучек и Хюндай серый»;

-03.08.2025 о 08:22 розміщено повідомлення наступного змісту: «Беляевка, Центр (возле светофора) патруль. Тормозят выборочно»;

-04.08.2025 о 12:11 розміщено відео повідомлення наступного змісту: «Петродолина возле заправки ( )»;

-04.08.2025 о період з 12:31 по 12:40 розміщено повідомлення наступного змісту: «Два стола маяцкая ІНФОРМАЦІЯ_7» «Авангард менты в две стороны работают», « БП 7 км планшет»;

-17.08.2025 о 08:10 розміщено повідомлення наступного змісту: «Центр Беляевки, возле светофора Тормозят выборочно»;

-06.11.2025 о 16:39 розміщено повідомлення наступного змісту: « 7 км блок-пост. Планшет выборочно».

Згідно з інформацією ІНФОРМАЦІЯ_5 (вих. № 943/23569 від 10.12.2025 ), за інформаційними повідомленнями здійсненими ОСОБА_4 у вищезазначений період часу та за вказаними місцями розташування військовослужбовцями ІНФОРМАЦІЯ_5 , його територіальних підрозділів ( ІНФОРМАЦІЯ_6 спільно із представниками Національної поліції здійснювались заходи з оповіщення людських мобілізаційних ресурсів, а саме: 03.02.2025 в АДРЕСА_2 ; 03.02.2025 у Пересипському районі м. Одеси; 06.02.2025 у Пересипському районі м. Одеси; 10.02.2025 в Одеському районі Одеської області; 27.06.2025 в Одеському районі Одеської області; 27.06.2025 с. Маяки Одеського району Одеської області; 03.08.2025 м. Біляївка Одеського району Одеської області; 04.08.2025 м. Біляївка Одеського району Одеської області; 17.08.2025 в м. Біляївка Одеського району одеської області; 06.11.2025 в Одеському районі Одеської області .

Спільне несення служби на спільних рухових (мобільних) блокпостах здійснювалось на підставі спільних наказів від 12.06.2024 № 51дск/15дск «Про створення та організацію роботи спільних рухомих мобільних блок постів», розпоряджень начальника ІНФОРМАЦІЯ_5 від 19.04.2025 № 943/6389 від 03.06.2025, № 943/8733 та від 04.11.2025 № 943/18578 та відповідно до добових наказів начальників районних територіальних центрів комплектування та соціальної підтримки.

Дії щодо розповсюдження місць несення служби, знаходження мобільних блок постів, інформації щодо розташування позицій підрозділів, техніки, озброєння, особового складу ставить під загрозу обороноздатність держави та може завдати шкоди.

Крім того, завчасне розповсюдження громадянами України зазначених відомостей негативно впливає на досягнення мети заходів щодо забезпечення функціонування системи військового обліку, оповіщення людських мобільних ресурсів, сприяти ухиленню громадянами України від виконання визначеного Законного України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію», а також перешкоджає законній діяльності ЗСУ та іншим військовим формуванням.

Таким чином ОСОБА_4 своїми умисними діями перешкоджав законній діяльності ЗСУ та інших військових формувань, що полягає у цілеспрямованому поширенні серед громадян України, які підлягають військовому обліку, призову, відомостей про місця фактичного проведення мобілізаційних заходів військовослужбовцями, що перешкоджає їх законній діяльності, визначеній ст. 1, 14, 33, 34 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу», ст. 22 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію» оскільки надає можливість громадянам України, які бажають ухилитися від виконання військового обов`язку, уникнути військового обліку та призову і створює перепони для встановлення мобілізаційного ресурсу держави, укомплектування ЗСУ та інших військових формувань у відповідності до штатів воєнного стану, ведення військового обліку призовників, військовозобов`язаних і резервістів, ведення Єдиного державного реєстру призовників, військовозобов`язаних та резервістів.

05.03.2026 року ОСОБА_4 затримано в порядку ст.208 КПК України.

У зв`язку з навністтю достатніх доказів 05.03.2026 ОСОБА_4 оголошено про підозру та вручено повідомлення про підозру у вчиненні нею кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 114-1 КК України - за кваліфікуючими ознаками: перешкоджання законній діяльності Збройних Сил України та інших військових формувань, за кваліфікуючими ознаками: перешкоджання законній діяльності Збройних Сил України в особливий період.

06.03.2026 слідчий звернувся до суду з клопотанням, про обрання підозрюваному запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, без визначення розміру застави, мотивуючи клопотання тим, що підозрюваному повідомлено про підозру у вчиненні тяжкого злочину під час дії воєнного стану, наявністю ризиків передбачених ч.1 ст.177 КПК України.

Прокурор в судовому засіданні підтримав клопотання, вважаючи мету і підстави застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою обґрунтованими та достатніми для його застосування до підозрюваного, без визначення розміру застави.

Захисник заперечувала проти задоволення клопотання, посилаючись на формальність клопотання, відсутність ризиків, необґрунтованість підозри через те, що підозрюваний не знав, що розміщення інформації в мережі є злочином. Захист просив застосувати до підозрюваного більш м`який запобіжний захід у вигляді зокрема домашнього арешту адже підозрюваний доглядає 3-х дітей. Підозрюваний погодився з думкою захисника.

Від підозрюваного скарг на незаконні дії відносно нього з боку працівників органів досудового розслідування не надходили, інших заяв та клопотань не було.

Вивчивши клопотання та надані суду матеріали, вислухавши думки прокурора, захисника та підозрюваного, приходжу до наступного.

Відповідно до ч.1 ст. 194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: 1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; 2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; 3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

При вирішенні питання щодо обґрунтованості підозри, належить прийняти до уваги п. 57 рішення ЄСПЛ у справі «K.F. проти Німеччини» від 29 серпня і 24 жовтня 1997 року, згідно до якого наявність «обґрунтованої підозри» означає, що вже існують факти або інформація, які спроможні переконати об`єктивного спостерігача у тому, що відповідна особа, ймовірно, вчинила правопорушення. А також рішення ЄСПЛ по справі «Мюрей проти сполученого Королівства» від 28 жовтня 1994 року, в якому зазначено, що факти, які породжують підозру, не обов`язково мають такий саме рівень з`ясовності, який потребується на пізнішому етапі кримінального провадження, тобто факти, які є причиною виникнення підозри не повинні бути такими ж переконливими, як ті, що є необхідними для обґрунтування обвинувального вироку.

Приймаючи до уваги дані, які містяться в наданих суду матеріалах, доказах наданих слідчому судді які засвідчують підозру, а саме:- повідомленням співробітників представництва внутрішньої безпеки в Одеській області ( з дислокацією у м. Одесі) 2 управління ГУ ВБ СБ України про вчинення громадянином ОСОБА_4 кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 114-1 КК України від 14.01.2026;- протоколом огляду інформації, щодо розміщенним ОСОБА_4 повідомлень у мобільному додатку «Viber» від 01.12.2025; - відповіддю ІНФОРМАЦІЯ_5 вих. № 943/23569 від 10.12.2025 ), за інформаційними повідомленнями здійсненими ОСОБА_4 у вищезазначений період часу та за вказаними місцями розташування військовослужбовцями ІНФОРМАЦІЯ_5 , його територіальних підрозділів ( ІНФОРМАЦІЯ_6 спільно із представниками Національної поліції здійснювались заходи з оповіщення людських мобілізаційних ресурсів, а саме: 03.02.2025 в АДРЕСА_2 ; 03.02.2025 у Пересипському районі м. Одеси; 06.02.2025 у Пересипському районі м. Одеси; 10.02.2025 в Одеському районі Одеської області; 27.06.2025 в Одеському районі Одеської області; 27.06.2025 с. Маяки Одеського району Одеської області; 03.08.2025 м. Біляївка Одеського району Одеської області; 04.08.2025 м. Біляївка Одеського району Одеської області; 17.08.2025 в м. Біляївка Одеського району одеської області; 06.11.2025 в Одеському районі Одеської області .Спільне несення служби на спільних рухових (мобільних) блокпостах здійснювалось на підставі спільних наказів від 12.06.2024 № 51дск/15дск «Про створення та організацію роботи спільних рухомих мобільних блок постів», розпоряджень начальника ІНФОРМАЦІЯ_5 від 19.04.2025 № 943/6389 від 03.06.2025, № 943/8733 та від 04.11.2025 № 943/18578 та відповідно до добових наказів начальників районних територіальних центрів комплектування та соціальної підтримки;- протоколом обшуку за місцем проживання ОСОБА_4 від 05.03.2026 під час якого був виявлений та вилучений належний останньому мобільний телефон моделі «Аrmor 24» імеі 1: НОМЕР_1 та імеі 2: НОМЕР_2 з сім карткою мобільного оператора НОМЕР_3 за допомогою якого він опублікував та поширюв інформаційні повідомлення щодо проведення мобілізаційних заходів; - іншими матеріалами кримінального провадженняслідчий суддя вважає підозру обгрунтованою.

Враховуючи, що ОСОБА_4 , обґрунтовано підозрюється в скоєнні кримінального правопорушення, по якому продовжується проведення необхідних слідчих дій, слідчий суддя вважає ризики передбачені ч.1 ст.177 КПК України, доведеним, а саме:

Ризик переховування від слідства та суду, адже ОСОБА_4 обґрунтовано підозрюється в скоєнні тяжкого кримінального правопорушення, за яке передбачене покарання у вигляді позбавлення волі строком до 8 років, та яке загрожує підозрюваному у разі визнання його винним.

Також слідчий суддя вважає наявним ризик продовження злочинної діяльності адже не можливо повністю обмежити підозрюваного у користуванні мережею "Інтернет".

Доказів інших ризиків суду не надано.

Крім того враховуючи, що ОСОБА_4 підозрюється у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 114-1 КК України, а зібрані в ході досудового розслідування докази є вагомими, та у разі визнання його винним, йому загрожує покарання у вигляді позбавлення волі на строк від п`яти до восьми років, що згідно п. 4 ч. 2 ст. 183 КПК України дозволяє обрання йому запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Враховуючи тяжкість покарання, що загрожує ОСОБА_4 , наявність ризиків передбачених ст.177 КПК України, обізнаність ОСОБА_4 про шляхи та можливості залишити територію України, вважаю, що прокурором під час розгляду клопотання надано достатньо матеріалів (доказів), які є достатніми для переконання що жоден із більш м`яких запобіжних заходів, не може запобігти доведеним під час розгляду ризикам.

В ході розгляду клопотання встановлено міцні соціальні зв`язки підозрюваного, але вказане не зупинило підозрюваного від вчинення тих дій які описані в клопотання слідчого в яких обґрунтовано підозрюєтся саме ОСОБА_4 тож при обранні запобіжного заходу не можуть вплинути на можливість застосування більш м`якого запобіжного заходу.

Крім того, зважаючи на суспільний інтерес, який з урахуванням презумпції невинуватості виправдовує відступ від принципу поваги до особистості, визначеного Конвенцією про захист прав людини і основоположних свобод, що відповідає правовим позиціям, викладених в п.35 рішення ЄСПЛ «Летельє проти Франції».

В зв`язку з викладеним, вважаю, що в даній кримінальній справі, на час вирішення вказаного питання, з урахуванням викладених в ухвалі обставин кримінального провадження, суспільний інтерес переважає над особистим інтересом підозрюваного.

Обставин, які є перешкодою для застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, передбачених ст. 183 КПК України - не має.

Вважаю доцільним, з урахуванням того, що ОСОБА_4 доглядає трьох малолітніх дітей, одружений, не судимий, має міцні соціальні зв"язки, визнав вину, сприяє розслідуванню кримінального провадження, визначити розмір застави у кримінальному провадженні, що забезпечить виконання підозрюваним своїх обов`язків.

На підставі встановленого, керуючись ст. ст. 132, 176, 177, 178, 183, 186, 193, 194, 196, 197, 205 КПК України, слідчий суддя

УХВАЛИВ:

Клопотання старшого слідчого в ОВС слідчого відділу Управління СБ України в Одеській області полковника юстиції ОСОБА_6 - задовольнити частково .

Застосувати до підозрюваного ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком на 60 (шістдесят днів), у ДУ "Одеський слідчий ізолятор", тобто до 03.05.2026 року.

Визначити строк дії ухвали до 03.05.2026 року.

Визначити розмір застави, як запобіжного заходу, достатнього для забезпечення виконання підозрюваним обов`язків, передбачених КПК України у розмірі - 30 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що складає 99 840 грн. 00 коп.

Визначену заставу, необхідно внести у грошовій одиниці України на такі реквізити - отримувач коштів «Територіальне управління Державної судової адміністрації України в Одеській області», код отримувача (код за ЄДРПОУ) 26302945, рахунок отримувача UA0005435, банк отримувача «ДКСУ м. Київ», код банку отримувача 820172.

Підозрюваний (обвинувачений) або заставодавець мають право у будь який момент внести заставу. Підозрюваний, обвинувачений звільняються з-під варти після внесення застави.

У разі внесення застави, покласти на підозрюваного ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , такі обов`язки:

-не відлучатися із населеного пункту за межі Одеської області;

-повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання та/або місця роботи;

-утримуватися від спілкування зі свідками у справі;

-здати на зберігання свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну;

Роз`яснити підозрюваному (обвинуваченому), що відповідно до ч.ч. 8, 10, 11 ст.182 КПК України, у разі невиконання обов`язків заставодавцем, а також, якщо підозрюваний, обвинувачений, будучи належним чином повідомлений не з`явився за викликом до слідчого, прокурора, слідчого судді, суду без поважних причин чи не повідомив про причини своєї неявки, або якщо порушив інші покладені на нього при застосуванні запобіжного заходу обов`язки, застава звертається в дохід держави та зараховується до спеціального фонду Державного бюджету України й використовується у порядку, встановленому законом для використання коштів судового збору. У разі звернення застави в дохід держави слідчий суддя, суд вирішує питання про застосування до підозрюваного, обвинуваченого запобіжного заходу у вигляді застави у більшому розмірі або іншого запобіжного заходу з урахуванням положень ч. 7 ст. 194 КПК України. Застава внесена підозрюваним, обвинуваченим, може бути повністю або частково звернена судом на виконання вироку в частині майнових стягнень. Застава внесена заставодавцем, може бути звернена судом на виконання вироку в частині майнових стягнень тільки за його згодою.

Виконання ухвали покласти на прокурора та ДУ «Одеський слідчий ізолятор», відповідно, в частинах, що стосуються їх повноважень.

Ухвала щодо застосування запобіжного заходу підлягає негайному виконанню після її оголошення.

Копію ухвали вручити підозрюваній, прокурору, та направити начальнику ДУ «Одеський слідчий ізолятор».

Ухвала підлягає негайному виконанню після її оголошення.

На ухвалу може бути подана апеляційна скарга, протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Подання апеляційної скарги на ухвалу зупиняє набрання нею законної сили, але не зупиняє її виконання.

Слідчий суддя : ОСОБА_1