Провадження № 1-кп/761/740/2026
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03 квітня 2026 року Шевченківський районний суд м. Києва в складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_4 ,

прокурора ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в приміщенні суду в м. Києві, із застосуванням відеоконференції із захисником ОСОБА_6 , кримінальне провадження № 0000442 від 03.04.2025 за обвинуваченням

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Москва РФ, громадянина РФ, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 ,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 110 КК України,

В С Т А Н О В И В:

До Шевченківського районного суду м. Києва з Офісу Генерального прокурора надійшов обвинувальний акт з додатками у кримінальному провадженні за обвинуваченням ОСОБА_7 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 110 КК України, відомості щодо якого внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000442 від 03.04.2025.

Прокурор в підготовчому судовому засіданні просила постановити ухвалу про призначення обвинувального акта до судового розгляду та здійснення судового розгляду у спеціальному судовому провадженні, обґрунтовуючи свою позицію тим, що обвинувачений ОСОБА_7 переховується від суду з метою уникнення кримінальної відповідальності за інкриміноване кримінальне правопорушення, передбачене ч.3 ст.110 КК України, перебуває на території РФ, визнаної Верховною Радою України державою-агресором.

Захисник зазначив, що кримінальне провадженні не підсудне Шевченківському районному суду м. Києва та судовий розгляд у кримінальному провадженні має бути проведений судом, найбільш територіально наближеним до Донецької області. З огляду на що, клопотання прокурора про проведення судового розгляду у спеціальному судовому провадженні вважав передчасним.

Заслухавши клопотання прокурора, доводи захисника, вивчивши обвинувальний акт з додатками, суд дійшов наступного висновку.

Так, як вбачається з матеріалів обвинувального акта, інкриміноване ОСОБА_7 кримінальне правопорушення, передбачене ч. 3 ст. 110 КК України, вчинене на території РФ, м. Москва, вул. Охотний Ряд, буд. 1.

Досудове розслідування у кримінальному провадженні проводилось та завершене слідчими ГСУ СБ України, яке територіально розташоване в межах юрисдикції Шевченківського районного суду м. Києва.

Таким чином, кримінальне провадження відповідно до ч. 9 ст. 615 КПК України за обвинуваченням ОСОБА_7 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.110 КК України підсудне Шевченківському районному суду м. Києва.

Обвинувальний акт складено у відповідності до положень КПК України, суттєвих порушень вимог КПК України при його складанні, які б перешкоджали призначенню даного обвинувального акта до судового розгляду, судом не виявлено, підстав для прийняття рішень, передбачених п.1-4 ч.3 ст.314 КПК України, судом під час підготовчого судового засідання не встановлено.

Враховуючи наведене, суд приходить до висновку про необхідність призначення судового розгляду на підставі обвинувального акта у кримінальному провадженні за обвинуваченням ОСОБА_7 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 110 КК України.

Вирішуючи клопотання прокурора про здійснення спеціального судового провадження, судом встановлено наступне.

Відповідно до ч. 5 ст. 139 КПК України ухилення від явки на виклик слідчого, прокурора чи судовий виклик слідчого судді, суду (неприбуття на виклик без поважної причини більш як два рази) підозрюваним, обвинуваченим, який оголошений у міжнародний розшук, та/або який виїхав, та/або перебуває на тимчасово окупованій території України, території держави, визнаної Верховною Радою України державою-агресором, є підставою для здійснення спеціального досудового розслідування чи спеціального судового провадження.

Згідно ч.3 ст.323 КПК України передбачено, що судовий розгляд у кримінальному провадженні щодо злочинів, зазначених у частині другій статті 297-1 КПК України, може здійснюватися за відсутності обвинуваченого (in absentia), крім неповнолітнього, який переховується від органів слідства та суду на тимчасово окупованій території України, на території держави, визнаної Верховною Радою України державою-агресором, з метою ухилення від кримінальної відповідальності (спеціальне судове провадження) та/або оголошений в міжнародний розшук. За наявності таких обставин, за клопотанням прокурора, до якого додаються матеріали про те, що обвинувачений знав або повинен був знати про розпочате кримінальне провадження, суд постановляє ухвалу про здійснення спеціального судового провадження стосовно такого обвинуваченого.

Крім того, ЄСПЛ у справі SEJDOVIC v. Italy (№ 56581/00) вирішив, що у випадках, коли обвинувачена у вчиненні кримінального правопорушення особа не була особисто повідомлена, то лише з її статусу втікача (latitante), обґрунтованого презумпцією з недостатньою фактологічною основою, не можна зробити висновок про те, що така особа відмовилася від свого права з`явитися до суду або захищати себе (див. Colozza, цит. в цій справі, § 28). ЄСПЛ також зазначив, що перш ніж стверджувати про те, що обвинувачений імпліцитно, своєю поведінкою, відмовився від важливого права, передбаченого статтею 6 Конвенції, необхідно продемонструвати, що він міг би розумно передбачити наслідки своєї поведінки (див. Jones, цит. в цій справі) (пункт 87 рішення).

В контексті надання оцінки вказаному питанню, судом враховуються і правові позиції, наведені у рішеннях Європейського суду з прав людини.

Зокрема у рішенні ЄСПЛ у справі SOMOGYI v. Italy (N 67972/01), Високий Суд зазначив, що з урахуванням важливого місця права на справедливий суд у демократичному суспільстві (див., серед інших справ, Delcourt v. Belgium, рішення від 17 січня 1970 року, Series A no. 11, pp. 14 - 15, § 25 in fine) стаття 6 Конвенції покладає на кожен національний суд обов`язок перевіряти, чи мав обвинувачений можливість бути проінформованим/ознайомленим із провадженням щодо нього, коли, як і в цій справі це оскаржується з підстав, які відразу не видаються явно необґрунтованими.

Водночас, межі такого обов`язку, на думку суду необхідно визначати аналізуючи у сукупності положення як національного законодавства так і міжнародних стандартів прав людини, встановлених, зокрема, і ЄСПЛ.

У своїй практиці ЄСПЛ наголошує на тому, що інформування особи про порушене щодо неї обвинувачення є правовим актом такої важливості, що воно має здійснюватися згідно з вимогами матеріального та процесуального права, здатними гарантувати ефективне здійснення обвинуваченим своїх прав, про що, зокрема, свідчить підпункт (a) пункту 3 статті 6 Конвенції; розпливчастого та неофіційного повідомлення недостатньо (див. T. v. Italy, цит. в цій справі, p. 42, § 28) (пункт 75 рішення).

Як вбачається зі змісту клопотання прокурора про розгляд кримінального провадження за обвинуваченням ОСОБА_7 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.110 КК України, в порядку спеціального судового розгляду та долучених до нього додатків, на стадії досудового розслідування такі вимоги були дотримано органом досудового розслідування, що свідчить про обізнаність обвинуваченого із самим фактом здійснення щодо нього кримінального провадження та суті пред`явленого ОСОБА_7 обвинувачення.

Так, 13.03.2025 ОСОБА_7 у спосіб, визначений КПК України, було повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.110 КК України.

05.05.2025 ухвалою слідчого судді Шевченківського районного суду м. Києва, в порядку ч.6 ст.193 КПК України, відносно ОСОБА_7 обрано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.

06.05.2025 ОСОБА_7 оголошено у державний, міждержавний, міжнародний розшук та згідно з даними виконання доручення щодо розшуку останнього, ОСОБА_7 постійно проживає на території РФ, зокрема у Курській області.

29.05.2025 ухвалою слідчого судді Шевченківського районного суду м. Києва надано дозвіл на здійснення спеціального досудового розслідування у кримінальному провадженні за підозрою ОСОБА_7 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 110 КК України.

Таким чином, суд вважає, що стороною обвинувачення здійснені всі можливі, передбачені законом заходи щодо дотримання прав підозрюваного та обвинуваченого ОСОБА_7 на захист та доступ до правосуддя та останній за таких обставин мав можливості дізнатись, що проти нього розпочато кримінальне провадження, та суть пред`явленого обвинувачення.

Крім того, судом в порядку та спосіб, визначений ст. 323 КПК України, було здійснено публікації в засобах масової інформації загальнодержавної сфери розповсюдження «Урядовий кур`єр», на веб-сайті суду щодо виклику обвинуваченого ОСОБА_7 у підготовче судове засідання.

Також і прокурором публікувались повістки у газеті «Урядовий кур`єр», на офіційному веб сайті Офісу Генерального прокурора.

Таким чином, зазначені вище обставини дають підстави стверджувати, що органом досудового розслідування, прокурором вжито вичерпних заходів для виконання вимог ст.ст. 283, 290, 293 КПК України у кримінальному провадженні за обвинуваченням ОСОБА_7 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 110 КК України, а судом було належним чином повідомлено обвинуваченого ОСОБА_7 про судові засідання з розгляду обвинувального акта щодо нього.

Інкриміноване ОСОБА_7 кримінальне правопорушення, передбачене ч. 3 ст. 110 КК України, відносяться до переліку статей, зазначених у ч. 2 ст. 297-1 КПК України, щодо яких можливо здійснювати судовий розгляд у кримінальному провадженні за відсутністю обвинуваченого (спеціальне судове провадження).

У зв`язку з викладеним вище, враховуючи правову кваліфікацію дій ОСОБА_7 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 110 КК України, здійснення повідомлення останнього в порядку і спосіб, визначений КПК України про розгляд обвинувального акта щодо нього, тривалий період переховування ОСОБА_7 від слідства та суду з метою ухилення від кримінальної відповідальності, а також фактичні дані, відповідно до яких ОСОБА_7 оголошений у розшук, перебуває на території РФ, визнаної Верховною Радою України державою-агресором, суд вважає за необхідне здійснювати спеціальне судове провадження у кримінальному провадженні за обвинуваченням ОСОБА_7 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 110 КК України.

В той же час, суд вважає за необхідне зазначити, що згідно з ч. 4 ст. 323 КПК України, якщо після постановлення ухвали про спеціальне судове провадження обвинувачений ОСОБА_7 з`явиться або буде доставлений до суду, судовий розгляд продовжується з моменту постановлення такої ухвали згідно із загальними правилами, передбаченими цим Кодексом.

Керуючись ст.ст. 314-316, 372 КПК України, суд

У Х В А Л И В :

Призначити судовий розгляд на підставі обвинувального акта у кримінальному провадженні №0000442 від 03.04.2025 за обвинуваченням ОСОБА_7 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 110 КК України, за відсутності обвинуваченого (in abcentia) в порядку спеціального судового провадження,який відбудеться в судовому засіданні о 09 год. 40 хв. 13 квітня 2026 року у приміщенні Шевченківського районного суду м. Києва за адресою: м. Київ, вул. Дегтярівська, 31-А.

Судовий розгляд здійснювати у відкритому судовому засіданні судом колегіально у складі трьох суддів.

Викликати в судове засідання сторони кримінального провадження.

Інформацію про постановлену ухвалу та повідомлення про виклик обвинуваченого ОСОБА_7 опублікувати у засобах масової інформації загальнодержавної сфери розповсюдження згідно з положеннями статті 297- 5 КПК України та на офіційному веб-сайті суду.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді