Провадження №1-кп/524/308/26
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11.03.2026 Автозаводський районний суд м. Кременчука в складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

при секретарі ОСОБА_2

з участю прокурора ОСОБА_3

обвинуваченої ОСОБА_4

захисника адвоката ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Кременчуці кримінальне провадження №0001504 по обвинуваченню ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки м. Кременчука, громадянки України, освіта вища, працюючої: Кременчуцький фаховий коледж транспортної інфраструктури та технологій, провідний бухгалтер, зареєстрованої за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючої за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не судимої

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 286 КК України,

В С Т А Н О В И В:

В провадженні Автозаводського районного суду м. Кременчука перебуває кримінальне провадження за обвинуваченням ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.286 КК України.

Під час судового розгляду до суду з клопотанням про часткове скасування арешту майна звернувся захисник обвинуваченої адвокат ОСОБА_5 .

В обґрунтування клопотання зазначив, що 26 серпня 2025 року ухвалою слідчого судді Автозаводського районного суду м. Кременчука накладено арешт на автомобіль PEUGEOT 307 д.н.з. НОМЕР_1 , власником якого згідно свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу є ОСОБА_4 . Транспортний засіб перебуває на стоянці в якості речового доказу в неналежних умовах, під дією природних факторів.

В ході досудового розслідування кримінального провадження з вказаним транспортним засобом проведені всі слідчі дії та відповідні експертні висновки перебувають в матеріалах кримінального провадження, зокрема висновок експерта щодо технічного стану автомобіля . Просить частково скасувати арешт з автомобіля PEUGEOT 307 д.н.з. НОМЕР_1 , а саме змінити місце його зберігання та передати ОСОБА_4 на відповідальне зберігання.

У судовому засіданні захисник та обвинувачена підтримали клопотання про часткове скасування арешту майна. Зазначили, що на даний час відсутня необхідність у зберіганні даного транспортного засобу на території майданчика для тимчасового тримання транспортних засобів і знаходження належного обвинуваченій автомобіля у вказаному місці може негативно вплинути на його стан, оскільки він зберігається під відкритим небом.

Прокурор заперечував щодо заявленого клопотання, зазначивши, що підстави для забезпечення кримінального провадження, які були наявні на момент ухвалення рішення про накладення арешту, автомобіля, який визнаний речовим доказом, на сьогодні не відпали, оскільки в ході судового розгляду може виникнути питання проведення додаткових експертних досліджень указаного транспортного засобу. Разом із цим повідомив, що під час досудового розслідування проведено огляд автомобіля, а також отримані висновки автотехнічної експертизи, транспортно-трасологічної експертизи, технічного стану транспортного засобу.

Заслухавши учасників судового провадження, вивчивши клопотання та матеріали кримінального провадження, суд доходить наступних висновків.

Відповідно до ч.1 ст.174 КПК України підозрюваний, обвинувачений, їх захисник, законний представник, інший власник або володілець майна, представник юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, які не були присутні при розгляді питання про арешт майна, мають право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково. Таке клопотання під час досудового розслідування розглядається слідчим суддею, а під час судового провадження судом.

Арешт майна також може бути скасовано повністю чи частково ухвалою слідчого судді під час досудового розслідування чи суду під час судового провадження за клопотанням підозрюваного, обвинуваченого, їх захисника чи законного представника, іншого власника або володільця майна, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, якщо вони доведуть, що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано.

Згідно ч.1 ст.170 КПК України, арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому порядку, позбавлення за ухвалою суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, можливої конфіскації майна.

Заборона або обмеження користування, розпорядження майном можуть бути застосовані лише у разі, коли існують обставини, які підтверджують, що їх незастосування призведе до приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі майна.

Судом встановлено, що ухвалою слідчого судді Автозаводського районного суду м. Кременчука від 26 серпня 2025 року накладено арешт на транспортний засіб автомобіль PEUGEOT 307 д.н.з. НОМЕР_1 , який належить ОСОБА_4 . Автомобільна даний час зберігається на території майданчика для тимчасового тримання транспортних засобів Кременчуцького РУП ГУНП в Полтавській області.

Відповідно до ст.2 КПК України завданнями кримінального провадження є захист особи, суспільства держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та упередженого розслідування і судового розгляду.

Частиною 1 ст.16 КПК України передбачено, що позбавлення або обмеження права власності під час кримінального провадження здійснюється лише на підставі вмотивованого судового рішення, ухваленого в порядку, передбаченому цим Кодексом.

Крім того, на підставі вимог ч. 5 ст. 9 КПК України, суд враховує, що виходячи з положень Першого протоколу та протоколів № 2, 4, 7 та 11 доКонвенції про захист прав людини і основоположних свобод, дотримання принципу верховенства права є однією з підвалин демократичного суспільства.

Також, у ст.1 Першого протоколу до Конвенції зазначено, що кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права.

Згідно з практикою Європейського суду з прав людини гарантується захист від неправомірних обмежень не лише власникам існуючого майна, а й власникам майнових прав та інших активів, що мають «розумні очікування» на реалізацію свого майнового права (рішення у справі «Броньовський проти Польші» від 22.06.2004 за заявою № 31443/96, рішення від 01.06.2006 у справі «Федоренко проти України» (п.п. 21-34)). Відповідно до ст. 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений свого майна інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом або загальними принципами міжнародного права. Таким чином, право власності не є абсолютним. За своєю правовою природою воно потребує регулювання з боку держави, може бути обмежено, а держава вправі вживати певних заходів втручання в право власності з дотриманням вимог, встановлених ст. 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод.

Враховуючи те, що досудове розслідування по вказаному кримінальному провадженню завершено, органом досудового розслідування необхідні слідчі дії автомобілем проведено, з метою недопущення подальшого псування транспортного засобу, беручи до уваги відсутність обставин, які б підтверджували, що не застосування заборони або обмеження користування автомобілем, зазначеним у клопотанні призведе до наслідків, про які йде мова в ч.11 ст.170 КПК України, суд приходить до висновку, що на даний час відпала потреба в застосуванні арешту даного майна в частині заборони користування майном його власником, а тому вважає за можливе клопотання захисника про часткове скасування арешту майна задовольнити.

Беручи до уваги розумність та співрозмірність обмеження права власності та права користування, завдання кримінального провадження та наслідки арешту майна для власника майна, суд вважає за можливе змінити місце зберігання автомобіля PEUGEOT 307 д.н.з. НОМЕР_1 , передати його на відповідальне зберігання та повернути у користування потерпілій власнику майна ОСОБА_4 - до повного скасування арешту майна у встановлену КПК України порядку і вирішення питання про долю речових доказів у порядку ст.100 КПК України та попередити останню про кримінальну відповідальність за ст. 388 КК України.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 170-174, 369, 372 КПК України, суд

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання адвоката ОСОБА_5 про часткове скасування арешту майна - задовольнити.

Скасувати арешт, накладений ухвалою слідчого судді Автозаводського районного суду м. Кременчука від 26 серпня 2025 року на автомобіль PEUGEOT 307 д.н.з. НОМЕР_1 , який на праві власності належить ОСОБА_4 в частині заборони користування вказаним майном та передати його на відповідальне зберігання власнику ОСОБА_4 без права відчуження та розпорядження.

Змінити місце зберігання автомобіля PEUGEOT 307 д.н.з. НОМЕР_1 , передавши його на відповідальне зберігання ОСОБА_4 , з покладанням на неї обов`язку забезпечити зберігання вказаного транспортного засобу до вирішення питання про долю речових доказів у порядку ст.100 КПК України та/або до скасування арешту майна у встановленому КПК України порядку

Попередити ОСОБА_4 про кримінальну відповідальність за ст. 388 КК України.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя ОСОБА_6