справа № 166/424/26
номер провадження 1-кс/166/117/26
Ухвала

про застосування запобіжного заходу

сел Ратне 11 березня 2026 року

Слідчий суддя Ратнівського районного суду Волинської області ОСОБА_1 ,

за участю секретаря ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

слідчого ОСОБА_4 ,

підозрюваної ОСОБА_5 ,

захисника ОСОБА_6 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання слідчого слідчого відділення відділення поліції № 2 ( сел Ратне) Ковельського РУП ГУНП у Волинській області лейтенанта поліції ОСОБА_4 , погоджене прокурором Ратнівського відділу Ковельської окружної прокуратури ОСОБА_3 , у матеріалах кримінального провадження, внесених до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000085 від 10 березня 2026 року, за підозрою ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки с.Велимче Ратнівського району Волинської області , зареєстрованої та фактично проживаючої за адресою: АДРЕСА_1 , громадянки України, з середньою освітою, непрацюючої, одруженої, несудимої ,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 121 КК України ,

в с т а н о в и в :

З клопотання слідує, що що 09 березня 2026 року, близько 20:00 год, ОСОБА_5 , перебуваючи в кімнаті-кухні, що за адресою: АДРЕСА_1 , знаходячись в стані алкогольного сп`яніння, в ході словесного конфлікту, діючи з прямим умислом, тобто усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачаючи їх суспільно небезпечні наслідки і бажаючи їх настання, в порушення вимог ст. 27 Конституції України, відповідно до якої кожній людині гарантується невід`ємне право на життя та ст. 28 Конституції України, згідно якої кожен має право на повагу до його гідності, а також в порушення вимог ст. 1, ст. 3 Закону України «Про запобігання та протидії домашньому насильству», утримуючи в правій руці фарфорову чашку, умисно нанесла не менше трьох ударів в тім`яну ділянку голови своєму чоловікові ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , внаслідок чого спричинила потерпілому ОСОБА_7 тілесні ушкодження у вигляді забійних ран голови, що призвели до масивної зовнішньої кровотрати, які за ступенем тяжкості, стосовно живої особи відносяться до категорії тяжких тілесних ушкоджень за ознакою небезпеки для життя та в даному випадку викликали смерть потерпілого ОСОБА_7 та перебувають в прямому причинному зв`язку з причиною настання смерті та є безпосереднім чинником її настання.

Відомості по даному факту внесено 10 березня 2025 року до ЄДРДР та розпочато досудове розслідування за ч.2 ст. 121 КК України.

Досудовим розслідуванням встановлено достатність доказів для підозри ОСОБА_5 у вчиненні нею кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 121 КК України, тобто в заподіянні тяжкого тілесного ушкодження, тобто умисного тілесного ушкодження, що спричинило смерть потерпілого, яку повідомлено останній 10.03.2026 року.

Досудовим слідством встановлено, що підозрювана ОСОБА_5 у відповідності до ст. 12 КК України вчинила тяжкий злочин, за який передбачено покарання у вигляді позбавлення волі на строк від семи до десяти років (ч. 2 ст. 121 КК України).

10 березня 2026 року о 10 годині 58 хвилин ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , затримано в порядку ст. 208 КПК України.

Обгрунтованість підозри ОСОБА_5 підтверджується зібраними в ході досудового розслідування у кримінальному провадженні доказами: протоколом огляду місця події від 10.03.2025.;протоколом затримання ОСОБА_5 в порядку ст. 208 КПК України;протоколом огляду трупа від 10.03.2025;протоколом допиту свідків: ОСОБА_8 ; ОСОБА_9 ; ОСОБА_10 ; та іншими матеріалами провадження в сукупності.

Стороною обвинувачення дотримано вимогу розумної підозри, оскільки наявні на даний час докази у кримінальному провадженні свідчать про об`єктивний зв`язок підозрюваної ОСОБА_5 із вчиненням кримінального правопорушення.

Під час досудового розслідування встановлено наявність ризиків, передбачених п.1, п. 3 ч.1 ст.177 КПК України, які дають достатні підстави вважати, що підозрювана ОСОБА_5 може переховуватися від органів досудового розслідування та суду, незаконно впливати на свідків у кримінальному провадженні.

Так, підозрювана ОСОБА_5 , знаючи про тяжкість покарання, що їй загрожує, у разі визнання винуватою у вчинення інкримінованого кримінального правопорушення, з метою уникнення відповідальності за вчинений нею злочин може переховуватися від органу досудового розслідування та в подальшому від суду.

Крім того, підозрювана ОСОБА_5 усвідомлюючи, що її може бути засуджено до реальної міри покарання, а саме до позбавлення волі строком від 7 до 10 років, не маючи міцних соціальних зв`язків, не має постійного місця роботи, а у відповідності і грошових коштів для проживання, знаючи про тяжкість покарання, яке їй загрожує, може переховуватися від органу досудового розслідування, шляхом перебування в інших населених пунктах, районах та областях.

Обґрунтовано, що ризик втечі для ОСОБА_5 може бути розцінений як менш небезпечний, ніж як кримінальне переслідування та процедура виконання покарання.

Окрім того, варто зауважити, що у підозрюваної ОСОБА_5 наявний паспорт громадянина України для виїзду за кордон серії НОМЕР_1 , за допомогою якого остання може безперешкодно покинути межі території України та виїхати за кордон, з метою уникнення нею відповідальності за вчинене кримінальне правопорушення.

Таким чином, є ризик, передбачений п. 1 ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме ризик переховування від органів досудового розслідування та суду.

Крім цього, ОСОБА_5 , перебуваючи на волі, може незаконно впливати на свідків у даному кримінальному провадженні.

Так, свідками даного кримінального правопорушення є родичі та сусіди підозрюваної, які працюють та проживають в одному населеному пункті, де проживає ОСОБА_5 , а тому остання, знаючи про міру покарання, яку їй може бути призначено в разі доведення вини, зможе впливати на свідків шляхом залякування, погроз, підкупу чи умовлянь з метою зміни ними своїх показань на її користь.

У зв`язку з цим, підозрювана ОСОБА_5 , зважаючи на міру покарання, перебуваючи на волі може вигадувати факти та умисно створювати штучні докази, спрямовані на переконання того, що ніякого правопорушення не вчиняла, а також з метою створення штучних доказів своєї невинуватості може залякувати, вмовляти, домовитися, чи іншим чином впливати на свідків для дачі неправдивих показань на підтвердження її показів.

Окрім того, характер вчиненого злочину свідчить про те, що ОСОБА_11 схильна до застосування насильства, що вказує на підвищений рівень небезпечності підозрюваної в разі її перебування на свободі.

Таким чином, є ризик, передбачений п. 3 ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме ризик незаконно впливати на свідків.

Враховуючи норми КПК України, практику Європейського суду з прав людини, беручи до уваги, що застосувати більш м`який запобіжний захід неможливо, оскільки вони не відповідають тяжкості вчиненого ОСОБА_5 кримінального правопорушення,слідча просить застосувати ОСОБА_5 запобіжний захід тримання під вартою на строк досудового розслідування без визначення застави.

Прокурор, слідчий підтримали клопотання про застосуваннння запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, з підстав викладених у ньому. Крім того, вони просили відмовити у застосуванні підозрюваній запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту.

У судовому засіданні ОСОБА_5 ,її захисник ОСОБА_6 заперечили проти задоволення клопотання , просили застосувати запобіжний захід у вигляді домашнього арешту. Окрім того, ОСОБА_5 пояснила суду, що ОСОБА_7 , перебуваючи у стані алкогольного сп`яніння, впав на сходи при вході до будинку та не міг встати , а тому вона завела його до кімнати кухні . У подальшому між ними виникла сварка, в ході якої вона розбила керамічну чашку об його голову та завела ОСОБА_7 до кімнати спальні . Підозрювана підтвердила , що була кровотеча у потерпілого, проте вона не надала допомогу, оскільки заснула.

Суд, заслухавши учасників судового засідання, дослідивши докази, дійшов наступного.

Відповідно до ст. 177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: переховуватись від органів досудового розслідування та/або суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Підозрюваній ОСОБА_5 10.03.2026 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.121 КК України, тобто умисному тяжкому тілесному ушкодженні, що спричинило смерть потерпілого, та згідно до протоколу затримання особи, підозрюваної у вчиненні злочину від 10.03.2026 року її 10.03.2026 затримано, підстава затримання : якщо безпосередньо після вчинення злочину очевидець , в тому числі потерпілий , або сукупність очевидних ознак на тілі , одязі чи місці події вказують на те, що саме ця особа щойно вчинила злочин.

Обгрунтованість пред`явленої підозри ОСОБА_5 підтверджується долученими копіями доказів: протоколом огляду місця події з фототаблицями від 10.03.2025, в ході якого з квартири АДРЕСА_1 виявлено та вилучено труп ОСОБА_7 , сліди крові на підлозі, килимах, на матраці, на подушці, на ліжку, у ванній кімнаті, фрагменти розбитої чашки зі слідами крові, порожню пляжку ; протоколом затримання ОСОБА_5 в порядку ст. 208 КПК України;протоколом огляду трупа ОСОБА_7 від 10.03.2025;протоколом допиту свідків: ОСОБА_8 ; ОСОБА_9 ; ОСОБА_10 ;протоколом огляду речей від 10.03.2026,лікарським свідоцтвом про смерть ОСОБА_7 №90 від 10.03.2026 року.

Крім того, судом установлено наявність ризиків, які дають достатні підстави вважати, що підозрювана ОСОБА_5 може переховуватись від органів досудового розслідування та суду.

Так, підозрювана ОСОБА_5 , знаючи про тяжкість покарання, що їй загрожує, позбавлення волі строком від 7 до 10 років, у разі визнання винуватою у вчинення інкримінованого кримінального правопорушення, з метою уникнення відповідальності за вчинений нею злочин може переховуватися від органу досудового розслідування та в подальшому від суду. Крім того, вона, не маючи постійного місця роботи, а у відповідності і грошових коштів для проживання, знаючи про тяжкість покарання, яке їй загрожує, може переховуватися від органу досудового розслідування, шляхом перебування в інших населених пунктах, районах та областях.

Обґрунтовано, що ризик втечі для ОСОБА_5 може бути розцінений як менш небезпечний, ніж як кримінальне переслідування та процедура виконання покарання.

Окрім того, варто зауважити, що у підозрюваної ОСОБА_5 наявний паспорт громадянина України для виїзду за кордон серії НОМЕР_1 , за допомогою якого остання може безперешкодно покинути межі території України та виїхати за кордон, з метою уникнення нею відповідальності за вчинене кримінальне правопорушення.

Отже, доведено ризик, передбачений п.1 ч.1 ст. 177 КПК України, а саме ризик переховування ОСОБА_5 від органів досудового розслідування та суду .

Також, ОСОБА_5 , перебуваючи на волі, може незаконно впливати на свідків у даному кримінальному провадженні.

Так, свідками даного кримінального правопорушення є родичі та сусіди підозрюваної, які працюють та проживають в одному населеному пункті, де проживає ОСОБА_5 , а тому остання, знаючи про міру покарання, яку їй може бути призначено в разі доведення вини, зможе впливати на них шляхом залякування, погроз, підкупу чи умовлянь з метою зміни своїх показань на її користь.

У зв`язку з цим, підозрювана ОСОБА_5 , зважаючи на міру покарання, перебуваючи на волі може вигадувати факти та умисно створювати штучні докази, спрямовані на переконання того, що ніякого правопорушення не вчиняла, а також з метою створення штучних доказів своєї невинуватості може залякувати, вмовляти, домовитися, чи іншим чином впливати на свідків для дачі неправдивих показань на підтвердження її показів.

Таким чином, є ризик, передбачений п. 3 ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме ризик незаконно впливати на свідків .

Враховуючи вищенаведене, а також те, що ОСОБА_5 підозрюється у вчиненні тяжкого злочину за ч.2 ст. 121 КК України, дані стосовно її особи - її вік, обставини вчинення кримінального правопорушення - перебувала в стані алкогольного сп`яніння, застосування більш м`яких запобіжних заходів не забезпечить виконання підозрюваною покладених на неї процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам переховуватися від органів досудового розслідування та суду,впливати на свідків та не забезпечить виконання завдання кримінального провадження, визначених ст. 2 КПК України.

Таким чином, слідчий суддя вважає встановленим та доведеним стороною обвинувачення факт існування ризиків, передбачених пунктами 1,3 ч.1 ст.177 КПК України, та обставин, визначених пунктами 1-3 ч.1 ст. 194 КПК України.

Враховуючи наведене, застосування запобіжного заходу до підозрюваної виключно у виді тримання під вартою зможе забезпечити їй належну поведінку та виконання нею процесуальних обов`язків. Більш м`який запобіжний захід, про застосування якого просить підозрювана , захисник домашній арешт , на думку суду, не буде дієвим.

Отже, не підлягає до задоволення клопотання підозрюваної ОСОБА_5 , її захисника ОСОБА_6 про застосування запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту з вищенаведених підстав для застосування запобіжного заходу тримання під вартою та документального не підтвердження обставин, які були наведені ними.

Беручи до уваги положення ч.4 ст.176, п.4 ч.3 ст.219 КПК України, з огляду на затримання ОСОБА_5 10 березня 2026 року, слідчий суддя визначає 60-денний строк тримання підозрюваної під вартою в межах строку досудового розслідування, тобто до 08 травня 2026 року включно.

За правилами п. 2 ч.4 ст.183 КПК України, враховуючи те, що ОСОБА_5 підозрюється у вчиненні злочину, який спричинив тяжкі тілесні ушкодження, що спричинило смерть потерпілого, можливості визначення застави, як альтернативного запобіжного заходу, слідчий суддя не вбачає.

Керуючись ст.ст. 184, 193, 194, 196 КПК України, суд,

п о с т а н о в и в :

Застосувати до підозрюваної ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді тримання під вартою на строк до 08 травня 2026 року включно, в кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань 10 березня 2026 року за №0000085, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 121 КК України .

Початок строку тримання під вартою ОСОБА_5 рахувати з часу її затримання, тобто з 10 березня 2026 року.

Відмовити у задоволенні клопотання підозрюваної ОСОБА_5 , її захисника ОСОБА_6 про застосування запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту .

Копію ухвали про застосування запобіжного заходу негайно вручити підозрюваній ОСОБА_5 після її оголошення.

Ухвала слідчого судді може бути оскаржена до Волинського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Дата оголошення повного тексту ухвали - 17:00 год 12 березня 2026 року.

Слідчий суддя ОСОБА_1