Справа № 638/6143/26
Провадження № 1-кп/638/1518/26
УХВАЛА

05 травня 2026 року м. Харків

Суддя Шевченківського районного суду м. Харкова ОСОБА_1

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2

прокурора ОСОБА_3 ,

захисника ОСОБА_4 ,

обвинуваченого ОСОБА_5 ,

розглянувши у судовому засіданні в залі суду в м. Харкові клопотання прокурора про продовження строку запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000570 від 18.02.2025 за обвинуваченням: ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ,

у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 5 ст. 407, ч. 4 ст. 185 КК України,

ВСТАНОВИВ

На розгляді Шевченківського районного суду м. Харкова перебуває обвинувальний акт у кримінальному провадженні №0000570 від 18.02.2025 за обвинуваченням ОСОБА_5 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 5 ст. 407, ч. 4 ст. 185, у нез`явленні військо службовця вчасно на службу без поважних причин, тривалістю понад три доби, вчиненому в умовах воєнного стану та у таємному викраденні чужого майна (крадіжках), вчиненому повторно, в умовах воєнного стану.

05.05.2026 до суду надійшло клопотання прокурора Харківської спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Східного регіону про продовження запобіжного заходу у вигляді тримання обвинуваченого під вартою.

Ухвалою судді Шевченківського районного суду м. Харкова від 13.02.2026 щодо обвинуваченого продовжено дію запобіжного заходу у вигляді триманні під вартою в ДУ «Харківський слідчий ізолятор» строком до 25.05.2026 включно, з визначенням застави в розмірі 199 680 грн.

У зв`язку з тим, що строк дії запобіжного заходу спливає, з метою забезпечення розгляду угоди про визнання винуватості та обвинувального акту у кримінальному провадженні у суді, у зв`язку з об`єктивною неможливістю завершити судовий розгляд до моменту завершення строку дії попереднього запобіжного заходу, враховуючи наявність ризиків, передбачених п. п. 1, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України та з метою належного виконання обов`язків з боку обвинуваченого, прокурор просить запобіжний захід у вигляді тримання продовжити.

Прокурор вважає, що застосування більш м`яких запобіжних заходів, ніж тримання під вартою не може запобігти таким ризикам:

- ОСОБА_5 обвинувачується у вчиненні злочину, який, відповідно до ст. 12 КК України, відноситься до категорії тяжких, за вчинення якого йому загрожує максимальне покарання у виді позбавленням волі на строк до 10 років, тому, думка про невідворотність покарання може спонукати його вчинити спроби переховуватися від правосуддя, що свідчить про наявність ризику передбаченого п. 1 ч. 1 ст. 177 КПК України;

- крім того, він може фізично або психологічно незаконно впливати на учасників провадження, а саме примусити змінити свої показання або взагалі відмовитись від них, щоб уникнути покарання, оскільки свідки судом не допитані, докази не досліджені, що свідчить про наявність ризику передбаченого п. 3 ч. 1 ст. 177 КПК України;

- у разі перебування на волі, згідно з п. 5 ч. 1 ст. 177 КПК України він може вчинити інше кримінальне правопорушення.

Прокурор у судовому засіданні клопотання підтримав та просив його задовольнити.

Обвинувачений проти клопотання заперечував, провину у скоєному злочині визнав у повному обсязі, просив розглянути справу скоріше, крім того повідомив, що бажає проходити військову службу, крадіжки вчинив під впливом психічних нападів після поранення, які на даний момент вилікував.

Захисник просила відмовити у задоволенні клопотання, вказувала на недоведеність стороною обвинувачення ризиків, перелічених прокурором.

Представник потерпілого ОСОБА_6 до суду не з`явився, надав заяву, у якій просив розглядати справу без участі потерпілого, цивільний позов підтримує у повному обсязі, просив призначити обвинуваченому максимальне покарання.

Суддя, заслухавши думку сторін кримінального провадження, дослідивши матеріали клопотання, встановив наступне.

Кримінальним процесуальним кодексом України визначено мету, підстави та обставини, що враховуються при обранні запобіжного заходу.

Вирішення питання судом щодо запобіжного заходу відбувається в порядку, передбаченому главою 18 цього Кодексу.

Відповідно до ст. 177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується. Підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави суду вважати, що обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті.

За п. 2 ч. 3 ст.183 КПК України запобіжний захід у вигляді тримання під вартою не може бути застосований, окрім як: до раніше судимої особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад 3 роки.

Відповідно до ч. 3 ст.183 КПК України слідчий суддя, суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою зобов`язаний визначити розмір застави, достатньої для забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим обов`язків, передбачених цим Кодексом, крім випадків, передбачених частиною четвертою цієї статті.

Положеннями ч. 4 ст. 183 КПК України встановлено, що під час дії воєнного стану слідчий суддя, суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, враховуючи підстави та обставини, передбачені статтями 177 та 178 цього Кодексу, має право не визначити розмір застави у кримінальному провадженні щодо злочину, передбаченого статтями 109-114-2, 258-258-6, 260, 261, 402-405, 407, 408, 429, 437-442-1 Кримінального кодексу України.

Судом встановлено, що матеріал досудового розслідування внесено до ЄРДР за №0000570 від 18.02.2025 за ознаками складу кримінальних правопорушень, передбачених ч. 5 ст. 407, ч. 4 ст. 185 КК України.

30.01.2026 слідчим ХРУП № 3 ГУ НП в Х/о ОСОБА_7 , у присутності захисника ОСОБА_4 , повідомлено ОСОБА_5 про підозру у вчинені кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України.

17.03.2026 слідчим ХРУП ГУ НП в Х/о ОСОБА_7 , у присутності захисника ОСОБА_4 , повідомлено ОСОБА_5 про зміну раніше повідомленої підозри, у вчинені кримінальних правопорушень, передбачених ч. 5 ст. 407, ч. 4 ст. 185 КК України.

24.03.2026 ОСОБА_5 в присутності захисника ОСОБА_4 отримав копію обвинувального акту та реєстру матеріалів досудового розслідування.

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженець с. Вигода, Біляївського району Одеської області, громадянин України, середня освіта, розлучений, має на утриманні неповнолітніх дітей: ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_2 та ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , військовослужбовець військової частини НОМЕР_1 (який 23.05.2024 самовільно залишив військову частину), зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимий.

Суддя вважає встановленим існування ризиків, передбачених п.п. 1, 3, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме: ризики переховуватися від органів досудового розслідування або суду, тиснути та впливати на свідків, а також вчинити інше кримінальне правопорушення.

Під час розгляду клопотання суддею вивчалась можливість застосування відносно ОСОБА_5 більш м`якого запобіжного заходу для запобігання вищезазначених ризиків.

Згідно з практикою Європейського суду з прав людини, суд своїм рішенням повинен забезпечити не тільки права підозрюваного, а й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів. Забезпечення таких стандартів, як підкреслює Європейський суд з прав людини, вимагає від суду більшої суворості в оцінці порушень цінностей суспільства.

Враховуючи існування вищезазначених ризиків, а також оцінюючи сукупність обставин, а саме: тяжкість покарання, що загрожує йому в разі визнання винним у злочині, у вчиненні якого підозрюється; враховуючи особу обвинуваченого, суд вважає, що застосування більш м`яких запобіжних заходів є неможливим, а тому обирає для нього запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.

Даних щодо неможливості застосування до ОСОБА_5 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою за станом здоров`я обвинуваченого судді не надано.

Згідно з вимогами ч. 3 ст. 183 КПК України суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою визначає розмір застави, достатньої для забезпечення виконання підозрюваним обов`язків, передбачених КПК України.

В ухвалі слідчого судді, суду зазначаються, які обов`язки з передбачених статтею 194 цього Кодексу будуть покладені на підозрюваного, обвинуваченого у разі внесення застави, наслідки їх невиконання, обґрунтовується обраний розмір застави, а також можливість її застосування, якщо таке рішення прийнято у кримінальному провадженні, передбаченому частиною четвертою цієї статті.

Відповідно до вимог ст. 182 КПК України, суд з урахуванням викладених обставин злочину, майнового та сімейного стану підозрюваного, ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, визначає заставу достатню для забезпечення виконання підозрюваним обов`язків, передбачених КПК України.

Згідно з п. 2 ч. 5 ст. 182 КПК України, розмір застави визначається у таких межах: щодо особи, підозрюваної чи обвинуваченої у вчиненні тяжкого злочину, - від двадцяти до вісімдесяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Визначаючи відповідно до вимог ч. 4 ст. 182 КПК України розмір застави, а також виходячи з практики Європейського суду з прав людини, відповідно до якої розмір застави повинен визначатися тим ступенем довіри, при якому перспектива втрати застави у випадку ухилення від слідства та суду, буде достатнім стримуючим засобом, суд вважає, що ОСОБА_5 слід визначити заставу у співставленні з існуючими ризиками, розміром спричиненої шкоди.

Враховуючи викладене, розмір застави, який здатен забезпечити виконання обвинуваченим покладених на нього обов`язків має бути призначений у розмірі, що становить 60 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, тобто в сумі 199 680,00 грн.

Суд вважає, що вказаний розмір застави є справедливим, здатний забезпечити високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів, не порушує права обвинуваченого.

Керуючись ст. 183, 197, 199, 331, 369-372 КПК України, суд

УХВАЛИВ

Клопотання прокурора Харківської спеціалізованої прокуратури у сфері оборони про продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою строком на 60 днів із визначенням застави у розмірі шестидесяти прожиткових мінімумів для працездатних осіб відносно обвинуваченого ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , задовольнити.

Продовжити обвинуваченому ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком на 60 (шістдесят) днів в Державній установі «Харківський слідчий ізолятор» з можливістю застосування альтернативного запобіжного заходу у вигляді застави у розмірі шестидесяти прожиткових мінімумів для працездатних осіб, що становить 199 680 грн.

Обвинувачений або заставодавець мають право у будь-який момент внести заставу у розмірі визначеному в ухвалі про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою протягом дії ухвали.

При внесенні визначеної суми застави ОСОБА_5 з-під варти звільнити.

У разі внесення застави, на підставі ч. 5 ст. 194 КПК України покласти на ОСОБА_5 наступні обов`язки:

1) прибувати до прокурора чи суду за першою вимогою;

2) не відлучатися із Харківської області без дозволу прокурора або суду;

3) повідомляти прокурора чи суд про зміну свого місця проживання та/або місця роботи;

4) здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну;

Визначити 2-місячний термін дії обов`язків, покладених судом у разі внесення застави, з моменту звільнення з-під варти у зв`язку з внесенням застави.

Роз`яснити обвинуваченому, що у разі внесення застави у визначеному у даній ухвалі розмірі, оригінал документу з відміткою банку, який підтверджує внесення застави має бути наданий уповноваженій службовій особі Державної установи «Харківський слідчий ізолятор».

Після отримання та перевірки документа, що підтверджує внесення застави, яка не може тривати більше одного робочого дня, уповноважена службова особа Державної установи «Харківський слідчий ізолятор» негайно має здійснити розпорядження про звільнення з-під варти ОСОБА_5 та повідомити усно і письмово прокурора, який здійснює процесуальне керівництво у кримінальному провадженні, та Шевченківський районний суд м. Харкова.

З моменту звільнення з-під варти у зв`язку з внесенням застави обвинувачений вважається таким, до якого застосовано запобіжний захід у вигляді застави. Роз`яснити обвинуваченому, що у разі невиконання обов`язків заставодавцем, а також якщо обвинувачений, будучи належним чином повідомлений, не з`явився за викликом до прокурора, суду без поважних причин чи не повідомив про причини своєї неявки, або якщо порушив інші покладені на нього при застосуванні обов`язки, застава звертається в дохід держави та зараховується до спеціального фонду Державного бюджету України й використовується у порядку, встановленому законом для використання коштів судового збору.

Строк дії ухвали до 03 липня 2026 року.

Ухвала набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги і може бути оскаржена безпосередньо до Харківського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її проголошення.

Суддя ОСОБА_1