Справа № 686/7691/26
Провадження № 1-кс/686/2807/26
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 березня 2026 року м. Хмельницький

Слідчий суддя Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області ОСОБА_1 , з участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , скаржника ОСОБА_3 , прокурора ОСОБА_4 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду скаргу ОСОБА_3 на бездіяльність уповноважених осіб Хмельницької обласної прокуратури, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань, -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_3 звернувся до слідчого судді Хмельницького міськрайонного суду із скаргою на бездіяльність уповноважених осіб Хмельницької обласної прокуратури, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань.

Скаргу обґрунтовує тим, що 10.03.2026 у порядку ст. 214 КПК України звернувся до керівника Хмельницької обласної прокуратури із заявою про притягнення до кримінальної відповідальності старшого слідчого Першого СВ ТУ ДБР, розташованого у м. Хмельницькому ОСОБА_5 , який здійснюючи досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0000111 від 30.01.2025 за ч. 2 ст. 365 КК України, зловживаючи службовим становищем в інтересах третіх осіб, всупереч інтересам служби, сфальсифікував докази у кримінальному провадженні, що призвело до його незаконного закриття та дало можливість винним у скоєнні злочину особам уникнути відповідальності, чим завдано істотну шкоду охоронюваним законом правам, свободам чи інтересам окремих громадян, або державним чи громадським інтересам, оскільки: дані особи здійснюють реалізацію функцій держави та наділені відповідними повноваженнями, що має їм можливість заподіяти шкоду правоохоронній системі; вчинення правопорушень особами, покликаними бути еталоном у дотриманні законі та протидіяти порушенню законів іншими, сприяє виникненню і поширенню в суспільстві правового нігілізму, неповаги до закону, схильності до незаконних методів досягнення мети.

Просить зобов`язати уповноважену особу Хмельницької обласної прокуратури внести до ЄРДР відомості за заявою від 10.03.2026 про вчинення кримінального правопорушення, відповідальність за яке передбачена за ч. 3 ст. 364 КК України.

Скаржник у судовому засіданні вимоги скарги підтримав та просив її задовольнити.

Прокурор у судовому засіданні заперечила проти задоволення скарги та пояснила, що заява ОСОБА_3 про вчинення кримінального правопорушення була направлена за належністю до розгляду до ТУ ДБР, розташованого у м. Хмельницькому. Підстав для внесення відомостей до ЄРДР не було, оскільки у заяві про злочин не було наведено ознак, які б указували на наявність злочину у діях слідчого, який здійснює досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0000111. Зауважила, що дії та бездіяльність слідчого у триваючому кримінальному провадженні може бути оскаржена у спосіб та порядку, передбаченому ст. 303 КПК України.

Заслухавши думку скаржника та прокурора, дослідивши матеріали справи, приходжу до висновку, що скарга не підлягає задоволенню з таких підстав.

Слідчим суддею з`ясовано, що ОСОБА_3 звернувся до Хмельницької обласної прокуратури із заявою про вчинення старшим слідчим Першого СВ ТУ ДБР, розташованого у м. Хмельницькому ОСОБА_5 кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 364 КК України. Вказав, що слідчий ОСОБА_6 не долучив до матеріалів провадження медичні документи, які підтверджують спричинення ОСОБА_7 тілесних ушкоджень, не направив їх до судово-медичної експертизи для встановлення ступня тяжкості тілесних ушкоджень, внаслідок чого не визнав його процесуальний статус як потерпілого, чим обмежив у процесуальних правах; не долучив у встановленому кримінально-процесуальним законодавством порядку в якості доказу надані відеоматеріали щодо обставин побиття сина; не вжив заходів до встановлення свідків його побиття, котрі фігурують у наданих слідчому відеоматеріалах та їх подальшого допиту; тоді як надані відеоматеріали з боді-камер поліцейського та мобільних телефонів військовослужбовців ТЦК, які долучені до матеріалів кримінального провадження, мають явні сліди несанкціонованого втручання. Зазначив, що висновки слідчого, викладені у постанові про закриття кримінального провадження, упереджені та не відповідають обставинам справи, що спричинило та стало підставою для її скасування ухвалою слідчого судді.

Заява ОСОБА_3 про вчинення кримінального правопорушення була зареєстрована у Хмельницькій обласній прокуратурі 10.03.2026 за №6629-26.

Листом Хмельницької обласної прокуратури від 11.03.2026 ОСОБА_3 було направлено відповідь, якою йому повідомлено, що відповідно до ст. 5 Закону України «Про державне бюро розслідувань» Державне бюро розслідувань вирішує завдання із запобігання, виявлення, припинення, розкриття і розслідування злочинів, вчинених службовими особами, які займають особливо відповідальне становище відповідно до частини першої статті 9 Закону України "Про державну службу", особами, посади яких віднесено до першої - третьої категорій посад державної служби, суддями та працівниками правоохоронних органів, крім випадків, коли ці злочини віднесено до підслідності детективів Національного антикорупційного бюро України, злочинів проти встановленого порядку несення військової служби (військових злочинів), крім злочинів, передбачених статтею 422 Кримінального кодексу України.

Даним листом матеріали за заявою ОСОБА_3 були направлені до ТУ ДБР, розташованого у м. Хмельницькому.

Положеннями частини 1 ст. 24 КПК України кожному гарантується право на оскарження процесуальних рішень, дій чи бездіяльності слідчого в порядку, передбаченому цим Кодексом.

Згідно з пунктом 1 ч. 1 ст. 303 КПК України на досудовому провадженні може бути оскаржена бездіяльність слідчого або прокурора, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань після отримання заяви чи повідомлення про кримінальне правопорушення.

Відповідно до ч. 2 ст. 214 КПК України досудове розслідування розпочинається з моменту внесення відомостей до Єдиного реєстру досудових розслідувань. Положення про Єдиний реєстр досудових розслідувань, порядок його формування та ведення затверджуються Генеральною прокуратурою України за погодженням з Міністерством внутрішніх справ України, Службою безпеки України, Національним антикорупційним бюро України, органом, що здійснює контроль за додержанням податкового законодавства.

До Єдиного реєстру досудових розслідувань, зокрема, має бути внесено короткий виклад обставин про вчинення кримінального правопорушення, наведених потерпілим, заявником чи виявлених з іншого джерела (ч. 5 ст. 214 КПК України).

Із цими приписами Кримінального процесуального закону кореспондуються викладені у п.2 Розділу ІІ Положення про Єдиний реєстр досудових розслідувань, порядок його формування та ведення, затвердженого наказом Генерального прокурора № 298 від 30.06.2020 норми, згідно з якими відомості про кримінальне правопорушення, викладені у заяві, повідомленні чи виявлені з іншого джерела, повинні відповідати вимогам пункту 4 частини п`ятої статті 214 КПК України, зокрема мати короткий виклад обставин, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення.

Аналіз вищезазначених положень закону дає підстави для висновку, що реєстрації в Єдиному реєстрі досудових розслідувань підлягають не будь-які заяви чи повідомлення, а лише ті, які містять достатні відомості про кримінальне правопорушення та можуть об`єктивно свідчити про вчинення особою такого кримінального правопорушення. Такими даними є фактичне існування доказів, що підтверджує реальність конкретної події злочину (час, місце, спосіб та інші обставини вчинення злочину). Якщо у заяві чи повідомленні таких даних немає, то вони не можуть вважатися такими, що повинні бути обов`язково внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань. Це слугує гарантією для кожної особи від необґрунтованого обвинувачення та процесуального примусу.

Відповідно до висновку, що викладений у постанові Великої Палати Верховного Суду від 30 січня 2019 року у справі № 818/1526/18 у межах процедури оскарження бездіяльності слідчого щодо невнесення відомостей про кримінальне правопорушення до ЄРДР після отримання заяви, слідчий суддя з`ясовує обставини та мотиви, з яких слідчий або прокурор дійшов висновку про відсутність підстав для внесення відомостей про кримінальне правопорушення до ЄРДР, чим саме обґрунтоване невнесення відповідних відомостей до ЄРДР, та вирішує питання про наявність або відсутність правових підстав для зобов`язання слідчого або прокурора внести інформацію про кримінальне правопорушення до ЄРДР.

У своїй постанові від 16.05.2019 Верховний Суд у складі колегією суддів Другої судової палати Касаційного кримінального суду (справа № 761/20985/18, провадження № 51-8007км18) вказав: «...положеннями ст. 3 КПК визначено, що кримінальне провадження це досудове розслідування і судове провадження, процесуальні дії у зв`язку із вчиненням діяння, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність. Досудове розслідування - це стадія кримінального провадження, яка починається з моменту внесення відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань і закінчується, серед іншого, закриттям кримінального провадження. Якщо не було події кримінального правопорушення або в діях особи немає складу кримінального правопорушення, то за таких обставин кримінальне провадження не може бути розпочато. А якщо через помилку чи з інших причин таке провадження було розпочато, то воно негайно має бути припинено і з позиції вимог правопорядку, і з огляду дотримання інтересів всіх учасників правовідносин.....».

Отже ініціювати процедуру кримінального переслідування та застосувати державний механізм для здійснення досудового розслідування доцільно лише у випадку, коли наявні підстави вважати, що було вчинено кримінальне правопорушення. Безпідставне відкриття кримінального провадження є недопустимим і може порушувати права конкретних осіб, відносно яких таке провадження ініційоване, та є неефективним з точки зору використання державних ресурсів.

Зловживання владою або службовим становищем, тобто умисне, з метою одержання будь-якої неправомірної вигоди для самої себе чи іншої фізичної або юридичної особи використання службовою особою влади чи службового становища всупереч інтересам служби, якщо воно завдало істотної шкоди охоронюваним законом правам, свободам та інтересам окремих громадян або державним чи громадським інтересам, або інтересам юридичних осіб або спричинило тяжкі наслідки тягне за собою кримінальну відповідальність, передбачену ст. 364 КК України.

Згідно із приміткою до ст. 364 КК України, істотною шкодою у статтях 364, 364-1, 365, 365-2, 367 вважається така шкода, яка в сто і більше разів перевищує неоподатковуваний мінімум доходів громадян. Тяжкими наслідками у статтях 364-367 вважаються такі наслідки, які у двісті п`ятдесят і більше разів перевищують неоподатковуваний мінімум доходів громадян.

Згідно висновку ВС у справі № 299/2144/17 від 23 грудня 2020 року, слідує, що диспозиція ч. 1 ст. 364 і ч. 1 ст.365 КК, якими передбачено відповідальність за заподіяння істотної шкоди охоронюваним законом правам, свободам та інтересам окремих громадян або громадським чи державним інтересам, чи інтересам юридичних осіб, може становити не лише майнову шкоду, а й включати прояви немайнової шкоди, але тільки ті, які можуть одержати майнове відшкодування (як істотна шкода може враховуватися будь-яка за характером шкода, якщо вона піддається грошовій оцінці та відповідно до такої оцінки досягла встановленого розміру) (постанова Верховного Суду України від 27 жовтня 2016 року №5-99кс16). Виходячи з буквального розуміння змісту п. 3 примітки ст.364 КК України істотна шкода може мати виключно матеріальний вимір і перераховуватися в матеріальний еквівалент.

На думку слідчої судді, заява ОСОБА_3 про вчинення слідчим, який здійснює досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0000111, злочину, який полягає у зловживанні владою або службовим становищем, не містить конкретних фактичних даних, які б свідчили про існування обставин, що дають підстави для кваліфікації його дій за відповідними статтями Кримінального кодексу України, а також у ній не викладено обставин спричинення істотної шкоди або настання тяжких наслідків діяннями, про які указано в заяві.

Аргументи ОСОБА_3 про можливе вчинення слідчим, який здійснює досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0000111, злочину ґрунтується на суб`єктивній незгоді заявника із його діями та процесуальними рішеннями у кримінальному провадженні № 0000111, прийнятому слідчим рішенні про закриття кримінального провадження.

Разом з тим, відповідно до ч. 1 ст. 94 КПК України слідчий, прокурор, слідчий суддя, суд за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження, керуючись законом, оцінюють кожний доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів - з точки зору достатності та взаємозв`язку для прийняття відповідного процесуального рішення.

Саме слідчий є тим процесуальним суб`єктом, який уповноважений на здійснення досудового розслідування у конкретному кримінальному провадженні та вправі здійснювати збір та оцінку доказів у ньому.

Слідчий є особою, яка приймає рішення щодо необхідності у проведенні тих чи інших слідчих та процесуальних дій з урахуванням достатніх відомостей, що вказують на можливість досягнення їх мети; щодо достатності та взаємозв`язку зібраних доказів для прийняття відповідного процесуального рішення.

Згідно з вимогами ч. 1 ст. 36 КПК України слідчий, здійснюючи свої повноваження відповідно до вимог цього Кодексу, є самостійними у своїй процесуальній діяльності, втручання в яку осіб, що не мають на те законних повноважень, забороняється.

Дії чи бездіяльність слідчого у межах кримінального провадження, які полягають у нездійсненні процесуальних дій, які він зобов`язаний вчинити у визначений цим Кодексом строк, про відмову в задоволенні клопотання про проведення слідчих (розшукових) дій,про відмову у визнанні потерпілим, про закриття кримінального провадження можуть бути оскаржені у порядку ст. 303 КПК України

Отже, по суті заявником оскаржуються процесуальні дії та рішення слідчого в ході здійснення досудового розслідування у конкретному кримінальному провадженні, а заява про вчинення кримінального правопорушення містить лише суб`єктивний виклад обставин та не містить відомостей, за якими можна визначити наявність складу кримінального правопорушення, оскільки злочинність таких дій не підтверджується достатніми даними, обґрунтованими та допустимими доказами.

Окрім того, слід врахувати і те, що норми чинного КПК України не передбачають жодної гарантії для захисту своїх прав особою, щодо якої кримінальне провадження може бути розпочате безпідставно. Наявність в чинному КПК України спрощеного порядку прийняття та реєстрації всіх без винятку заяв та повідомлень про кримінальні правопорушення (дійсних чи надуманих) може зробити можливим внесення будь-якої інформації до ЄРДР і відкриття, іноді безпідставного, кримінального провадження.

Зазначені скаржником відомості у даному випадку не є належною підставою для ініціювання кримінального провадження та є необґрунтованим застосуванням заходу кримінально-правового примусу, а відтак підстави для внесення відомостей до ЄРДР та задоволення скарги відсутні.

З огляду на викладене, підстави для внесення відповідних відомостей до ЄРДР відсутні.

Керуючись статтями 214, 303- 307, 309, 376 КПК України, слідчий суддя, -

ПОСТАНОВИВ:

У задоволенні скарги ОСОБА_3 на бездіяльність уповноважених осіб Хмельницької обласної прокуратури, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань відмовити.

Ухвала може бути оскаржена до Хмельницького апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її проголошення.

Ухвала слідчого судді набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого цим Кодексом, якщо таку скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції..

Слідчий суддя