Справа № 569/5594/26
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 березня 2026 року м. Рівне

Рівненський міський суд в особі слідчого судді ОСОБА_1 , при секретарі судового засідання ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду клопотання слідчого СВ Рівненського РУП ГУНП в Рівненській області капітана поліції ОСОБА_3 , яке погоджене прокурором Рівненської окружної прокуратури ОСОБА_4 , про арешт майна, -

ВСТАНОВИВ:

Слідчий, у рамках кримінального провадження №0000385 від 04.03.2026 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 383 КК України, звернувся до Рівненського міського суду із вказаним клопотанням, у якому просить суд накласти арешт на мобільний телефон марки «iPhone 15 PRO» в чохлі з IMEI НОМЕР_1 , IMEI НОМЕР_2 , мобільний телефон марки «iPhone 13 PRO» в чохлі з ІМЕІ НОМЕР_3 , IMEI НОМЕР_4 , мобільний телефон марки «iPhone 17 PRO» в чохлі з IMEI НОМЕР_5 , IMEI НОМЕР_6 , мобільний телефон марки «iPhone 12 PRO MАХ» в чохлі з ІМЕІ НОМЕР_7 , IMEI НОМЕР_8 , які було вилучено в ході проведення тимчасового доступу до речей і документів, відповідно до ували слідчого суді Рівненського міського суду за №569/5594/26 1-кс/569/2141/26 від 13.03.2026.

Своє клопотання обґрунтовує тим, що 04.03.2026 до Рівненського РУП ГУНП в Рівненській області надійшов рапорт старшого слідчого Рівненського РУП ГУНП в Рівненській області капітана поліції ОСОБА_3 про те, що в ході здійснення досудового розслідування у кримінальному провадженні №0000315 від 21.02.2026, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст. 289 КК України учасники у даному кримінальному провадженні повідомили органу досудового розслідування завідомо неправдиве повідомлення про вчинення відносно них кримінального правопорушення поєднаного з обвинуваченням особи в особливо тяжкому злочині. 26 лютого 2026 року в ході проведення обшуку в приміщенні квартири АДРЕСА_1 за місцем фактичного проживання громадянки ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 було виявлено та вилучено: мобільний телефон марки «iPhone 15 PRO» в чохлі з IMEI НОМЕР_1 , IMEI НОМЕР_2 , мобільний телефон марки «iPhone 13PRO» в чохлі з IMEI НОМЕР_3 , IMEI НОМЕР_4 , мобільний телефон марки «iPhone 17PRO» в чохлі з ІМЕI НОМЕР_5 , IME НОМЕР_6 , мобільний телефон марки «iPhone 12PROMAX» в чохлі з IMEI НОМЕР_7 , IMEI НОМЕР_8 .

Відповідно до ухвали слідчого судді Рівненського міського суду за №569/5594/26 1-кс/569/2141/26 від 13.03.2026 про тимчасовий доступ до речей і документів вказані мобільні телефони були вилучені у кримінальному провадженні №0000385.

Необхідність арешту майна слідчий обґрунтовує тим, що вилучене майно (мобільні телефони), відповідає критеріям, викладеним ст.98 КПК України, зокрема, зберегло на собі сліди кримінального правопорушення, є засобом учинення злочину та містить інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження. Окрім того, не накладення арешту на вказаний автомобіль може призвести до його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення або відчуження, а також в подальшому значним чином ускладнить повернення майна до законного власника.

Враховуючи викладене, з метою забезпечення кримінального провадження та збереження речових доказів, враховуючи сукупність наявних підстав вважати, що зазначений автомобіль відповідає критеріям, встановленим ст.98 КПК України, необхідно накласти на нього арешт.

В судове засідання слідчий не з`явився. про час та місце розгляду клопотання повідомлений належним чином.

З урахуванням заяв учасників судового розгляду, відповідно до ст. 107 КПК України, фіксація під час розгляду клопотання слідчим суддею за допомогою технічних засобів не здійснювалась.

Згідно ч. 2 ст. 172 КПК України з метою забезпечення арешту майна клопотання слідчого розглядається без повідомлення власника майна.

Заслухавши думку учасників судового розгляду, дослідивши матеріали клопотання, слідчий суддя прийшов до висновку.

Судом встановлено, що Рівненським РУП ГУНП в Рівненській області проводиться досудове розслідування у кримінальному провадженні №0000385 від 04.03.2026 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 383 КК України.

Згідно ч. 5 ст. 171 КПК України клопотання про арешт майна повинно бути подано не пізніше наступного робочого дня після вилучення майна, а також враховуючи п.2.6 «Узагальнення судової практики щодо розгляду слідчим суддею клопотань про застосування заходів забезпечення кримінального провадження» Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 07.02.2014, то при цьому слід враховувати положення, закріплені у ст. 117 КПК, де визначено, що пропущений із поважних причин строк повинен бути поновлений за клопотанням заінтересованої особи ухвалою слідчого судді, суду.

Згідно ч.1 ст. 167 КПК України, тимчасовим вилученням майна є фактичне позбавлення підозрюваного або осіб, у володінні яких перебуває зазначене у частині другій цієї статті майно, можливості володіти, користуватися та розпоряджатися певним майном до вирішення питання про арешт майна або його повернення.

Відповідно до ч. 2 ст. 167 КПК України тимчасово вилученим майно є речі, документи, гроші тощо, щодо яких є достатні підстави вважати, що вони підшукані, виготовлені, пристосовані чи використані як засоби чи знаряддя вчинення кримінального правопорушення та (або) зберегли на собі його сліди; є предметом кримінального правопорушення, у тому числі пов`язаного з їх незаконним обігом.

Згідно ч. 1 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існують достатні підстави вважати, що воно є предметом, засобом чи знаряддям вчинення злочину, доказом злочину, набуте, злочинним шляхом, доходом від вчиненого злочину, отримане за рахунок доходів від вчиненого злочину або може бути конфісковане у підозрюваного, обвинуваченого засудженого чи юридичної особи, до якої може бути застосовано заходи кримінально-правового характеру, або може підлягати спеціальній конфіскації щодо третіх осіб, юридичної особи або для забезпечення цивільного позову.

Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі відчуження.

Частиною 2 ст. 170 КПК України передбачено, що метою забезпечення арешту майна с збереження речових доказів; спеціальної конфіскації; конфіскації майна ж виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; відшкодування шкоди завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний, позов), чи стягнення і юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

Згідно ч. 3 ст. 170 КПК України, у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієі статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.

Відповідно до ч. 10 ст. 170 КПК України арешт може бути накладений у встановленому цим Кодексом порядку на рухоме чи нерухоме майно, а відповідно до ч. 11 ст. 170 КПК України заборона або обмеження користування, розпорядження майном можуть бути застосовані лише у разі, коли існують обставини, які підтверджують, що їх незастосування призведе до приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі майна.

Крім того, у відповідності до ч.6 ст.170 КПК України арешт може бути накладений у встановленому цим Кодексом порядку на рухоме чи нерухоме майно, гроші у будь-якій валюті готівкою або у безготівковій формі, в тому числі кошти та цінності, що знаходяться на банківських рахунках чи на зберіганні у банках або інших фінансових установах, видаткові операції, цінні папери, майнові, корпоративні права, які перебувають у власності або володінні, користуванні, розпорядженні підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, щодо яких ухвалою чи рішенням слідчого судді, суду визначено необхідність арешту майна.

Відповідно до ст. 171 КПК України - клопотанням про арешт майна до слідчого судді, суду має право звернутися прокурор, слідчий за погодженням з прокурором, а з метою забезпечення цивільного позову - також цивільний позивач. У клопотанні слідчого, прокурора про арешт майна повинно бути зазначено: 1) підстави і мету відповідно до положень статті 170 цього Кодексу та відповідне обґрунтування необхідності арешту майна; 2) перелік і види майна, що належить арештувати; 3) документи, які підтверджують право власності на майно, що належить арештувати, або конкретні факти і докази, що свідчать про володіння, користування чи розпорядження підозрюваним, обвинуваченим, засудженим, третіми особами таким майном; 4) розмір шкоди, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою, у разі подання клопотання відповідно до частини шостої статті 170 цього Кодексу.

До клопотання також мають бути додані оригінали або копії документів та інших матеріалів, якими слідчий, прокурор обґрунтовує доводи клопотання.

Клопотання слідчого, прокурора про арешт тимчасово вилученого майна повинно бути подано не пізніше наступного робочого дня після вилучення майна, інакше майно має бути негайно повернуто особі, у якої його було вилучено.

У разі тимчасового вилучення майна під час обшуку, огляду, здійснюваних на підставі ухвали слідчого судді, передбаченої статтею 235 цього Кодексу, клопотання про арешт такого майна повинно бути подано слідчим, прокурором протягом 48 годин після вилучення майна, інакше майно має бути негайно повернуто особі, в якої його було вилучено.

Згідно п. 2.6. «Узагальнення судової практики щодо розгляду слідчим суддею клопотань про застосування заходів забезпечення кримінального провадження» Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 07.02.2014р. при вирішенні питання щодо накладення арешту на майно слід керуватись такими нормами: ст. 171 КПК визначено вимоги, які стосуються як змісту клопотання про арешт майна, так і строків його подання до слідчого судді, суду. Згідно з ч. 3 ст. 172 КПК, слідчий суддя, суд, встановивши, що клопотання подано без додержання вимог ст. 171 КПК, повертає його прокурору, цивільному позивачу для усунення недоліків, про що постановляє ухвалу. Тому у випадку подання клопотання слідчого чи прокурора з порушенням строків, встановлених ч. 5 ст. 171 КПК, слідчий суддя постановляє ухвалу про повернення цього клопотання прокурору, а не ухвалу про відмову у його задоволенні. При цьому слід враховувати положення, закріплені у ст. 117 КПК, де визначено, що пропущений із поважних причин строк повинен бути поновлений за клопотанням заінтересованої особи ухвалою слідчого судді, суду. Отже, якщо разом із клопотанням про арешт тимчасово вилученого майна стороною кримінального провадження подається клопотання про поновлення процесуального строку, слідчий суддя, оцінивши причини пропуску строку як поважні, поновлює їх своєю ухвалою та розглядає клопотання про арешт майна по суті.

Згідно ч. 5 ст. 171 КПК України клопотання слідчого, прокурора про арешт тимчасово вилученого майна повинно бути подано не пізніше наступного робочого дня після вилучення майна, інакше майно має бути негайно повернуто особі, у якої його було вилучено.

Як вбачається із матеріалів справи, клопотання слідчого надійшло до слідчого судді 23.03.2026, вилучення вказаного у клопотання майна відбулось на підставі ухвали слідчого судді Рівненського міського суду за №569/5594/26 1-кс/569/2141/26 від 13.03.2026 про тимчасовий доступ до речей і документів вказані мобільні телефони були вилучені у кримінальному провадженні №0000385. Крім того, заяви про поновлення пропущеного з поважних причин строку передбаченого для подання клопотання про арешт майна слідчим до суду подано не було, поважність пропуску строку звернення у клопотанні також не наведено.

Враховуючи вищевикладені обставини в їх сукупності, слідчий суддя приходить до висновку, що заявлене клопотання не підлягає до задоволення.

Керуючись ст.ст. 171, 172,173 КПК України, слідчий суддя, -

ПОСТАНОВИВ:

У задоволенні слідчого СВ Рівненського РУП ГУНП в Рівненській області капітана поліції ОСОБА_3 , яке погоджене прокурором Рівненської окружної прокуратури ОСОБА_4 , про арешт майна відмовити.

Ухвала може бути оскаржена протягом п"яти днів з дня її проголошення безпосередньо до Рівненського апеляційного суду.

Слідчий судя ОСОБА_1