Справа № 457/750/25
Провадження № 1-кп/442/89/2026
УХВАЛА

Іменем України

09 лютого 2026 року Дрогобицький міськрайонний суд Львівської області у складі:

головуючої судді ОСОБА_1 ,

секретар судового засідання ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Дрогобичі клопотання прокурора про продовження застосування запобіжного заходу обвинуваченому ОСОБА_3 та клопотання захисника обвинуваченого про зміну запобіжного заходу у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань №0000012 від 21.02.2024 про обвинувачення ОСОБА_3 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.3 ст. 27, ч.3 ст.28- ч.1 ст.364, ч.3 ст. 27 - ч.4 ст.190 (в редакції, чинній до 11.08.2023), ч.3 ст.27 - ч.5 ст.190 КК України, ОСОБА_4 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.3 ст.28 - ч.1 ст. 364, ч.4 ст.190 (в редакції, чинній до 11.08.2023), ч.5 ст.190 КК України, та ОСОБА_5 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.5 ст.27, ч.3 ст.28 - ч.1 ст. 364, ч.4 ст.190 (в редакції, чинній до 11.08.2023), ч.5 ст.190 КК України,

з участю прокурора ОСОБА_6 ,

обвинувачених ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 ,

захисників обвинувачених адвокатів ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 ,

в с т а н о в и в:

У провадженні Дрогобицького міськрайонного суду Львівської області знаходиться вищезазначене кримінальне провадження.

На розгляд суду надійшло клопотання прокурора про продовження на два місяці застосування відносно обвинуваченого ОСОБА_3 обов`язків, передбачених ч. 5 ст. 194 КПК України, а саме: прибувати до суду за першою вимогою; не відлучатися за межі Львівської області без дозволу прокурора або суду; повідомляти прокурора чи суд про зміну свого місця проживання; утримуватися від спілкування зі свідками та потерпілими у кримінальному провадженні № 0000012 від 21.02.2024, зокрема: ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13 , ОСОБА_14 , ОСОБА_15 , ОСОБА_16 , ОСОБА_17 , ОСОБА_18 , ОСОБА_19 , ОСОБА_20 , ОСОБА_21 , ОСОБА_22 , ОСОБА_23 , ОСОБА_24 , ОСОБА_25 , ОСОБА_26 , ОСОБА_27 , ОСОБА_28 , ОСОБА_29 , ОСОБА_30 , ОСОБА_31 , ОСОБА_32 , ОСОБА_33 , ОСОБА_34 , ОСОБА_35 , ОСОБА_36 , ОСОБА_37 , ОСОБА_38 , ОСОБА_39 , ОСОБА_40 , ОСОБА_41 , ОСОБА_42 , ОСОБА_43 ; ОСОБА_44 , ОСОБА_45 , ОСОБА_46 , ОСОБА_47 , ОСОБА_48 , що стосується обставин даного кримінального провадження; здати на зберігання у відповідні органи державної влади свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну.

Клопотання щодо продовження строку дії покладених на обвинуваченого обов`язків обґрунтовується тим, що ОСОБА_3 обвинувачується у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 27, ч. 3 ст. 28 - ч. 1 ст. 364, ч. 3 ст. 27 - ч. 4 ст. 190 (в редакції Кримінального кодексу України чинній до 11.08.2023), ч. 3 ст. 27 - ч. 5 ст. 190 КК України. 13.03.2025 на стадії досудового розслідування в межах вказаного кримінального провадження слідчим суддею щодо підозрюваного ОСОБА_3 обрано запобіжний захід у вигляді домашнього арешту із забороною залишати житло в нічний час доби з 22.00 по 06.00 год до 11.05.2025. Ухвалою Львівського апеляційного суду від 27.03.2025 частково задоволено апеляційну скаргу прокурора та щодо підозрюваного ОСОБА_3 застосовано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком на 60 діб до 11.05.2025 із визначенням застави в розмірі 300 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, що становить 908 400 гривень. 28.03.2025 підозрюваний ОСОБА_3 звільнений з-під варти у зв`язку із внесенням застави.

Крім цього, відповідно до вказаної вище ухвали Львівського апеляційного суду від 27.03.2025, у разі внесення застави, на ОСОБА_3 покладено обов`язки, передбачені ч. 5 ст. 194 КПК України.

06.05.2025 ухвалою слідчого судді Трускавецького міського суду Львівської області ОСОБА_3 продовжено на два місяці строк дії обов`язків, передбачених ч. 5 ст. 194 КПК України, а саме: прибувати до слідчого, прокурора, суду за першою вимогою; не відлучатися за межі Львівської області без дозволу слідчого, прокурора або суду; повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання; утримуватися від спілкування зі свідками та потерпілими у кримінальному провадженні № 0000012 від 21.02.2024, зокрема: ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13 , ОСОБА_14 , ОСОБА_15 , ОСОБА_16 , ОСОБА_17 , ОСОБА_18 , ОСОБА_19 , ОСОБА_20 , ОСОБА_21 , ОСОБА_22 , ОСОБА_23 , ОСОБА_24 , ОСОБА_25 , ОСОБА_26 , ОСОБА_27 , ОСОБА_28 , ОСОБА_29 , ОСОБА_30 , ОСОБА_31 , ОСОБА_32 , ОСОБА_33 , ОСОБА_34 , ОСОБА_35 , ОСОБА_36 , ОСОБА_37 , ОСОБА_38 , ОСОБА_39 , ОСОБА_40 , ОСОБА_41 , ОСОБА_42 , ОСОБА_43 ; ОСОБА_44 , ОСОБА_45 , ОСОБА_46 , ОСОБА_47 , ОСОБА_48 , що стосується обставин даного кримінального провадження; здати на зберігання у відповідні органи державної влади свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну.

12.05.2025 обвинувальний акт разом з додатками скеровано до суду для розгляду по суті.

04.07.2025, 02.09.2025, 21.10.2025 та 12.12.2025 судом продовжувався строк дії покладених на ОСОБА_3 вищевказаних обов`язків (щоразу на два місяці). Строк дії обов`язків закінчується 12.02.2026.

Прокурор зазначає, що ризики, які були враховані судом при застосуванні відносно ОСОБА_3 запобіжного заходу та при його продовженні, не зменшилися. При цьому, підстави для зміни запобіжного заходу та відмови у продовженні запобіжного заходу на даний час відсутні.

ОСОБА_3 обвинувачується у вчиненні ряду особливо тяжких майнових кримінальних правопорушень та нетяжкого кримінального правопорушення, вчиненого у сфері корупції.

Санкція кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 364 КК України, визначає покарання у виді пробаційного нагляду на строк до трьох років або обмеженням волі на строк до трьох років, або позбавлення волі на той самий строк, з позбавленням права обіймати певні посади чи займатися певною діяльністю на строк до трьох років, із штрафом від двохсот п`ятдесяти до семисот п`ятдесяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що відповідно до вимог ст. 12 КК України є нетяжким злочином.

Поряд з цим, санкція кримінальних правопорушень, передбачених ч. 4 ст. 190 (в редакції Кримінального кодексу України чинній до 11.08.2023) та ч. 5 ст. 190 КК України, передбачає покарання у виді позбавленням волі на строк від п`яти до дванадцяти років з конфіскацією майна, що відповідно до ст. 12 КК України є особливо тяжкими злочинами.

Вважає, що з метою забезпечення виконання ОСОБА_3 покладених на нього процесуальних обов`язків, як обвинуваченого, щодо нього необхідно продовжити застосування запобіжного заходу в частині продовження строку дії покладених на нього обов`язків, строком на два місяці.

Оцінюючи особу обвинуваченого, сторона обвинувачення вбачає наявність передбачених ч. 1 ст. 177 КПК України ризиків, яких неможливо запобігти у разі не продовження відносно ОСОБА_3 запобіжного заходу, а саме те, що він може переховуватися від суду, - вказаний ризик буде запобігатися шляхом продовженням наступних обов`язків: прибувати до суду за викликом; повідомляти прокурора чи суд про зміну свого місця проживання; не відлучатися за межі Львівської області без дозволу прокурора або суду та здати на зберігання у відповідні органи державної влади свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну; незаконно впливати на свідків та потерпілих у даному кримінальному провадженні, - вказаний ризик буде запобігатися шляхом продовження обов`язку утримуватися від спілкування зі свідками та потерпілими у кримінальному провадженні, анкетні відомості яких наведені вище.

Вказує, що зазначені ризики не зменшилися, оскільки з метою уникнення кримінальної відповідальності ОСОБА_3 може переховуватися від суду, в тому числі, враховуючи міру покарання, що загрожує останньому, у разі визнання його винним у вчиненні кримінальних правопорушень.

Також ОСОБА_3 може незаконно впливати на потерпілих та свідків у кримінальному провадженні з метою зміни ними показань, відмови від раніше наданих показань або ухилення від явок за викликами суду. В обґрунтування цього ризику вказує на принцип безпосереднього дослідження показань свідків та потерпілих судом, а такі ще судом не допитувалися.

З огляду на викладене, з метою забезпечення виконання обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, наявність ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, просить суд задоволити клопотання.

Прокурор у судовому засіданні підтримав клопотання про продовження строку дії покладених на обвинуваченого ОСОБА_3 обов`язків, зазначаючи, що такі на даний час є дієвими, оскільки продовжують існувати ризики, передбачені ст.177 КПК України.

Обвинувачений ОСОБА_3 та його захисник у судовому засіданні заперечили щодо задоволення клопотання прокурора.

Адвокат ОСОБА_7 пояснила, що, на їхнє переконання, прокурором не доведено наявність ризиків; ОСОБА_3 жодного разу не порушив визначених йому обов`язків. Водночас просила змінити запобіжний захід в частині розміру застави, зменшивши її розмір 758400 грн до 558400 грн; частину застави в сумі 200000 грн, внесену за ОСОБА_3 , повернути заставодавцю ОСОБА_49 . Мотивує зокрема тим, що ОСОБА_50 просить суд повернути йому сплачену суму застави, оскільки він розлучений, самостійно виховує сина, який є дитиною з інвалідністю; вказані кошти потрібні для лікування та реабілітації сина, який періодично проходить такі. Окрім того, стан здоров`я ОСОБА_51 значно погіршився і він сам потребує лікування, а застава на вказані кошти перешкоджає йому отримувати необхідне лікування. Вважає, що на даному етапі судового розгляду сума застави є несправедливою, непропорційною, порівняно із завданою шкодою, та має одзнаки дискримінації.

Вислухавши учасників судового процесу, перевіривши матеріали кримінального провадження, суд дійшов наступного висновку.

Згідно з ч. 6 ст. 182 КПК України, з моменту обрання запобіжного заходу у вигляді застави щодо особи, яка не тримається під вартою, в тому числі до фактичного внесення коштів на відповідний рахунок, а також з моменту звільнення підозрюваного, обвинуваченого з-під варти внаслідок внесення застави, визначеної слідчим суддею, судом в ухвалі про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, підозрюваний, обвинувачений, заставодавець зобов`язані виконувати покладені на них обов`язки, пов`язані із застосуванням запобіжного заходу у вигляді застави.

Згідно з ч. 7 ст. 194 КПК України, обов`язки, передбачені частинами п`ятою та шостою цієї статті, можуть бути покладені на підозрюваного, обвинуваченого на строк не більше двох місяців. У разі необхідності цей строк може бути продовжений за клопотанням прокурора в порядку, передбаченому статтею 199 цього Кодексу. Після закінчення строку, в тому числі продовженого, на який на підозрюваного, обвинуваченого були покладені відповідні обов`язки, ухвала про застосування запобіжного заходу в цій частині припиняє свою дію і обов`язки скасовуються.

Відповідно до ч. 1 ст. 177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: 1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; 2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; 3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; 4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; 5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Правилами ч. 2 ст. 177 КПК України унормовано, що підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті.

Положення ч. 5 ст. 9 КПК України встановлюють, що кримінальне процесуальне законодавство України застосовується з урахуванням практики Європейського суду з прав людини.

Суд враховує положення ст. 5 Конвенції про захист прав та основоположних свобод людини, а також практику Європейського суду з прав людини (ЄСПЛ), згідно з якими обмеження права особи на свободу і особисту недоторканість можливе лише в передбачених законом випадках за встановленою процедурою. Відповідно до практики ЄСПЛ, суд своїм вмотивованим рішенням повинен забезпечити не тільки права підозрюваного, а й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів. Забезпечення таких стандартів, як підкреслює Європейський суд з прав людини, вимагає від суду більшої суворості в оцінці порушень цінностей суспільства.

Отже, ОСОБА_3 обвинувачується у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 27, ч. 3 ст. 28 - ч. 1 ст. 364, ч. 3 ст. 27 - ч. 4 ст. 190 (в редакції Кримінального кодексу України, чинній до 11.08.2023), ч. 3 ст. 27 - ч. 5 ст. 190 КК України.

Встановлено, що 04.07.2025, 02.09.2025, 21.10.2025 та 12.12.2025 Дрогобицьким міськрайонним судом Львівської області ОСОБА_3 продовжувався строк дії обов`язків, передбачених ч. 5 ст. 194 КПК України, на два місяці і такий закінчується 12.02.2026.

Статтею 178 КПК України передбачено, що при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності ризиків, суд на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів зобов`язаний оцінити в сукупності всі обставини, у тому числі тяжкість покарання, що загрожує відповідній особі у разі визнання винуватою у вчиненні кримінального правопорушення, вагомість доказів про вчинення підозрюваним кримінального правопорушення та розмір майнової шкоди, у завданні якої обвинувачується особа.

Прокурором зазначено ризики, передбачені ч. 1 ст. 177 КПК України, зокрема, що ОСОБА_3 під страхом покарання може переховуватися від суду, а також незаконно впливати на потерпілих та свідків у даному кримінальному провадженні.

Тяжкість кримінальних правопорушень свідчить про ступінь суспільної небезпечності вчиненого діяння особи та дозволяє спрогнозувати з достатньо високим ступенем імовірності поведінку цієї особи.

Суд бере до уваги тяжкість покарання, що загрожує ОСОБА_3 у разі визнання його винуватим у вчиненні інкримінованих йому кримінальних правопорушень, та особу обвинуваченого.

При оцінці ризиків переховування від правосуддя може братися до уваги (поряд з іншими обставинами) і загроза відносно суворого покарання. Суворість передбаченого покарання є суттєвим елементом при оцінюванні ризиків переховування або повторного вчинення злочинів.

Також суд погоджується з доводами прокурора про існування ризику, передбаченого п. 3 ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме, можливість обвинуваченого незаконно впливати на потерпілих та свідків у даному кримінальному провадженні, позаяк на даний час вони у судовому провадженні не допитані.

Показання потерпілих та свідків, які можуть бути допитані надалі, відповідно до ч. 2 ст. 84 КПК України, є процесуальними джерелами доказів і можуть відігравати ключову роль у встановленні предмета доказування у кримінальному провадженні.

Кримінальне процесуальне законодавство (ст. 23, 224 КПК України) передбачає, що показання потерпілих та свідків мають сприйматися судом безпосередньо в судовому засіданні. Відтак ризик впливу на них залишається актуальним на етапі судового розгляду до моменту, коли суд отримає та дослідить їхні показання.

Крім цього, враховуючи, що обвинувачений ОСОБА_3 знає потерпілих та свідків, з метою змусити останніх змінити або відмовитись від надання показів, може впливати на них, що обґрунтовує наявність ризику незаконного впливу на потерпілих, свідків у цьому ж кримінальному провадженні.

Судом враховується й те, що у обвинуваченого ОСОБА_3 є постійне місце проживання, він працює лікарем, має дружину та дітей, непрацездатну матір, однак, такі факти, з урахуванням обставин обвинувачення, за переконанням суду, не є беззаперечними стримуючими факторами порушення процесуальних обов`язків, оскільки ризики негативної поведінки обвинуваченого та небезпека наслідків такої поведінки, яка загрожує належній реалізації мети та досягнення завдань кримінального провадження, мають більш вагоме значення з точки зору публічного інтересу в контексті обставин, що обумовлюють необхідність продовження застосування такого запобіжного заходу.

На підставі вищевикладеного та у зв`язку з наявністю ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, які об`єктивно продовжують існувати, суд дійшов висновку про продовження строку застосування до ОСОБА_3 обов`язків, передбачених ч. 5 ст. 194 КПК України, строком на 2 місяці.

Щодо клопотання захисника обвинуваченого про зменшення розміру застави, то суд зазначає, що відповідно до ч.ч. 4, 5 ст. 182 КПК України розмір застави визначається слідчим суддею, судом з урахуванням обставин кримінального правопорушення, майнового та сімейного стану підозрюваного, обвинуваченого, інших даних про його особу та ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу. Розмір застави повинен достатньою мірою гарантувати виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього обов`язків та не може бути завідомо непомірним для нього.

При визначенні розміру застави суд враховує: обставини кримінального правопорушення; особливий характер справи; майновий стан обвинуваченого; його сімейний стан, у тому числі матеріальне становище близьких осіб; масштаб його фінансових операцій; дані про особу обвинуваченого; встановлені ризики, відповідно до ст. 177 КПК України; «професійне середовище» обвинуваченого; помірність обраного розміру застави та можливість її виконання, а також за певних обставин шкода, завдана кримінальним правопорушенням.

Разом з тим, суд враховує, що ОСОБА_3 ухвалою апеляційного суду під час досудового розслідування було визначено заставу у розмірі 300 (трьохсот) прожиткових мінімумів для працездатних осіб, що становило на день визначення 908400,00 грн. Ухвалою Дрогобицького міськрайонного суду від 21.10.2025 зменшено розмір застави до 758400 грн. Відтак, на даний час суд не вбачає підстав для зміни цього розміру, оскільки саме такий розмір є достатнім для забезпечення виконання обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігатиме спробам вчинити дії, передбачені ч. 1 ст. 177 КПК України. Отож, суд дійшов висновку про відмову у задоволенні клопотання захисника обвинуваченого ОСОБА_3 про зменшення розміру застави.

Враховуючи вищевикладене, з метою мінімізації ризиків, встановлених у судовому засіданні, а також запобігання позапроцесуальній поведінці обвинуваченого, суд вважає доцільним продовження відносно обвинуваченого ОСОБА_3 строку дії покладених на нього обов`язків, а тому клопотання прокурора підлягає задоволенню.

Керуючись ст.ст. 176-177, 181-183, 193-194, 205, 376 КПК України, суд

п о с т а н о в и в:

Клопотання прокурора задоволити.

Продовжити строк застосування обов`язків, передбачених ч. 5 ст. 194 КПК України, відносно обвинуваченого ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , на 2 (два) місяці, тобто до 09 квітня 2026 року, а саме:

- прибувати до суду за першою вимогою;

- не відлучатися за межі Львівської області без дозволу прокурора або суду;

- повідомляти прокурора чи суд про зміну свого місця проживання;

- утримуватися від спілкування зі свідками та потерпілими: ОСОБА_10 , ОСОБА_52 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13 , ОСОБА_14 , ОСОБА_15 , ОСОБА_16 , ОСОБА_17 , ОСОБА_18 , ОСОБА_19 , ОСОБА_20 , ОСОБА_21 , ОСОБА_23 , ОСОБА_24 , ОСОБА_25 , ОСОБА_26 , ОСОБА_27 , ОСОБА_28 , ОСОБА_29 , ОСОБА_30 , ОСОБА_53 , ОСОБА_32 , ОСОБА_33 , ОСОБА_34 , ОСОБА_35 , ОСОБА_36 , ОСОБА_37 , ОСОБА_38 , ОСОБА_39 , ОСОБА_40 , ОСОБА_41 , ОСОБА_42 , ОСОБА_54 ; ОСОБА_44 , ОСОБА_45 , ОСОБА_46 , ОСОБА_47 , ОСОБА_48 , що стосується обставин даного кримінального провадження;

- здати на зберігання у відповідні органи державної влади свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну.

У задоволенні клопотання захисника обвинуваченого ОСОБА_3 адвоката ОСОБА_7 про зміну запобіжного заходу шляхом зменшення розміру застави відмовити.

Повний текст ухвали виготовлено 16.02.2026.

Суддя ОСОБА_1