Справа № 127/3907/26
Провадження № 1-кс/127/1604/26
У Х В А Л А

Іменем України

17 лютого 2026 року м. Вінниця

Вінницький міський суд Вінницького області в складі

слідчого судді: ОСОБА_1 ,

секретар судового засідання: ОСОБА_2

за участю:

заявника скарги: ОСОБА_3

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Вінниці в залі суду скаргу ОСОБА_3 на постанову старшого слідчого Четвертого слідчого відділу (з дислокацією у м. Вінниці) Територіального управління Державного бюро розслідувань розташованого у м. Хмельницькому, ОСОБА_4 від 24 січня 2026 року про відмову у визнанні ОСОБА_3 потерпілим у кримінальному провадженні №0005666, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань 23.12.2025, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 365 КК України, -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_3 звернувся до суду зі скаргою в якій просив:

- скасувати постанову старшого слідчого Четвертого слідчого відділу (з дислокацією у м. Вінниці) Територіального управління Державного бюро розслідувань розташованого у м. Хмельницькому, ОСОБА_4 від 24 січня 2026 року про відмову у визнанні його потерпілим у кримінальному провадженні №0005666, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань 23.12.2025, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 365 КК України;

- зобов`язати старшого слідчого Четвертого слідчого відділу (з дислокацією у м. Вінниці) Територіального управління Державного бюро розслідувань розташованого у м. Хмельницькому, ОСОБА_4 визнати його потерпілим у кримінальному провадженні №0005666, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань 23.12.2025, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 365 КК України та вручити пам`ятку про права і обов`язки потерпілого.

Скарга мотивована тим, що в провадженні четвертого слідчого відділу (з дислокацією у м. Вінниці) Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у м. Хмельницькому, перебувають матеріали кримінального провадження №0005666, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань 23.12.2025, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 365 КК України.

24.01.2026 слідчим винесено постанову про відмову у визнанні заявника потерпілим, яка мотивована тим, що заявником не надано доказів на підтвердження завдання йому шкоди внаслідок вчинення правопорушення.

Вищевказану постанову заявник вважає протиправною та такою, що підлягає скасуванню.

З огляду на викладене, заявник звернувся до суду з вищевказаною скаргою та просив її задовольнити.

В судовому засіданні ОСОБА_3 скаргу підтримав в повному обсязі та просив її задовольнити.

Слідчий ОСОБА_4 будучи належним чином повідомленою про дату та час розгляду справи, в судове засідання не з`явилась, однак суду було надано для огляду матеріали кримінального провадження №0005666.

Відповідно до частини третьої статті 306 КПК України розгляд скарг на рішення, дії чи бездіяльність під час досудового розслідування здійснюється за обов`язкової участі особи, яка подала скаргу, чи її захисника, представника та слідчого чи прокурора, рішення, дії чи бездіяльність яких оскаржується. Відсутність слідчого чи прокурора не є перешкодою для розгляду скарги.

З огляду на наведене суд дійшов висновку, що в даному випадку, відсутність слідчого не є перешкодою для розгляду скарги.

Вислухавши думку заявника скарги, дослідивши матеріали справи та ознайомившись з матеріалами кримінального провадження №0005666, суд дійшов висновку про відсутність підстав для задоволення скарги, з огляду на наступне.

Відповідно до пункту 5 частини першої статті 303 КПК України на досудовому провадженні можуть бути оскаржені такі рішення, дії чи бездіяльність слідчого або прокурора, а саме рішення прокурора, слідчого про відмову у визнанні потерпілим - особою, якій відмовлено у визнанні потерпілою.

Як вбачається з матеріалів справи та встановлено судом, в провадженні четвертого слідчого відділу (з дислокацією у м. Вінниці) Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у м. Хмельницькому, перебувають матеріали кримінального провадження №0005666, внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань 23.12.2025, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 365 КК України.

Реєстрації кримінального провадження передувало те, що ухвалою Вінницького міського суду Вінницької області від 16.12.2025 по справі №127/33041/25 зобов`язано уповноважену особу Четвертого СВ (з дислокацією у м. Вінниця) ТУ ДБР, розташованого у м. Хмельницькому внести відомості про можливе вчинення кримінального правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань за заявою ОСОБА_3 від 22.09.2025, розпочати розслідування та через 24 години з моменту внесення відомостей надати заявнику витяг з Єдиного реєстру досудових розслідувань.

На виконання вимог вищевказаної ухвали суду 23.12.2025 внесено відомості до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0005666.

З витягу з Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0005666 від 23.12.2025 слідує, що: «На адресу ТУ ДБР у м. Хмельницькому надійшла ухвала слідчого судді Вінницького міського суду Вінницької області ОСОБА_5 від 16.12.2025, (справа №127/33041/25), якою зобов`язано внести відомості до ЄРДР за заявою ОСОБА_3 від 22.09.2025, за фактом перевищення влади або службових повноважень окремими службовими особами СВ ВП №3 Вінницького РУП ГУНП у Вінницькій області, під час здійснення досудового розслідування у кримінальному провадженні №0005666 від 23.12.2025.»

19 січня 2026 року ОСОБА_3 звернувся до четвертого слідчого відділу (з дислокацією у м. Вінниці) Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у м. Хмельницькому, з клопотанням в якому просив на підставі ст. 93, 95 КПК України допитати його в якості потерпілого з метою отримання відомостей про обставини вчинення кримінального правопорушення, по факту якого було відкрито вказане кримінальне провадження.

Жодних документів до клопотання, щодо завдання ОСОБА_3 шкоди останнім не додавалося, та жодних посилань у клопотанні про завдання ОСОБА_3 шкоди даним кримінальним правопорушенням не містилося.

Постановою старшого слідчого Четвертого слідчого відділу (з дислокацією у м. Вінниці) Територіального управління Державного бюро розслідувань розташованого у м. Хмельницькому, ОСОБА_4 від 24 січня 2026 року у задоволенні заяви ОСОБА_3 про визнання потерпілим відмовлено.

Постанова слідчого мотивована тим, що на даний час у кримінальному проваджені відсутні будь-які докази, які б свідчили, що можливим вчиненням кримінального правопорушення ОСОБА_3 завдано моральної чи майнової шкоди.

Надаючи оцінку на предмет обґрунтованості постанови слідчого про відмову у визнані потерпілими суд виходить з того, що відповідно до частини першої статті 55 КПК України потерпілим у кримінальному провадженні може бути фізична особа, якій кримінальним правопорушенням завдано моральної, фізичної або майнової шкоди, а також юридична особа, якій кримінальним правопорушенням завдано майнової шкоди.

Потерпілим є також особа, яка не є заявником, але якій кримінальним правопорушенням завдана шкода і у зв`язку з цим вона після початку кримінального провадження подала заяву про залучення її до провадження як потерпілого. (ч. 2 ст. 55 КПК)

Положеннями частини п`ятої вказаної норми передбачено, що за наявності очевидних та достатніх підстав вважати, що заява, повідомлення про кримінальне правопорушення або заява про залучення до провадження як потерпілого подана особою, якій не завдано шкоди, зазначеної у частині першій цієї статті, слідчий або прокурор виносить вмотивовану постанову про відмову у визнанні потерпілим, яка може бути оскаржена слідчому судді.

З матеріалів справи слідує, що ОСОБА_3 звернувся до Четвертого слідчого відділу (з дислокацією у м. Вінниці) Територіального управління Державного бюро розслідувань розташованого у м. Хмельницькому, з клопотанням про проведення його допиту в якості потерпілого.

Однак, оглянувши матеріали кримінального провадження №0005666 вбачається, що жодних доказів завдання ОСОБА_3 моральної, майнової чи фізичної шкоди саме цим можливим вчиненням кримінального правопорушення, до клопотання про проведення допиту в якості потерпілого заявником не додано. Таких доказів не додавалося заявником і до скарги, яка є предметом розгляду.

Як слідує з матеріалів кримінального провадження №0005666, підставою для звернення з заявою про вчинення кримінального правопорушення слугувало неналежне, на думку заявника, здійснення досудового розслідування у кримінальних провадженнях №0000730, №0000640, №0000232, за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 4 ст. 185, ч. 4 ст. 189, ст. 356 КК України

В судовому засіданні ОСОБА_3 зазначив про те, що в межах кримінального провадження №0000730 останнього визнано потерпілим оскільки кримінальним правопорушенням йому було завдано майнової шкоди, а відтак він звернувся до Четвертого слідчого відділу (з дислокацією у м. Вінниці) Територіального управління Державного бюро розслідувань розташованого у м. Хмельницькому, з клопотанням про проведення його допиту в якості потерпілого в межах кримінального провадження №0005666.

Як уже зазначалося вище, відповідно до частини першої статті 55 КПК України потерпілим у кримінальному провадженні може бути фізична особа, якій кримінальним правопорушенням завдано моральної, фізичної або майнової шкоди, а також юридична особа, якій кримінальним правопорушенням завдано майнової шкоди.

Майнова шкода представляє собою майнові та/чи грошові збитки, спричинені юридичній або фізичній особі.

Збитками є:

1. Втрати, яких особа зазнала внаслідок вчинення кримінального правопорушення у зв`язку зі знищенням або пошкодженням речей, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права;

2. Доходи, які особа могла б реально одержати за звичайних обставин, якби її право не було порушене.

Поняття майнової шкоди, завданої кримінальним правопорушенням потерпілому охоплює: 1) заподіяну кримінальним правопорушенням особі пряму, безпосередню шкоду в її майновому та грошовому виразі; 2) не одержані внаслідок скоєння кримінального правопорушення доходи; 3) оцінені в грошовому вигляді витрати на відновлення здоров`я потерпілого, а в разі його смерті - на поховання й виплати з підтримання матеріального добробуту і виховання непрацездатних членів сім`ї потерпілого та його неповнолітніх дітей; 4) кошти, витрачені закладом охорони здоров`я на стаціонарне лікування особи, потерпілої від злочину.

Проте, такі посилання заявника є помилковими, оскільки відповідно до ч. 1 ст. 55 КПК України потерпілим у кримінальному провадженні може бути фізична особа, якій кримінальним правопорушенням завдано моральної, фізичної або майнової шкоди.

Однак, визнання ОСОБА_3 потерпілим в межах кримінального провадження №0000730, №0000640, №0000232, у зв`язку з завданням останньому майнової шкоди, не є підставою для визнання ОСОБА_3 потерпілим у кримінальному провадженні №0005666 від 23.12.2025, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 365 КК України.

Інших доказів завдання ОСОБА_3 майнової шкоди чи моральної шкоди ні до клопотання про проведення допиту в якості потерпілого, ні до скарги на постанову слідчого про відмову у визнанні потерпілим, заявником не надано.

З огляду на зазначене, постанова старшого слідчого Четвертого слідчого відділу (з дислокацією у м. Вінниці) Територіального управління Державного бюро розслідувань розташованого у м. Хмельницькому, ОСОБА_4 від 24 січня 2026 року про відмову у визнанні ОСОБА_3 потерпілим у кримінальному провадженні №0005666, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань 23.12.2025, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 365 КК України, прийнята у відповідності до вимог статті 55 КПК України.

Таким чином, правові підстави для залучення ОСОБА_3 в якості потерпілого у кримінальному провадженні №0005666 від 23.12.2025 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 365 КК України, у відповідності до вимог статті 55 КПК України, на даний час відсутні.

Частиною першою та другою статті 307 КПК України передбачено, що за результатами розгляду скарг на рішення, дії чи бездіяльність слідчого, дізнавача чи прокурора постановляється ухвала згідно з правилами цього Кодексу. Ухвала слідчого судді за результатами розгляду скарги на рішення, дії чи бездіяльність під час досудового розслідування може бути про:

1) скасування рішення слідчого, дізнавача чи прокурора;

1-1) скасування повідомлення про підозру;

2) зобов`язання припинити дію;

3) зобов`язання вчинити певну дію;

4) відмову у задоволенні скарги.

З огляду на вищевикладене суд дійшов висновку про відсутність підстав для задоволення скарги.

Враховуючи наведене та керуючись ст.ст. 2, 9, 25, 55, 56, 303, 306, 307, 309, 372 КПК України, суд, -

УХВАЛИВ:

У задоволенні скарги ОСОБА_3 на постанову старшого слідчого Четвертого слідчого відділу (з дислокацією у м. Вінниці) Територіального управління Державного бюро розслідувань розташованого у м. Хмельницькому, ОСОБА_4 від 24 січня 2026 року про відмову у визнанні ОСОБА_3 потерпілим у кримінальному провадженні №0005666, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань 23.12.2025, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 365 КК України - відмовити.

Ухвала слідчого судді оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя