У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"17" березня 2026 р. Справа № 596/35/26

Провадження № 1-кп/596/158/2026

Гусятинський районний суд Тернопільської області в складі:

головуючої судді ОСОБА_1 ,

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

потерпілого ОСОБА_4 ,

обвинуваченого ОСОБА_5 ,

захисника адвоката ОСОБА_6 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в селищі Гусятин в залі судових засідань Гусятинського районного суду Тернопільської області клопотання прокурора ОСОБА_3 про продовження строку дії запобіжного заходу у виді тримання під вартою обвинуваченого ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 у кримінальному провадженні №0000136, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань 23 листопада 2025 року, за ч.1 ст.121 КК України,

В С Т А Н О В И В:

12.01.2026 року до провадження Гусятинського районного суду надійшов обвинувальний акт у кримінальному провадженні №0000136, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань 23 листопада 2025 року, відносно ОСОБА_7 , обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.121 КК України.

Ухвалою суду від 13.01.2026 у вказаному кримінальному провадженні призначено підготовче судове засідання.

19 січня 2026 року ухвалою суду призначено судовий розгляд кримінального провадження на підставі обвинувального акта відносно ОСОБА_7 , обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.121 Кримінального кодексу України в приміщенні Гусятинського районного суду Тернопільської області про що повідомлено учасників справи.

13.03.2026 року прокурор Гусятинського відділу Чортківської окружної прокуратури ОСОБА_3 подав клопотання про продовження строку дії запобіжного заходу у виді тримання під вартою відносно ОСОБА_7 .

Звертаючись до суду із клопотаннями про продовження строку тримання під вартою ОСОБА_7 прокурор посилається на наявність ризиків, передбачених п.п.1,3,5 ч.1 ст. 177 КПК України, які виправдовують тримання ОСОБА_8 під вартою, а саме: 1) переховуватися від суду; 2) незаконно впливати на свідків, потерпілих, обвинувачених у цьому кримінальному провадженні.

Також прокурор звертає увагу на те, що необхідно врахувати особу обвинуваченого, який ніде не працює, веде антисоціальний спосіб життя, а також обставини вчинення кримінального правопорушення - тяжкого злочину, у період дії воєнного стану на території України, за який законом передбачено тільки покарання у вигляді позбавлення волі на строк від п`яти до восьми років, що відноситься до категорії злочинів проти життя і здоров`я особи перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння.

На переконання прокурора, викладене дає беззаперечні підстави вважати, що інші більш м`які запобіжні заходи не зможуть забезпечити досягнення мети їх застосування, а саме: забезпечення належної поведінки обвинуваченого, та виконання ним процесуальних обов`язків, запобігання можливому переховуванню від суду, незаконного впливу на свідків та інших учасників кримінального провадження, вчинення інших злочинів, оскільки вказаній злочинній діяльності притаманний надзвичайно високий ступінь суспільної небезпеки.

У судовому засіданні прокурор Гусятинського відділу Чортківської окружної прокуратури ОСОБА_3 підримав клопотання про продовження строку дії запобіжного заходу у виді тримання під вартою ОСОБА_7 .

Захисник адвокат ОСОБА_6 та обвинувачений ОСОБА_7 заперечували щодо клопотання прокурора про продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, вважали клопотання прокурора необґрунтованим, просили змінити запобіжний захід з тримання під вартою на цілодобовий домашній арешт.

Суд, заслухавши думку сторін кримінального провадження, дослідивши доводи клопотань прокурора та захисника, дійшов до наступних висновків.

Судом встановлено, що ухвалою слідчого судді Гусятинського районного суду Тернопільської області від 25.11.2025 (Справа №596/1596/25), в задоволенні клопотання підозрюваного ОСОБА_7 та його захисника адвоката ОСОБА_6 про обрання запобіжного заходу у виді цілодобового домашнього арешту відмовлено, до підозрюваного ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , застосовано, запобіжний захід у вигляді тримання під вартою на строк 60 днів, тобто, до 05 год. 58 хв. 22 січня 2026 року.

Як встановлено, ухвалою Гусятинського районного суду від 19.01.2026, у задоволенні клопотання захисника обвинуваченого ОСОБА_7 адвоката ОСОБА_6 про зміну запобіжного заходу ОСОБА_7 , відмовлено.

Клопотання прокурора Гусятинського відділу Чортківської окружної прокуратури ОСОБА_3 про продовження строку дії запобіжного заходу у виді тримання під вартою відносно обвинуваченого ОСОБА_7 , задоволено.

Продовжено обвинуваченому ОСОБА_7 строк дії запобіжного заходу у виді тримання під вартою на 60 (шістдесят) днів із дня постановлення цієї ухвали до 20 березня 2026 року.

Відповідно до приписів ч.1,2,3 ст.331 КПК під час судового розгляду суд за клопотанням сторони обвинувачення або захисту має право своєю ухвалою змінити, скасувати, обрати або продовжити запобіжний захід щодо обвинуваченого. Вирішення питання судом щодо запобіжного заходу відбувається в порядку, передбаченому главою 18 КПК України.

Враховуючи положення ч.ч.1,3,4,5 ст.199 КПК України, а також стадію кримінального провадження, суд зобов`язаний розглянути клопотання прокурора про продовження строку тримання під вартою до закінчення строку дії попередньої ухвали згідно з правилами, передбаченими для розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу, а також встановити, чи наявні обставини, які свідчать про те, що заявлені ризики не зменшились або з`явилися нові ризики, які виправдовують тримання особи під вартою, та обставини, які перешкоджають завершенню судового провадження до закінчення дії попередньої ухвали про тримання під вартою.

Запобіжні заходи під час судового провадження застосовуються судом за клопотанням прокурора (ч.4 ст.176 КПК України). Метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання ризикам, зазначеним у п. п. 1-5 ч.1 ст.177 КПК України.

Підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені ч.1 ст.177 КПК України.

Згідно ч.1 ст.199 КПК України, клопотання про продовження строку тримання під вартою має право подати прокурор, слідчий за погодженням з прокурором не пізніше ніж за п`ять днів до закінчення дії попередньої ухвали про тримання під вартою.

Як встановлено із матеріалів клопотання, ОСОБА_7 обвинувачуються у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 121 КК України, за яке можливе призначення покарання у виді позбавлення волі на строк від п`яти до восьми років, що відповідає законодавчо передбаченим підставам (п. 4 ч. 2 ст. 183 КПК України) для розгляду клопотання про обрання (продовження) запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Кримінальне провадження знаходиться на стадії судового провадження.

При цьому суд також враховує стадію кримінального провадження (судове провадження), що передбачає доведення стороною обвинувачення вини ОСОБА_7 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 121 КК України, за найвищим стандартом доказування «поза розумним сумнівом» у змагальному судовому процесі під час розгляду справи по суті.

Разом з тим, оцінці судом на зазначеній стадії кримінального провадження підлягають характер та тяжкість кримінального правопорушення, а також наявність існування наведених прокурором ризиків, передбачених п.п.1,3 ч.1 ст.177 КПК України.

В ході розгляду даного клопотання суд дійшов висновку, що ризики, зокрема, передбачені п.1,3 ч.1 т. 177 КПК України, встановлені при вирішенні питання про застосування до ОСОБА_7 запобіжного заходу, не зменшились, продовжують існувати, та у судовому засіданні прокурором доведено наявність обставин, які виправдовують подальше тримання обвинуваченого під вартою.

Так, з урахуванням змісту та обсягу обвинувачення, яке інкриміноване обвинуваченому, а саме вчинення кримінального правопорушення, покарання за яке передбачає позбавлення волі на строк до восьми років, при цьому, вказаний злочин відповідно до ст.12 КК України, класифікується як тяжкий, те, що обвинувачений, не працює, не має законного заробітку, зловживає алкоголем, що свідчить про слабку міцність соціальних зв`язків обвинуваченого в місці його проживання.

Таким чином, ризик переховування від суду продовжує існувати, є актуальним безвідносно до стадії кримінального провадження та обумовлений, серед іншого, можливістю притягненням до кримінальної відповідальності та пов`язаними із цим можливими негативними для особи наслідками (обмеженнями) і, зокрема, суворістю передбаченого покарання, а також іншими обставинами, наведеними вище.

При цьому, з урахуванням практики Європейського суду з прав людини, висновок суду про продовження існування ризику переховування від суду базується не лише на основі суворості можливого вироку, а з врахуванням інших факторів, пов`язаних із характером осіб, місцем проживання, родом занять, майновим станом, сімейними зв`язками та усіма видами зв`язку з країною, в якій така особа піддається кримінальному переслідуванню (справа «Becciev v.Moldova» від 04.10.2005).

У рішенні ЄСПЛ по справах «Москаленко проти України» від 20.05.2010, «W проти Швейцарії» від 26.01.1993, Суд констатує, що врахування тяжкості злочину має свій раціональний зміст, оскільки вона свідчить про ступінь суспільної небезпечності цієї особи та дозволяє спрогнозувати з достатньо високим ступенем імовірності її поведінку, беручи до уваги, що майбутнє покарання за тяжкий злочин підвищує ризик того, що обвинувачений може ухилитись від суду.

У той же час, не може залишатися поза увагою суду, що Указом Президента України №64/2022 на території України починаючи з 24.02.2022 введено воєнний стан, строк дії якого продовжено до 04.05.2026.

Відповідно до п. 8 роз`яснень, наданих Верховним Судом у листі від 03.03.2022 № 1/0/2-22 «Щодо окремих питань здійснення кримінального провадження в умовах воєнного стану», зазначено, що оцінюючи ризики, які обґрунтовують доцільність застосування запобіжних заходів загалом та тримання під вартою зокрема, суд керується всіма наявними матеріалами клопотання про застосування (продовження) запобіжного заходу. Водночас як відповідний ризик суди мають ураховувати запровадження воєнного стану та збройну агресію.

Враховуючи наведене, суд обґрунтовано приходить до висновку, що ОСОБА_7 може переховуватись від суду. Крім того, доведеним є те, що на теперішній час, ризик переховування обвинуваченого від суду не зменшився, не втратив свою актуальність та продовжує існувати.

Стороною захисту не наведено таких вагомих доводів, які б спростовували відповідний висновок.

На переконання суду ризик впливу на свідків теж продовжує існувати, враховуючи, що згідно з передбаченою КПК України процедурою отримання свідчень від осіб, які є свідками у кримінальному провадженні, суд може обґрунтовувати свої висновки лише на свідченнях, які він безпосередньо сприймав під час судового засідання або отриманих у порядку, передбаченому статтею 225 КПК України, тобто допитаних на стадії досудового розслідування слідчим суддею. Суд не вправі обґрунтовувати судові рішення показаннями, наданими слідчому, прокурору, або посилатися на них (частина 4 статті 95 КПК України).

На переконання суду, з переходом на стадію судового провадження ризик незаконного впливу на свідків лише актуалізується, адже за наслідками ознайомленням з матеріалами кримінального провадження, обвинувачений стає обізнаним про всіх осіб, які допитувалися у цьому кримінальному провадженні.

Таким чином, є підстави вважати про обґрунтовану наявність ризику, передбаченого п. 3 ч. 1 ст. 177 КПК України, який жодним чином також не зменшився і вказане виправдовує тримання обвинуваченого під вартою.

Судом також враховуються обставин, які відповідно до вимог ст.178 КПК України, повинні братись до уваги при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, зокрема, вік обвинуваченого, його репутацію, наявність судимостей, майновий стан, міцність соціальних зв`язків, наявність утриманців. Відомостей, які б вказували на неможливість утримування обвинуваченого під вартою, на даний час не здобуто.

При цьому суд зазначає, що тяжкість злочину, який інкримінується ОСОБА_7 не є єдиною підставою продовження строку тримання під вартою.

Однак, оцінка існування зазначених вище обставин у їх сукупності, виправдовують подальше перебування обвинуваченого ОСОБА_7 під вартою, та є співрозмірним тяжкості і характеру діяння, у вчиненні якого він обвинувачується, а більш м`які запобіжні заходи не забезпечать його належної процесуальної поведінки, у зв`язку з чим тримання під вартою обвинуваченого є виправданим заходом, оскільки справжній інтерес суспільства, який полягає у забезпеченні законності та запобігання порушенню прав осіб, незважаючи на існування презумпції невинуватості, переважує інтереси забезпечення права обвинуваченого на свободу.

Застосування до ОСОБА_7 запобіжного заходу вигляді домашнього арешту не зменшить до прийнятного рівня зазначених ризиків, оскільки не дасть можливості здійснювати дієвий контроль за його поведінкою та потенційними спробами впливати на свідків, потерпілого чи уникати правосуддя.

З врахуванням наведеного, в задоволенні клопотання сторони захисту про зміну запобіжного заходу на домашній арешт, слід відмовити.

Таким чином, стосовно обвинуваченого ОСОБА_7 необхідним і обґрунтованим є продовження тримання під вартою.

Відповідно до вимог п.1 ч.1 ст.183 КПК України, суд не знаходить підстав для визначення розміру застави.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.2,7,177-178, 182, 193-197, 199, 331, 372, 376,392 КПК України, суд,

П О С Т А Н О В И В:

У задоволенні клопотання захисника обвинуваченого ОСОБА_7 адвоката ОСОБА_6 про зміну запобіжного заходу ОСОБА_7 , відмовити.

Клопотання прокурора Гусятинського відділу Чортківської окружної прокуратури ОСОБА_3 про продовження строку дії запобіжного заходу у виді тримання під вартою відносно обвинуваченого ОСОБА_7 , задовольнити.

Продовжити обвинуваченому ОСОБА_7 строк дії запобіжного заходу у виді тримання під вартою на 60 (шістдесят) днів із дня постановлення цієї ухвали до 16 травня 2026 року.

Копію ухвали направити обвинуваченому, захиснику, прокурору негайно після її оголошення, а також в ДУ «Чортківська установа виконання покарань (№26)», для виконання.

Ухвала підлягає негайному виконанню після її оголошення.

Ухвала суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Тернопільського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Для особи, яка перебуває під вартою, строк подачі апеляційної скарги обчислюється з моменту вручення їй копії ухвали.

Головуючий суддя: ОСОБА_1