Справа № 367/3741/26
Провадження №1-кп/367/834/2026
УХВАЛА

Іменем України

27 березня 2026 року Ірпінський міський суд Київської області у складі:

судді ОСОБА_1 ,

при секретарі судового засідання ОСОБА_2 ,

за участю:

прокурора ОСОБА_3 ,

підозрюваного ОСОБА_4 ,

захисника ОСОБА_5

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в приміщенні Ірпінського міського суду, у режимі відеоконференцзв`язку з прокурором Дарницької спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Центрального регіону ОСОБА_3 , клопотання прокурора Дарницької спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Центрального регіону ОСОБА_3 про звільнення від кримінальної відповідальності у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань 08.02.2025 за № 0000727 за підозрою:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Київ, українця, громадянина України, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , військовослужбовця військової служби за призовом під час мобілізації, раніше не судимого,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 407 КК України

В С Т А Н О В И В:

У провадженні Ірпінського міського суду Київської області перебуває клопотання прокурора Дарницької спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Центрального регіону про звільнення від кримінальної відповідальності у кримінальному провадженні внесеному до ЄРДР за № 0000727 від 08.02.2025 року за підозрою ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 407 КК України.

У клопотанні зазначено, що вимогами ст. ст. 17, 65, 68 Конституції України визначено, що оборона України, захист її суверенітету, територіальної цілісності і недоторканності покладаються на Збройні Сили України, захист Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України є обов`язком громадян України, кожен зобов`язаний неухильно додержуватися Конституції України та законів України.

Положення ст. 1 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу», ст. 17 Закону України «Про оборону України» визначають, що захист Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України є конституційним обов`язком громадян України.

Відповідно до ст. 1 Закону України «Про оборону України» воєнний стан - це особливий правовий режим, що вводиться в Україні або в окремих її місцевостях у разі збройної агресії чи загрози нападу, небезпеки державній незалежності України, її територіальній цілісності та передбачає надання відповідним органам державної влади, військовому командуванню та органам місцевого самоврядування повноважень, необхідних для відвернення загрози та забезпечення національної безпеки, а також тимчасове, зумовлене загрозою, обмеження конституційних прав і свобод людини і громадянина та прав і законних інтересів юридичних осіб із зазначенням строку дії цих обмежень.

Згідно з Указом Президента України від 24.02.2022 № 64/2022 «Про введення воєнного стану в Україні» із 05 год 30 хв 24.02.2022 в Україні введено воєнний стан, який у подальшому неодноразово продовжувався, діяв на момент вчинення кримінального правопорушення та діє до цього часу.

Відповідно до ч. 6 ст. 2, п. 2 ч. 1 ст. 24 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» одним з видів військової служби є військова служба за призовом під час мобілізації, на особливий період. Початком проходження військової служби для громадян, прийнятих на військову службу за контрактом, вважається день зарахування до списків особового складу військової частини.

28.02.2023 ОСОБА_4 призвано ІНФОРМАЦІЯ_2 на військову службу за призовом під час мобілізації, на особливий періоду та направлено для подальшого проходження військової служби до військової частини.

Відповідно до наказу № 52 від 28.02.2023 командира військової частини НОМЕР_1 (по стройовій частині), ОСОБА_4 , який прибув з ІНФОРМАЦІЯ_3 для подальшого проходження військової служби за призовом під час мобілізації, зараховано до списків особового складу військової частини НОМЕР_1 НГ України на всі види забезпечення та призначено на посаду старшого навідника 2-ї обслуги міномета мінометного взводу 8-ї роти оперативного призначення (на бронетранспортерах) 3-го батальйону оперативного призначення (на бронетранспортерах) військової частини НОМЕР_1 НГ України.

Крім того, відповідно до наказу № 59 о/с від 25.10.2023 командира військової частини НОМЕР_1 (про особовий склад), старшого солдата ОСОБА_4 призначено на посаду бойовому медику 2-го взводу оперативного призначення 9-ї роти оперативного призначення (на бронетранспортерах) НОМЕР_2 батальйону оперативного призначення військової частини НОМЕР_1 НГ України та присвоєно первинне військове звання молодшого сержантського складу «молодший сержант».

Відповідно до ст. 11 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України Необхідність виконання завдань оборони України, захисту її суверенітету, територіальної цілісності та недоторканності, а також завдань, визначених міжнародними зобов`язаннями України покладає на військовослужбовців такі обов`язки: свято і непорушно додержуватися Конституції України та законів України, Військової присяги, віддано служити Українському народові, сумлінно і чесно виконувати військовий обов`язок, додержуватися вимог статутів Збройних Сил України тощо.

Будучи призваним на військову службу за призовом під час мобілізації, молодший сержант ОСОБА_4 , відповідно до вимог ст. ст. 65, 68 Конституції України, ст. 17 Закону України «Про оборону України», ст. ст. 11, 16, 127, 128 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України, ст. ст. 2, 4 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України зобов`язаний свято і непорушно додержуватися Конституції України та законів України, Військової присяги, віддано служити українському народові, сумлінно і чесно виконувати військовий обов`язок, бути готовим до виконання завдань, пов`язаних із захистом Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України, додержуватися військової дисципліни, виконувати службові обов`язки, що визначають обсяг завдань, доручених йому за посадою, не допускати негідних вчинків, у разі потреби відлучитися питати дозволу в командира, а після повернення доповідати йому про прибуття.

Однак, під час дії воєнного стану військовослужбовець військової служби за призовом під час мобілізації молодший сержант ОСОБА_4 , у порушення вимог ст. ст. 17, 65, 68 Конституції України, ст. 17 Закону України «Про оборону України», ст. 1 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу», ст. ст. 11, 16, 127, 128 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України та ст. ст. 2, 4 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України, діючи умисно, з особистих мотивів та з метою тимчасово ухилитись від військової служби, без поважних причин та без дозволу відповідних командирів (начальників), з умовах воєнного стану, 29.11.2024 року у точно невстановлений досудовим розслідуванням час, але не пізніше 08:00 год. не з`явився вчасно на службу до військової частини НОМЕР_1 НГ України, яка дислокується за адресою: АДРЕСА_2 , та проводив час на власний розсуд, не пов`язуючи його з виконанням службових обов`язків та не вживаючи жодних заходів для повернення до місця служби, звернення до правоохоронних або інших державних органів чи органів військового управління за наявності реальної можливості для цього.

У подальшому, 20.01.2025 молодший сержант ОСОБА_4 , усвідомлючи протиправність своїх дій, побоюючись кримінальної відповідальності, самостійно, добровільно та з власної ініціативи, прибув до постійного розташування військової частини НОМЕР_1 НГ України, яка дислокується за адресою: АДРЕСА_2 , та приступив до виконання військових обов`язків, у зв`язку з чим було припинено кримінальне правопорушення.

Дії ОСОБА_4 кваліфіковано за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 407 КК України, тобто нез`явлення військовослужбовця вчасно на службу без поважних причин, тривалістю понад три доби, вчинене в умовах воєнного стану.

Під час досудового розслідування підозрюваний ОСОБА_4 добровільно звернувся із клопотанням до прокурора про намір проходити військову службу у військовій частині НОМЕР_3 НГУ, а також отримано письмову згоду командира військової частини НОМЕР_3 НГУ про можливість проходження підозрюваним військової служби.

Враховуючи, що підозрюваний ОСОБА_4 вперше вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч. 5 ст. 407 КК України, добровільно звернувся із клопотанням до прокурора про намір продовжувати проходити військову службу, прокурор просив суд звільнити ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , від кримінальної відповідальності за вчинення злочину, передбаченого ч. 5 ст. 407 КК України на підставі ч. 5 ст. 401 КК України, а кримінальне провадження № 0000727 від 08.02.2025 року за підозрою ОСОБА_4 , у вчиненні злочину, передбаченого ч. 5 ст. 407 КК України - закрити на підставі п. 1 ч. 2 ст. 284 КПК України, у зв`язку зі звільненням особи від кримінальної відповідальності. Зобов`язати командира військової частини НОМЕР_3 НГУ після набрання ухвалою законної сили невідкладно прийняти/поновити ОСОБА_4 на військову службу у військову частину НОМЕР_3 НГУ, ОСОБА_4 після проголошення ухвали, не пізніше 72 годин прибути до військової частини НОМЕР_3 НГУ для проходження військової служби. Зобов`язати командира військової частини НОМЕР_3 НГУ повідомити суд та Дарницьку спеціалізовану прокуратуру у сфері оборони Центрального регіону про прийняття/поновлення ОСОБА_4 на військовій службі у військовій частині НОМЕР_3 НГУ.

У підготовчому засіданні прокурором було підтримано клопотання про звільнення підозрюваного ОСОБА_4 від кримінальної відповідальності за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 407 КК України, на підставі ч. 5 ст. 401 КК України з викладених в ньому підстав.

Підозрюваний ОСОБА_4 у засіданні після роз`яснення йому підозри, наслідків та підстав звільнення від кримінальної відповідальності, клопотання прокурора підтримав у повному обсязі, та клопотав перед судом особисто, просив звільнити його від кримінальної відповідальності на підставі ч. 5 ст. 401 КК України, та у зв`язку з цим закрити кримінальне провадження. Пояснив, що він дійсно без дозволу командирів та без поважних причин 29.11.2024 року не зявився на службу до військової чстини НОМЕР_1 НГ України, що дислокувалася в АДРЕСА_2 та до січня 2025 року проводив час на власний розсуд, не пов`язуючи його з проходженням військової служби та не вживаючи жодних заходів для повернення до місця служби за наявності реальної можливості для цього. У подальшому, в січні 2025 року з`явився на службу до військової чатини НОМЕР_1 НГУ та приступив до виконання ві1йськових обов`язків. В березні 2026 року добровільно звернувся до правоохоронних органів та повідомив про намір продовження проходження військової служби у військовій частині НОМЕР_3 НГ України. Свою провину визнав у повному обсязі, у скоєному щиро розкаявся, висловив бажання та намір продовжити військову службу, обіцяв більше порушень не допускати.

Заслухавши учасників кримінального провадження, дослідивши матеріали справи та подане клопотання про звільнення від кримінальної відповідальності, суд приходить до наступних висновків.

Судом встановлено факт вчинення ОСОБА_4 кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 407 КК України. Вказаний факт не заперечувався ОСОБА_4 та був визнаний ним під час підготовчого судового засідання.

Відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 284 КПК України кримінальне провадження закривається судом: у зв`язку зі звільненням особи від кримінальної відповідальності.

Відповідно до ч. 1 ст. 285 КПК України особа звільняється від кримінальної відповідальності у випадках, передбачених законом України про кримінальну відповідальність.

Відповідно до ч. 2 ст. 286 КПК України, у разі наявності підстави для звільнення від кримінальної відповідальності, передбаченої частиною п`ятою статті 401 Кримінального кодексу України, прокурор або суд повинен також отримати письмову згоду командира (начальника) військової частини (установи) про можливість продовження проходження військової служби таким підозрюваним або обвинуваченим.

Відповідно до ч. 3 ст. 288 КПК України, суд своєю ухвалою закриває кримінальне провадження та звільняє підозрюваного, обвинуваченого від кримінальної відповідальності у випадку встановлення підстав, передбачених законом України про кримінальну відповідальність.

Відповідно до п. 2, 12 ПП ВСУ «Про практику застосування судами України законодавства про звільнення особи від кримінальної відповідальності» від 23.12.2005 року № 1 - умовою звільнення особи від кримінальної відповідальності є вчинення нею певного умисного злочину, незалежно від того, закінчено його чи ні, вчинений він одноособово чи у співучасті.

Суди повинні враховувати, що в ряді норм Особливої частини КК України (зокрема, ч. 2 ст. 111, ч. 2 ст. 114, ч. 3 ст. 175, ч. 4 ст. 212, ч. 2 ст. 255, ч. 5 ст. 258, ч. 6 ст. 260, ч. 3 ст. 263, ч. 4 ст. 289, ч. 4 ст. 307, ч. 4 ст. 309, ч. 4 ст. 311, ч. 3 ст. 369, ч. 4 ст. 401) передбачено спеціальні підстави звільнення від кримінальної відповідальності. У всіх зазначених випадках за наявності обставин, передбачених конкретною нормою закону, суд зобов`язаний звільнити відповідних осіб від кримінальної відповідальності.

У ч. 5 ст. 407 КК України передбачено кримінальну відповідальність за самовільне залишення військової частини або місця служби військовослужбовцем, а також нез`явлення його вчасно на службу без поважних причин, вчинені в бойовій обстановці, а так само ті самі дії тривалістю понад три доби, вчинені в умовах воєнного стану.

Положення ст. 401 КК України доповнено приписом ч. 5 шляхом прийняття Закону України «Про внесення змін до Кримінального кодексу України, Кримінального процесуального кодексу України та інших законів України щодо вдосконалення кримінальної відповідальності за злочини проти встановленого порядку несення або проходження військової служби під час дії воєнного стану» № 3902-IX від 20.08.2024 року, який набрав законної сили 07.09.2024 року.

Відповідно до ст. 58 Конституції України закони та інші нормативно-правові акти не мають зворотної дії в часі, крім випадків, коли вони пом`якшують або скасовують відповідальність особи.

Відповідно до ч. 1 ст. 5 КК України закон про кримінальну відповідальність, що скасовує кримінальну протиправність діяння, пом`якшує кримінальну відповідальність або іншим чином поліпшує становище особи, має зворотну дію у часі, тобто поширюється на осіб, які вчинили відповідні діяння до набрання таким законом чинності, у тому числі на осіб, які відбувають покарання або відбули покарання, але мають судимість.

Положеннями Закону України № 3902-IX від 20.08.2024 року передбачено право суду за наявності визначених умов звільнити від кримінальної відповідальності особу, яка обвинувачується, зокрема, у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 407 КК України.

Вказане свідчить про можливість відмови держави від кримінально-правового переслідування особи, що обвинувачується у вчиненні певного кримінального правопорушення, за наявності для того відповідних умов. Відповідно це кореспондує праву особи не зазнавати такого переслідування, якщо наявні умови для звільнення від кримінальної відповідальності. Наведені обставини свідчать про те, що положення Закону України № 3902-IX від 20.08.2024 року пом`якшують становище осіб, які обвинувачуються у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст.ст. 407, 408 КК України.

Враховуючи, що приписами Закону України № 3902-IX від 20.08.2024 року закон про кримінальну відповідальність було доповнено можливістю звільнення особи від кримінальної відповідальності, то суд приходить до висновку, що вказаний Закон має зворотну дію та поширюється на вчинене ОСОБА_4 кримінальне правопорушення.

Аналіз ч. 5 ст. 401 КК України дає можливість зробити висновок, що звільнення особи від кримінальної відповідальності за вчинення правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 407 КК України, можливе при дотриманні наступних умов: 1) особа вперше в період дії воєнного стану вчинила кримінальне правопорушення, передбачене ст.ст. 407, 408 КК України; 2) особа добровільно звернулася з клопотанням про намір повернутися до цієї або іншої військової частини або до місця служби для продовження проходження військової служби; 3) наявність письмової згоди командира (начальника) військової частини (установи) на продовження проходження такою особою військової служби.

Судом встановлено, що ОСОБА_4 вперше в період дії воєнного стану вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч. 5 ст. 407 КК України. З матеріалів кримінального провадження вбачається, що ОСОБА_4 до кримінальної відповідальності за ст. 407 та ст. 408 КК України жодного разу не притягався.

Судом встановлено, що під час досудового розслідування підозрюваний ОСОБА_4 добровільно з`явився до прокурора з клопотанням про намір повернутися для продовження проходження військової служби, а також отримав письмову згоду командира військової частини НОМЕР_3 Національної гвардії України полковника ОСОБА_6 про можливість продовження підозрюваним проходження військової служби.

Таким чином, судом встановлено, що після вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 407 КК України, ОСОБА_4 добровільно з`явився до правоохоронних органів та повідомив про свій намір повернутися до несення військової служби у військовій частині НОМЕР_3 НГУ.

Командир військової частини НОМЕР_3 Національної гвардії України полковник ОСОБА_7 надав письмову згоду на подальше проходження військової служби молодшим сержантом ОСОБА_4 у військовій частині НОМЕР_3 .

Також судом з`ясовано, що підозрюваний ОСОБА_4 розуміє підстави та наслідки закриття провадження відповідно до ч. 5 ст. 401 КК України, звільнення його від кримінальної відповідальності з нереабілітуючих підстав, безумовної можливості судового розгляду провадження з його вирішенням по суті.

Таким чином, судом встановлено наявність всіх умов, передбачених ч. 5 ст. 401 КК України, для звільнення ОСОБА_4 від кримінальної відповідальності за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 407 КК України.

Так, судом встановлено, що ОСОБА_4 вперше в умовах воєнного стану вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч. 5 ст. 407 КК України, добровільно звернувся з клопотанням про намір продовжити проходження військової служби, добровільно вжив заходів щодо повернення до військової служби, а командування військової частини надало письмову згоду на проходження ОСОБА_4 військової служби. ОСОБА_4 не заперечував проти звільнення його від кримінальної відповідальності з цих підстав, а також проти закриття кримінального провадження.

Відповідно до п. 2 ч. 3 ст. 314 КПК України у підготовчому судовому засіданні суд має право закрити провадження за наявності підстав, передбачених ч. 2 ст. 284 КПК України, зокрема у разі звільнення особи від кримінальної відповідальності.

Вирішуючи питання можливості звільнення ОСОБА_4 від кримінальної відповідальності, суд враховує конкретні обставини та факти вчиненого правопорушення, обставини, що зумовили вчинення ОСОБА_4 правопорушення, тяжкість вчиненого правопорушення, визнання ОСОБА_4 вини у вчиненому правопорушенні, щире каяття щодо своєї поведінки та усвідомлення її суспільної небезпечності, факт добровільного з`явлення ОСОБА_4 до правоохоронних органів, факт добровільного повернення ОСОБА_4 до військової служби. Крім того, судом враховано, що ОСОБА_4 раніше до кримінальної відповідальності не притягувався.

За наведених обставин суд вважає за можливе застосувати право, визначене ч. 5 ст. 401 КК України, та звільнити ОСОБА_4 від кримінальної відповідальності за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 407 КК України.

Судом встановлено, що процесуальні витрати в межах кримінального провадження відсутні. Речові докази в межах кримінального провадження відсутні. Кримінальним правопорушенням шкоди не завдано, цивільний позов в межах кримінального провадження не подавався. Відносно ОСОБА_4 запобіжний захід не обирався.

Керуючись ч. 5 ст. 401, ч. 5 ст. 407 КК України, ст. 284, 285, 286, 288, 372, 376 КПК України, суд

УХВАЛИВ:

Клопотання прокурора Дарницької спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Центрального регіону ОСОБА_3 про звільнення підозрюваного ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 від кримінальної відповідальності на підставі ч. 5 ст. 401 КК України у кримінальному провадженні, відомості щодо якого внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань 08.02.2025 року за № 000727 - задовольнити.

Звільнити підозрюваного ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , від кримінальної відповідальності на підставі ч. 5 ст. 401 КК України за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 407 КК України, та закрити кримінальне провадження, відомості щодо якого внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань 08.02.2025 року за № 000727, на підставі п. 1 ч. 2 ст. 284 КПК України.

Зобов`язати командира військової части НОМЕР_3 Національної гвардії України після набрання ухвалою законної сили невідкладно прийняти/поновити ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 на військову службу у військовій частині НОМЕР_3 Національної гвардії України.

Зобов`язати ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 не пізніше 72 годин з моменту оголошення ухвали прибути до військової частини НОМЕР_3 Національної гвардії України для проходження військової служби.

Зобов`язати командира військової частини НОМЕР_3 Національної гвардії України повідомити Ірпінський міський суд Київської області та Дарницьку спеціалізовану прокуратуру у сфері оборони Центрального регіону про прийняття ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 на військовій службі у військовій частині НОМЕР_3 Національної гвардії України.

Ухвала може бути оскаржена до Київського апеляційного суду через Ірпінський міський суд Київської області протягом 7 днів з дня її проголошення.

Суддя: ОСОБА_1