Справа №:755/1418/26
Провадження №: 1-кп/755/780/26
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

м. Київ "19" лютого 2026 р.

Дніпровський районний суд м. Києва в складі:

головуючого судді ОСОБА_1

при секретарі ОСОБА_2

за участю прокурора ОСОБА_3

захисника ОСОБА_4

обвинуваченого ОСОБА_5

розглянувши у підготовчому судовому засіданні в залі суду обвинувальний акт з додатками у кримінальному провадженні №0000018 за обвинуваченням ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 28, ч.1 ст. 114-1, ч.1 ст. 263, ч.1 ст. 359 КК України, -

В С Т А Н О В И В:

До суду надійшов обвинувальний акт у кримінальному провадженні №0000018 за обвинуваченням ОСОБА_5 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 28, ч.1 ст. 114-1, ч.1 ст. 263, ч.1 ст. 359 КК України.

Прокурор просив призначити обвинувальний акт до судового розгляду, зазначивши, що слідчим та прокурором при складанні обвинувального акту дотримані вимоги закону. Щодо поданих стороною захисту скарги на процесуальні рішення, дії та бездіяльність сторони обвинувачення та заперечень на ухвали слідчого судді, то прокурор не заперечував проти приєднання їх до матеріалів судової справи та вирішення на відповідній стадії судового розгляду. При цьому, заперечив проти задоволення клопотання про скасування арешту майна, та зміни запобіжного заходу захисник ОСОБА_4 заявив клопотання:

про повернення обвинувального авту прокурору, оскільки, прокрором не дотримані вимоги п.п. 2, 3, 3-1, 4, 5, 7, 8-1 частини 2 статті 291 КПК України;

про зміну запобіжного заходу в частині зменшення розміру застави з 80 прожиткових мінімумів доходів громадян до 20 прожиткових мінімумів доходів громадян, своє клопотання мотивує тим, що ОСОБА_5 має міцні соціальні зв`язки, а саме: має постійне місце проживання, утримує батька. Ризики зазначені стороною обвинувачення відсутні, має позитивні харакетристики з місця роботи, та виконує всі обов`язки покладені на нього у зв`язку з внесенням застави. До того ж зазначив, що на даний час потребує кошти на лікування травми ноги отриманої внаслідок ДТП, долучив довідки на підтвердження зазначеної травми;

про скасування арешту майна накладеного ухвалою слідчого судді Печерського районного суду міста Києва від 31.07.2025 у справі № 757/34737/25, мотивуючи клопотання тим, что досудове розслідування звершилось, і всі необхідні дії вже виконанні з речовими доказами. Мобільний телефон не несе жодного доказового значення, а санкції інкримінованих обвинуваченому статтей не передбачають конфіскацію майна.

Скарги: на постанову про залучення особи до конфіденційного співробітництва та проведення негласних слідчих (розшукових) дій від 09.04.2025 та 11.06.2025 року, на постанову про створення міжвідомчої слідчої групи від 19.07.2025 року, на постанову про доручення здійснення досудового розслідування іншому органу досудового розслідування від 18.07.2025 року.

Обвинувачений ОСОБА_5 підтримав думку захисника, просив задовольнити подані клопотання та скарги.

Заслухавши думку прокурора, доводи захисника та обвинуваченого, вивчивши обвинувальний акт, додані до нього додатки, клопотання та скарги суд дійшов наступного.

Згідно ч. 2 ст. 291 КПК обвинувальний акт має містити такі відомості: 1) найменування кримінального провадження та його реєстраційний номер; 2) анкетні відомості кожного обвинуваченого (прізвище, ім`я, по батькові, дата та місце народження, місце проживання, громадянство); 3) анкетні відомості кожного потерпілого (прізвище, ім`я, по батькові, дата та місце народження, місце проживання, громадянство); 3-1) анкетні відомості викривача (прізвище, ім`я, по батькові, дата та місце народження, місце проживання, громадянство); 4) прізвище, ім`я, по батькові та займана посада слідчого, прокурора; 5) виклад фактичних обставин кримінального правопорушення, які прокурор вважає встановленими, правову кваліфікацію кримінального правопорушення з посиланням на положення закону і статті (частини статті) закону України про кримінальну відповідальність та формулювання обвинувачення; 6) обставини, які обтяжують чи пом`якшують покарання; 7) розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням; 7-1) підстави застосування заходів кримінально-правового характеру щодо юридичної особи, які прокурор вважає встановленими; 8) розмір витрат на залучення експерта (у разі проведення експертизи під час досудового розслідування); 8-1) розмір пропонованої винагороди викривачу; 9) дату та місце його складення та затвердження.

Пунктом 1 ч. 1 ст. 91 КПК передбачено, що у кримінальному провадженні підлягає доказуванню подія кримінального правопорушення (час, місце, спосіб та інші обставини вчинення кримінального правопорушення).

Згідно ч. 1 ст. 2 КПК завданнями кримінального провадження є у тому числі забезпечення повного розслідування.

Повернення обвинувального акта прокурору передбачає не формальну невідповідність такого акту вимогам закону, а наявність в ньому таких недоліків, які перешкоджають суду призначити судовий розгляд.

Рішення про повернення обвинувального акту прокурору суд приймає у тому випадку, якщо без усунення виявлених недоліків кримінальне провадження не може бути призначене до судового розгляду.

З урахуванням такої стадії судового розгляду, як підготовче судове засідання, будь-яка оцінка пред`явленого обвинувачення щодо його фактичного змісту є втручанням в оцінку доказів, що є процесуально неприпустимим.

До того ж, процесуальна оцінка зазначених вище обставин, згідно вимог чинного КПК, можлива лише при ухваленні остаточного судового рішення, передбаченого ст.373 КПК, тобто за наслідками лише судового розгляду кримінального провадження з дотриманням вимог, передбачених ст. 318-380 КПК України.

Якщо під час судового розгляду будуть встановлені нові фактичні обставини, то питання зміни обвинувачення можливо вирішити шляхом застосування вимог ст. 337-339 КПК.

На даній стадії судового провадження суд позбавлений процесуальної можливості надавати оцінку по суті повноті досудового розслідування, оскільки об`єктивне з`ясування всіх обставин справи здійснюється судом на стадії судового розгляду кримінального провадження.

В обвинувальному акті прокурором змістовно та послідовно викладено обставини кримінального правопорушення, які прокурор вважає встановленими, та формулювання обвинувачення, що в повному обсязі дозволяє стороні захисту зрозуміти суть пред`явленого обвинувачення.

Таким чином, виклад фактичних обставин та формулювання обвинувачення є достатніми для правильного розуміння обставин та реалізації права на захист. Наведені в обвинувальному акті фактичні дані у своїй сукупності дають повне уявлення стосовно кожного з елементів складу кримінального правопорушення, що у свою чергу, дає можливість зіставити фактичну складову обвинувачення з його юридичною формулою.

Посилання сторони захисту на суперечність, неконкретність та некоректність формулювання обвинувачення суд вважає безпідставним, оскільки зазначення в обвинувальному акті конкретних обставин кримінального правопорушення відноситься до дискреційних повноважень прокурора, у зв`язку з чим останній зазначає ті обставини, які вважає встановленими.

З урахуванням вищезазначеного, суд дійшов висновку щодо відсутності підстав для повернення обвинувального акту прокурору.

Кримінальне провадження підсудне Дніпровському районному суду міста Києва, підстави для закриття кримінального провадження або його зупинення - відсутні, обвинувальний акт складений у відповідності до вимог КПК.

Підстави для прийняття рішень, передбачених п.п. 1-4 ч. 3 ст. 314 КПК України, відсутні.

У підготовчому судовому засіданні будь-яких клопотань, які перешкоджають призначенню судового розгляду, не заявлено.

Судовий розгляд необхідно здійснювати у відкритому судовому засіданні суддею одноособово. Обмежень, передбачених положеннями ч. 2 ст. 27 КПК України, не встановлено.

Відповідно до ч. 3 ст. 315 КПК України, під час підготовчого судового засідання суд за клопотанням учасників судового провадження має право обрати, змінити, продовжити чи скасувати заходи забезпечення кримінального провадження, в тому числі запобіжний захід, обраний щодо обвинуваченого. При розгляді таких клопотань суд додержується правил, передбачених розділом II цього Кодексу.

Відповідно до положень ч. 1 ст. 201 КПК обвинувачений, захисник обвинуваченого, до якого застосовано запобіжний захід, має право подати клопотання про зміну запобіжного заходу. Згідно із ч. 4 цієї статті таке клопотання розглядається судом згідно з правилами, передбаченими для розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу.

При цьому, кримінальне процесуальне законодавство не визначає переліку підстав для зміни запобіжного заходу за клопотанням сторони захисту, а ст. 201 КПК України вказує тільки на те, що до клопотання мають бути додані матеріали, якими обґрунтовуються доводи клопотання.

Зміна запобіжного заходу може полягати у зміні виду запобіжного заходу, скасуванні, зміні або покладенні додаткових обов`язків, передбачених ч. 5 ст. 194 КПК, чи у зміні способу виконання цих обов`язків.

Згідно ст. 26 КПК України, сторони кримінального провадження є вільними у використанні своїх прав у межах та у спосіб, передбачених цим Кодексом. Слідчий суддя, суд у кримінальному провадженні вирішують лише ті питання, що винесені на їх розгляд сторонами та віднесені до їх повноважень цим Кодексом.

На заявника покладається обов`язок довести ті обставини, на які він посилається при зверненні до суду.

Зміна запобіжного заходу передбачає виникнення після постановлення ухвали про застосування запобіжного заходу нових обставин, зміну або зменшення встановлених ризиків та впливають на виконання обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків. Тому суд не переглядає рішення про застосування запобіжного заходу, а на підставі наданих сторонами відомостей встановлює наявність нових обставин, які можуть вплинути на застосований до обвинуваченого відповідний захід або його виконання.

Проаналізувавши заявлені зміст клопотання захисника, та його доводи суд приходить до висновку, стороною захисту не наведено обставин, які не були відомі при попередньому вирішенні питання про застосування та продовження запобіжного заходу, а тому відсутні підстави для зміни запобіжного заходу.

Обґрунтованість запобіжного заходу підлягає обов`язковому судовому контролю на етапах обрання, продовження, зміни або скасування слідчим суддею чи судом. Суд перевіряє наявність обґрунтованої підозри та ризиків (переховування, знищення доказів тощо), а також можливість застосування більш м`яких заходів.

Таким чином, захисник у судовому засіданні не навів нових обставин, які би виникли та не розглядалися судом під час застосування та продовження запобіжного заходу. А також на думку суду, на даний час визначений розмір застави забезпечує належну поведінку обвинуваченого під час розгляду даного кримінального провадження.

Враховуючи вище зазначене, суд приходить до висновку про відсутність підстав для задоволення клопотання про зміну запобіжного заходу в частині зменшення застави.

Вирішуючи клопотання захисника про скасування арешту майна, суд приходить до наступного висновку.

Відповідно до ч. 1 ст. 174 КПК України підозрюваний, обвинувачений, їх захисник, законний представник, інший власник або володілець майна, представник юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, які не були присутні при розгляді питання про арешт майна, мають право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково. Таке клопотання під час досудового розслідування розглядається слідчим суддею, а під час судового провадження - судом.

Арешт майна також може бути скасовано повністю чи частково ухвалою слідчого судді під час досудового розслідування чи суду під час судового провадження за клопотанням підозрюваного, обвинуваченого, їх захисника чи законного представника, іншого власника або володільця майна, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, якщо вони доведуть, що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано.

Таким чином, особа, яка звертається з клопотанням про скасування арешту майна має довести, що відпала потреба в подальшому застосуванні такого заходу забезпечення кримінального провадження або арешт накладено необґрунтовано.

Аналізуючи доводи захисника, наведені у клопотанні про скасування арешту майна, суд приходить до висновку, що підстави, на які посилається захисник, не вказують на необґрунтованість накладення арешту на майно та не доводять, що в подальшому застосуванні такого заходу забезпечення кримінального провадження відпала потреба, оскільки за встановлених обставин, застосований захід забезпечення кримінального провадження відповідає його завданням та меті.

При цьому слід зазначити, що відповідно до ч. 9 ст. 100 КПК України питання про долю речових доказів і документів, які були надані суду, вирішується судом під час ухвалення судового рішення, яким закінчується кримінальне провадження. Такі докази і документи повинні зберігатися до набрання рішенням законної сили, з огляду на це суд не вбачає підстав для задоволення клопотання на даній стадії кримінального провадження.

Щодо поданих у підготовчому судовому засіданні стороною захисту скарг на постанову про залучення особи до конфіденційного співробітництва та проведення негласних слідчих (розшукових) дій від 09.04.2025 та 11.06.2025 року, на постанову про створення міжвідомчої слідчої групи від 19.07.2025 року, на постанову про доручення здійснення досудового розслідування іншому органу досудового розслідування від 18.07.2025 року, суд приходить до наступного.

Статтею 315 КПК України визначені ті питання, які вирішує суд з метою підготовки до судового розгляду. Зокрема: 1) визначає дату та місце проведення судового розгляду; 2) з`ясовує, у відкритому чи закритому судовому засіданні необхідно здійснювати судовий розгляд; 3) з`ясовує питання про склад осіб, які братимуть участь у судовому розгляді; 4) розглядає клопотання учасників судового провадження про: здійснення судового виклику певних осіб до суду для допиту; витребування певних речей чи документів; здійснення судового розгляду в закритому судовому засіданні; 5) вчиняє інші дії, необхідні для підготовки до судового розгляду.

Положеннями ч. 2 ст. 303 КПК України визначено, що скарги на інші рішення, дії чи бездіяльність слідчого або прокурора не розглядаються під час досудового розслідування і можуть бути предметом розгляду під час підготовчого провадження у суді згідно з правилами статей 314-316 цього Кодексу.

Отже, положення ч. 2 ст. 303 КПК України не містять імперативної вимоги щодо обов`язкового розгляду по суті будь-яких скарг у підготовчому судовому засіданні, а лише вказують на можливість такого розгляду з урахуванням завдань підготовчого провадження, повноважень суду та з дотриманням правил, передбачених статтями 314-316 КПК України (зокрема, на це указує використане законодавцем формулювання «можуть бути предметом розгляду», а не «розглядаються» чи «підлягають розгляду» тощо, а також пряме відсилання до правил статей 314-316 КПК України).

Так само, законодавець, позбавивши сторони права на апеляційне оскарження певних ухвал слідчого судді під час досудового розслідування, не залишив сторони без засобів правового захисту від незаконних або необґрунтованих рішень слідчого судді. Закон надає можливість розглянути ці питання під час судового провадження, передбачивши у ч. 3 ст. 309 КПК України те, що щодо ухвал, які не оскаржуються під час досудового розслідування, можуть бути подані заперечення під час підготовчого провадження в суді. Суд, отримавши такі заперечення має їх розглянути під час підготовчого провадження або під час судового розгляду, в залежності від характеру поставленого питання, і прийняти вмотивоване рішення.

Аналіз зазначених норм дає підстави вважати, що підготовче судове засідання в судовому провадженні є обов`язковою, самостійною стадією кримінального процесу, основною метою проведення якого є визначення судом можливості на законних підставах призначити кримінальне провадження до судового розгляду, що узгоджується зі сталою судовою практикою Касаційного кримінального суду у складі Верховного Суду (постанови від 03.07.2019 у справі №273/1053/17 (провадження №51-8914км18), від 06.06.2023 у справі №489/6721/21 (провадження №51-4081км22).

Разом із цим, для прийняття правильного та обґрунтованого рішення суд вважає, що існує необхідність з`ясування обставин, установлених під час кримінального провадження, та перевірки їх доказами у порядку статей 347-363 КПК України, що в силу положень КПК України є неможливим на стадії підготовчого судового провадження, з огляду на що такі скарги та заперечення підлягають залишенню без розгляду.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 2, 22, 26, 183, 201, 291, 314, 315, 303, 309, 369-372 376 КПК України, суд, -

У Х В А Л И В:

Призначити судовий розгляд кримінального провадження по обвинуваченню ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 28, ч.1 ст. 114-1, ч.1 ст. 263, ч.1 ст. 359 КК України, у відкритому судовому засіданні на 03 березня 2026 року о 12 год. 00 хв. у приміщенні Дніпровського районного суду м. Києва, за участю прокурора, обвинуваченого та захисника.

Кримінальне провадження розглядати суддею одноособово.

Клопотання захисника ОСОБА_4 про повернення прокурору обвинувального акту - залишити без задоволення.

Клопотання захисника про зміну запобіжного заходу відносно обвинуваченого ОСОБА_5 в частині зменшення розміру застави - залишити без задоволення. Запобіжний захід залишити без змін.

Клопотання захисника про скасування арешту майна - залишити без задоволення.

Скарги захисника ОСОБА_4 на постанову про залучення особи до конфіденційного співробітництва та проведення негласних слідчих (розшукових) дій від 11.06.2025 року, на постанову про створення міжвідомчої слідчої групи від 19.07.2025 року, на постанову про доручення здійснення досудового розслідування від 18.07.2025 року -залишити без розгляду-.

Ухвала окремому апеляційному оскарженню не підлягає.

Суддя: