Справа № 168/137/26
Провадження № 1-кп/168/56/26
У Х В А Л А

про призначення судового розгляду і

продовження строку запобіжного заходу

16 лютого 2026 року Старовижівський районний суд Волинської області в складі

головуючого - судді ОСОБА_1 ,

з участю: секретаря ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченого ОСОБА_4 ,

захисника ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в селищі Стара Вижівка в залі судового засідання в режимі відеоконференції обвинувальний акт з доданими матеріалами в кримінальному провадженні про обвинувачення ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.436-2, ч.5 ст.407, ч.2 ст. 309 КК України,

в с т а н о в и в:

До Старовижівського районного суду Волинської області надійшов вказаний обвинувальний акт.

У підготовчому судовому засіданні учасники провадження просять призначити вказаний обвинувальний акт до судового розгляду.

Заслухавши думку учасників провадження, суд приходить до висновку про можливість призначення судового розгляду на підставі обвинувального акта, оскільки встановлено, що підстав для повернення обвинувального акту немає, обвинувальний акт складений у відповідності до вимог ст. 291 КПК України, при його затвердженні прокурором дотримані вимоги закону, підстави для закриття кримінального провадження відсутні, підстав для направлення обвинувального акту для визначення підсудності не встановлено, дане кримінальне провадження підсудне Старовижівському районному суду Волинської області.

Прокурор подав клопотання про продовження строку тримання під вартою обвинуваченого ОСОБА_4 , яке обґрунтоване тим, що ОСОБА_4 обвинувачується у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.3 ст.436-2, ч.5 ст.407, ч.2 ст.309 КК України. На повістки до слідчого не з`явився, бо був відсутній за місцем проживання, тому був оголошений в розшук, затриманий, і ухвалою слідчого судді йому обрано запобіжний захід у виді тримання під вартою до 20.02.2026.

Ризики, які були враховані при обранні ОСОБА_4 запобіжного заходу у виді тримання під вартою не відпали, продовжують існувати і підтверджують необхідність продовження строку його тримання під вартою. Так, обвинувальний акт скерований на розгляд Старовижівського районного суду. У кримінальному провадженні містяться докази, що дають підстави обвинувачувати ОСОБА_4 у вчиненні цих злочинів.

На даний час судовий розгляд кримінального провадження не завершено та існують обставини, які дають достатні підстави вважати, що обвинувачений ОСОБА_4 при застосуванні до нього запобіжного заходу, не пов`язаного із ізоляцією від суспільства, зможе здійснити дії, передбачені п.п. 1, 3, 5 ст. 177 КПК України, зокрема: переховуватися від суду, незаконно впливати на свідків, вчинити інше кримінальне правопорушення.

Зокрема, обвинувачений ОСОБА_4 може переховуватися від суду з метою уникнення кримінальної відповідальності, оскільки він обвинувачується у вчиненні тяжких злочинів, передбачених ч. 3 ст. 436-2 та ч. 5 ст. 407 КК України, за які передбачено покарання у виді позбавлення волі максимальним строком до десяти років. Тому, розуміючи невідворотність покарання за вчинені ним злочини, він може вчинити дії спрямовані на переховування від суду, що в наслідку негативно впливатиме на повноту, швидкість і розумні строки судового розгляду.

Наразі встановлені свідки даних злочинів. Усвідомлюючи даний факт, та вільно проводячи дозвілля, обвинувачений ОСОБА_4 буде мати реальну можливість чинити на них незаконний тиск з метою відмови останніми надання показань, чи їх зміни, з приводу відомих їм обставин вчиненого злочину.

В обґрунтованість ризику, передбаченого п. 5 ч. 1 ст.177 КПК України, зазначає, що є ризик того, що обвинувачений ОСОБА_4 вчинити нове кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому обвинувачується.

Вказані факти підтверджують наявність ризику вчинення інших кримінальних правопорушень ОСОБА_4 у разі застосування більш м`якого запобіжного заходу.

Застосування більш м`яких запобіжних заходів, зокрема особистого зобов`язання, відносно обвинуваченого ОСОБА_4 не може запобігти вищевказаним ризикам та не може бути застосовано щодо останнього, оскільки він обвинувачується у вчинені тяжких умисних злочинів, що дає підстави вважати, що обов`язки, передбачені ст. 194 КПК України, обвинуваченим не будуть виконані. Особиста порука не може бути застосована щодо обвинуваченого тому, що особа, яка б заслуговувала на довіру та яка зможе поручитися за виконання останнім обов`язків, передбачених ст. 194 КПК України, відсутня. Запобіжний захід у вигляді домашнього арешту не може бути застосовано, у зв`язку із тим, що у разі його застосування обвинувачений зможе вчиняти нові кримінальні правопорушення та/або переховуватися від суду.

Прокурор просить продовжити трок тримання під вартою обвинуваченого ОСОБА_4 на 60 днів без визначення розміру застави.

У судовому засіданні прокурор клопотання підтримав із викладених у ньому підстав, просить задовольнити.

Захисник у судовому засіданні заперечила щодо задоволення клопотання прокурора, вважає, що оскільки ОСОБА_4 має постійне місце проживання, його вина за пред`явленим обвинуваченням не доведена, до нього доцільно застосувати менш суворий запобіжний захід, в тому числі домашній арешт.

Обвинувачений підтримав думку захисника.

Заслухавши учасників процесу, суд дійшов до такого висновку.

Встановлено, що ухвалою Луцького міськрайонного суду Волинської області від 19.01.2026 року застосовано до ОСОБА_4 запобіжний захід у виді тримання під вартою на строк до 20.02.2026 включно, без визначення відповідно до ч. 4 ст.184 КПК України розміру застави.

Строк дії ухвали закінчується 20.02.2026 року включно.

Так, відповідно до ч.2 ст.177 КПК України, підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті.

ОСОБА_4 обвинувачується у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.3 ст.436-2, ч.5 ст.407, ч.2 ст.309 КК України. До суду надійшов відповідний обвинувальний акт. Таким чином, під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу доведено наявність обґрунтованої підозри у можливості вчинення обвинуваченим даних кримінальних правопорушень. Встановлені у ході розгляду клопотання обставини свідчать про те, що існують факти та інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа, про яку йдеться, могла вчинити правопорушення, тобто підозра у даному кримінальному провадженні є обґрунтованою.

З огляду на вищевикладене, прокурор довів під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу наявність обґрунтованої підозри та наявність достатніх підстав вважати, що існують ризики, передбачені ст.177 КПК України.

Так, на обґрунтування ризику переховуватись від суду слід взяти до уваги, що обвинувачений перебував у розшуку під час проведення досудового розслідування.

Кримінальне провадження перебуває на стадії підготовчого провадження, розгляд по суті не почався, докази в справі не досліджені, свідки не допитані. Тому існує ризик впливу на свідків.

З огляду на факт притягнення ОСОБА_4 раніше до кримінальної відповідальності це свідчить про наявність ризику вчинити інші кримінальні правопорушення.

В свою чергу, згідно з ч.1 ст.183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177цього Кодексу, крім випадків, передбачених частинами шостою та восьмою статті 176 цього Кодексу.

Відповідно до положень ч.8 ст.176 КПК України під час дії воєнного стану до військовослужбовців, які підозрюються або обвинувачуються у вчиненні злочинів, передбачених статтями 402-405,407,408,429 Кримінального кодексу України, застосовується виключно запобіжний захід, визначений п.5 ч. 1 цієї статті, тобто тримання під вартою.

Таким чином, обираючи запобіжний захід, суд вважає за доцільне врахувати особу обвинуваченого, який є судимий, не одружений, не працюючий, що свідчить про відсутність міцних соціальних зв`язків, зважаючи, що матеріалами клопотання стверджується вагомість наявних доказів про обґрунтованість підозри у вчиненні ОСОБА_4 , який є військовослужбовцем, підчас дії воєнного стану, в тому числі кримінального правопорушення, передбаченого ч.5 ст.407 КК України, наявні ризики, визначені ст.177 КПК України, а саме підозрюваний, будучи обізнаним про тяжкість інкримінованих йому дій, розуміючи можливість призначення суворого покарання, яке йому може загрожувати у разі доведеності його вини за результатами розгляду кримінального провадження, може здійснити спроби переховування від суду з метою уникнення кримінальної відповідальності, перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, санкція тяжчої статті, за якою підозрюється, а саме ч.5 ст.407 КК України, передбачає покарання у виді позбавлення волі на строк від п`яти до десяти років, беручи до уваги положення ч.8 ст.176 КПК України та продовження на території України строку дії воєнного стану, вважає, що до обвинуваченого ОСОБА_4 необхідно застосувати запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.

Відповідно до ч.4 ст.183 КПК України суд не визначає обвинуваченому розмір застави, оскільки останній обвинувачується в тому числі у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.5 ст.407 КК України.

З цих же підстав суд не приймає доводи сторони захисту про можливість застосування менш суворого запобіжного заходу з огляду на наявність постійного місця проживання.

Керуючись ст.ст. 314-316 КПК України, ст. ст. 176-178, 183, 197-199, 331, 369-372 КПК України, суд

п о с т а н о в и в:

Призначити судовий розгляд на підставі обвинувального акта та доданих до нього документів про обвинувачення ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.436-2, ч.5 ст.407, ч.2 ст. 309 КК України, у відкритому судовому засіданні 24.02.2026 року на 15.00 год. з участю прокурора, обвинуваченого, захисника.

Розгляд кримінального провадження здійснювати суддею одноособово.

Клопотання прокурора про продовження строку тримання під вартою задовольнити.

Застосований до обвинуваченого ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді тримання під вартою продовжити на строк 60 днів, а саме до 16.04.2026 року включно, без визначення розміру застави відповідно до ч.4 ст.183 КПК України.

Ухвала підлягає негайному виконанню після її оголошення.

Ухвала може бути оскаржена до Волинського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Копію ухвали вручити учасникам провадження.

Суддя ОСОБА_1