ДАРНИЦЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД М.КИЄВА
справа № 753/3315/26
провадження № 1-кс/753/581/26
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"24" лютого 2026 р. слідчий суддя Дарницького районного суду м. Києва ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 , за участі: слідчого ОСОБА_3 , розглянувши в судовому засіданні в приміщенні суду в м. Києві клопотання старшого слідчого слідчого відділу Дарницького управління поліції Головного управління Національної поліції у м. Києві ОСОБА_4 , погоджене з прокурором Дарницької окружної прокуратури міста Києва ОСОБА_5 про накладення арешту на майно у кримінальному провадженні №0000362 від 03.02.2026 р. за ч. 3 ст. 369-2 КК України, -

В С Т А Н О В И В :

Старший слідчий СВ Дарницького управління поліції Головного управління Національної поліції України в місті Києві ОСОБА_4 , за погодженням з прокурором Дарницької окружної прокуратури м. Києва звернувся до слідчого судді Дарницького районного суду м. Києва із клопотанням про накладення арешту на майно - копії документів, а саме паспорта ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , іпн НОМЕР_1 на 5 арк, копія військового квитка НОМЕР_2 на 10 арк, картка Приватбанк НОМЕР_3 , НОМЕР_4 , які поміщено в спец пакет RAW 0195655.

Обґрунтовуючи внесене клопотання, сторона кримінального провадження, вказує, що у провадженні слідчого відділу Дарницького управління поліції Головного управління Національної поліції у м. Києві перебуває кримінальне провадження №0000362, відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань 03.02.2026, за ознаками злочину, передбаченого ч. 3 ст. 369-2 КК України.

В судовому засіданні прокурор клопотання підтримав та просив суд задовольнити.

У відповідності до ч. 2 ст. 172 КПК України, власник майна в судове засідання не викликався, що з огляду ст. 172 КПК України не є перешкодою для розгляду даного клопотання.

Частиною 2 ст. 172 КПК України, визначено, що клопотання слідчого, прокурора, цивільного позивача про арешт майна, яке не було тимчасово вилучене, може розглядатися без повідомлення підозрюваного, обвинуваченого, іншого власника майна, їх захисника, представника чи законного представника, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, якщо це є необхідним з метою забезпечення арешту майна.

Слідчий суддя, враховуючи вимоги ст. 172 КПК України, вважає за можливе розглянути клопотання за відсутності власника майна.

Вивчивши клопотання та докази, якими обґрунтовано клопотання, слідчий суддя дійшов до наступних висновків.

Одним із заходів забезпечення кримінального провадження являється арешт майна (ч. 2 ст. 131 КПК України).

Статтею 170 КПК України передбачено, що арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом кримінального правопорушення, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.

Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження. Слідчий, прокурор повинні вжити необхідних заходів з метою виявлення та розшуку майна, на яке може бути накладено арешт у кримінальному провадженні.

Відповідно до ч. 2 ст. 170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення: 1) збереження речових доказів; 2) спеціальної конфіскації; 3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; 4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

У випадку, передбаченому п. 1 ч. 2 ст. 170 КПК України, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 КПК України.

Речовими доказами відповідно до ст. 98 КПК України є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Згідно ч. 10 ст. 170 КПК України арешт може бути накладений у встановленому цим Кодексом порядку на рухоме чи нерухоме майно, гроші у будь-якій валюті готівкою або у безготівковій формі, в тому числі кошти та цінності, що знаходяться на банківських рахунках чи на зберіганні у банках або інших фінансових установах, видаткові операції, цінні папери, майнові, корпоративні права, щодо яких ухвалою чи рішенням слідчого судді, суду визначено необхідність арешту майна.

Клопотання обґрунтовано наступним.

Досудовим розслідуванням встановлено, що уродженець м. Краматорськ Донецької області ОСОБА_6 , який на даний час мешкає в м. Києві, в грудні 2025 року почав пошуки місця роботи, в тому числі для отримання «бронювання» з метою отримання відстрочки від призову на військову службу під час мобілізації відповідно до закону Україн «Про мобілзацію підготовку та мобілізацію». Через певний час один із знайомих ОСОБА_6 порадив йому звернутися до чоловіка на ім`я ОСОБА_7 , повідомивши, що останній може допомогти в працевлаштуванні, та надавши його мобільний номер НОМЕР_5 .

30.01.2026 ОСОБА_6 за допомогою месенджеру WhatsApp зателефонував чоловікові на ім`я ОСОБА_7 на номер НОМЕР_5 з приводу допомоги у працевлаштуванні.

Під час розмови ОСОБА_7 повідомив ОСОБА_6 , що має зв`язки в КП «Київавтодор» та може допомогти з працевлаштуванням, здійснивши вплив на службових осіб зазначеного комунального підприємства, уповноважених на прийняття рішень щодо прийому осіб на роботу.

Разом з тим, ОСОБА_7 зазначив, що процес працевлаштування на сьогоднішній день є складним та потребує додаткової оплати, у зв`язку з чим поставив ОСОБА_6 вимогу передати йому 7000 доларів США, з яких 3000 доларів США мають бути передані одразу, а 4000 доларів США - після працевлаштування. Без отримання ОСОБА_7 зазначених коштів працевлаштування в КП «Київавтодор» буде неможливим. Після працевлаштування в зазначеному підприємстві ОСОБА_6 буде надано бронювання, яке надає право на відстрочку від призову на військову службу під час мобілізації.

Зрозумівши, що працевлаштування в КП «Київавтодор» у зазначений спосіб буде незаконним, а також те, що ОСОБА_7 вимагає від нього неправомірну вигоду, фактично вчиняючи кримінальне правопорушення, ОСОБА_6 вирішив звернутися до правоохоронних органів, після чого в ході досудоовго розслідування було встановлено, що особою на ім`я ОСОБА_7 є ОСОБА_8 .

В подальшому, 18.02.2026, приблизно о 14 год. 00 хв. ОСОБА_6 зустрівся з ОСОБА_8 в м. Києві, по вул. Хрещатик, 21, в приміщенні закладу громадського харчування «Львівські круасани».

В ході розмови ОСОБА_8 підтвердив, що має знайомих серед керівництва КП «Київавтодор», на яких може здійснити вплив, з метою працевлаштування ОСОБА_6 у вказаному підприємстві з подальшим наданням йому бронювання та відстрочки від мобілізації, а також отримав від ОСОБА_6 копії паспорта громадянина України, ідентифікаційного коду та військового квитка. Також ОСОБА_8 знову поставив ОСОБА_6 вимогу надати йому 3000 доларів США неправомірної вигоди, зазначивши, що без отримання цих коштів, він не зможе розпочати процедуру працевлаштування. Окрім того, ОСОБА_8 підтвердив вимогу передати йому ще 4000 доларів США після працевлаштування ОСОБА_6 на вказаному підприємстві.

В подальшому, 20.02.2026, приблизно об 11 год. 50 хв. ОСОБА_6 зустрівся з ОСОБА_8 в м. Києві, по вул. Хрещатик, 21, в приміщенні закладу громадського харчування «Львівські круасани».

Під час зустрічі ОСОБА_8 висловив вимогу та отримав від ОСОБА_6 3000 доларів США за вплив на прийняття рішення службовою особою КП «Київавтодор», уповноваженою на прийняття осіб на роботу, щодо працевлаштування ОСОБА_6 у вказаному підприємстві та отримання ним бронювання.

Після цього, 20.02.2026, приблизно о. 11 год. 57 хв. ОСОБА_8 був затриманий працівниками поліції на підставі ст. 208 КПК України.

В межах кримінального провадження, 20.02.2026 на підставі ухвали слідчого судді Дарницького районного суду м. Києва ОСОБА_9 від 18.02.2026 справа № 753/3315/26, проведено обшук транспортного засобу FORD FUSION, д.н. НОМЕР_6 , VIN: НОМЕР_7 - яким користується ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , під час якого було виявлено та вилучено: копії документів, а саме паспорта ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , іпн НОМЕР_1 на 5 арк, копія військового квитка НОМЕР_2 на 10 арк, картка Приватбанк НОМЕР_3 , НОМЕР_4 , які поміщено в спец пакет RAW 0195655.

Постановою слідчого від 21.02.2026 р., вищевказані предмети, які було вилучено під час обшуку, визнано речовими доказами у кримінальному провадженні.

Згідно ч. 2 ст. 173 КПК України, при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен враховувати: 1) правову підставу для арешту майна; 2) можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої статті 170 цього Кодексу); 3) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення або суспільно небезпечного діяння, що підпадає під ознаки діяння, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність (якщо арешт майна накладається у випадках, передбачених пунктами 3, 4 частини другої статті 170 цього Кодексу); 3-1) можливість спеціальної конфіскації майна (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 2 частини другої статті 170 цього Кодексу); 4) розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 4 частини другої статті 170 цього Кодексу); 5) розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження; 6) наслідки арешту майна для підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб.

З огляду на обставини ймовірно вчиненого кримінального правопорушення, представлених доказів за матеріалами клопотання в їх сукупності, а також на те, що слідчим у клопотанні доведено необхідність накладення арешту на зазначене в клопотанні майно, оскільки в органу досудового розслідування є достатні підстави вважати, що вказане майно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу, є предметом кримінального правопорушення, могло зберегти на собі сліди злочину та може містити відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, тому слідчий суддя з метою забезпечення кримінального провадження та можливого використання майна як доказу у кримінальному провадженні, розумності та співмірності обмеження права власності завданням кримінального провадження, а також для збереження речових доказів дійшов висновку про наявність підстав для задоволення клопотання про арешт майна.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 98, 131, 132, 170-174, 309 КПК України, слідчий суддя

У Х В А Л И В :

Клопотання старшого слідчого слідчого відділу Дарницького управління поліції Головного управління Національної поліції у м. Києві ОСОБА_4 , погоджене з прокурором Дарницької окружної прокуратури міста Києва ОСОБА_5 про накладення арешту на майно у кримінальному провадженні №0000362 від 03.02.2026 р. за ч. 3 ст. 369-2 КК України - задовольнити.

Накласти арешт на: копії документів, а саме паспорта ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , іпн НОМЕР_1 на 5 арк, копію військового квитка НОМЕР_2 на 10 арк, картку Приватбанк НОМЕР_3 , НОМЕР_4 , які поміщено в спец пакет RAW 0195655.

Ухвала про арешт майна виконується негайно.

Апеляційна скарга на ухвалу слідчого судді може бути подана безпосередньо до Київського апеляційного суду протягом 5 днів з дня її оголошення, але оскарження не зупиняє її виконання.

Слідчий суддя ОСОБА_1