Провадження по справі № 1-кс/522/883/26
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 лютого 2026 року м. Одеса

Слідчий суддя Приморського районного суду м.Одеси ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні скаргу адвоката ОСОБА_3 , діючого в інтересах ОСОБА_4 на постанову дізнавача про відмову в задоволенні клопотання у кримінальному провадженні № 0000409 від 01.07.2023,

ВСТАНОВИВ:

У провадженні старшого дізнавача СД ВП № 2 ОРУП № 1 ГУНП в Одеській області ОСОБА_5 перебуває кримінальне провадження № 0000409 від 01.07.2023, за ознаками кримінального проступку, передбаченого ч. 1 ст. 190 КК України.

28.11.2025 адвокат ОСОБА_3 звернувся до ВП № 2 ОРУП № 1 ГУНП в Одеській області із клопотанням про оголошення у розшук та подальшого пред`явлення підозри громадянину Грузії ОСОБА_6 та громадянці України ОСОБА_7 .

02.12.2025старший дізнавач СД ВП № 2 ОРУП № 1 ГУНП в Одеській області ОСОБА_5 виніс постанову про відмову у задоволення клопотання, мотивуючи тим, що на даний час недостатньо доказів для проведення вказаних дій у клопотанні.

Ухвалою слідчого судді Приморського районного суду м. Одеси від 20.01.2026 скасовано постанову старшого дізнавача СД ВП №2 ОРУП № 1 ГУНП в Одеській області ОСОБА_5 від 02.12.2025 про відмову в задоволенні клопотання, поданого в рамках кримінального провадження № 0000409 від 01.07.2023. Зобов`язано дізнавача у кримінальному провадженні № 0000409 від 01.07.2023, розглянути повторно клопотання адвоката ОСОБА_3 , діючого в інтересах ОСОБА_4 від 28.11.2025 відповідно до вимог ст. 220 КПК України, про що повідомити заявника.

Постановою старшого дізнавача СД ВП № 2 ОРУП № 1 ГУНП в Одеській області ОСОБА_5 від 23.01.2026 повторно відмовлено ОСОБА_3 в задоволенні клопотання.

04.02.2026 адвокат ОСОБА_3 , діючий в інтересах ОСОБА_4 звернувся до суду із скаргою, в якій просив скасувати постанову старшого дізнавача СД ВП № 2 ОРУП № 1 ГУНП в Одеській області ОСОБА_5 від 23.01.2026 та зобов`язати старшого дізнавача СД ВП № 2 ОРУП № 1 ГУНП в Одеській області ОСОБА_5 повторно розглянути клопотання потерпілого ОСОБА_4 про оголошення у розшук та подальшого пред`явлення підозри громадянину Грузії ОСОБА_6 та громадянці України ОСОБА_7 .

Зазначену постанову дізнавача адвокат ОСОБА_3 вважає необґрунтованою, у зв`язку з чим, сторона захисту звернулась до суду із скаргою в порядку ст. 303 КПК України.

У судове засідання адвокат ОСОБА_3 , діючий в інтересах ОСОБА_4 , не з`явився, звернувся до суду із заявою про розгляд скарги за його відсутності. Вимоги скарги підтримав в повному обсязі.

У судове засідання дізнавач не з`явився, причини неявки суду не повідомив.

Дослідивши матеріали скарги, слідчий суддя приходить до наступного висновку.

Відповідно до вимог ч. ч. 1-2 ст. 22 КПК України: «Кримінальне провадження здійснюється на основі змагальності, що передбачає самостійне обстоювання стороною обвинувачення і стороною захисту їхніх правових позицій, прав, свобод і законних інтересів засобами, передбаченими цим Кодексом. Сторони кримінального провадження мають рівні права на збирання та подання до суду речей, документів, інших доказів, клопотань, скарг, а також на реалізацію інших процесуальних прав, передбачених цим Кодексом».

Відповідно до вимог ч. 1 ст. 24 КПК України: «Кожному гарантується право на оскарження процесуальних рішень, дій чи бездіяльності суду, слідчого судді, прокурора, слідчого в порядку, передбаченому цим Кодексом».

Відповідно до вимог ч. 5 ст. 40 КПК України: «Слідчий, здійснюючи свої повноваження відповідно до вимог цього Кодексу, є самостійним у своїй процесуальній діяльності, втручання в яку осіб, що не мають на те законних повноважень, забороняється. Органи державної влади, органи місцевого самоврядування, підприємства, установи та організації, службові особи, інші фізичні особи зобов`язані виконувати законні вимоги та процесуальні рішення слідчого».

Відповідно до ч. 1 ст. 55 КПК України потерпілим у кримінальному провадженні може бути фізична або юридична особа, якій кримінальним правопорушенням завдано моральної або майнової шкоди.

Частинами 2 та 5 ст. 55 КПК України передбачено, що права і обов`язки потерпілого виникають в особи з моменту подання заяви про вчинення щодо неї кримінального правопорушення або заяви про залучення її до провадження як потерпілого; потерпілому вручається пам`ятка про процесуальні права та обов`язки особою, яка прийняла заяву про вчинення кримінального правопорушення; за наявності очевидних та достатніх підстав вважати, що заява, повідомлення про кримінальне правопорушення або заява про залучення до провадження як потерпілого подана особою, якій не завдано шкоди, зазначеної в частині першій цієї статті, слідчий або прокурор виносить вмотивовану постанову про відмову у визнанні потерпілим, яка може бути оскаржена слідчому судді.

Відповідно до вимог п. п. 3 - 6 ч. 1 ст. 56 КПК України, протягом кримінального провадження потерпілий має право: подавати докази слідчому, прокурору, слідчому судді, суду; давати пояснення, показання або відмовитися їх давати.

Відповідно до вимог ст. 110 КПК України процесуальне рішення повинно бути законним, обґрунтованим та вмотивованим, із зазначенням фактичних обставин, які стали підставою для його прийняття, а також із наведенням мотивів та посилань на положення закону, якими керувався дізнавач при його ухваленні. Обґрунтованість рішення передбачає наведення конкретних даних та аналіз доказів, які свідчать про наявність або відсутність підстав для задоволення заявленого клопотання.

Разом з тим, у постанові дізнавача від 23.01.2026 фактично відсутній належний виклад мотивів відмови. Зазначено лише формальне посилання на те, що на даний час недостатньо доказів для проведення процесуальних дій, про які йдеться у клопотанні. Однак у рішенні не конкретизовано, які саме обставини не підтверджені доказами, які саме докази відсутні, які заходи вже були вжиті для перевірки доводів сторони захисту, а також чому заявлені процесуальні дії є передчасними або недоцільними.

Фактично постанова містить загальне оціночне судження без наведення фактичного та правового аналізу доводів клопотання, без оцінки його змісту та значення для повного, всебічного і неупередженого дослідження обставин кримінального провадження. Такий формальний підхід свідчить про відсутність належної перевірки доводів потерпілого та не відповідає стандартам мотивованості процесуальних рішень.

Слідчий суддя також враховує, що відповідно до ст. 22 КПК України кримінальне провадження здійснюється на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості. Відмова у задоволенні належним чином поданого клопотання без наведення переконливих мотивів фактично позбавляє сторону можливості реалізувати свої процесуальні права, зокрема право ініціювати проведення процесуальних дій з метою збирання та подання доказів. Така практика порушує баланс процесуальних можливостей сторін та принцип рівності сторін перед законом і судом.

Отже, слідчий суддя доходить висновку, що постанова дізнавача від 23.01.2026 не відповідає критеріям законності, обґрунтованості та вмотивованості, оскільки не містить належного аналізу доводів клопотання, не визначає конкретних підстав для відмови та не підтверджена належними фактичними даними. Формальний характер викладених мотивів свідчить про передчасність та безпідставність прийнятого рішення, що є підставою для його скасування у встановленому законом порядку.

У свою чергу для досягнення завдань кримінального провадження, а саме забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура, є необхідність в неупередженому, повному, ретельному та безсторонньому досліджені усіх доказів.

Враховуючи викладене, з метою дотримання вимог кримінально-процесуального законодавства та недопущення порушення прав потерпілого, слідчий суддя вважає, що постанова дізнавача від 23.01.2026 підлягає скасуванню, а клопотання ОСОБА_4 28.11.2025 повторному належному розгляду дізнавачем, в порядку ст. 220 КПК України.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 55, 303-307, 31, 376 КПК України, слідчий суддя,

УХВАЛИВ:

Скаргу адвоката ОСОБА_3 , діючого в інтересах ОСОБА_4 на постанову дізнавача про відмову в задоволенні клопотання у кримінальному провадженні № 0000409 від 01.07.2023, - задовольнити частково.

Скасувати постанову старшого дізнавача СД ВП №2 ОРУП № 1 ГУНП в Одеській області ОСОБА_5 від 23.01.2026 про відмову в задоволенні клопотання, поданого в рамках кримінального провадження № 0000409 від 01.07.2023.

Зобов`язати дізнавача у кримінальному провадженні № 0000409 від 01.07.2023, розглянути повторно клопотання ОСОБА_4 від 28.11.2025 відповідно до вимог ст. 220 КПК України, про що повідомити заявника.

В іншій частині вимог скарги відмовити з підстав, зазначених в мотивувальній частині ухвали слідчого судді.

Ухвала оскарженню не підлягає, заперечення проти неї можуть бути подані під час підготовчого провадження в суді.

Слідчий суддя ОСОБА_8

16.02.2026