Справа № 194/298/26
Номер провадження 1-кс/194/30/26
У Х В А Л А

про арешт майна

18 лютого 2026 року Слідчий суддя Тернівського міського суду Дніпропетровської області ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , прокурора Павлоградської окружної прокуратури ОСОБА_3 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі Тернівського міського суду Дніпропетровської області клопотання слідчого СВ ВП № 1 Павлоградського РВП ГУНП в Дніпропетровській області ОСОБА_4 про арешт майна у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань 16.02.2026 року за №0000091 за ч. 1 ст. 369 КК України, -

В С Т А Н О В И В:

Слідчий СВ ВП №1 Павлоградського РВП ГУНП в Дніпропетровській області ОСОБА_4 звернувся до суду з клопотанням, яке погоджене прокурором Павлоградської окружної прокуратури ОСОБА_3 , про арешт майна у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань 16.02.2026 року за №0000091 за ч. 1 ст. 369 КК України.

Своє клопотання слідчий мотивує тим, що 16.02.2026 року на лінію 102 надійшов виклик від інспектора сектору реагування патрульної поліції ВП №1 Павлоградського РВП ГУНП в Дніпропетровській області старшого лейтенанта поліції ОСОБА_5 , про те, що в приміщенні кімнати для прийому громадян ВП №1 Павлоградського РВП ГУНП в Дніпропетровській області, що розташоване за адресою: Дніпропетровська область, м. Тернівка, вул. Григорія Сковороди, буд. 15, ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 надав працівникам СРПП ВП №1 Павлоградського РВП ГУНП в Дніпропетровській області неправомірну вигоду в розмірі 6000 гривень за недоставляння його до ІНФОРМАЦІЯ_2 у зв`язку з порушенням ст. ст. 210, 210-1 КУпАП України ( порушення військовозобов`язаними правил військового обліку та порушення законодавства про оборону, мобілізаційну підготовку та мобілізацію). Обставини встановлюються.

16.02.2026 року в період часу з 12:40 год., до 12:51 год., в ході огляду місця події в приміщенні кімнати для прийому громадян ВП №1 Павлоградського РВП ГУНП в Дніпропетровській області, що розташоване за адресою: Дніпропетровська область, м. Тернівка, вул. Григорія Сковороди, буд. 15 на столі під шкіряною папкою, чорного кольору було виявлено та вилучено грошові кошти у сумі 6000 (шість тисяч) гривень, купюрами номіналом 1000 гривень у кількості 2 штуки, серія номер: АМ 8906457; БН 4717041 та купюрами номіналом 500 гривень у кількості 8 штук, серія номер: ЄЖ 4151385, ГЛ 5696139, МА 4649331, КЗ 6316709, ЄМ 0211655, ГВ 6930853, ЄГ 5821536, ХЗ 7761122, які були поміщені до спеціального пакету NPU 6071888 та долучено до матеріалів в якості речового доказу, як такий, що може містити докази вчинення кримінального правопорушення.

16.02.2026 року вищезазначене вилучене майно у кримінальному провадженні визнано в якості речових доказів: грошові кошти у сумі 6000 (шість тисяч) гривень, купюрами номіналом 1000 гривень у кількості 2 штуки, серія номер: АМ 8906457; БН 4717041 та купюрами номіналом 500 гривень у кількості 8 штук, серія номер: ЄЖ 4151385, ГЛ 5696139, МА 4649331, КЗ 6316709, ЄМ 0211655, ГВ 6930853, ЄГ 5821536, ХЗ 7761122, які були поміщені до спеціального пакету NPU 6071888.

Враховуючи вищевикладене, а також те, що вилучені в ході огляду місця події 16.02.2026 року - грошові кошти у сумі 6000 (шість тисяч) гривень, купюрами номіналом 1000 гривень у кількості 2 штуки, серія номер: АМ 8906457; БН 4717041 та купюрами номіналом 500 гривень у кількості 8 штук, серія номер: ЄЖ 4151385, ГЛ 5696139, МА 4649331, КЗ 6316709, ЄМ 0211655, ГВ 6930853, ЄГ 5821536, ХЗ 7761122, які були поміщені до спеціального пакету NPU 6071888 мають значення речового доказу, та з метою забезпечення виконання завдань кримінального провадження щодо швидкого, повного та неупередженого розслідування, виникає необхідність у накладенні арешту на зазначене майно на підставі ст. 170 КПК України.

Слідчий у судове засідання не з`явився, однак подав до суду заяву про розгляд клопотання без його участі, клопотання підтримує в повному обсязі.

Прокурор в судовому засіданні підтримав клопотання, просив його задовольнити в повному обсязі, посилаючись на обставини, викладені в клопотанні.

Власник майна ОСОБА_6 в судовому засіданні не заперечував щодо задоволення клопотання.

Перевіривши матеріали клопотання, вислухавши прокурора та власника майна, дослідивши докази по даних матеріалах, слідчий суддя приходить до наступних висновків.

Клопотання слідчого відповідає вимогам ст. 171 КПК України.

З матеріалів клопотання вбачається, що відомості по кримінальному провадженню за №0000091 внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань 16.02.2026 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 369 КК України.

Згідно протоколу огляду місця події від 16.02.2026 року, вбачається, що були виявлені та вилучені грошові кошти у сумі 6000 (шість тисяч) гривень, купюрами номіналом 1000 гривень у кількості 2 штуки, серія номер: АМ 8906457; БН 4717041 та купюрами номіналом 500 гривень у кількості 8 штук, серія номер: ЄЖ 4151385, ГЛ 5696139, МА 4649331, КЗ 6316709, ЄМ 0211655, ГВ 6930853, ЄГ 5821536, ХЗ 7761122, які були поміщені до спеціального пакету NPU 6071888.

Відповідно до постанови слідчого СВ ВП №1 Павлоградського РВП ГУНП в Дніпропетровській області про визнання речових доказів від 16.02.2026 року, грошові кошти у сумі 6000 (шість тисяч) гривень, купюрами номіналом 1000 гривень у кількості 2 штуки, серія номер: АМ 8906457; БН 4717041 та купюрами номіналом 500 гривень у кількості 8 штук, серія номер: ЄЖ 4151385, ГЛ 5696139, МА 4649331, КЗ 6316709, ЄМ 0211655, ГВ 6930853, ЄГ 5821536, ХЗ 7761122, які були поміщені до спеціального пакету NPU 6071888, були визнані в якості речових доказів та передані на зберігання до УФЗБО ГУНП в Дніпропетровській області.

У відповідності з ч. 1 ст. 170 КПК України, арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом кримінального правопорушення, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна.

Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження.

Згідно п. 1 ч. 2 ст. 170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення збереження речових доказів.

Згідно з п. 7 ч. 2 ст. 131 КПК України, арешт майна є одним із видів заходів забезпечення кримінального провадження. У відповідності до п. 1-3 ч. 3 ст. 132 КПК України, застосування заходів забезпечення кримінального провадження не допускається, якщо слідчий, прокурор не доведене, що існує обґрунтована підозра щодо вчинення кримінального правопорушення такого ступеня тяжкості, що може бути підставою для застосування заходів забезпечення кримінального провадження; потреби досудового розслідування виправдовують такий ступінь втручання у права і свободи особи, про який ідеться в клопотанні слідчого, дізнавача, прокурора; може бути виконане завдання, для виконання якого слідчий, дізнавач, прокурор звертається із клопотанням.

Відповідно до ч. 1 ст. 98 КПК України речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Відповідно з ч.3 ст. 170 КПК України у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.

Крім того, п.2 ч.2 та ч.4 ст.170 КПК передбачено накладення арешту на майно підозрюваного з метою забезпечення спеціальної конфіскації, за наявності достатніх підстав вважати, що воно підлягатиме спеціальній конфіскації у випадках, передбачених Кримінальним кодексом України.

Відповідно до ч.1 ст.96-1 КК України спеціальна конфіскація полягає у примусовому безоплатному вилученні за рішенням суду у власність держави грошей, цінностей та іншого майна у випадках, визначених цим Кодексом, за умови вчинення умисного кримінального правопорушення або суспільно небезпечного діяння, що підпадає під ознаки діяння, передбаченого Особливою частиною цього Кодексу, за які передбачено основне покарання у виді позбавлення волі.

Крім того, згідно п.1 ч.1 ст.96-2 КК України спеціальна конфіскація застосовується у разі, якщо гроші одержані внаслідок вчинення кримінального правопорушення та/або є доходами від такого майна.

В той же час, при вирішенні питання щодо накладення арешту на майно з метою забезпечення спеціальної конфіскації, слідчий суддя позбавлений можливості його розглянути, оскільки в клопотанні не визначено процесуальний статус особи, на майно якої слідчий просить накласти арешт.

Матеріали клопотання не містять процесуальних документів, що підтверджують належність власника майна до категорії осіб, вказаних в ст. 170 КПК України, як такого на чиє майно може бути накладено арешт з метою спеціальної конфіскації.

Оскільки арешт накладається на майно підозрюваного, обвинуваченого, засудженого або третьої особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно підлягатиме спеціальній конфіскації, а з матеріалів клопотання зокрема не вбачається вручення повідомлення про підозру власнику майна, тому в цій частині клопотання, слід відмовити.

Враховуючи вищевикладене, слідчий суддя вважає, що майно, на яке слідчий просить накласти арешт, відповідає критеріям речових доказів по розслідуваному кримінальному провадженню, оскільки вилучені речі, зберегли на собі сліди, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюється під час кримінального провадження, та можуть мати відношення до кримінального правопорушення, що свідчить про необхідність накладення арешту на вказане майно.

Слідчий суддя вважає, що слідчим та прокурором в порядку ч. 11 ст. 170 КПК України, доведено обставини, які підтверджують, що у разі незастосування заходу забезпечення у виді заборони або обмеження відчуження, розпорядження та користування майном, а саме грошовими коштами, призведе до приховування, пошкодження, псування, знищення, використання, перетворення вказаного у клопотанні майна.

Майно, яке має ознаки речового доказу може вилучатися та арештовуватися незалежно від того, хто являється його власником, у кого і де воно знаходиться, незалежно від того чи належить воно підозрюваному чи іншій зацікавленій особі, оскільки в протилежному випадку не будуть досягнуті цілі застосування цього заходу - запобігання можливості протиправного впливу (відчуження, знищення, приховання) на певне майно, що, як наслідок, перешкодить встановленню істини у кримінальному провадженні

Слідчий суддя враховує, що відомості внесенні до ЄРДР за №0000091 від 16.02.2026 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 369 КК України, тобто на теперішній час досудове розслідування перебуває на початковій стадії і для забезпечення доказів у кримінальному провадженні звернення до суду слідчого з клопотанням про накладення арешту на майно є цілком обґрунтованим та потреби досудового розслідування виправдовують таке втручання у права та інтереси власника майна для виконання завдань кримінального провадження, визначених в ст. 2 КПК України, та завдань арешту майна, які передбачені в абз. 2 ч. 1 ст. 170 КПК України, і тому, врахувавши розумність та співрозмірність обмеження права власності, вважаю за необхідне клопотання задовольнити та накласти арешт з метою забезпечення збереження речових доказів та спеціальної конфіскації.

Аналізуючи матеріали провадження приходжу до висновку, що слідчий суддя на даній стадії не вправі вирішувати ті питання, які повинен вирішувати суд при розгляді кримінального провадження по суті, тобто не вправі оцінювати докази з точки зору їх достатності і допустимості для встановлення вини чи її відсутності у фізичної або юридичної особи за вчинення кримінального правопорушення, а лише зобов`язаний на підставі розумної оцінки сукупності отриманих доказів визначити достатність підстав для застосування заходів забезпечення кримінального провадження, одним із яких і є накладення арешту на майно.

З огляду на викладене, врахувавши розумність та співрозмірність обмеження права власності, думки прокурора, слідчий суддя вважає за необхідне у зв`язку з забезпеченням збереження речових доказів, недопустимості приховування або знищення зазначеного майна, або настання інших наслідків, які можуть перешкодити кримінальному провадженню, накласти арешт на вилучене 16.02.2026 року в ході проведення огляду місця події, майно.

На підставі викладеного і керуючись ст. ст. 94,98,132,170-173 КПК України, -

П О С Т А Н О В И В:

Клопотання слідчого СВ ВП № 1 Павлоградського РВП ГУНП в Дніпропетровській області ОСОБА_4 про арешт майна у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань 16.02.2026 року за №0000091 за ч. 1 ст. 369 КК України задовольнити частково.

Накласти арешт з метою збереження речових доказів на вилучене 16.02.2026 року в ході проведення огляду місця події, майно, яке належить ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , а саме на: грошові кошти у сумі 6000 (шість тисяч) гривень, купюрами номіналом 1000 гривень у кількості 2 штуки, серія номер: АМ 8906457; БН 4717041 та купюрами номіналом 500 гривень у кількості 8 штук, серія номер: ЄЖ 4151385, ГЛ 5696139, МА 4649331, КЗ 6316709, ЄМ 0211655, ГВ 6930853, ЄГ 5821536, ХЗ 7761122, які були поміщені до спеціального пакету NPU 6071888, шляхом позбавлення права особи їх відчуження, розпорядження та користування.

Копія ухвали негайно після її постановлення вручається прокурору.

Виконання ухвали доручити слідчому СВ ВП №1 Павлоградського РВП ГУНП в Дніпропетровській області ОСОБА_4 .

Ухвала слідчого судді підлягає негайному виконанню після її оголошення.

Ухвала може бути оскаржена до Дніпровського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення. Якщо ухвалу слідчого судді було постановлено без виклику особи, яка її оскаржує, тоді особа може подати апеляційну скаргу протягом п`яти днів з дня її отримання.

Слідчий суддя ОСОБА_1