Справа № 592/2802/26
Провадження № 1-кс/592/1478/26
УХВАЛА

24 лютого 2026 року м.Суми

Слідчий суддя Ковпаківського районного суду м. Суми ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , розглянувши клопотання слідчого СВ Сумського РУП ГУНП в Сумській області ОСОБА_3 про арешт майна по матеріалам досудового розслідування, внесеного до ЄРДР за № 0000429 від 16.02.2026, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України,

У С Т А Н О В И В:

Слідчий своє клопотання, погоджене з прокурором, обґрунтовує тим, що здійснює досудове розслідування по факту вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України. Досудовим розслідуванням встановлено, що 16.02.2026 близько 11:10 год. ОСОБА_4 , керуючи автомобілем «ВАЗ 2102 ЗНГ» р.н. НОМЕР_1 по вул. Холодногірська в напрямку вул. Британська, перебуваючи в районі будинку №51 допустив виїзд на зустрічну смугу для руху, де відбулося зіткнення з автомобілем «Renault Master» р.н. НОМЕР_2 , під керуванням ОСОБА_5 який рухався в зустрічному напрямку. Внаслідок ДТП водії ОСОБА_5 та ОСОБА_4 отримали тілесні ушкодження та після огляду відпущені за місцем мешкання, а також пасажири автомобіля «ВАЗ 2102 ЗНГ» р.н. НОМЕР_1 , ОСОБА_6 отримала тілесні ушкодження з якими госпіталізована до торакального відділення КНП СОР «СОКЛ», та пасажир ОСОБА_7 отримав тілесні ушкодження та після огляду відпущений за місцем мешкання. У ході проведення огляду 16.02.2026 з місця дорожньо-транспортної події, тимчасово вилучені транспортні засоби - автомобіль «ВАЗ 2102 ЗНГ» р.н. НОМЕР_1 та автомобіль «Renault Master» р.н. НОМЕР_2 , з механічними пошкодженнями та слідами на них, характерними для утворення внаслідок дорожньо-транспортної події. Відповідно до свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_3 від 28.07.2009, власником автомобіля «ВАЗ 2102 ЗНГ» р.н. НОМЕР_1 , 1984 року випуску, є ОСОБА_8 .. У той же час, відповідно до отриманих у ході досудового розслідування відомостей, фактичним володільцем вище зазначеного транспорту є ОСОБА_4 ..Відповідно до свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_4 від 03.05.2012, власником автомобіля ««Renault Master» р.н. НОМЕР_2 , 2005 року випуску, є ОСОБА_9 .. У той же час, відповідно до отриманих у ході досудового розслідування відомостей, фактичним володільцем вище зазначеного транспорту є ОСОБА_5 .. 16.02.2026 постановою слідчого транспортні засоби визнано речовими доказами у кримінальному провадженні. У слідства є підстави вважати, що вказані транспортні засоби зберегли на собі сліди вчинення кримінального правопорушення та є речовими доказами у кримінальному провадженні. Тому слідчий просить накласти арешт на вилучене майно, з метою збереження речових доказів та забезпечення проведення експертних досліджень у кримінальному провадженні.

Учасники розгляду в судове засідання не з`явилися. Поряд з цим, слідчий надіслав до суду заяву, в якій розгляд справи просив провести без його участі, клопотання підтримав. Також слідчий зазначив, що фактичні володільці майна повідомлені про дату та час судового розгляду, проти накладення арешту на транспортні засоби не заперечують.

Надані слідчим матеріали провадження, протокол огляду місця дорожньо-транспортної події, постанова про визнання предметів речовими доказами, у своїй сукупності вказують на те, що зазначені у клопотанні слідчого транспортні засоби в цілому відповідають ознакам, визначеним у ч. 2 ст. 167 КПК України, а саме зберегли сліди злочину та можуть бути використані як доказ факту та обставин, що встановлюються під час кримінального провадження.

Згідно ч. 1 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом кримінального правопорушення. Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження.

Відповідно до вимог п. 1 ч. 2 ст. 170 КПК України, арешт майна допускається з метою збереження речових доказів.

Ураховуючи наведене на даному етапі провадження арешт необхідний для забезпечення збереження доказів. Арешт вилученого певною мірою завдасть шкоди інтересам і правам володільцю майна. Проте завдання арешту на даному етапі є виправданим заходом.

Окрім того, згідно ст. 174 КПК України згодом власник майна має право звертатися з клопотанням про скасування арешту коли у ньому відпаде потреба.

З огляду на завдання кримінального провадження арешт є розумним і співмірним заходом. Кримінальне провадження потребує дослідження вилученого. Збереження доказів є необхідним.

На підставі викладеного і керуючись ст.ст. 170-173 КПК України,

П О С Т А Н О В И В:

Накласти арешт на тимчасово вилучене майно, а саме: 1) автомобіль «ВАЗ 2102 ЗНГ» р.н. НОМЕР_1 , 1984 року випуску, що належить ОСОБА_8 , який зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , яким фактично володіє ОСОБА_4 ; 2) автомобіль «Renault Master» р.н. НОМЕР_2 , 2005 року випуску, що належить ОСОБА_9 , який зареєстрований за адресою: АДРЕСА_2 , яким фактично володіє ОСОБА_5 .

Виконання ухвали покласти на слідчого СВ Сумського РУП ГУНП в Сумській області ОСОБА_3 ..

Ухвала підлягає негайному виконанню.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до суду апеляційної інстанції протягом п`яти днів з дня її проголошення.

Суддя ОСОБА_10