Провадження № 1-кс/127/4055/26
ВІННИЦЬКИЙ МІСЬКИЙ СУД ВІННИЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
У Х В А Л А

Іменем України

27 березня 2026 року м. Вінниця

Вінницький міський суд Вінницької області в складі:

слідчого судді ОСОБА_1 ,

за участі:

секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

підозрюваного ОСОБА_4 ,

захисника ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду клопотання старшого слідчого СВ відділу поліції № 3 Вінницького районного управління поліції Головного управління Національної поліції у Вінницькій області капітана поліції ОСОБА_6 , в рамках кримінального провадження № 0000656, внесеного до ЄРДР 25 жовтня 2025 року, про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою відносно підозрюваного ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , народився в м. Ямпіль Ямпільського району Вінницької області, проживає за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимий,

який підозрюється у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 307 КК України, -

ВСТАНОВИВ:

До Вінницького міського суду Вінницької області надійшло вищевказане клопотання слідчого, яке погоджене з прокурором, про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою відносно підозрюваного ОСОБА_4 ..

Клопотання мотивовано тим, що слідчим провадиться досудове розслідування кримінального провадження № 0000656, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань 25 жовтня 2025 року, за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 307 КК України, в ході розслідування якого виникла необхідність у застосуванні відносно підозрюваного ОСОБА_4 міри запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

В ході розгляду, з матеріалів клопотання встановлено, що ОСОБА_4 діючи за попередньою змовою з ОСОБА_7 , посягаючи на встановлені законодавством України суспільні відносини у сфері обігу наркотичних засобів, психотропних речовин, їх аналогів і прекурсорів, в порушення вимог ст.ст.7,12,17,25 Закону України «Про наркотичні засоби, психотропні речовини і прекурсори» від 15.02.1995 № 60-95-ВР (в редакції Закону № 530-У від 22.12.2006), Закону України «Про заходи протидії незаконному обігу наркотичних засобів, психотропних речовин і прекурсорів, а також зловживання ними» від 15.02.1995, наказу Міністерства охорони здоров`я України № 481 від 20.08.2008 та наказу Міністерства охорони здоров`я України № 634 від 29.07.2010, з наступними змінами та доповненнями до наведених нормативних актів, маючи умисел на незаконне придбання, зберігання з метою збуту та збут наркотичних засобів, діючи з корисливих мотивів, у невстановлений досудовим розслідуванням день та час, незаконно придбали у невстановленої особи психотропну речовину, обіг якої заборонено - PVP, який зберігав за місцем свого проживання за адресою: АДРЕСА_1 з метою його збуту.

У подальшому, ОСОБА_4 , діючи за попередньою змовою з ОСОБА_7 , усвідомлюючи протиправний характер своїх дій, спрямованих на незаконний збут особливо небезпечних психотропних речовин, 03.03.2026 року, у період часу приблизно з 16 год. 50 хв. по 17 год. 30 хв., реалізовуючи свій злочинний умисел, спрямований на незаконний збут особливо небезпечної психотропної речовини з метою отримання матеріальної вигоди, перебуваючи за місцем свого проживання за адресою: АДРЕСА_2 , діючи умисно та незаконно, під час проведення контролю за вчиненням злочину у формі оперативної закупки, здійснили незаконний збут особливо небезпечної психотропної речовини PVP.

Так, відповідно до за попередньою домовленістю між ОСОБА_4 та закупним, щодо придбання психотропної речовини «Альфа-PVP» за грошові кошти у сумі 500 гривень, ОСОБА_4 повідомив про необхідність здійснення безготівкового розрахунку шляхом перерахування грошових коштів на банківську картку. Реалізуючи вказану домовленість, ОСОБА_8 , перебуваючи у приміщенні магазину «Основа», що за адресою: Вінницька область, Вінницький район, смт Стрижавка, вул. Київська, 224, використовуючи платіжний термінал, здійснив переказ грошових коштів у сумі 500 гривень на банківську картку № НОМЕР_1 , реквізити якої йому було продиктовано ОСОБА_4 . Після підтвердження отримання грошових коштів, ОСОБА_8 прибув за вказаною адресою: м. Вінниця, вул. Стрілецька, буд. 77, де у подальшому, діючи узгоджено між собою, ОСОБА_7 передала через вікно коробку, в якій знаходилась психотропна речовина, після чого ОСОБА_4 дістав із зазначеної коробки полімерний зіп-пакет, обмотаний ізоляційною стрічкою, всередині якого знаходилась кристалічна речовина білого кольору, схожа на психотропну, та передав її закупному.

Згідно з висновком експерта № СЕ-19/102-26/4413-НЗПРАП від 09.03.2026, надана на дослідження кристалічна речовина містить у своєму складі особливо небезпечну психотропну речовину PVP, обіг якої заборонено. Загальна маса дослідженої речовини становить 0,6340 г, з яких маса PVP становить 0,5094 г.

Таким чином, ОСОБА_4 , підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 307 КК України - незаконне придбання, зберігання з метою збуту та незаконний збут особливо небезпечних психотропних речовин вчинені за попередньою змовою групою осіб.

Досудовим розслідуванням встановлено, що ОСОБА_4 , діючи за попередньою змовою з ОСОБА_7 , посягаючи на встановлені законодавством України суспільні відносини у сфері обігу наркотичних засобів, психотропних речовин, їх аналогів і прекурсорів, в порушення вимог ст.ст. 7, 12, 17, 25 Закону України «Про наркотичні засоби, психотропні речовини і прекурсори», Закону України «Про заходи протидії незаконному обігу наркотичних засобів, психотропних речовин і прекурсорів та зловживання ними», а також відповідних наказів МОЗ України, маючи умисел на незаконне придбання, зберігання з метою збуту та збут психотропних речовин, діючи з корисливих мотивів, у невстановлений досудовим розслідуванням час, незаконно придбали у невстановленої особи особливо небезпечну психотропну речовину PVP, обіг якої заборонено, яку в подальшому зберігали за місцем свого проживання за адресою: АДРЕСА_1 , з метою подальшого збуту.

У подальшому, 25.03.2026 року, близько 14 год. 00 хв., ОСОБА_4 , діючи за попередньою змовою з ОСОБА_7 , реалізовуючи спільний злочинний умисел, спрямований на незаконний збут особливо небезпечної психотропної речовини з метою отримання матеріальної вигоди, перебуваючи за місцем свого проживання за адресою: АДРЕСА_2 , під час проведення контролю за вчиненням злочину у формі оперативної закупки, здійснили незаконний збут особливо небезпечної психотропної речовини PVP.

Так, за попередньою домовленістю щодо придбання психотропної речовини «Альфа-PVP» за грошові кошти у сумі 1000 гривень, закупник прибув до м. Вінниця, вул. Стрілецька, де зустрівся з ОСОБА_4 та ОСОБА_7 . Після чого, перебуваючи у дворі будинку поблизу магазину «Айва», ОСОБА_7 та ОСОБА_4 , діючи узгоджено, отримали від закупника грошові кошти у сумі 1000 гривень, передані з рук в руки. Надалі ОСОБА_7 разом з ОСОБА_4 дістали полімерний зіп-пакет, обмотаний ізоляційною стрічкою, всередині якого знаходилась кристалічна речовина білого кольору, що містить психотропну речовину «Альфа-PVP», та передали її закупному.

Згідно з висновком експерта № СЕ-19/102-26/5933-НЗПРАП від 26.03.2026, надана на дослідження кристалічна речовина містить у своєму складі особливо небезпечну психотропну речовину PVP та 4-СМС, обіг яких заборонено. Загальна маса дослідженої речовини становить 0,6593 г, з яких маса PVP становить 0,2815 г та маса 4-СМС становить 0,2529 г.

Таким чином, ОСОБА_4 , підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 307 КК України - незаконне придбання, зберігання з метою збуту та незаконний збут особливо небезпечних психотропних речовин вчинені за попередньою змовою групою осіб.

25 березня 2025 року на підставі п. 2 ч. 1 ст. 208 КПК України за підозрою у вчиненні кримінальних правопорушень передбачених ч. 2 ст. 307 КК України затримано ОСОБА_4 .

26 березня 2025 року ОСОБА_4 повідомлено про підозру у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 307 КК України, тобто незаконному придбанні, зберіганні з метою збуту та незаконному збуті особливо небезпечної психотропної речовини, обіг якої заборонено, вчиненому за попередньою змовою групою осіб.

Обґрунтованість підозри ОСОБА_4 у вчиненні ним кримінального правопорушення передбаченого ч. 2 ст. 307 КК України підтверджується зібраними на даний час доказами, а саме:

Рапортом про кримінальне правопорушення від 04.02.2026;

Протоколом огляду (вилучення наркотиків) від 03.03.2026;

Протоколом допиту свідка ОСОБА_8 від 03.03.2026;

Висновком експерта матеріалів, речовин та виробів № СЕ-19/102-25/17749-НЗПРАП від 25.08.2025;

Протоколом огляду (вилучення наркотиків) від 25.03.2026;

Протоколом допиту свідка ОСОБА_8 від 25.03.2025;

Протоколом обшуку від 25.03.2026;

Протоколом затримання особи, підозрюваної у вчиненні злочину;

іншими доказами.

Статтею 177 КПК України передбачено, що метою запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: 1) переховуватися від органів досудового розслідування або суду; 2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; 3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; 4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; 5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Крім того, ч. 2 ст. 307 КК України, передбачене безальтернативне покарання у вигляді позбавлення волі на строк від 6 до 10 років. Таким чином, кримінальний кодекс не передбачає можливості застосування ст. 75 КК України в цьому випадку.

У вказаному кримінальному провадженні існують ризики передбачені ч.1 ст.177 КПК України, зокрема:

- переховування підозрюваного від органів досудового розслідування та/або суду, оскільки підозрюваний усвідомлює тяжкість покарання, яке їй загрожує у разі визнання винним в інкримінованому кримінальному правопорушенні, а саме позбавлення волі на тривалий строк;

- незаконного впливу підозрюваної на свідків, оскільки згідно ст. 23 КПК України суд досліджує докази безпосередньо, показання учасників кримінального провадження суд отримує усно. Перебуваючи на волі, ОСОБА_4 , матиме можливість незаконного впливу на свідків з метою зміни ними наданих показань ж їх залякування;

- вчинити інше кримінальне правопорушення, оскільки не має стійких соціальних зв`язків, офіційного місця роботи, а тому може вчиняти нові кримінальні правопорушення, зокрема збувати наркотичні засоби з метою отримання неправомірної вигоди.

У той же час, застосування до підозрюваного іншого більш м`якого запобіжного заходу не може запобігти вищевказаним ризикам, оскільки:

1) особисте зобов`язання, є недостатньо суворим запобіжним заходом, враховуючи тяжкість вчиненого злочину та міру можливого покарання, особу підозрюваного, його репутацію та соціальні зв`язки;

2) особиста порука, оскільки в ОСОБА_4 відсутні поручителі, які заслуговують на довіру та зможуть доставити останнього до органу досудового розслідування чи в суд на першу вимогу;

3) застава, оскільки підозрюваний офіційно не працевлаштована та не має офіційного джерела доходів, а в разі сплати застави іншою особою він зможе продовжити злочинну діяльність чи переховуватися від слідства та суду.

Враховуючи вищевикладене, керуючись вимогами ст. 40, 131, 132, 176-178, 183, 184, 194 КПК України, слідчий просила слідчого суддю клопотання задовольнити та застосувати до підозрюваного ОСОБА_4 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.

Прокурор в судовому засіданні клопотання підтримав, слідчому судді пояснив, що по кримінальному провадженні існує ризик, зокрема те, що ОСОБА_4 підозрюється у вчиненні тяжкого кримінального правопорушення, тому може переховуватись від органів досудового розслідування та/або суду, продовжити вчиняти кримінальні правопорушення, іншим чином перешкоджати кримінальному провадженню, що унеможливлює обрання йому менш суворого запобіжного заходу.

Підозрюваний та його захисник в судовому засіданні заперечили щодо задоволення клопотання слідчого, просили слідчого суддю застосувати більш м`який запобіжний захід, не пов`язаний із позбавленням волі.

Слідчий суддя, вислухавши учасників судового розгляду, дослідивши та проаналізувавши матеріали клопотання, дійшов наступного висновку.

Відповідно до ч. 4 ст. 107 КПК України фіксування за допомогою технічних засобів кримінального провадження під час розгляду питань слідчим суддею, крім вирішення питання про проведення негласних слідчих (розшукових) дій, та в суді під час судового провадження є обов`язковим. У разі неприбуття в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у судовому провадженні, чи в разі, якщо відповідно до положень цього Кодексу судове провадження здійснюється судом за відсутності осіб, фіксування за допомогою технічних засобів кримінального провадження в суді не здійснюється.

Враховуючи наведене, судовий розгляд клопотання здійснювався за фіксації судового процесу технічними засобами.

Стаття 177 КПК України, передбачає, що метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам:

1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду;

2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення;

3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні;

4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином;

5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті. Слідчий, прокурор не мають права ініціювати застосування запобіжного заходу без наявності для цього підстав, передбачених цим Кодексом.

Стаття 183 КПК України, передбачає, що тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам.

Відповідно до вимог ст. 184 КПК України під час досудового розслідування слідством встановлено наявність ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, і в обґрунтування застосування запобіжного заходу щодо ОСОБА_4 покладається необхідність запобігання спробам переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду, вчинити інше кримінальне правопорушення, а також перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином.

Відповідно до ст. 194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводяться наданні сторонами кримінального провадження докази обставин, які свідчать про: наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального провадження; наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 КПК України, і на які вказує слідчий, прокурор; недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначених у клопотанні.

Вирішуючи питання про застосування до ОСОБА_4 запобіжного заходу, слідчий суддя враховує вік та стан здоров`я, сімейний та матеріальний стан, вид діяльності та місце проживання останнього та інші обставини, що мають значення для прийняття відповідного рішення.

Зокрема слідчий суддя враховує те, що ОСОБА_4 має постійне місце проживання, не одружений, раніше не судимий.

Органом досудового розслідування обґрунтовано наявність низки ризиків, передбачених ст. 177 КПК України.

Зокрема, на теперішній час органом досудового розслідування ОСОБА_4 повідомлено про підозру у вчиненні умисного тяжкого кримінального правопорушення. Враховуючи обставини кримінального правопорушення, тяжкість покарання за злочин, особу підозрюваного, відсутність у нього соціально стримуючих факторів, а також ту обставину, що кримінальне правопорушення по якому повідомлено про підозру відноситься до категорії незаконного обігу, збуту наркотичних засобів, тому слідчий суддя дійшов обґрунтованого висновку, що перебуваючи на волі підозрюваний ОСОБА_4 може переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду, продовжити вчиняти кримінальні правопорушення, а також перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, що унеможливлює обрання йому більш м`якого запобіжного заходу ніж тримання під вартою.

При цьому, підстав для застосування більш м`якого запобіжного заходу ОСОБА_4 слідчий суддя не вбачає.

На час розгляду даного клопотання підозра щодо вчинення ОСОБА_4 кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 307 КК України обґрунтована.

Прокурором в ході розгляду даного клопотання доведено, що вказані в клопотанні ризики, є достатніми для переконання, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів в даному випадку є недоцільним та не можливим і саме тримання під вартою може запобігти зазначеним в клопотанні ризикам, а тому дане клопотання слідчий суддя вважає обґрунтованим, доведеним, та таким, що підлягає до задоволення.

Відповідно до вимог ч. 3 ст. 183 КПК України слідчий суддя при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою має право визначити розмір застави, достатньої для забезпечення виконання підозрюваним обов`язків, передбачених КПК України, тому слідчий суддя вважає, що, з метою надання права на альтернативний вид запобіжного заходу, з урахуванням обставин кримінального правопорушення, особи підозрюваного ОСОБА_4 , йому необхідно визначити заставу, яка буде гарантувати виконання останнім покладених на нього обов`язків.

На підставі наведеного, керуючись ст. 176 178, 183, 184, 186, 193, 196, 197, 309, 400 КПК України, слідчий суддя,-

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання задовольнити.

Застосувати до ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у виді тримання під вартою.

Строк тримання під вартою діє протягом 60 (шістдесяти) днів з моменту затримання ОСОБА_4 , тобто до 14 години 41 хвилин 23 травня 2026 року.

Строк дії ухвали суду про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою визначити до 23 травня 2026 року.

Визначити ОСОБА_4 заставу в розмірі 66 560 (шістдесят шість тисяч п`ятсот шістдесят) гривень, які необхідно внести на спеціальний рахунок, визначений в порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.

У разі внесення застави на ОСОБА_4 будуть покладені наступні обов`язки:

прибувати на виклики слідчого, прокурора та суду за першою вимогою;

не відлучатись з місця проживання, без дозволу слідчого, прокурора або суду, повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання, роботи або навчання;

утриматись від спілкування із особами, які являються свідками у даному кримінальному провадженні;

не відлучатись із місця проживання;

здати на зберігання закордонний паспорт та інші документи, які дають право на виїзд за кордон.

Якщо ОСОБА_4 не виконає покладені на нього обов`язки, то застава звертається в дохід держави та зараховується до спеціального фонду Державного бюджету України й використовується у порядку, встановленому законом для використання коштів судового збору.

З моменту звільнення з-під варти, у зв`язку з внесенням застави підозрюваний вважається таким, до якого застосовано запобіжний захід у вигляді застави, в такому разі контроль за виконанням ухвали в частині виконання покладених на підозрюваного обов`язків покласти на слідчого, який провадить досудове розслідування кримінального провадження.

Строк дії обов`язків, покладених слідчим суддею, у разі внесення застави, визначити два місяці з моменту звільнення з-під варти внаслідок внесення застави, але в межах строку досудового розслідування.

Ухвала слідчого судді може бути оскаржена до Вінницького апеляційного суду протягом 5 днів з дня її оголошення.

Подача апеляційної скарги на дану ухвалу суду зупиняє набрання нею законної сили, але не зупиняє її виконання.

Слідчий суддя Вінницького міського суду

Вінницької області ОСОБА_9