Справа № 752/3937/26
Провадження № 1-кс/752/1390/26
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 лютого 2026 року Голосіївський районний суд міста Києва в складі:

слідчого судді - ОСОБА_1 ,

за участі секретаря - ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Києві клопотання старшого слідчий слідчого відділу Голосіївського управління поліції Головного управління Національної поліції у м. Києві ОСОБА_3 , погоджене прокурором Голосіївської окружної прокуратури ОСОБА_4 , про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно підозрюваного ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у кримінальному провадженні № 0000001, відомості про яке 05.01.2026 року внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 332 КК У країни,

за участю :

прокурора - ОСОБА_4

підозрюваного - ОСОБА_5 ,

захисника - ОСОБА_6 ,

в с т а н о в и в:

14.02.2026 до слідчого суді Голосіївського районного суду м. Києва надійшло клопотання слідчий слідчого відділу Голосіївського управління поліції Головного управління Національної поліції у м. Києві ОСОБА_3 , погоджене прокурором Голосіївської окружної прокуратури ОСОБА_4 , про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно підозрюваного ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у кримінальному провадженні № 0000001, відомості про яке 05.01.2026 року внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 332 КК У країни.

В обґрунтування вимог слідчим зазначено, що у провадженні слідчого відділу Голосіївського УП ГУНП у м. Києві перебувають матеріали кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000001 від 05.01.2026 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 332 КК України.

Досудовим розслідуванням встановлено, що ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , достовірно знаючи про введення в Україні воєнного стану та проведення загальної мобілізації, а також про обмеження виїзду за кордон чоловіків віком від 18 до 60 років, з корисливих мотивів обрав способом незаконного збагачення організацію незаконного переправлення осіб через державний кордон України шляхом сприяння порадами та вказівками для безперешкодного перетину.

23.01.2026 року близько 18 год. 20 хв. ОСОБА_5 зустрівся у закладі «Євразія» (м. Київ, просп. Григоренка, 22/20) з ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , яка погодилась на конфіденційне співробітництво, та повідомив їй про можливість оформлення документів для виїзду за кордон протягом 10 діб і сприяння незаконному переправленню через державний кордон України шляхом працевлаштування до футбольної команди за грошову винагороду у сумі 10 000 доларів США. Надалі, 31.01.2026 року близько 10 год. 00 хв. у месенджері «Telegram» відбулась відеоконференція за участю ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , та ОСОБА_5 , під час якої останній запропонував за 10 000 доларів США організувати незаконне переправлення до Республіки Молдова, зокрема шляхом визначення маршруту, транспортування до прикордонної ділянки, надання інструкцій та забезпечення безперешкодного залишення території України.

У ході контролю за вчиненням злочину 12.02.2026 року близько 19 год. 00 хв. ОСОБА_5 зустрівся з ОСОБА_7 у закладі «Культ» (м. Київ, вул. Ревуцького, 15) для отримання грошових коштів, після чого запропонував отримати їх у таксі та разом із нею прибув до будинку № 20-А на просп. Григоренка у м. Києві. 12.02.2026 року о 20 год. 04 хв. у транспортному засобі «Volkswagen Jetta» д.н.з. НОМЕР_1 ОСОБА_5 отримав від ОСОБА_7 10 000 доларів США (що за курсом НБУ становить 430 318 грн.), після чого був затриманий працівниками поліції..

Таким чином, ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , підозрюється у організації незаконного переправлення осіб через державний кордон України, сприяння вчиненню дій порадами та вказівками, з корисливих мотивів, тобто у вчиненні злочину, передбаченого ч. 3 ст. 332 КК України.

У вчиненні даного кримінального правопорушення обґрунтовано підозрюється: ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженець м. Києва, громадянин України, зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 та проживаючий за адресою: АДРЕСА_2 , офіційно не працюючий, раніше не судимий.

13.02.2026 ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 332 КК України..

Наявність обґрунтованої підозри у вчиненні інкримінованого ОСОБА_5 кримінального правопорушення на думку слідчого повністю підтверджується зібраними у ході досудового розслідування доказами, а саме: протоколом затримання, протоколами допитів свідків, протоколами проведення негласних слідчих (розшукових) дій, протоколом обшуку, протоколами та іншими доказами у кримінальному провадженні.

Слідчий просить застосувати щодо ОСОБА_5 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, посилаючись на те, що він підозрюється у вчиненні тяжкого злочину, за який передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк від семи до дев`яти років, що відповідно до ст. 12 КК України відноситься до категорії тяжких злочинів. Крім того, слідчий зазначає про наявність установлених у кримінальному провадженні ризиків, які можуть утруднити здійснення досудового розслідування, у зв`язку з чим, на його думку, саме тримання під вартою є запобіжним заходом, здатним забезпечити належну процесуальну поведінку підозрюваного.

Метою застосування такого запобіжного заходу вказує забезпечення виконання останнім покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання ризикам, передбаченим п. 1, 3, 5 ч. 1 ст.177 КПК України.

Так, ризик, передбачений п. 1 ч. 1 ст. 177 КПК України, обґрунтовується тим, що ОСОБА_5 підозрюється у вчиненні тяжкого злочину, за який передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк до 9 років, а отже, усвідомлюючи можливість призначення реального покарання, може переховуватись від органів досудового розслідування та/або суду. Додатково враховується відсутність у підозрюваного офіційного працевлаштування, сім`ї та утриманців, що свідчить про недостатність міцних соціальних зв`язків. Ризик, передбачений п. 3 ч. 1 ст. 177 КПК України, обґрунтовується тим, що підозрюваному відомі анкетні дані свідків у кримінальному провадженні, у зв`язку з чим він може незаконно впливати на них з метою зміни або відмови від показань. Актуальність цього ризику зберігається до моменту безпосереднього допиту свідків судом. Крім того, відповідно до п. 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, існує ризик продовження злочинної діяльності або вчинення іншого кримінального правопорушення, оскільки з матеріалів провадження вбачається, що підозрюваний діяв за відпрацьованою схемою та з використанням налагоджених контактів, а його діяльність була припинена лише внаслідок викриття правоохоронними органами. З огляду на викладене, більш м`які запобіжні заходи не зможуть належним чином запобігти встановленим ризикам.

Слідчий просить визначити строк запобіжного заходу на 60 днів.

Слідчий у клопотання зазначив, що при визначенні розміру застави слід врахувати обставини вчинення кримінального правопорушення, суму отриманих підозрюваним коштів у розмірі 10 000 доларів США, встановлені ризики, а також майновий стан ОСОБА_5 . З огляду на викладене, застава у межах 80 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, визначена ч. 5 ст. 182 КПК України для тяжких злочинів, не здатна забезпечити виконання підозрюваним покладених на нього обов`язків, у зв`язку з чим її слід визначити у розмірі, що перевищує зазначену межу, а саме 150 прожиткових мінімумів, що становить 499 200 грн. Такий розмір застави є достатнім стимулюючим фактором для забезпечення належної процесуальної поведінки підозрюваного, запобігання встановленим ризикам та не є завідомо непомірним..

Прокурор ОСОБА_4 клопотання підтримав у повному обсязі та доповів його за обставинами. При обґрунтуванні розміру застави прокурор звернув особливу увагу слідчого судді на майновий стан родини підозрюваного, зазначивши, що сім`я на праві приватної власності має декілька коштовних транспортних засобів.

Захисник підозрюваного ОСОБА_6 заперечив проти задоволення клопотання, зазначивши, що підозра за інкримінованою статтею є необґрунтованою, оскільки з долучених до клопотання доказів не вбачається, що підозрюваний дійсно планував організувати незаконний перетин державного кордону, а наявні матеріали містять лише загальні фрази, які є загальновідомими. Також, на думку сторони захисту, відсутні дані про наявність у підозрюваного виконавців, пособників чи інших співучасників, як і відомості про фактичні випадки незаконного перетину кордону, які б вже відбулися. Щодо ризиків захисник вказав, що ризик переховування не може обґрунтовуватись виключно тяжкістю можливого покарання, оскільки така підстава не відповідає усталеній практиці. Ризик незаконного впливу на свідків, на його переконання, відсутній, оскільки свідки залучені як конфіденційні співробітники та вже зацікавлені діяти в інтересах слідства. Ризик вчинення іншого кримінального правопорушення захисник назвав формальним. У зв`язку з викладеним захисник просив відмовити у задоволенні клопотання про застосування тримання під вартою та обрати підозрюваному цілодобовий домашній арешт. Додатково зазначив, що батько підозрюваного хворіє на онкологічне захворювання IV стадії, а підозрюваний здійснює за ним догляд, оскільки не має постійного місця роботи. У разі обрання тримання під вартою просив визначити менший розмір застави, зокрема у межах 80 прожиткових мінімумів, оскільки значна частина коштів сім`ї спрямовується на лікування батька.

Підозрюваний ОСОБА_5 підтримав позицію свого захисника, окремо додав про те, що він не має наміру впливати на свідків чи ухилятись від слідства, а навпаки активно співпрацює із слідчими.

Вирішуючи клопотання слідчого, заслухавши доводи прокурора та заперечення сторони захисту, дослідивши надані до клопотання матеріали, слідчий суддя приходить до наступного.

Дане клопотання з урахування вимог п.1 ч.2 ст.132 КПК України подано до Голосіївського районного суду м. Києва в межах територіальної юрисдикції якого знаходиться орган досудового розслідування.

Розгляд клопотання згідно з вимогами ч.2 ст.184КПК України проведений більш ніж через 3 години після отримання підозрюваним копії клопотання та матеріалів, якими слідчий обґрунтовує доводи клопотання.

Відповідно до вимог ч.1, 2 ст. 22 КПК України кримінальне провадження здійснюється на основі змагальності, що передбачає самостійне обстоювання стороною обвинувачення і стороною захисту їхніх правових позицій, прав, свобод і законних інтересів засобами, передбаченими КПК України. Сторони кримінального провадження мають рівні права на збирання та подання до суду речей, документів, інших доказів, клопотань, скарг, а також на реалізацію інших процесуальних прав, передбачених КПК України.

Відповідно до ч.1 ст.131 КПК України заходи забезпечення кримінального провадження застосовуються з метою досягнення дієвості цього провадження.

Згідно із п.9 ч.2 ст. 131 КПК України запобіжний захід є одним з видів заходів забезпечення кримінального провадження.

Загальні правила застосування заходів забезпечення кримінального провадження, регламентовані ч.3 ст. 132 КПК України. Так, застосування таких заходів відбувається на підставі ухвали слідчого судді, суду у разі, якщо орган досудового розслідування, який ініціює дане питання, доведе: 1) що існує обґрунтована підозра щодо вчинення кримінального правопорушення такого ступеня тяжкості, що може бути підставою для застосування заходів забезпечення кримінального провадження; 2) потреби досудового розслідування виправдовують такий ступінь втручання у права і свободи особи, про який ідеться в клопотанні слідчого, дізнавача, прокурора; 3) може бути виконане завдання, для виконання якого слідчий, дізнавач, прокурор звертається із клопотанням.

Відповідно до вимог п. 1-5 ч. 1 та ч. 3 ст. 176 КПК України запобіжними заходами є: особисте зобов`язання; особиста порука; застава; домашній арешт; тримання під вартою. Слідчий суддя, суд відмовляє у застосуванні запобіжного заходу, якщо слідчий, прокурор не доведе, що встановлені під час розгляду клопотання про застосування запобіжних заходів обставини, є достатніми для переконання, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів, передбачених частиною першою цієї статті, не може запобігти доведеним під час розгляду ризику або ризикам.

Відповідно до вимог п. 1 ч. 1 ст. 177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду.

Відповідно до ст.183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст. 177 КПК України.

Відповідно до п. 4 ч. 2 ст. 183 КПК України, запобіжний захід у вигляді тримання під вартою не може бути застосований, окрім як до раніше не судимої особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад п`ять років.

Відповідно до вимог ч. 4 ст. 194 КПК України якщо при розгляді клопотання про обрання запобіжного заходу прокурор доведе обставини, передбачені пунктами 1 та 2 частини першої цієї статті, але не доведе обставини, передбачені пунктом 3 частини першої цієї статті, слідчий суддя, суд має право застосувати більш м`який запобіжний захід, ніж той, який зазначений у клопотанні, а також покласти на підозрюваного, обвинуваченого обов`язки, передбачені частинами п`ятою та шостою цієї статті, необхідність покладення яких встановлена з наведеного прокурором обґрунтування клопотання.

Так, 13.02.2026 ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 332 КК України.

У доведення обґрунтованості підозри слідчим до клопотання додані: протокол затримання, протоколи допитів свідків, протоколами проведення негласних слідчих (розшукових) дій, протоколом обшуку, протоколами та іншими доказами у кримінальному провадженні.

Проаналізувавши та оцінивши відомості, що містяться у вищезазначених документах, що додані слідчим до клопотання, слідчий суддя вважає, що вони доводять факти та обставини, що можуть переконати об`єктивного спостерігача у причетності ОСОБА_5 у вчинені інкримінованого йому діяння, тобто свідчать про наявність обґрунтованої підозри.

Також слідчий суддя вважає, що повідомлені слідчим обставини, які підтримані прокурором, доводять наявність достатніх підстав вважати, що існують ризики, передбачені ст. 177 КПК України.

Так, слідчим та прокурором доведено наявність ризику, передбаченого п. 1 ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме того, що підозрюваний може переховуватися від органів досудового розслідування та суду, оскільки тяжкість інкримінованого йому кримінального правопорушення та усвідомлення можливості призначення покарання у виді тривалого позбавлення волі самі по собі можуть бути мотивом для втечі. Поряд із цим, слідчий суддя враховує, що характер інкримінованого діяння, пов`язаного з організацією незаконного переправлення осіб через державний кордон України, свідчить про обізнаність підозрюваного зі способами ухилення від державного контролю та можливістю використання таких навичок з метою уникнення кримінальної відповідальності, у тому числі шляхом зміни місця перебування або переховування.

Водночас слідчий суддя бере до уваги статтю 23 КПК України, яка встановлює принцип безпосередності дослідження показань, за змістом якого суд досліджує докази безпосередньо і показання учасників кримінального провадження суд отримує усно. Тобто доказове значення у кримінальному провадженні матимуть саме ті показання свідків, які будуть надані останніми безпосередньо під час судового розгляду в судовому засіданні, а не надані ними в ході досудового розслідування. Вказане доводить, що з метою зміни свідками своїх показань на користь підозрюваного або відмови від дачі показань останній може впливати на вказаних осіб у незаконний спосіб.

Так, слідчим та прокурором доведено наявність ризику, передбаченого п. 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме того, що підозрюваний може вчинити інше кримінальне правопорушення або продовжити злочинну діяльність. З огляду на фабулу кримінального провадження, слідчий суддя враховує, що інкриміноване діяння не має ознак випадковості, оскільки підозрюваний діяв за корисливим мотивом, узгоджував умови, суму винагороди, строки оформлення документів, надавав інструкції щодо способу незаконного перетину державного кордону, а також фактично супровід, що свідчить про сформований умисел та налагоджений механізм вчинення таких дій.

Крім того, з матеріалів провадження вбачається, що підозрюваний використовував сталі контакти та узгоджену схему дій, що об`єктивно створює можливість швидкого відновлення аналогічної протиправної діяльності у разі перебування на свободі. Злочинна діяльність була припинена виключно внаслідок викриття правоохоронними органами, а не з причин добровільної відмови, у зв`язку з чим ризик її продовження є не гіпотетичним, а реальним та достатньо обґрунтованим.

Враховуючи тяжкість вчиненого кримінального правопорушення, обставини та спосіб його вчинення, наявність вищевказаних ризиків, дані про особу підозрюваного, щодо якого відомі такі обставини, що він не має офіційного місця працевлаштування, не має сталих соціальних зв`язків, слідчий суддя приходить до висновку, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів, ані ж тримання під вартою, не зможе запобігти вищезазначеним ризикам та забезпечити належну процесуальну поведінку підозрюваного. Зокрема, підозрюваний не має стійких соціальних зв`язків, що унеможливлює здійснення за ним належного громадського контролю, і в поєднанні з відсутністю постійного джерела легального доходу створює передумови для повторного вчинення корисливих злочинів.

Доводи захисника про формальний характер ризиків слідчий суддя відхиляє, оскільки вони спростовуються матеріалами клопотання та фактичними обставинами інкримінованого діяння, які свідчать про реальність ризиків, передбачених ст. 177 КПК України. Посилання сторони захисту на те, що тяжкість покарання не може бути підставою для висновку про ризик переховування, є безпідставним, оскільки у даному випадку ризик обґрунтовується не лише суворістю можливого покарання, а й характером кримінального правопорушення, пов`язаного з організацією незаконного переправлення осіб через державний кордон, що свідчить про обізнаність підозрюваного зі способами ухилення від державного контролю. Твердження захисника про відсутність ризику впливу на свідків з огляду на їх статус конфіденційних співробітників також не приймаються, оскільки сам факт обізнаності підозрюваного з їх анкетними даними об`єктивно створює можливість незаконного впливу, а ризик вважається актуальним до моменту безпосереднього допиту свідків у судовому засіданні.

Таким чином, прокурор довів всі обставини, передбачені ч.1 ст.194 КПК України, що дає суду підстави для обрання підозрюваному ОСОБА_5 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Строк тримання під вартою визначається слідчим суддею в урахуванням вимог ч.2 ст. 197 КПК України, тобто в межах строків досудового розслідування, та рахується з дня повідомлення про підозру.

Відповідно до ч.3 с. 183 КПК України, слідчий суддя при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою зобов`язаний визначити розмір застави, достатньої для забезпечення виконання підозрюваним покладених на нього обов`язків, передбачених КПК України, крім випадків, передбачених ч.4 ст.183 КПК України.

Слідчий суддя погоджується з доводами прокурора в частині необхідності визначення застави у збільшеному розмірі, з огляду на майновий стан підозрюваного. Зокрема, на підставі відомостей, що містяться у реєстраційних картках транспортних засобів, долучених до матеріалів клопотання, встановлено наявність у приватній власності родини підозрюваного декількох коштовних транспортних засобів, що свідчить про можливість внесення застави у розмірі, який перевищує мінімальні межі, визначені ч. 5 ст. 182 КПК України.

А тому розмір застави у сумі 150 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що становить 499 200 гривень (чотириста дев`яносто дев`ять тисяч двісті грн 00 коп.), у повній мірі забезпечуватиме належну процесуальну поведінку підозрюваного та не є завідомо непомірним для останнього.

Отже слідчий суддя вважає за доцільне визначити підозрюваному ОСОБА_5 альтернативний запобіжний захід у вигляді застави у 150 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що становить 499 200 грн., а також покласти на нього обов`язки, передбачені ст. 194 КПК України.

Застава може бути сплачена за наступними реквізитами:

Код отримувача (код за ЄДРПОУ) 26268059

Банк отримувача ДКСУ, м.Київ

Код банку отримувача (МФО) 820172

Рахунок отримувача UA1012089

Призначення платежу застава за … (П.І.Б., дата народження особи за яку вноситься застава), згідно ухвали (назва суду) від… (дата ухвали) по справі № …, внесені....(П.І.Б. особи, що вносить заставу).

За наведених вище обставин подане клопотання слідчого є таким, що підлягає задоволенню.

Враховуючи викладене вище, керуючись статтями 110, 182-183 , 309 КПК України, суд

п о с т а н о в и в:

Клопотання - задовольнити.

Застосувати відносно підозрюваного ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Києва, громадянина України, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 та проживаючому за адресою: АДРЕСА_2 , офіційно не працюючого, раніше не судимого, запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком шістдесят діб, а саме по 12 квітня 2026 року до 20 год. 05 хв.

Визначити ОСОБА_5 заставу, що становить сто п`ятдесят розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб у сумі 499 200 гривень ( чотириста девяносто дев`ять тисяч двісті грн. 00 коп.) у національній грошовій одиниці, яка може бути внесена як самим підозрюваним так і іншою фізичною або юридичною особою (заставодавцем) на депозитний рахунок.

Підозрюваний або заставодавець мають у будь-який момент внести заставу у розмірі, визначеному в ухвалі про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою протягом дії ухвали.

Підозрюваний, звільняється з-під варти після внесення застави, визначеної слідчим суддею, судом в ухвалі про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, якщо в уповноваженої службової особи місця ув`язнення, під вартою в якому він перебуває, відсутнє інше судове рішення, що набрало законної сили і прямо передбачає тримання цього підозрюваного, обвинуваченого під вартою.

Після отримання і перевірки документа, що підтверджує внесення застави, уповноважена службова особа місця ув`язнення, під вартою в якому знаходиться підозрюваний, обвинувачений, негайно здійснює розпорядження про його звільнення з-під варти та повідомляє про це усно і письмово слідчого, прокурора та слідчого суддю. Перевірка документа, що підтверджує внесення застави, не може тривати більше одного робочого дня.

З моменту звільнення з-під варти у зв`язку з внесенням застави підозрюваний, обвинувачений вважається таким, до якого застосовано запобіжний захід у вигляді застави.

У відповідності до частини п`ятої статті 194 КПК України, покласти на підозрюваного, у разі внесення застави, наступні обов`язки:

- прибувати до слідчого, в провадженні якого перебуватиме кримінальне провадження, прокурора та суду за першим викликом;

- не відлучатись із м. Києва та Київської області, без дозволу слідчого, прокурора або суду;

- повідомляти слідчого, прокурора та суд про зміну свого місця проживання та роботи;

- не спілкуватись із свідками, експертами і учасниками даного кримінального провадження;

- здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну, які необхідно здати до Центрального міжрегіонального управління Державної міграційної служби у м. Києві та Київській області.

Роз`яснити підозрюваному, що в разі невиконання обов`язків заставодавцем, а також, якщо підозрюваний, обвинувачений, будучи належним чином повідомлений, не з`явиться за викликом до слідчого, прокурора, слідчого судді, суду без поважних причин та не повідомив про причини своєї неявки, або якщо порушив інші, покладені на нього при застосуванні запобіжного заходу обов`язки, застава звертається в дохід держави та зараховується до спеціального фонду Державного бюджету України й використовується в порядку, встановленому законом для використання коштів судового збору.

Роз`яснити, що у відповідності до частини десятої статті 182 КПК України у разі звернення застави в дохід держави слідчий суддя, суд вирішує питання про застосування до підозрюваного, обвинуваченого запобіжного заходу у вигляді застави у більшому розмірі або іншого запобіжного заходу з урахуванням положень частини сьомої статті 194 цього Кодексу.

Контроль за виконанням ухвали покласти на прокурора у кримінальному провадженні.

Ухвала може бути оскаржена протягом п`яти днів з моменту проголошення безпосередньо до Київського апеляційного суду.

Слідчий суддя ОСОБА_1