Справа 556/418/26
Номер провадження 1-в/556/54/2026
У Х В А Л А

Іменем України

06.03.2026 року смт. Володимирець

Володимирецький районний суд Рівненської області в складі:

головуючого судді - ОСОБА_1

при секретарі ОСОБА_2 ,

за участю прокурора ОСОБА_3 ,

адвоката ОСОБА_4 ,

засудженого ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в смт. Володимирець, в режимі відеоконференції, клопотання захисника засудженого - адвоката ОСОБА_4 про заміну невідбутої частини покарання більш м`яким у вигляді пробаційного нагляду ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , українця, громадянина України, уродженця с. Великі Телковичі, Володимирецького району Рівненської області, місце проживання до засудження АДРЕСА_1 , пенсіонер, раніше не судимого.

Засуджений 18.12.2019 вироком Кузнецовського міського суду Рівненської області за ст. 115 ч. 1 КК України до 10 років позбавлення волі.

29.09.2021 ухвалою Кузнецовського міського суду Рівненської області зараховано в строк відбування покарання строк затримання в порядку ст. 208 КПК України, а саме - з 28.05.20219 по 29.05.2019 включно, що становить два дні.

в с т а н о в и в:

Адвокат ОСОБА_4 , яка діє в інтересах засудженого ОСОБА_5 звернулася до суду з клопотанням про заміну засудженому невідбутої частини покарання більш м`яким у вигляді пробаційного нагляду, згідно ст. 82 КК України, як такому, що відбув 2/3 строку покарання.

Засуджений ОСОБА_5 та його захисник у судовому засіданні підтримали клопотання Адвокат ОСОБА_4 зазначила, що ОСОБА_5 відбув 2/3 строку покарання з урахуванням застосування ч. 5 ст. 72 КК України, в редакції Закону України «Про внесення зміни до Кримінального кодексу України щодо удосконалення порядку зарахування судом строку попереднього ув`язнення у строк покарання» від 26 листопада 2015 року № 838-VIII) Крім того, відповідно до ч. 3 ст. 82 КК заміна невідбутої частини покарання більш м`яким може бути застосована, якщо засуджений став на шлях виправлення. У Державній установі «Полицька виправна колонія (№ 76)» засуджений ОСОБА_5 характеризується позитивно. Стягнень не має, має шість заохочень. У взаємовідносинах з іншими засудженими неконфліктний, зі всіма підтримує рівні стосунки. До майна установи і предметів, якими користується ставиться бережно. За характером спокійний, врівноважений. Дотримується правомірних взаємовідносин та ввічливого ставлення до працівників установи. Не допускає порушень вимог пожежної безпеки. Утримує своє спальне місце та приліжкову тумбочку в чистоті. У ставленні до засуджених та адміністрації колонії доброзичливий, тактовний. У ставленні до себе самокритичний. За вольовими якостями цілеспрямований. Стосунки із засудженими негативної спрямованості не підтримує. Відповідно до ст. 110 КВК підтримує зв`язки з рідними (дочкою, сестрами) шляхом побачень, регулярного спілкування телефоном та отримує від них передачі. Вину у скоєному злочині визнав повністю, розкаявся, ризик ймовірної небезпеки для суспільства оцінюється як середній. Повністю відшкодовано шкоду потерпілій стороні та державі. Таким чином, ОСОБА_5 відбув більше 2/3 призначеного йому покарання, сумлінною поведінкою і ставленням до праці довів, що став на шлях виправлення. У зв`язку з чим, просили клопотання задоволити.

У судовому засіданні прокурор заперечив відносно задоволення клопотання відносно засудженого ОСОБА_5 , вважає його передчасним. ОСОБА_5 засуджений за особливо тяжкий злочин. Ризик ймовірної небезпеки для суспільства оцінюється як середній. Таким чином засуджений не довів своє виправлення сумлінною поведінкою та ставленням до праці за весь період відбування покарання.

Заслухавши думку прокурора, засудженого та його захисника, дослідивши матеріали клопотання та особової справи, суд дійшов такого висновку.

Згідно п.3 ч.1 ст.537 КПК України під час виконання вироків суд, визначений частиною другою статті 539 цього Кодексу, має право вирішувати такі питання: про заміну невідбутої частини покарання або покарання у виді довічного позбавлення волі більш м`яким.

Відповідно до п.1 ч.2 ст.539 КПК України клопотання (подання)про вирішення питання, пов`язаного із виконанням вироку, подається до місцевого суду, в межах територіальної юрисдикції якого засуджений відбуває покарання, - у разі необхідності вирішення питань, передбачених пунктами 2-4,6,7 (крім клопотання про припинення примусового лікування, яке подається до місцевого суду, в межах територіальної юрисдикції якого знаходиться установа або заклад, в якому засуджений перебуває на лікуванні), 7-1,13-1,13-4,14 частини першої статті 537 цього Кодексу.

На підставі ч.1 ст.539 КПК України питання, які виникають під час та після виконання вироку вирішуються судом за клопотанням (поданням) прокурора, засудженого, його захисника, законного представника, органу або установи виконання покарань, а також інших осіб, установ або органів у випадках, встановлених законом.

ОСОБА_5 раніше не судимий, засуджений 18.12.2019 вироком Кузнецовського міського суду Рівненської області за ст. 115 ч. 1 КК України до 10 років позбавлення волі. 29.09.2021 ухвалою Кузнецовського міського суду Рівненської області зараховано в строк відбування покарання строк затримання в порядку ст. 208 КПК України, а саме - з 28.05.20219 по 29.05.2019 включно, що становить два дні.

З характеристики засудженого та матеріалів особової справи вбачається, що ОСОБА_5 в місцях позбавлення волі утримується з 19.06.2019 року. Вину скоєного злочину визнає повністю.

Початок строку відбування кримінального покарання 19.06.2019 року.

Кінець строку відбування кримінального покарання 17.06.2029 року.

З 15.07.2021 року засуджений відбуває міру кримінального покарання в державній установі «Полицька виправна колонія (№76)». За весь період відбування покарання ОСОБА_5 характеризується позитивно. З адміністрацією установи тактовний та ввічливий, виконує законні вимоги адміністрації. Підтримує позитивні взаємовідносини іншими засудженими, конфліктних ситуацій не створює. За сумлінне ставлення до праці та зразкову поведінку 6 разів заохочувався наказом начальника установи. Заходи стягнення не застосовувались. Має позитивні плани на майбутнє, та розуміє, яким чином їх втілити у життя, бере участь в реалізації плану індивідуальної роботи. Бере активну участь у програмах. Зі слів засуджених бажає змінити своє життя на краще. Приймає участь у програмі диференційованого-виховного впливу на засуджених за напрямом: «Духовне відродження».

Раніше до кримінальної відповідальності не притягувався, відповідно до вироку має позов за виконавчими листами на користь держави, який сплаченно. В установі наявні підтверджуючі документи про сплату даної заборгованості. Виконавчі листи в установу не надходили.

Має постійне місце проживання та зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 .

Засуджений має середньо-спеціальну освіту. Підвищує свій загальноосвітній рівень, відвідуючи бібліотеку та читає художню літературу.

Засуджений пенсіонер. В установі не працевлаштований. Виконує роботи із благоустрою установи відповідно до ст. 118 ч. 5 КВК України, має достатній рівень необхідних навичок. До виконання робіт з благоустрою установи ставиться з розумною ініціативою, вбачає суспільну необхідність у їх виконані.

Не вчиняє дії, пов`язані з погрозами або насильством. Засуджений не агресивний, здатний мислити раціонально. Поведінка в установі адекватна, нервового збудження не спостерігається, у розмові конструктивний, тактовний, мас адекватну самооцінку. Дотримується правомірних взаємовідносин та ввічливого ставлення з персоналом установи, у спілкуванні з персоналом установи ввічливий, тактовний. За характером спокійний, врівноважений при розмові висловлює позитивні наміри на життя. У взаємовідносинах з іншими засудженими не конфліктує.

Соціально-корисні зв`язки підтримуються з дочкою та сестрами. За час відбування покарання телефонні розмови та тривалі (короткострокові) побачення надавались регулярно.

Відповідно до проведеної оцінки ризиків, засуджений має низький рівень вчинення повторного кримінального правопорушення після звільнення.

Заходи індивідуальної програми виконані повністю. Фактори ризику на поведінку засудженого відсутні.

Відповідно до медичної довідки завідувача медичної частини ДУ «Полицька виправна колонія (№76)» ОСОБА_5 , 1957 р.н. пенсіонер, не працює, перебуває з 17.07.2021 року на диспансерному обліку, потребує амбулаторного лікування, постійного прийому антиретровірусних препаратів.

Отже, враховуючи, що головною передумовою для застосування до особи більш м`якого покарання є не тільки сплив певної частини строку покарання, а й факт того, що засуджений став на шлях виправлення, суд констатує, що засуджений ОСОБА_5 своєю поведінкою та ставленням до праці демонструє прагнення до виправлення, наявні позитивні зрушення в його поведінці і добросовісному та чесному ставлення до праці, які свідчать про сумлінне здійснення процесу виправлення, що на думку суду може ефективно продовжуватись й в умовах відбування більш м`якого покарання.

Враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку, що засуджений ОСОБА_5 , фактично відбув 2/3 призначеного судом покарання у виді позбавлення волі, за цей час здійснював процес виправлення. За період всього строку перебування в установах відбування покарання не мав порушень, отримав заохочення, пенсіонер. Виконує роботи із благоустрою установи відповідно до ст. 118 ч. 5 КВК України, має достатній рівень необхідних навичок. До виконання робіт з благоустрою установи ставиться з розумною ініціативою, вбачає суспільну необхідність у їх виконані. Бере активну участь у програмах. Приймає участь у програмі диференційованого-виховного впливу на засуджених за напрямом: «Духовне відродження», має позитивні плани на майбутнє та позитивні результати їх реалізації, готовий до змін, визнав вину у вчиненому злочині, що вказує на те, що засуджений став на шлях виправлення, що може ефективно продовжуватись й в умовах відбування більш м`якого покарання.

Щодо виду покарання, на яке суд вважає за можливе замінити призначене засудженому покарання у виді позбавлення волі.

Статтею 51 КК України визначено види покарань, які можуть бути застосовані судом, серед яких більш м`яким покаранням відносно позбавлення волі на певний строк є обмеження волі, пробаційний нагляд, виправні роботи та громадські роботи.

Відповідно до вимог ст.ст. 56, 57, 61 КК України громадські роботи, виправні роботи та обмеження волі не призначаються особам, які досягли пенсійного віку, а також особам з інвалідністю першої або другої групи .

Судом встановлено, що засуджений ОСОБА_5 ІНФОРМАЦІЯ_1 є пенсіонером, що підтверджується копією паспорта серії № НОМЕР_1 . На час розгляду клопотання йому виповнилося 68 років, отже він досяг пенсійного віку, що виключає можливість заміни йому покарання у виді позбавлення волі на більш м`яке у виді громадських робіт, виправних робіт та обмеження волі.

Відповідно до ст. 59-1 КК України покарання у виді пробаційного нагляду полягає в обмеженні прав і свобод засудженого, визначених законом і встановлених вироком суду, із застосуванням наглядових та соціально-виховних заходів без ізоляції від суспільства. Суд покладає на засудженого до пробаційного нагляду такі обов`язки: 1) періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; 2) повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну свого місця проживання, роботи або навчання; 3) не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.

Пробаційний нагляд призначається на строк від одного до п`яти років. Пробаційний нагляд не призначається особам, які під час відбування цього виду покарання вчинили кримінальне правопорушення.

Обставин, які виключають можливість відбування засудженим ОСОБА_5 покарання у виді пробаційного нагляду, відповідно до вимог ст.59-1 КК України, судом не встановлено.

За висновком комісії установи засуджений став на шлях виправлення та відбув 2/3 строку покарання.

Законом України № 3342-IX від 23 серпня 2023 року «Про внесення змін до Кримінального, Кримінального процесуального кодексів України та інших законодавчих актів України щодо удосконалення видів кримінальних покарань» внесено зміни до Кримінального кодексу України, в ст.51 Види покарань, а саме частину першу доповнено пунктом 7-1 такого змісту:

"7-1) пробаційний нагляд.

Також цим Законом доповнено Кримінальний кодекс статтею 59-1 Пробаційний нагляд, де в ч. 1 даної статті зазначається, що покарання у виді пробаційного нагляду полягає в обмеженні прав і свобод засудженого, визначених законом і встановлених вироком суду, із застосуванням наглядових та соціально-виховних заходів без ізоляції від суспільства. Пробаційний нагляд призначається на строк від одного до п`яти років. (ч.4 ст. 59-1 КК України)

А як зазначено в абзаці третьому частини першої статті 6 Закону України «Про пробацію» завданням пробації є здійснення нагляду за засудженими до покарань у виді позбавлення права обіймати певні посади або займатися певною діяльністю, громадських робіт, виправних робіт, особами, яким покарання у виді обмеження волі або позбавлення волі на певний строк замінено покаранням у виді громадських робіт або виправних робіт, особами, звільненими від відбування покарання з випробуванням, звільненими від відбування покарання вагітними жінками і жінками, які мають дітей віком до трьох років.

Даний пункт доповнено змінами:

також здійснювати нагляд за особами, засудженими до покарання у виді пробаційного нагляду та за особами, яким покарання у виді обмеження волі або позбавлення волі на певний строк замінено покаранням у виді пробаційного нагляду.

На засудженого до пробаційного нагляду суд покладає обов`язки відповідно до ч.ч. 2, 3 ст 59-1 КК України.

Статтею 51 КК України визначено види покарань та порівняльна суворість покарань, яка визначається від першого виду найбільш м`якого покарання до останнього найсуворішого. Пунктом 7-1 ч.1 вказаної статті визначено вид покарання «пробаційний нагляд», а пунктом 11 цієї ж статті є вид покарання «позбавлення волі на певний строк» з чого слідує, що «пробаційний нагляд» є більш м`яким видом покарання ніж позбавлення волі.

Відповідно до ч.1 ст. 82 КК України, особам, що відбувають покарання у виді обмеження або позбавлення волі, невідбута частина покарання може бути замінена судом більш м`яким покаранням.

А як зазначено в п.3 ч.4 ст. 82 КК України, заміна невідбутої частини покарання більш м`яким можлива після фактичного відбуття засудженим не менше двох третин строку покарання, призначеного судом за умисний особливо тяжкий злочин, а також покарання, призначеного особі, яка раніше звільнялася умовно-достроково і вчинила нове умисне кримінальне правопорушення протягом невідбутої частини покарання.

Критеріями оцінки ступеня виправлення засудженого при застосуванні до нього положень ст.ст.81, 82 КК України є:

-ставлення засудженого до дотримання вимог встановленого порядку відбування покарання (режим) за весь період відбування покарання;

-участь у суспільно-корисній праці;

-участь у виховних заходах;

-участь у загальноосвітньому та професійно-технічному навчанні;

-участь у самодіяльних організаціях та соціально-корисна активність;

-участь у роботах з благоустрою установ та прилеглих територій,

-поліпшенні житлово-побутових умов засуджених або допоміжних робіт по забезпеченню установи продовольством;

-прагнення засудженого до відшкодування нанесених злочином збитків, сплати аліментів (за наявності виконавчих листів);

-визнання своєї вини у вчиненому злочині і каяття в ньому;

-підтриманні соціально-корисних зв`язків та позитивних намірів на життя після звільнення.

Як зазначено в п.п.2,17 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 26.04.2002 №2 «Про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання і заміну невідбутої частини покарання більш мяким», умовно-дострокове звільнення від відбування покарання і заміна невідбутої частини покарання більш м`яким можливі лише після повного та всебічного вивчення даних про особу засудженого. При цьому головною умовою, прийняття такого рішення є доведеність при заміні невідбутої частини покарання більш м`яким - того, що засуджений став на шлях виправлення (ч. 3 ст. 82 КК) та фактичне відбуття засудженим певної частини призначеного йому строку покарання (ч. 4 ст. 82 КК).

Оскільки судовий розгляд питання про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання або заміну невідбутої частини покарання більш м`яким справляє великий виховний і запобіжний вплив як на самого засудженого, так і на інших осіб, суди під час судового засідання у справах цієї категорії повинні приділяти особливу увагу поясненням засудженого, представників органу, який відає виконанням покарання, спостережної комісії або служби у справах неповнолітніх по суті внесеного подання. Зокрема, слід ретельно з`ясовувати ставлення засудженого до вчиненого злочину, праці та навчання, додержання ним вимог режиму, участь у самодіяльних організаціях засуджених виправно-трудової установи, а також його наміри щодо прилучення до суспільно корисної праці та потребу в наданні допомоги при обранні місця проживання і працевлаштування.

Згідно ст. 6 КВК України, виправлення засудженого - процес позитивних змін, які відбуваються в його особистості та створюють у нього готовність до самокерованої правослухняної поведінки; свідоме відновлення засудженого в соціальному статусі повноправного члена суспільства; повернення його до самостійного загальноприйнятого соціально-нормативного життя в суспільстві.

Критерієм сумлінної поведінки є неухильне дотримання всіх вимог режиму місця відбування покарання та виконання всіх покладених на засудженого обовязків. Чесним ставленням до праці є постійна старанність у роботі, прагнення до кращого виконання дорученої роботи, підвищення кваліфікації, бережливе ставлення до матеріалів та обладнання. Висновок про виправлення засудженого має ґрунтуватися на аналізі даних про його поведінку за весь період відбування покарання, а не за час, що безпосередньо передує розгляду питання про можливість застосування умовно-дострокового звільнення від покарання.

Враховуючи вище викладене, оцінивши в сукупності всі дані, за весь період відбування покарання, які можуть служити чинником для визнання поведінки засудженого такою, що свідчить про його виправлення, а саме ОСОБА_5 позитивно характеризується, у скоєному злочині розкаюється; має шість заохочень; стягнень не має; бере участь у програмах диференційованого виховного впливу на засуджених; пенсіонер, виконує роботи по благоустрою установи відповідно до ст. 118 ч.5 КВК України; має позитивні наміри на життя, має постійне місце проживання, ризик вчинення повторного кримінального правопорушення після звільнення низький, суд вважає, що ОСОБА_5 став на шлях виправлення та відбув 2/3 строку покарання призначеного за вироком суду.

Суд прийшов до висновку, що надано конкретні переконливі дані про те, що процес виправлення засудженого досягнув тієї стадії, на якій відбування призначеного покарання перестає бути доцільним і його подальше виправлення можливе в умовах перебування на волі.

За встановлених обставин можна зробити висновок, що в поведінці засудженого за весь період його відбуття покарання сталися позитивні зміни, які свідчать про їх стабільність і незворотність, що в свою чергу є достатніми підставами для ствердження, що він сумлінною поведінкою та ставленням до праці довів своє виправлення.

А тому, суд приходить до висновку про можливість заміни засудженому невідбутої частини покарання більш м`яким покаранням - у вигляді пробаційного нагляду, з покалладенням на нього обов`язків, передбачених ч.2, ч.3 ст.59-1 КК України.

Згідно статті 49-2 КВК України строк покарання у виді пробаційного нагляду обчислюється з дня постановки засудженого на облік уповноваженим органом з питань пробації.

Відповідно до ч.2 ст. 72 КК України одному дню позбавлення волі відповідають два дні пробаційного нагляду.

Керуючись ст.ст. 51, 59-1, 82 КК України, ст.ст. 537, 539 КПК України, суд,-

у х в а л и в:

Клопотання захисника засудженого - адвоката ОСОБА_4 про заміну невідбутої частини покарання більш м`яким у вигляді пробаційного нагляду ОСОБА_5 , задовольнити.

Засудженому ОСОБА_5 , замінити невідбуту частину покарання у вигляді позбавлення волі більш м`яким - на пробаційний нагляд строком на 3 роки 3 місяці 11 днів.

На підставі ст. 59-1 КК України встановити засудженому ОСОБА_5 такі обов`язки:

1) періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації;

2) повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну свого місця проживання, роботи, навчання;

3) не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації;

4) виконувати заходи, передбачені пробаційною програмою.

Строк відбування покарання засудженому ОСОБА_5 у виді пробаційного нагляду, рахувати з дня постановки на облік органом з питань пробації.

На ухвалу може бути подана апеляція до Рівненського апеляційного суду Рівненської області протягом 7 діб через Володимирецький районний суд Рівненської області з моменту проголошення, а засудженим з моменту вручення копії ухвали.

Суддя: ОСОБА_1