Справа № 138/751/26
Провадження №:1-кс/138/203/26
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11.03.2026 м. Могилів-Подільський

Могилів-Подільський міськрайонний суду Вінницької області, у складі

слідчого судді ОСОБА_1 ,

за участю секретаря ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні Могилів-Подільського міськрайонного суду Вінницької області клопотання слідчого СВ Могилів-Подільського РВП ГУНП у Вінницькій області капітана поліції ОСОБА_3 , погодженого прокурором Могилів-Подільської окружної прокуратури ОСОБА_4 про арешт майна під час досудового розслідування кримінального провадження № 0000100 від 10.03.2026 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.305 КК України,

ВСТАНОВИВ:

10.03.2026 до Могилів-Подільського міськрайонного суду Вінницької області надійшло вказане вище клопотання.

Клопотання мотивоване тим, зокрема, що до Могилів-Подільського РВП ГУНП у Вінницькій області 09.03.2026 надійшло повідомлення державної митної служби України про те, що 09.03.2026 під час здійснення митного контролю на митному пункті пропуску «Могилів-Подільський - Отач» м/п «Дністер» за адресою: пл. Соборна, 7, м. Могилів-Подільський Вінницької області, в напрямку виїзд з України по зеленому коридорі, проведено огляд багажу громадянина України ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в якого серед особистих речей в скляному флаконі виявлено порошкоподібну речовину схожу на калій перманганат (калій марганцевокислий), який є прекурсором прихованим від митного контролю.

За вказаним фактом Могилів-Подільським РВП Головного управління Національної поліції у Вінницькій області, відповідно до вимог ч. 1, 4 ст. 214 КПК України внесені відомості до Єдиного реєстру досудових розслідувань №0000100 від 10.03.2026, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 305 КК України.

У ході огляду місця події 09.03.2026 у приміщенні службового кабінету для огляду багажу пункту пропуску «Могилів-Подільський - Отач», що знаходиться за адресою: пл. Соборна, 7 м. Могилів-Подільський Вінницької області в сумці з особистими речами ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , виявлено та в подальшому вилучено картонну коробку біло-синього забарвлення в середині якої перебувала скляна колба з етикеткою «Калиол Перманганат», в середині якої знаходиться порошкоподібна речовина темно-коричневого кольору. Вказане вище коробка з колбою в якій знаходиться порошкоподібна речовина темно-коричневого кольору вилучена та поміщена у сейф пакет НПУ NPU 6394595.

Картонну коробку біло-синього забарвлення та скляну колбу, на якій наявна етикетка із надписом «Калиол Перманганат», в середині якої знаходиться порошкоподібна речовина темно-коричневого кольору, визнано речовими доказами у кримінальному провадженні, про що винесено відповідну постанову.

Наразі, у зв?язку із всебічним, повним та об?єктивним розслідуванням вказаного кримінального правопорушення, а також з метою уникнення можливості втрати речових доказів необхідно накласти арешт.

На вказані вище речові докази, необхідно накласти арешт, оскільки вони можуть бути процесуальним джерелом доказів при проведенні експертиз, висновки яких слугуватимуть доказами у кримінальному провадженні.

Слідчий та прокурор клопотання підтримали.

ОСОБА_6 подав до суду заяву про проведення розгляду клопотання без його участі. Не заперечував проти його задоволення.

Дослідивши зміст клопотання та додані до нього документи, слідчий суддя приходить до висновку, що клопотання необхідно задовольнити з таких підстав.

Частиною 1 ст. 170 КПК України визначено, що арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.

Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження. Слідчий, прокурор повинні вжити необхідних заходів з метою виявлення та розшуку майна, на яке може бути накладено арешт у кримінальному провадженні.

Відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення збереження речових доказів.

Згідно з ч. 3 ст. 170 КПК України у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.

Стаття 98 КПК України визначає, що речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Відповідно до ч. 2 ст. 173 КПК України при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен враховувати: 1) правову підставу для арешту майна; 2) можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої статті 170 цього Кодексу); 3) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення або суспільно небезпечного діяння, що підпадає під ознаки діяння, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність (якщо арешт майна накладається у випадках, передбачених пунктами 3, 4 частини другої статті 170 цього Кодексу); 3-1) можливість спеціальної конфіскації майна (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 2 частини другої статті 170 цього Кодексу); 4) розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 4 частини другої статті 170 цього Кодексу); 5) розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження; 6) наслідки арешту майна для підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб.

Отже, слідчим доведено, що вилучені речі, можуть бути використані, як доказ обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, оскільки могли зберегти на собі сліди кримінального правопорушення або містити інші відомості, які можуть бути використані, як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, тобто відповідають критеріям, визначеним ст. 98 КПК України, та у випадку не накладення арешту на вказане майно, це може призвести до подальшого його відчуження або знищення, що не забезпечить виконання завдання кримінального провадження.

За викладених обставин, враховуючи правове обґрунтування клопотання, яке відповідає положенням ст. 170-173 КПК України, слідчий суддя приходить до висновку, що клопотання про арешт майна підлягає задоволенню з метою збереження речових доказів, задля забезпечення дієвості та об`єктивності розслідування у вказаному кримінальному провадженні.

Слідчий суддя дійшла висновку, що у даному випадку обмеження права власності є розумним і співрозмірним завданням кримінального провадження, а обставини кримінального провадження станом на час прийняття процесуального рішення вимагають вжиття такого методу державного регулювання, як накладення арешту. При цьому, доказів негативних наслідків від застосування такого заходу забезпечення кримінального провадження слідчому судді не надано.

При цьому, суд звертає увагу на положення абзацу 2 частини 1 статті 174 КПК України відповідно до якої арешт майна також може бути скасовано повністю чи частково ухвалою слідчого судді під час досудового розслідування чи суду під час судового провадження за клопотанням власника або володільця майна, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, якщо вони доведуть, що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано.

На підставі викладеного та керуючись ст. 170-173, 309, 372 КПК України, слідчий суддя

УХВАЛИВ:

Клопотання задовольнити.

Накласти арешт на речові докази у кримінальному провадженні, а саме: картонну коробку біло-синього забарвлення та скляну колбу із надписом «Калиол Перманганат», в середині якої знаходиться порошкоподібна речовина темно-коричневого кольору, які поміщено у сейф пакет Національна поліція України NPU 6394595.

Ухвала про арешт майна підлягає негайному виконанню слідчим та/або прокурором.

Виконання та контроль за виконанням ухвали покласти на слідчогоСВ Могилів-Подільського РВП ГУНП у Вінницькій області капітана поліції ОСОБА_3 .

Зобов`язати слідчого СВ Могилів-Подільського РВП ГУНП у Вінницькій області капітана поліції ОСОБА_3 повідомити заінтересованих осіб про накладення арешту на вказане вище майно.

Копію ухвали не пізніше наступного робочого дня після її постановлення направити слідчому, прокурору, ОСОБА_6 (адреса проживання: АДРЕСА_1 ).

На ухвалу слідчого судді безпосередньо до Вінницького апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її проголошення може бути подана апеляційна скарга, однак оскарження ухвали не зупиняє її виконання.

Слідчий суддя: ОСОБА_1