Справа № 646/7962/24
Провадження № 1-кп/646/326/2026
У Х В А Л А

25 лютого 2026 року м. Харків

Основ`янський районний суд міста Харкова у складі:

головуючий суддя ОСОБА_1 ,

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

сторін кримінального провадження:

прокурора ОСОБА_3 ,

захисника обвинуваченого ОСОБА_4 ,

обвинуваченого ОСОБА_5 ,

розглянувши у судовому засіданні в режимі відеоконференції клопотання захисника обвинуваченого ОСОБА_5 адвоката ОСОБА_4 про зменшення розміру застави у кримінальному провадженні № 0004530 від 26.06.2024 за обвинуваченням ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 402 КК України,

ВСТАНОВИВ:

В провадженні Основ`янського районного суду міста Харкова перебуває обвинувальний акт у кримінальному провадженні № 0004530 від 26.06.2024 за обвинуваченням ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 402 КК України.

24.02.2026 до суду від захисника обвинуваченого ОСОБА_5 адвоката ОСОБА_4 надійшло клопотання про зменшення розміру застави з сімдесяти до сорока розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб від 17.09.2024, в обґрунтування якого останній зазначив про те, що сім`я обвинуваченого фактично позбавлена стабільного джерела доходу, перебуває в умовах воєнного стану, постійних економічних труднощів, інфляції, перебоїв з енергопостачанням та інших об`єктивних обставин, що істотно впливають на можливість належного матеріального забезпечення. Попри це, сторона захисту виконала вимоги суду та забезпечила внесення значної суми застави, чим підтвердила добросовісність намірів та готовність до виконання процесуальних обов`язків. У надзвичайно складний для держави період, коли військовослужбовці та їхні сім`ї несуть підвищений соціальний та фінансовий тягар, держава, здійснюючи правосуддя, повинна забезпечувати баланс між інтересами кримінального провадження та принципами справедливості, розумності й пропорційності. Зменшення розміру застави та повернення різниці між внесеною сумою і новим визначеним розміром дозволить зберегти цей баланс, не порушуючи завдань кримінального провадження та забезпечуючи дотримання конституційного принципу захисту прав людини.

У судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_5 та його захисник, адвокат ОСОБА_4 , підтримали подане клопотання та просили його задовольнити, посилаючись на викладені у ньому обставини, зокрема на зміну майнового стану обвинуваченого, відсутність ризиків, передбачених ст. 177 КПК України.

Прокурор ОСОБА_3 у судовому засіданні заперечував проти задоволення зазначеного клопотання та просив відмовити у його задоволенні, вказуючи на його необґрунтованість, відсутність належних та достатніх підстав для зменшення розміру застави, а також на те, що обставини, які були враховані судом під час визначення розміру застави, на даний час не змінилися.

Суд, заслухавши думку учасників кримінального провадження, перевіривши доводи сторони захисту, викладені у клопотанні та документи, надані на його обґрунтування, дослідивши матеріали кримінального провадження та оцінивши їх у сукупності з іншими наявними у справі доказами, приходить до висновку, що клопотання про зменшення розміру застави не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Згідно з положенням ст. 5 Конвенції про захист прав та основоположних свобод людини, а також практики Європейського суду з прав людини, обмеження права особи на свободу і особисту недоторканність можливе лише в передбачених законом випадках за встановленою процедурою. У кожному випадку, як підкреслює Європейський суд з прав людини, суд своїм рішенням повинен забезпечити не тільки права підозрюваного та/або обвинуваченого, а й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів.

Судом встановлено, що у рамках кримінального провадження № 0004530 ухвалою Ленінського районного суду м. Харкова від 18.06.2024 до підозрюваного ОСОБА_5 застосовано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою. Одночасно слідчим суддею визначено запобіжний захід у виді застави у розмірі 211960 гривень, на виконання якої 18.06.2024 заставодавцем ОСОБА_6 на відповідний депозитний рахунок внесено визначену судом суму застави.

Питання щодо зменшення розміру застави у цьому кримінальному провадженні вже було предметом судового розгляду. Так, ухвалами суду від 08.10.2024 та 25.10.2024 у задоволенні клопотань сторони захисту про зменшення розміру застави у кримінальному провадженні № 0004530 від 26.06.2024 за обвинуваченням ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 402 Кримінальний кодекс України, було відмовлено.

Слід зазначити, що відповідно до ч. 4 ст. 182 КПК України розмір застави визначається з урахуванням обставин кримінального правопорушення, майнового та сімейного стану підозрюваного, обвинуваченого, інших даних про його особу та ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу. Розмір застави повинен достатньою мірою гарантувати виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього обов`язків та не може бути завідомо непомірним для нього. Таким чином, під час визначення розміру застави ураховується майновий, сімейний стан та інші дані про особу саме обвинуваченого.

Суд констатує, що застосований до обвинуваченого запобіжний захід у виді встановленого слідчим суддею розміру застави має альтернативний характер та є достатньо дієвим і в цілому забезпечує виконання обов`язків, покладених на нього законом.

Підставою для зміни запобіжного заходу може бути, зокрема, наявність нових обставин, які не розглядалися слідчим суддею при застосуванні запобіжного заходу, зміна обставин підозри, зменшення встановлених ризиків, тощо.

За змістом клопотання захисника підставою для зміни застосованого до обвинуваченого запобіжного заходу у вигляді застави шляхом зменшення її розміру є належне виконання ним покладених на нього процесуальних обов`язків протягом усього строку судового розгляду

Таким чином, в клопотанні не зазначено та не обґрунтовано, які обставини, що враховуються судом під час визначення розміру застави, змінились з моменту визначення попереднього розміру застави та можуть бути підставою для її зменшення.

Наведені захисником обставини у сукупності із наданими доказами не є достатніми для прийняття рішення про зміну розміру застави шляхом її зменшення.

Той факт, що в період досудового розслідування та в період перебування кримінального провадження в провадженні суду обвинувачений ОСОБА_5 , демонструє належну процесуальну поведінку, сумлінно виконує, покладені на нього обов`язки, свідчить лише про те, що застосований до нього запобіжний захід у вигляді тримання під вартою та визначена сума застави є такими, що достатньою мірою гарантують виконання покладених на обвинуваченого процесуальних обов`язків та забезпечують його належну поведінку у кримінальному провадженні.

Крім того, ч. 2 ст. 182 КПК України передбачена можливість внесення застави не тільки підозрюваним або обвинуваченим, а й іншою фізичною або юридичною особою (заставодавцем).

Згідно з ч. 7 ст. 182 КПК України підозрюваний, обвинувачений або заставодавець мають право у будь-який момент внести заставу у розмірі, визначеному в ухвалі про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Із змісту наведених статей вбачається, що внесення застави є правом заставодавця, а не обов`язком.

Тобто прийняття тією чи іншою особою (заставодавцем) такого рішення є добровільним. Заставодавці самостійно обирають джерело грошових коштів, які мають бути внесені у якості застави та усвідомлюють або мають усвідомлювати, що ці кошти вносяться на увесь строк дії запобіжного заходу у вигляді застави, який є безстроковим. Лише припинення дії запобіжного заходу, відповідно до ч. 11 ст. 182 КПК України є підставою для повернення внесеної суми застави, у тому числі заставодавцю, у разі відсутності клопотання прокурора про звернення суми застави в дохід держави.

Завідомо непомірний розмір застави означає неможливість його внесення, однак те, що застава була внесена у визначеному розмірі 70 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, дає підстави для висновку, що такий розмір не був завідомо непомірний для заставодавця.

Окрім цього, твердження захисника щодо обов`язку суду зменшити розмір застави відповідно до ст. 182 КПК України, є хибним, оскільки вказані імперативні норми щодо розміру застави обов`язкові для застосування при обранні запобіжного заходу у виді застави.

Згідно п. 3 ч. 4 ст. 202 КПК України, з моменту звільнення з-під варти, у зв`язку з внесенням застави підозрюваний вважається таким, до якого застосовано запобіжний захід у вигляді застави. Згідно вимог ст. 182 КПК України та параграфу 1 глави 18 КПК України не передбачено строку дії застави як запобіжного заходу.

З моменту внесення застави на підозрюваного покладаються обов`язки визначені ухвалою слідчого судді строком на два місяці та не продовження цих обов`язків не тягне за собою припинення дії запобіжного заходу у вигляді застави.

З матеріалів провадження вбачається, що клопотання про продовження строку дії обов`язків обвинуваченому ОСОБА_5 до їх спливу прокурором не було подано. Судовий розгляд справи триває на даний час.

Відповідно до вимог ч. 11 ст. 182 КПК України, п. 8 Порядку внесення коштів на спеціальний рахунок у разі застосування застави як запобіжного заходу, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 11 січня 2012 року № 15, застава повертається заставодавцю лише після припинення дії запобіжного заходу у вигляді застави та постановлення вироку (ухвали), у якому міститься рішення про повернення застави.

При цьому, після внесення грошових коштів як застави за обвинувачену особу, строк дії ухвали про обрання запобіжного заходу у вигляді застави, відповідно до ст. 203 КПК України, діє до моменту прийняття остаточного рішення, а саме ухвалення вироку чи закриття кримінального провадження, оскільки відповідно до ст. 182 КПК України, цей запобіжний захід не має граничного строку дії, вимоги клопотання про повернення застави є такими, які суперечать меті застосування запобіжного заходу.

Крім того, суд звертає увагу, що сума розміру застави, яку пропонує визначити представник обвинуваченого та сума різниці, яку він просить повернути заставодавцю, розраховані невірно - на підставі розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, який на час подання клопотання установлений в іншому збільшеному розмірі.

З огляду на викладене вище, враховуючи, що судовий розгляд даного кримінального провадження не закінчено, дія запобіжного заходу у вигляді застави не припинилась, у встановленому законом порядку розмір застави не зменшувався, суд приходить до висновку про відсутність обґрунтованих підстав для зменшення розміру застави.

Отже, з урахуванням існуючих ризиків, тяжкості та характеру кримінального правопорушення у вчиненні якого обвинувачується ОСОБА_5 , даних про його особу та майновий стан, визначений 18.06.2024 розмір застави у 211960 гривень є справедливим та достатньою мірою гарантує виконання обвинуваченим покладених на нього обов`язків та не є при цьому завідомо непомірним для нього або іншого заставодавця.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 182, 372 КПК України, суд

ПОСТАНОВИВ:

У задоволені клопотання захисника обвинуваченого ОСОБА_5 адвоката ОСОБА_4 про зменшення розміру застави з сімдесяти до сорока розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб у кримінальному провадженні № 0004530 від 26.06.2024 року за обвинуваченням ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 402 КК України відмовити.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя ОСОБА_1