Справа № 390/478/23
Провадження № 1-кп/390/293/23
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24.03.2026 Кропивницький районний суд Кіровоградської області у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

при секретарі ОСОБА_2 ,

за участю: прокурора ОСОБА_3 ,

захисника - ОСОБА_4 (в режимі відеоконференції),

обвинуваченої ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у місті Кропивницький обвинувальний акт у кримінальному провадженні № 0000140 по обвинуваченню

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки с. Молодецьке Кіровоградського району Кіровоградської області, громадянки України, з базовою загальною середньою освітою, незаміжньої, не маючої утриманців, зареєстрованої за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючої за адресою: АДРЕСА_2 , не маючої судимостей,

у вчиненні злочину, передбаченого ч.4 ст.185 КК України,

ВСТАНОВИВ:

У провадженні суду перебуває вказане кримінальне провадження.

Згідно обвинувального акту: 26.01.2023, в ранковий час, ОСОБА_5 , перебуваючи в приміщенні літньої кухні, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_3 , діючи умисно, цілеспрямовано, з корисливих мотивів з ціллю особистого самозбагачення, розуміючи суспільно небезпечний характер своїх дій, в умовах воєнного стану, шляхом вільного доступу з приміщення літньої кухні, таємно, повторно викрала кутошліфувальну машинку марки «PRO CRAFT» PW 1000, вартістю 1075,50 грн.

Крім того, 01.02.2023, в ранковий час, ОСОБА_5 , перебуваючи за вказаною вище адресою, діючи умисно, цілеспрямовано, з корисливих мотивів з ціллю особистого самозбагачення, розуміючи суспільно небезпечний характер своїх дій, в умовах воєнного стану, шляхом вільного доступу з приміщення сараю таємно, повторно викрала двох качок породи «Шипун», вартістю 700 грн.

Крім того, 04.02.2023, вранці, ОСОБА_5 , перебуваючи за вказаною вище адресою, діючи умисно, цілеспрямовано, з корисливих мотивів з ціллю особистого самозбагачення, розуміючи суспільно небезпечний характер своїх дій, в умовах воєнного стану, шляхом вільного доступу з дерев`яної клітки, що знаходилась на території подвір`я домоволодіння таємно, повторно викрала трьох кролів породи «Великан», вартістю 600 грн.

Крім того, 07.02.2023, в обідній час, ОСОБА_5 перебувала на сміттєзвалищі, в с. Аджамка, Кропивницького району, Кіровоградської області, діючи умисно, цілеспрямовано, з корисливих мотивів з ціллю особистого самозбагачення, в умовах воєнного стану, шляхом вільного доступу таємно, повторно викрала велосипед марки «Україна», вартістю 1000 грн.

Захисник адвокат ОСОБА_4 подала до суду клопотання про закриття відносно ОСОБА_5 кримінального провадження за ч.4 ст.185 КК України у зв`язку із декриміналізацією.

Обвинувачена підтримала свого захисника.

Прокурор ОСОБА_3 не заперечувала проти задоволення вказаного клопотання.

Потерпілий у судове засідання не з`явився, про час, дату та місце розгляду справи повідомлявся у встановленому законом порядку, причини неявки суд не повідомив.

Заслухавши думку учасників судового провадження та дослідивши матеріали кримінального провадження, суд дійшов наступного висновку.

Відповідно до ст.58 Конституції України, закони та інші нормативно-правові акти не мають зворотної дії в часі, крім випадків, коли вони пом`якшують або скасовують відповідальність особи.

За загальним правилом, закріпленим у частині другій статті 4 КК України, злочинність, караність, а також інші кримінально-правові наслідки діяння визначаються законом про кримінальну відповідальність, який діяв на час його вчинення.

Припинення законної сили кримінально-правової норми тягне неможливість її застосування до діянь, що передбачені чи передбачалися у КК раніше як злочини і скоєні після втрати цією нормою чинності. Водночас у випадках, коли новий закон про кримінальну відповідальність покращує юридичне становище особи, він поширюється і на діяння, вчинені до набрання ним чинності, тобто застосовується принцип ретроактивності.

За змістом ч. 1 ст. 5 КК України, закон про кримінальну відповідальність, що скасовує злочинність діяння, пом`якшує кримінальну відповідальність або іншим чином поліпшує становище особи, має зворотну дію у часі, тобто поширюється на осіб, які вчинили відповідні діяння до набрання таким законом чинності, у тому числі на осіб, які відбувають покарання або відбули покарання, але мають судимість.

Європейський суд з прав людини вважає, що ст. 7 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод «Ніякого покарання без закону» є важливою складовою принципу верховенства права. Він також підтвердив, що зазначена стаття Конвенції допускає принцип ретроспективності більш м`якого кримінального закону. На цьому принципі ґрунтується правило, згідно з яким за наявності відмінностей між чинним на час вчинення злочину кримінальним законом та законом, який набрав чинності перед винесенням остаточного судового рішення, суди мають застосовувати той із них, положення якого є більш сприятливими для обвинуваченого (рішення у справі Скоппола проти Італії).

Так, Законом України «Про внесення змін до Кодексу України про адміністративні правопорушення та деяких інших законів України щодо посилення відповідальності за дрібне викрадення чужого майна та врегулювання деяких інших питань діяльності правоохоронних органів» від 18 липня 2024 № 3886-IX, який набрав чинності 09.08.2024, встановлено, що дії щодо викрадення чужого майна шляхом крадіжки, шахрайства, привласнення чи розтрати у розмірі до двох неоподатковуваних мінімумів доходів громадян (тобто до 2684 грн станом на 2023) - є дрібною крадіжкою, за яку настає відповідальність за ст.51 Кодексу України про адміністративне правопорушення.

Об`єднана палата Касаційного кримінального суду у складі Верховного Суду, розглянувши справу № 278/1566/21, зробила наступний висновок у Постанові від 07.10.2024 щодо декриміналізації викрадення чужого майна шляхом крадіжки «Закон України від 18.07.2024 № 3886-IX «Про внесення змін до Кодексу України про адміністративні правопорушення та деяких інших законів України щодо посилення відповідальності за дрібне викрадення чужого майна та врегулювання деяких інших питань діяльності правоохоронних органів», яким унесені зміни до ст. 51 КУпАП, є законом про кримінальну відповідальність, що скасовує кримінальну протиправність у значенні ст. 5 КК України для тих діянь, які до набрання цим Законом чинності вважалися кримінальним правопорушенням, однак після набрання ним чинності підпадають під ознаки адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 51 КУпАП.

У ході з`ясування, чи перевищує вартість викраденого розмір, визначений ст. 51 КУпАП, суд приймає до уваги розмір неоподатковуваного мінімуму доходів громадян, установлений на час вчинення правопорушення, з урахуванням положень п. 5 підрозділу 1 розділу ХХ та підпункту 169.1.1 п. 169.1 ст. 169 розділу IV Податкового кодексу України.

Питання, що виникають у кримінальних провадженнях у зв`язку з набуттям чинності Законом № 3886 IX, вирішуються судами за правилами, передбаченими для випадків, коли втратив чинність закон, яким установлювалася кримінальна протиправність діяння.» Отже, з 09.08.2024 змінився розмір крадіжки, який визначає кримінальну відповідальність за такі дії.

Внесені зміни про кримінальну відповідальність призвели до часткової декриміналізації діяння, і дія Закону має зворотну дію у часі, тому що скасовує кримінальну відповідальність у разі заподіяння злочином меншої шкоди, ніж встановлено нормою закону.

До набрання чинності вказаним Законом, кримінально карною вважалася крадіжка, виходячи з розміру понад 0,2 неоподатковуваного мінімуму, який за нормами адміністративного та кримінального законодавства для кваліфікації злочинів чи правопорушень, встановлювався з суми неоподатковуваного мінімуму на рівні податкової соціальної пільги.

Податкова соціальна пільга визначена підпунктами 169.1.1 пункту 169.1 статті 169 розділу IV ПКУ для відповідного року.

Так, підпунктом 169.1.1 статті 169 визначено, що податкова соціальна пільга дорівнює 50% розміру прожиткового мінімуму для працездатної особи (у розрахунку на місяць), встановленому законом на 1 січня звітного податкового року.

На час вчинення ОСОБА_5 інкримінованого їй діяння у 2023 році, мінімальна сума вартості викрадення чужого майна, як ознаки злочину, передбаченого ст. 185 КК України, повинна становити не менше 2684 грн.

Відповідно до обвинувального акту ОСОБА_5 викрала майно: 26.01.2023 на 1075,50 грн; 01.02.2023 на суму 700 грн; 04.02.2023 на суму 600 грн та 07.02.2023 на суму 1000 грн.

Передбачені ч.1 ст.5 КК України підстави для закриття кримінального провадження не пов`язані із встановленням фактичних обставин справи, що свідчать про відсутність в діянні особи складу злочину, а пов`язані зі змінами законодавства про кримінальну відповідальність (постанова ВС від 09.09.2019 року в справі № 591/6379/16-ц).

Крім того, згідно п.4-1 ч.1 ст. 284 КПК України, кримінальне провадження закривається у разі, якщо втратив чинність закон, яким встановлювалася кримінальна протиправність діяння.

Згідно з ч.3 ст.479-2 КПК України, якщо під час здійснення судового провадження щодо провадження, яке надійшло до суду з обвинувальним актом, втратив чинність закон, яким встановлювалася кримінальна протиправність діяння, суд зупиняє судовий розгляд і запитує згоду обвинуваченого на закриття кримінального провадження з підстави, передбаченої пунктом 4-1 частини першої статті 284 цього Кодексу.

Суд закриває кримінальне провадження на цій підставі, якщо обвинувачений проти цього не заперечує.

З огляду на викладене, беручи до уваги, що з 09.08.2024 втратив чинність закон, яким встановлювалася кримінальна протиправність діяння, яке ставляться у провину ОСОБА_5 у 2023 році, та остання не заперечує проти закриття кримінального провадження щодо неї у відповідній частині обвинувачення у зв`язку з втратою чинності законом, яким встановлювалася кримінальна протиправність діяння, суд дійшов висновку про необхідність закриття кримінального провадження за обвинуваченням ОСОБА_5 за ч.4 ст.185 КК України на підставі п. 4-1 ч.1 ст.284 КПК України.

Запобіжний захід щодо обвинуваченої не обрано, арешт на майно не накладався,

Питання про долю речових доказів по справі суд вирішує відповідно до ст.100 КПК України.

Процесуальні витрати за проведення експертиз, відповідно ст.124 КПК України, не підлягають стягненню з обвинуваченої та відносяться на рахунок держави.

З огляду на викладене, керуючись ст.284 - 286, 369-372, 479-2 КПК України, суд

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання захисника обвинуваченої адвоката ОСОБА_4 про звільнення ОСОБА_5 від кримінальної відповідальностіу зв`язку із декриміналізацією - задовольнити.

Кримінальне провадження № 0000140за обвинуваченням ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.185 КК України, закрити на підставі п.4-1 ч.1 ст.284 КПК України у зв`язку із втратою чинності законом, яким встановлювалася кримінальна протиправність діяння.

Копію ухвали направити до відділення поліції №2 Кропивницького РУП ГУНП в Кіровоградській області для вирішення питання про притягнення ОСОБА_5 до адміністративної відповідальності за ст.51 КУпАП за вчинення діянь, кримінальне провадження щодо яких закрито на підставі п. 4-1 ч. 1 ст.284 КПК України.

Ухвала може бути оскаржена до Кропивницького апеляційного суду протягом семи днів з дня її оголошення.

Ухвала суду першої інстанції набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Суддя ОСОБА_1