Житомирський апеляційний суд
Справа №279/3426/23 Головуючий у 1-й інст. ОСОБА_1
Номер провадження №11-кп/4805/362/26
Категорія ч.2 ст.286 КК України Доповідач ОСОБА_2
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09 березня 2026 року Житомирський апеляційний суд

в складі: головуючого-судді ОСОБА_2 ,

суддів: ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

з участю: секретаря ОСОБА_5 ,

прокурора ОСОБА_6 ,

обвинуваченого ОСОБА_7 ,

захисника ОСОБА_8 ,

представника потерпілих ОСОБА_9 ,

представника цивільного відповідача ОСОБА_10 (дистанційно),

розглянувши у відкритому судовому засіданні в режимі відеоконференції в залі суду в м. Житомирі кримінальне провадження №0000311 за апеляційною скарг ою представника цивільного відповідача Моторно (транспортного) страхового бюро України ОСОБА_10 на вирок Коростенського міськрайонного суду Житомирської області від 22 грудня 2025 року щодо

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с.Поліське, Коростенського району, Житомирської області, з вищою освітою, громадянина України, не працюючого, особи з інвалідністю 3-ї групи загального захворювання, одруженого, маючого на утриманні двох малолітніх дітей, раніше не судимого, не депутата, зареєстрованого та проживаючого: АДРЕСА_1 ,

обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 286 КК України,

в с т а н о в и в:

В апеляційній скарзі представник цивільного відповідача МТСБУ ОСОБА_10 не оспорюючи фактичних обставин кримінального провадження, установлених судом, кваліфікації дій, доведеності вини та призначеної судом ОСОБА_7 міри покарання, просить вирок суду в частині вирішення цивільного позову, а саме позовних вимог до МТСБУ, зокрема: стягнення з МТСБУ на користь ОСОБА_11 24 616,50 грн. витрат на лікування та 5 170,82 грн. моральної шкоди, а також розподілу судових витрат - скасувати та ухвалити новий вирок, яким відмовити у задоволенні вказаних позовних вимог, витрати на правничу допомогу понесені потерпілими ОСОБА_12 та ОСОБА_11 стягнути лише з ОСОБА_7 .. В решті вирок суду залишити без змін.

Вважає вирок суду в цій частині незаконним та необґрунтованим, ухваленим з істотним порушенням вимог кримінального процесуального закону. Зазначає, що вирішуючи цивільний позов потерпілої ОСОБА_11 , суд першої інстанції не звернув уваги на постанову правління НБУ «Про розмір страхових сум за договорами обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», що діяла на час події, згідно якої граничний розмір страхової суми за шкоду, заподіяну життю та здоров`ю на одного потерпілого становить 320 000 грн.. Тобто, враховуючи, що до ухвалення оскаржуваного вироку МТСБУ сплатило добровільно потерпілій ОСОБА_11 у відшкодування завданої шкоди 241 200 грн, то максимально можлива сума відшкодування шкоди, заподіяної життю і здоров`ю ОСОБА_11 , яка могла бути стягнута судом з МТСБУ становила 78 800 грн., однак суд першої інстанції стягнув з МТСБУ на користь ОСОБА_11 108 587, 32 грн (103 416, 50 грн. у відшкодування витрат на лікування та 5170, 82 грн. моральної шкоди). Вказує, що суд першої інстанції не перевірив чи належить ОСОБА_7 до категорії осіб, передбаченої п.13.1 ст.13 ЗУ «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», чи виконав він обов`язок щодо страхування своєї цивільно-правової відповідальності як особа, яка правомірно володіє транспортним засобом та керує ним, чи на момент ДТП цивільно правова відповідальність водія ОСОБА_7 була застрахована відповідно до діючої «Зеленої карти», а тому в порушення норм матеріального права, на які він посилався (ст.26-1, п.п. 41.1, 41.2 ст.41 Закону №1961-IV) стягнув з МТСБУ на користь ОСОБА_11 моральну шкоду, хоча в даному випадку за відшкодування моральної шкоди відповідає тільки обвинувачений ОСОБА_7 . Зазначає, що суд першої інстанції в порушення ч.1 ст.124 КПК України безпідставно стягнув з МТСБУ на користь потерпілих ОСОБА_12 та ОСОБА_11 понесені витрати на надання професійної правничої допомоги.

Вироком Коростенського міськрайонного суду Житомирської області від 22 грудня 2025 року ОСОБА_7 визнано винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України, та призначено йому покарання у виді позбавлення волі на строк 5 (п`ять) роки з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 3 (три) роки.

На підставі ст. 75 КК України звільнено ОСОБА_7 від відбування призначеного основного покарання у виді позбавлення волі з випробувальним терміном на 3 (три) роки.

На підставі ст. 76 КК України зобов`язано ОСОБА_7 : періодично з`являтись для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.

Цивільний позов потерпілого ОСОБА_12 до ОСОБА_7 , Моторного (транспортного) страхового бюро України про відшкодування шкоди, завданої кримінальним правопорушенням задоволено частково.

Стягнуто з ОСОБА_7 на користь ОСОБА_12 моральну шкоду в сумі 50 000 (п`ятдесят тисяч) грн. 00 коп..

Стягнуто з Моторного (транспортного) страхового бюро України на користь ОСОБА_12 223 (двісті двадцять три) гривні 33 копійки шкоди, заподіяної здоров`ю (пов`язаної з лікуванням).

Стягнуто з ОСОБА_7 та Моторного (транспортного) страхового бюро України на користь ОСОБА_12 понесені судові витрати на надання професійної правничої допомоги по 3000 (три тисячі) гривень.

Цивільний позов потерпілої ОСОБА_11 до ОСОБА_7 , Моторного (транспортного) страхового бюро України про відшкодування шкоди, завданої кримінальним правопорушенням задоволено частково.

Стягнуто з ОСОБА_7 на користь ОСОБА_11 моральну шкоду в сумі 200 000 (двісті тисяч) грн. 00 коп..

Стягнуто з Моторного (транспортного) страхового бюро України на користь ОСОБА_11 матеріальну шкоду в сумі 103 416 (сто три тисячі чотириста шістнадцять) грн. 50 коп.

Вимогу про стягнення з Моторного (транспортного) страхового бюро України на користь ОСОБА_11 241200 (двісті сорок одну тисячу двісті) грн., шкоди, заподіяної здоров`ю (пов`язаної з встановленням інвалідності) - залишено без розгляду.

Стягнуто з Моторного (транспортного) страхового бюро України на користь ОСОБА_11 моральну шкоду 5% від шкоди завданої здоров`ю в сумі 5170 (п`ять тисяч сто сімдесят) грн. 82 коп..

Стягнуто з ОСОБА_7 та Моторного (транспортного) страхового бюро України на користь ОСОБА_11 понесені судові витрати на надання професійної правничої допомоги по 3000 (три тисячі) гривень.

До набрання вироком законної сили до ОСОБА_7 запобіжний захід не застосовувався.

Стягнуто з ОСОБА_7 на користь держави процесуальні витрати на залучення експертів при проведенні експертиз в розмірі 7648,00 грн..

Вирішено питання щодо речових доказів.

Як встановлено судом та зазначено у вироку, ОСОБА_7 , 04 квітня 2023 року, близько 17 години 40 хвилин, керував технічно справним автомобілем марки «Cadillac» реєстраційний номер НОМЕР_1 рухався по проїзній частині автодороги з м.Коростень у напрямку с.Поліське, Коростенського району Житомирської області.

У вказаний день та час, проїжджаючи ділянку автодороги по вул.Селезньова в м.Коростені ігноруючи вимоги дорожніх знаків 1.12 «Вибоїна» та 3.29 «Обмеження максимальної швидкості 50 км/год» виїхавши з м.Коростень водій ОСОБА_7 , в порушення вимог пунктів 1.10 «Дорожня обстановка», «Дорожні умови», 10.1, 11.3, 12.6-г, 12.9-б Правил дорожнього руху, затверджених Постановою Кабінету Міністрів України №1306, керуючи автомобілем «Cadillac», реєстраційний номер НОМЕР_1 , рухаючись зі швидкістю не менше 96.0...103 км/год., чим порушив дозволену максимальну швидкість, не врахував дорожню обстановку та дорожні умови, щоб мати змогу постійно контролювати рух автомобіля та безпечно керувати ним, здійснив заїзд у вибоїну на проїзній частині своєї смуги, що призвело до втрати керування автомобілем ОСОБА_7 та подальшого некерованого виїзду на смугу для руху зустрічного транспорту, де він зіткнувся з автомобілем «Renault Clio Symbol» реєстраційний номер НОМЕР_2 , який рухався в напрямку м.Коростень під керуванням водія ОСОБА_12 .

В результаті вказаної дорожньо-транспортної пригоди водій автомобіля «Renault Clio Symbol» реєстраційний номер НОМЕР_2 ОСОБА_12 отримав тілесні ушкодження у вигляді: закритого перелому середньої треті лівої ключиці зі зміщенням, закритого перелому основи п`ятої п`ясної кістки лівої кисті зі зміщенням, які відносяться до категорії тілесних ушкоджень середнього ступеню тяжкості за критерієм тривалого розладу здоров`я; пасажир автомобіля «Renault Clio Symbol» реєстраційний номер НОМЕР_2 ОСОБА_11 отримала тілесні ушкодження у вигляді: саден - на обличчі, кистей; рани верхньої губи; переломи - закритих переломів середньої третини правої стегнової кістки зі зміщенням кісткових відломків, внутрішнього виростку лівої велико-гомілкової кістки зі зміщенням, переломи 1-го поперекового хребця компресійного характеру; синців нижніх кінцівок, тулуба, обличчя; струсу головного мозку, які відносяться до тяжких тілесних ушкоджень по критерію розладу здоров`я, пов`язаного зі стійкою втратою працездатності не менше ніж на одну третину (не менше 33%).

Причиною створення аварійної обстановки та виникнення дорожньо- транспортної пригоди та її наслідків є виїзд автомобіля «Cadillac» реєстраційний номер НОМЕР_1 під керуванням ОСОБА_7 на смугу зустрічного руху, коли водій автомобіля «Renault Clio Symbol» реєстраційний номер НОМЕР_2 ОСОБА_12 своїми односторонніми діями не мав технічної можливості уникнути зіткнення.

Необережні дії ОСОБА_7 , які виразилися в порушенні правил безпеки дорожнього руху особою, яка керує транспортним засобом, що спричинили потерпілому ОСОБА_12 середньої тяжкості тілесне ушкодження, заподіяли потерпілій ОСОБА_11 тяжкі тілесні ушкодження, судом першої інстанції кваліфіковано за ч.2 ст.286 КК України.

Потерпілі ОСОБА_12 та ОСОБА_11 в судове засідання апеляційного суду не з`явилися, будучи належним чином повідомленими про дату, час та місце апеляційного розгляду. Клопотань про відкладення апеляційного розгляду не заявляли. Проте, апеляційний розгляд відбувається за участю їх представника.

Заслухавши доповідача, доводи представника цивільного відповідача ОСОБА_10 в підтримання апеляційної скарги, думку обвинуваченого ОСОБА_7 та його захисника в заперечення апеляційної скарги, думку прокурора та представника потерпілих, які покладалися на розсуд суду, перевіривши доводи апеляційної скарги та матеріали провадження, колегія суддів прийшла до наступних висновків.

Відповідно до ч.1 ст.404 КПК України суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.

Згідно вимог ст. 370 КПК України судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим. Законним є рішення, ухвалене компетентним судом згідно з нормами матеріального права з дотриманням вимог щодо кримінального провадження, передбачених цим Кодексом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені доказами, дослідженими під час судового розгляду та оціненими судом відповідно до статті 94 цього Кодексу. Вмотивованим є рішення, в якому наведені належні і достатні мотиви та підстави його ухвалення.

Висновок суду про доведеність вини обвинуваченого ОСОБА_7 у порушенні правил безпеки дорожнього руху особою, яка керує транспортним засобом, що спричинили потерпілому ОСОБА_12 середньої тяжкості тілесне ушкодження та потерпілій ОСОБА_11 тяжкі тілесні ушкодження, відповідає фактичним обставинам кримінального провадження та в апеляційній скарзі не оспорюється. Дії обвинуваченого ОСОБА_7 за ч.2 ст.286 КК України кваліфіковані правильно.

Вина обвинуваченого ОСОБА_7 підтверджується матеріалами кримінального провадження, які були перевірені судом першої інстанції та яким була надана належна оцінка.

Покарання обвинуваченому ОСОБА_7 призначено судом першої інстанції відповідно до вимог ст.ст. 50, 65 КК України з врахуванням ступеню тяжкості вчиненого злочину, даних про особу обвинуваченого, обставин, що пом`якшують та обтяжують покарання.

Призначене обвинуваченому ОСОБА_7 покарання ніким з можливих апелянтів не оскаржується.

Що стосується вирішення судом першої інстанції цивільних позовів потерпілих ОСОБА_12 та ОСОБА_11 колегія суддів зазначає наступне.

Як вбачається з матеріалів кримінального провадження, потерпілим ОСОБА_12 заявлено цивільний позов до ОСОБА_7 , Моторного (транспортного) страхового бюро України про відшкодування шкоди завданої кримінальним правопорушенням, а саме : про стягнення з обвинуваченого ОСОБА_7 100 000,00 грн. моральної шкоди та 6 000,00 грн. за надання професійної правничої допомоги, а також стягнення з Моторного (транспортного) страхового бюро України матеріальної шкоди, пов`язаної з лікуванням в розмірі 844,79 грн.

Потерпілою ОСОБА_11 заявлено цивільний позов до ОСОБА_7 , Моторного (транспортного) страхового бюро України про відшкодування шкоди завданої кримінальним правопорушенням, а саме : про стягнення з обвинуваченого ОСОБА_7 350 000,00 грн. моральної шкоди та 6 000,00 грн. за надання професійної правничої допомоги, а також стягнення з Моторного (транспортного) страхового бюро України матеріальної шкоди в розмірі 103 416,50 грн., 241 200, 00 грн. шкоди заподіяної здоров`ю пов`язаної з встановленням інвалідності та 17 230,82 грн. моральної шкоди.

Дослідивши обставини справи, оцінивши наявні в матеріалах провадження докази, суд першої інстанції дійшов висновку, що цивільні позови потерпілих підлягають частковому задоволенню та стягнув:

1) на користь ОСОБА_12 :

- з ОСОБА_7 моральну шкоду в сумі 50 000 (п`ятдесят тисяч) грн. 00 коп.;

- з МТСБУ 223 (двісті двадцять три) гривні 33 копійки шкоди, заподіяної здоров`ю (пов`язаної з лікуванням);

- з ОСОБА_7 та МТСБУ понесені судові витрати на надання професійної правничої допомоги по 3000 (три тисячі) гривень з кожного;

2) на користь ОСОБА_11 :

- з ОСОБА_7 моральну шкоду в сумі 200 000 (двісті тисяч) грн. 00 коп.;

- з МТСБУ матеріальну шкоду в сумі 103 416 (сто три тисячі чотириста шістнадцять) грн. 50 коп. та моральну шкоду 5% від шкоди завданої здоров`ю в сумі 5 170 (п`ять тисяч сто сімдесят) грн. 82 коп.;

- з ОСОБА_7 та МТСБУ понесені судові витрати на надання професійної правничої допомоги по 3000 (три тисячі) гривень з кожного.

Вимогу про стягнення з МТСБУ на користь ОСОБА_11 241 200 (двісті сорок одну тисячу двісті) грн., шкоди, заподіяної здоров`ю (пов`язаної з встановленням інвалідності) - залишено без розгляду за клопотанням потерпілої, оскільки такі кошти МТСБУ сплачені добровільно в межах позасудового врегулювання спору.

Вирок суду в частині стягнення на користь ОСОБА_12 з ОСОБА_7 моральної шкоди в сумі 50 000 (п`ятдесят тисяч) грн. 00 коп. та з МТСБУ 223 (двісті двадцять три) гривні 33 копійки шкоди, заподіяної здоров`ю (пов`язаної з лікуванням), а також в частині стягнення на користь ОСОБА_11 з ОСОБА_7 моральної шкоди в сумі 200 000 (двісті тисяч) грн. 00 коп. та залишення без розгляду вимог про стягнення з МТСБУ на користь ОСОБА_11 241200 (двісті сорок одну тисячу двісті) грн., шкоди, заподіяної здоров`ю (пов`язаної з встановленням інвалідності), ніким з можливих апелянтів не оскаржується, а тому апеляційним судом не переглядається.

Разом з тим, колегія суддів вважає слушними доводи апеляційної скарги представника цивільного відповідача про неправильне вирішення цивільних позовів потерпілих в частині позовних вимог ОСОБА_11 до МТСБУ про стягнення на її користь матеріальної шкоди в сумі 103 416 (сто три тисячі чотириста шістнадцять) грн. 50 коп. та моральної шкоди 5% від шкоди завданої здоров`ю в сумі 5 170 (п`ять тисяч сто сімдесят) грн. 82 коп., а також в частині розподілу понесених ОСОБА_12 та ОСОБА_11 судових витрат на надання професійної правничої допомоги між ОСОБА_7 та МТСБУ.

Відповідно до ч.2 ст. 127 КПК України, шкода, завдана кримінальним правопорушенням або іншим суспільно небезпечним діянням, може бути стягнута судовим рішенням за результатами розгляду цивільного позову в кримінальному провадженні.

Згідно з ч.1 ст.128 КПК України особа, якій кримінальним правопорушенням або іншим суспільно небезпечним діянням завдано майнової та/або моральної шкоди, має право під час кримінального провадження до початку судового розгляду пред`явити цивільний позов до підозрюваного, обвинуваченого або до фізичної чи юридичної особи, яка за законом несе цивільну відповідальність за шкоду, завдану діяннями підозрюваного, обвинуваченого або неосудної особи, яка вчинила суспільно небезпечне діяння.

Згідно ч.5 ст. 128 КПК України, цивільний позов у кримінальному провадженні розглядається судом за правилами, встановленими цим Кодексом. Якщо процесуальні відносини, що виникли у зв`язку з цивільним позовом, цим Кодексом не врегульовані, до них застосовуються норми Цивільного процесуального кодексу України за умови, що вони не суперечать засадам кримінального судочинства.

При вирішенні цивільного позову суд зобов`язаний об`єктивно дослідити обставини справи, встановити учасників та характер правовідносин, що склалися між ними, з`ясувати розмір шкоди, заподіяної внаслідок вчинення злочину, а також зазначити порядок їх відшкодування.

Таких вимог закону при вирішенні цивільних позовів потерпілих в частині позовних вимог ОСОБА_11 до МТСБУ, а також в частині вирішення питання про відшкодування потерпілим судових витрат на надання професійної правничої допомоги, суд першої інстанції, на переконання колегії суддів, не дотримався.

Відповідно до абз.2 п.22.1 ст.22 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» №1961-IV (далі Закон України №1961-IV), який був чинний на момент ДТП, у разі настання події, яка є підставою для проведення регламентної виплати, МТСБУ у межах страхових сум, що були чинними на день настання такої події, відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, заподіяну внаслідок дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров`ю, майну третьої особи.

Відповідно до ст.23 Закону України №1961-IV шкодою, заподіяною життю та здоров`ю потерпілого внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, зокрема є:

- шкода, пов`язана з лікуванням потерпілого;

- шкода, пов`язана із стійкою втратою працездатності потерпілим;

- моральна шкода, що полягає у фізичному болю та стражданнях, яких потерпілий - фізична особа зазнав у зв`язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я.

Саме відшкодування таких видів шкоди було стягнуто судом та відшкодовано МТСБУ добровільно на користь ОСОБА_11 ..

Постановою правління НБУ «Про розмір страхових сум за договорами обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» №109 від 30.05.2022 року, що діяла на час настання ДТП - 04 квітня 2023 року, затверджено розмір страхової суми за шкоду, заподіяну життю та здоров`ю у розмірі 320 000 грн. на одного потерпілого.

Як зазначено вище, ще до ухвалення оскаржуваного вироку суду МТСБУ добровільно сплатило потерпілій ОСОБА_11 у відшкодування шкоди, пов`язаної зі стійкою втратою працездатності 241 200 грн., а тому максимально можлива сума відшкодування шкоди, заподіяної життю і здоров`ю ОСОБА_11 , яка могла бути стягнута судом з МТСБУ становила 78 800 грн.

Однак, суд першої інстанції стягнув з МТСБУ на користь ОСОБА_11 матеріальну шкоду (витрати на лікування) в сумі 103 416, 50 грн., що на 24 616, 50 грн. перевищує розмір страхової суми за шкоду, заподіяну життю та здоров`ю, яка могла бути стягнута судом з МТСБУ відповідно до вимог зазначеного закону.

Під час апеляційного розгляду апелянт підтвердив та не заперечував щодо стягнення на користь потерпілої ОСОБА_11 у відшкодування матеріальної шкоди витрати на лікування в розмірі 78 800 грн., які підтверджені відповідними доказами, які містяться в провадження.

Більш того, суд першої інстанції, на переконання колегії суддів, безпідставно стягнув з МТСБУ моральну шкоду 5% від шкоди завданої здоров`ю ОСОБА_11 в сумі 5170, 82 грн., з огляду на наступне.

Так, підстави для відшкодування МТСБУ моральної шкоди потерпілому чітко визначені ст.26-1 Закону України №1961-IV, згідно якої страховиком (у випадках, передбачених підпунктами "г" і "ґ" пункту 41.1 та підпунктом "в" пункту 41.2 статті 41 цього Закону, - МТСБУ) відшкодовується потерпілому - фізичній особі, який зазнав ушкодження здоров`я під час дорожньо-транспортної пригоди, моральна шкода у розмірі 5 відсотків страхової виплати за шкоду, заподіяну здоров`ю.

Приймаючи рішення про задоволення вимог ОСОБА_11 про відшкодування МТСБУ моральної шкоди, суд першої інстанції послався саме на ст.26-1 Закону України №1961-IV, однак не взяв до уваги той факт, що жодна із зазначених у даній статті підстав для відшкодування МТСБУ моральної шкоди, не відповідає обставинам даної справи, а саме:

- п.п. «г» п.41.1 ст.41 Закону України №1961-IV передбачено, що МТСБУ за рахунок коштів фонду захисту потерпілих відшкодовує шкоду на умовах, визначених цим Законом, у разі їх заподіяння особами, на яких поширюється дія пункту 13.1 ст.13 цього Закону (учасники бойових дій, постраждалі учасники Революції Гідності та особи з інвалідністю внаслідок війни, що визначені законом, особи з інвалідністю I групи, які особисто керують належними їм транспортними засобами, а також особи, що керують транспортним засобом, належним особі з інвалідністю I групи, у її присутності, звільняються від обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності на території України. Відшкодування збитків від дорожньо-транспортної пригоди, винуватцями якої є зазначені особи, проводить МТСБУ у порядку, визначеному цим Законом) проте ОСОБА_7 не належить до такої категорії осіб, що виключає таку підставу для застосування у даній справі;

- п.п. «ґ» п.41.1 ст.41 Закону України №1961-IV передбачає, що МТСБУ за рахунок коштів фонду захисту потерпілих відшкодовує шкоду на умовах, визначених цим Законом, у разі недостатності коштів та майна страховика - учасника МТСБУ, що визнаний банкрутом та/або ліквідований, для виконання його зобов`язань за договором обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності. Проте, обвинувачений ОСОБА_7 не виконав обов`язку, щодо страхування своєї цивільно-правової відповідальності як особа, яка правомірно володіє транспортним засобом та керує ним, що унеможливлює застосування такої норми у даній справі;

- п.п. «в» п.41.2 ст.41 Закону України №1961-IV передбачено, що МТСБУ за рахунок коштів фонду страхових гарантій відшкодовує шкоду на умовах, визначених цим Законом, у разі її заподіяння транспортним засобом, зареєстрованим в іншій країні, щодо якого був виданий іноземний страховий сертифікат "Зелена картка", що діяв на день дорожньо-транспортної пригоди на території України. Така регламентна виплата здійснюється на умовах та в обсягах, встановлених законодавством про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів та принципами взаємного врегулювання шкоди на території країн - членів міжнародної системи автомобільного страхування "Зелена картка"- проте на день ДТП цивільно-правова відповідальність водія ОСОБА_7 застрахована не була, діючої «Зеленої карти» у автомобіля «Cadillac», реєстраційний номер НОМЕР_1 , на момент ДТП не встановлено, про що сторони не заперечували.

За таких обстави, підстави для відшкодування МТСБУ потерпілій ОСОБА_11 моральної шкоди, передбачені ст.26-1 Закону України №1961-IV у даному кримінальному провадженні відсутні, а тому суд першої інстанції необґрунтовано стягнув з МТСБУ на користь потерпілої ОСОБА_11 моральну шкоду в сумі 5 170, 82 грн..

Що стосується доводів апелянта про те, що суд першої інстанції безпідставно стягнув з МТСБУ на користь кожного потерпілого ОСОБА_12 та ОСОБА_11 понесені судові витрати на надання професійної правничої допомоги по 3000 гривень, то колегія суддів зазначає наступне.

Згідно правової позиції, викладеної у постанові Великої Палати Верховного Суду від 17.06.2020 у справі №598/1781/17 ( провадження №13-47кс20), суд повинен вирішити питання про розподіл процесуальних витрат у будь-якому рішенні, яким завершується розгляд кримінального провадження по суті.

Відповідно до ст.118 КПК України, процесуальні витрати складаються зокрема, з витрат на правову допомогу.

Частиною 1 ст.124 КПК України передбачено, що у разі ухвалення обвинувального вироку суд стягує з обвинуваченого на користь потерпілого всі здійснені ним документально підтверджені процесуальні витрати.

Отже, обов`язок відшкодування документально підтверджених процесуальних витрат, зокрема і виплати, пов`язані з правовою допомогою представника потерпілого покладається саме на обвинуваченого.

Правовою підставою відшкодування витрат на правову допомогу є договір, укладений між потерпілим та адвокатом-представником, а також документи, що свідчать про оплату гонорару та інших витрат, пов`язаних із наданням правової допомоги, оформлені у встановленому законом порядку (квитанція до прибуткового касового ордера, платіжне доручення з відміткою банку або інший банківський документ, касові чеки, посвідчення про відрядження).

Аналогічний правовий висновок викладений в постанові Другої судової палати Касаційного кримінального суду Верховного Суду від 02.11.2023 року у справі № 686/28824/21 (провадження № 51-2059 км 23).

Колегія суддів, перевіривши доведеність процесуальних витрат потерпілих ОСОБА_12 та ОСОБА_11 на правову допомогу, погоджується з висновками суду першої інстанції про те, що такі витрати для кожного з потерпілих становлять по 6 000 грн, що підтверджено долученими до матеріалів справи договорами з додатковою угодою про надання правової допомоги, квитанціями про оплату послуг адвокатів, а також їхньою фактичною участю в судовому провадженні, яка супроводжувалася поданням процесуальних документів в інтересах потерпілих (т.1 а.п.65-69, 99-102)

Проте, суд першої інстанції вирішуючи питання про стягнення зазначених процесуальних витрат розподілив їх між сторонами - МТСБУ та обвинуваченим ОСОБА_7 , що суперечить положенням ч.1 ст.124 КПК України.

Таким чином, колегія суддів погоджується з доводами апеляційної скарги про те, що суд першої інстанції безпідставно стягнув понесені потерпілими ОСОБА_12 та ОСОБА_11 судові витрати на надання професійної правничої допомоги з МТСБУ, оскільки процесуальні витрати потерпілих на правову допомогу у даному випадку підлягають стягненню виключно з обвинуваченого ОСОБА_7 .

На підставі наведеного колегія суддів вважає, що оскаржуваний вирок суду першої інстанції, який не відповідає вимогам матеріального та кримінального процесуального закону в частині вирішення цивільних позовів потерпілих, підлягає зміні в частині стягнення з МТСБУ на користь ОСОБА_11 матеріальної шкоди, в частині стягнення з ОСОБА_7 та МТСБУ на користь ОСОБА_12 , ОСОБА_11 витрат на правову допомогу та скасуванню в частині стягнення з МТСБУ на користь ОСОБА_11 моральної шкоди.

Керуючись ст.ст. 404, 407 КПК України, апеляційний суд,

п о с т а н о в и в :

Апеляційну скаргу представника цивільного відповідача Моторного (транспортного) страхового бюро України ОСОБА_10 задовольнити частково.

Вирок Коростенського міськрайонного суду Житомирської області від 22 грудня 2025 року щодо ОСОБА_7 змінити в частині стягнення з МТСБУ на користь ОСОБА_11 матеріальної шкоди, в частині стягнення з ОСОБА_7 та МТСБУ на користь ОСОБА_12 , ОСОБА_11 витрат на правову допомогу та скасувати в частині стягнення з МТСБУ на користь ОСОБА_11 моральної шкоди.

Стягнути з Моторного (транспортного) страхового бюро України на користь ОСОБА_11 у відшкодування матеріальної шкоди 78 800 (сімдесят вісім вісімсот) гривень.

Стягнути з ОСОБА_7 на користь потерпілого ОСОБА_12 витрати на правову допомогу в розмірі 6 000 (шість тисяч) гривень.

Стягнути з ОСОБА_7 на користь потерпілої ОСОБА_11 витрати на правову допомогу в розмірі 6 000 (шість тисяч) гривень.

Позов ОСОБА_11 до Моторного (транспортного) страхового бюро України про відшкодування моральної шкоди залишити без задоволення.

В іншій частині вирок залишити без зміни.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення та може бути оскаржена безпосередньо до Касаційного кримінального суду Верховного Суду протягом трьох місяців з дня її проголошення.

Судді: