провадження № 1-кс/947/4988/26
УХВАЛА

про відмову в задоволенні клопотання

14.04.2026 року м. Одеса

Слідчий суддя Київського районного суду м. Одеси ОСОБА_1 ,

за участю:

секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

представника заявника адвоката ОСОБА_3 ,

розглянувши клопотання, подане адвокатом ОСОБА_3 в інтересах підозрюваного ОСОБА_4 , в рамках кримінального провадження № 0000016 від 07.03.2025 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 191, ч. 5 ст. 426-1 та ч. 1 ст. 114-1 КК України, про дозвіл на тимчасовий доступ до речей і документів,

ВСТАНОВИВ:

До Київського районного суду м. Одеси звернулася адвокат ОСОБА_3 , в інтересах підозрюваного ОСОБА_4 , в рамках кримінального провадження № 0000016 від 07.03.2025 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 191, ч. 5 ст. 426-1 та ч. 1 ст. 114-1 КК України, про дозвіл на тимчасовий доступ до речей і документів, в якому просить: надати захиснику підозрюваного ОСОБА_4 , адвокату ОСОБА_3 , тимчасовий доступ до речей і документів у кримінальному провадженні № 0000016 від 07.03.2025 із можливістю вилучення інформації та завірених копій документів, які перебувають у володінні ІНФОРМАЦІЯ_1 ( АДРЕСА_1 ) у період з 17.06.2025 по 09.02.2026, а саме: супровідних листів та внутрішніх документів щодо передачі матеріалів кримінального провадження, кількості таких матеріалів та відповідальних осіб за їх прийняття/передачу; актів приймання-передачі матеріалів кримінального провадження, а також будь-яких інших документів та відомостей, у тому числі створених у системі електронного документообігу, що стосуються руху матеріалів кримінального провадження, їх кількості, обсягу томів, строків перебування у конкретних слідчих.

В обґрунтування клопотання адвокат ОСОБА_3 зазначає, що слідчими СУ ГУНП в Одеській області, зокрема, здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0000016 від 07.03.2025 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 191, ч. 5 ст. 426-1 та ч. 1 ст. 114-1 КК України. Процесуальне керівництво здійснюється прокурорами Спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Південного регіону.

Постановою першого заступника керівника Спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Південного регіону ОСОБА_5 від 17.06.2025 про визначення підслідності у кримінальному провадженні та доручення проведення досудового розслідування іншому органу досудового розслідування (в порядку ч. 5 ст. 36 КПК України) визначено підслідність у даному кримінальному провадженні за слідчими СВ ВП № 3 ОРУП № 1 ГУНП в Одеській області у зв`язку з неефективністю Другого слідчого відділу (з дислокацією у м. Одесі) ТУ ДБР, розташованого у м. Миколаєві.

Далі, постановою заступника начальника СУ ГУНП в Одеській області ОСОБА_6 від 17.06.2025 про призначення (визначення) групи слідчих, які здійснюватимуть досудове розслідування, визначення старшого слідчої групи, який керуватиме діями інших слідчих, визначено, що до складу групи слідчих входять слідчі СВ ВП № 3 ОРУП № 1 ГУНП в Одеській області та слідчі СВ СУ ГУНП в Одеській області, при цьому старшим групи була старша слідча СВ ВП № 3 ОРУП № 1 ГУНП в Одеській області ОСОБА_7 .

Адвокат ОСОБА_3 у своєму клопотанні посилається на те, що формально визначений старший слідчий СВ ВП № 3 ОРУП № 1 ГУНП в Одеській області, як і інші слідчі СВ ВП № 3 ОРУП № 1 ГУНП в Одеській області, не здійснював жодних слідчих (розшукових) дій, не приймають рішень тощо. Але вказаний орган не визнавався при цьому неефективним.

На думку заявника, очевидним з наведеного є те, що штучно була створена ілюзія розслідування у даному кримінальному провадженні саме СВ ВП № 3 ОРУП № 1 ГУНП в Одеській області, яке за територіальною юрисдикцією відноситься до Пересипського районного суду м. Одеси. Хоча місцем вчинення кримінального правопорушення є саме Приморський район. Оскільки відповідно до ч. 1 ст. 38 КПК України органом досудового розслідування є саме той орган, який здійснює досудове розслідування, то у даному кримінальному провадженні фактично таким органом було саме ІНФОРМАЦІЯ_2 , і аж ніяк не ІНФОРМАЦІЯ_1 , яке існувало лише на папері для маніпуляцій із підсудністю.

Також у клопотанні заявник вказує, що всі процесуальні рішення приймались слідчим СВ СУ ГУНП в Одеській області, тобто посадовою особою органу досудового розслідування, яке за територіальною підсудністю відноситься до Київського районного суду м. Одеси.

23.07.2025 захисником підозрюваного ОСОБА_8 , адвокатом ОСОБА_9 , скеровано клопотання про надання матеріалів кримінального провадження до ознайомлення трьом адресантам: процесуальному керівнику, старшому групи слідчих та слідчому СВ СУ ГУНП в Одеській області, що входить до групи слідчих.

У відповідь на вказане клопотання старшим слідчим СВ СУ ГУНП в Одеській області ОСОБА_10 25.07.2025 прийнято рішення про задоволення такого клопотання та повідомлено про те, що матеріали кримінального провадження перебувають у ІНФОРМАЦІЯ_2 ( АДРЕСА_2 ).

09.02.2026 у кримінальному провадженні № 0000016 від 07.03.2025 змінено підслідність за детективами Підрозділу детективів ТУ БЕБ в Одеській області.

25.03.2026 у кримінальному провадженні № 0000016 від 07.03.2025 змінено підслідність за ГУНП в Одеській області у зв`язку з неефективністю детективів Підрозділу детективів ТУ БЕБ в Одеській області.

03.03.2026 адвокатом ОСОБА_11 скеровано адвокатський запит № 497-3 на адресу ІНФОРМАЦІЯ_1 щодо надання інформації про рух матеріалів кримінального провадження та їх обсягу.

У відповідь на вказаний запит начальником ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_12 надано відповідь від 06.03.2026, водночас така відповідь не була повною та фактично формальною.

У зв`язку з цим, адвокатом ОСОБА_11 скеровано повторно адвокатський запит № 500-3 від 09.03.2026 з проханням надати точну інформацію щодо руху матеріалів кримінального провадження, їх кількості, а також слідчих, в яких такі матеріали перебували.

У відповідь на вказаний запит начальником ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_12 надано відповідь, що слідчими не вівся облік матеріалів кримінального провадження, не фіксувався рух матеріалів кримінального провадження, водночас зазначено, що такі матеріали перебували у слідчих (яких саме не вказано), а також, що такі матеріали передавались нарочно.

Заявник вважає, що за своїм змістом така відповідь є суперечливою та взаємовиключною, що свідчить про ненадання необхідної інформації, щодо якої здійснювався запит. Відсутність такого обліку є прямим порушенням Інструкції з організації обліку та руху кримінальних проваджень в органах досудового розслідування ІНФОРМАЦІЯ_3 , затвердженої наказом МВС № 296 від 14.04.2016.

На думку заявника слідча ОСОБА_7 не може не володіти інформацією щодо кількості томів, руху матеріалів кримінального провадження, кому і коли такі матеріали передавались, оскільки безпосередньо була відповідальна за вказане з 17.06.2025 по 08.02.2026, а начальник слідчого відділення ОСОБА_13 при цьому є відповідальною особою за облік, зберігання, видачу та інвентаризацію матеріалів кримінального провадження.

Захисник підозрюваного ОСОБА_4 , адвокат ОСОБА_3 , двічі зверталась з адвокатським запитом до ІНФОРМАЦІЯ_1 з проханням надати інформацію, водночас не отримала відповіді на поставлені у запиті питання, попри їх формальну наявність.

Крім того, оскільки з 09.02.2026 у даному кримінальному провадженні підслідність було змінено за ІНФОРМАЦІЯ_4 , а з 25.03.2026 за слідчими ІНФОРМАЦІЯ_2 , запитувана інформація не може вплинути ні на хід досудового розслідування, ні призвести до її розголошення, оскільки фактично матеріали кримінального провадження вже не перебувають у слідчих ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Адвокат ОСОБА_3 в судовому засіданні клопотання підтримала та просила задовольнити.

Заслухавши пояснення заявника, дослідивши матеріали справи, слідчий суддя дійшов висновку про відмову в задоволенні клопотання, виходячи з наступного.

Тимчасовий доступ до речей і документів є одним із заходів забезпечення кримінального провадження, який застосовується з метою досягнення його дієвості (п. 5 ч. 2 ст. 131, ч. 1 ст. 132 КПК України), та полягає у наданні стороні кримінального провадження особою, у володінні якої знаходяться такі речі і документи, можливості ознайомитися з ними, зробити їх копії та вилучити їх (ч. 1 ст. 159 КПК України).

Тимчасовий доступ до речей і документів здійснюється на підставі ухвали слідчого судді, суду (ч. 2 ст. 159 КПК України).

Частина 3 ст. 132 КПК України містить загальні для всіх заходів забезпечення підстави їх застосування, втім, обов`язок доведення цих підстав покладається виключно на слідчого, дізнавача та прокурора. Враховуючи, що клопотання подане стороною захисту (підозрюваним), під час його розгляду слідчий суддя не оцінює обґрунтованість підозри щодо вчинення кримінального правопорушення, пропорційність втручання у права осіб потребам досудового розслідування, а керується виключно специфічними саме для цього заходу забезпечення підставами (ч. 5, 6 ст. 163 КПК України), зокрема, оцінює, чи довів захисник (підозрюваний) наявність достатніх підстав вважати, що ці речі або документи:

1) перебувають або можуть перебувати у володінні відповідної фізичної або юридичної особи;

2) самі по собі або в сукупності з іншими речами і документами кримінального провадження, у зв`язку з яким подається клопотання, мають суттєве значення для встановлення важливих обставин у кримінальному провадженні;

3) не становлять собою або не включають речей і документів, які містять охоронювану законом таємницю, або, у протилежному випадку:

- є можливість використання як доказів відомостей, що містяться в цих речах і документах;

- неможливо іншими способами довести обставини, які передбачається довести за допомогою цих речей і документів.

Кримінальне провадження здійснюється на основі змагальності, що передбачає самостійне обстоювання стороною обвинувачення і стороною захисту їхніх правових позицій, прав, свобод і законних інтересів засобами, передбаченими КПК України (ст. 22 КПК України).

Як вже було зазначено, звертаючись з клопотанням про тимчасовий доступ до речей і документів, сторона має довести, серед іншого, що речі і документи мають суттєве значення для встановлення важливих обставин у кримінальному провадженні.

Натомість адвокатом не конкретизовано, до яких саме документів необхідно здійснити тимчасовий доступ, а тому слідчий суддя позбавлений можливості визначити доцільність застосування такого заходу забезпечення кримінального провадження, оскільки інформація, до якої адвокат просить надати тимчасовий доступ, визначена некоректно.

Окрім цього, у відповідності до положень ч. 6 ст. 163 КПК України, надання тимчасового доступу до речей і документів, які містять охоронювану законом таємницю, є можливим лише якщо сторона кримінального провадження, крім обставин, передбачених частиною п`ятою цієї статті, доведе можливість використання як доказів відомостей, що містяться в цих речах і документах, та неможливість іншими способами довести обставини, які передбачається довести за допомогою цих речей і документів.

Враховуючи те, що захисником не конкретизовано документи, тимчасовий доступ до яких вона планує отримати, слідчий суддя доходить висновку, що вказане клопотання задоволенню не підлягає, оскільки це позбавляє слідчого суддю можливості встановити, які саме документи можуть мати суттєве значення для встановлення важливих обставин у кримінальному провадженні.

Керуючись ст.ст. 132, 159, 160, 163 КПК України, слідчий суддя

УХВАЛИВ:

Клопотання адвоката ОСОБА_3 , подане в інтересах підозрюваного ОСОБА_4 , в рамках кримінального провадження № 0000016 від 07.03.2025 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 191, ч. 5 ст. 426-1 та ч. 1 ст. 114-1 КК України, про дозвіл на тимчасовий доступ до речей і документів залишити без задоволення.

Ухвала оскарженню не підлягає, набирає законної сили після її постановлення.

Слідчий суддя ОСОБА_1