гСправа № 187/483/25 Провадження №1-кп/0187/33/26
ПЕТРИКІВСЬКИЙ РАЙОННИЙСУД ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"24" лютого 2026 р. Петриківський районний суд Дніпропетровської області

у складі головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участі секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

учасників судового провадження прокурора ОСОБА_3 ,

захисника адвоката ОСОБА_4 ,

обвинуваченого ОСОБА_5 ,

розглянувши в селищі Петриківка у відкритому судовому засіданні в залі суду обвинувальний акт у кримінальному провадженні № 0000090 стосовно

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ; місце народження село Новопідкряж Царичанського району Дніпропетровської області; зареєстроване у встановленому законом порядку місце проживання: АДРЕСА_1 ; фактично проживає: АДРЕСА_2 ; громадянин України; освіта середньо-спеціальна; не працює; не одружений; паспорт громадянина України НОМЕР_1 виданий 29.04.2005; РНОКПП НОМЕР_2 ; раніше не судимий;

за обвинуваченням у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого частиною 1 статті 369 Кримінального кодексу України,-

Встановив:

21.03.2025 о 08 годині 00 хвилин нарядом СРПП у складі старшого інспектора СРПП відділення поліції №3 Дніпровського районного управління поліції № 2 ГУНП в Дніпропетровській області капітан поліції ОСОБА_6 та поліцейського СРПП відділення поліції №3 Дніпровського районного управління поліції № 2 ГУНП в Дніпропетровській області старший сержант поліції ОСОБА_7 під час патрулювання на території Петриківської селищної ради, в селищі Петриківка на службовому автомобілі Suzuki Vitara д.н.з. НОМЕР_3 на синьому фоні, помічено легковий автомобіль ЗАЗ 110206 д.н.з. НОМЕР_4 , білого кольору, за кермом якого знаходився чоловік, який був не пристебнутий паском безпеки, на автомобілі, який обладнаний засобом пасивної безпеки (паски безпеки). Співробітники поліції зупинили вищевказаний автомобіль за допомогою спеціального сигналу, проблискових маячків синього та червоного кольору, згідно ст. 35 Закону України «Про Національну поліцію», за адресою: проспект Петра Калнишевського, 72 селище Петриківка Петриківської селищної об`єднаної територіальної громади Дніпропетровської області за кермом якого знаходився ОСОБА_5 (далі обвинувачений). Під час перевірки документів та при спілкуванні у обвинуваченого були виявлені явні ознаки алкогольного сп`яніння (запах з порожнини рота). Далі обвинуваченому запропоновано згідно п. 2.5 ПДР України пройти позачерговий огляд на стан алкогольного сп`яніння в спеціальному закладі охорони здоров`я та на тест газоаналізатор «ДРАГЕР», на що останній відмовився під відеозапис ID реєстратора № 799590, прикріпленої на однострої поліцейського СРПП відділення поліції №3 Дніпровського районного управління поліції № 2 ГУНП в Дніпропетровській області старший сержант поліції ОСОБА_7 . Після чого обвинуваченому повідомлено про те, що відповідно до останнього згідно чинного законодавства складено адміністративний протокол за ст. 130 ч.1 КУпАП та постанова про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі за ч. 5 ст. 121 КУпАП та ч. 5 ст. 121 КУпАП.

Далі, перебуваючи біля службового автомобіля Suzuki Vitara д. р.н. НОМЕР_3 на синьому фоні, за адресою: АДРЕСА_3 , обвинувачений, висловив прохання до старшого інспектора СРПП відділення поліції №3 Дніпровського районного управління поліції № 2 ГУНП в Дніпропетровській області капітана поліції ОСОБА_6 не складати відповідні документи щодо вчинення ним адміністративного правопорушення, при цьому запропонував грошові кошти у розмірі 5 000 гривень, тим самим здійснюючи пропозицію надання неправомірної вигоди. На дану пропозицію інспектор СРПП відділення поліції №3 Дніпровського РУП № 2 ГУНП в Дніпропетровській області капітан поліції ОСОБА_6 , відмовився.

Реалізовуючи свій злочинний умисел, спрямований на пропозицію службовій особі надати їй неправомірну вигоду за не вчинення службовою особою в інтересах того, хто пропонує таку вигоду, будь-якої дії з використанням службового становища, обвинувачений, усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер своїх дій, запропонував старшому інспектору СРПП відділення поліції №3 Дніпровського РУП № 2 ГУНП в Дніпропетровській області капітану поліції ОСОБА_6 пропозицію надання неправомірної вигоди у вигляді грошових коштів на загальну суму 5 000 гривень в його інтересах, безпосередньо за не складання протоколу про вчинення ним адміністративного правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП (ААД № 589390), на що вказана службова особа відповіла відмовою та попередила обвинуваченого про кримінальну відповідальність за вчинення таких дії. Однак розуміючи наслідки про вчинення ним адміністративного правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП (ААД № 589390), обвинувачений неодноразово виказував намір на передачу старшому інспектору СРПП відділення поліції №3 Дніпровського РУП № 2 ГУНП в Дніпропетровській області капітану поліції ОСОБА_6 , який згідно з вимогами ст. 2 Закону України «Про державний захист працівників суду і правоохоронних органів» є працівником правоохоронних органів, грошових коштів в сумі 5 000 гривень, за не складання протоколу про вчинене ним адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

За вчинення умисних дій, що виразилися у пропозиції службовій особі надати їй неправомірну вигоду за не вчинення службовою особою в інтересах того, хто пропонує таку вигоду, будь-якої дії з використанням службового становища, передбачена кримінальна відповідальність за ч. 1 ст. 369 КК України.

Допитаний у судовому засіданні обвинувачений свою вину в інкримінованому йому кримінальному правопорушенні визнав повністю, фактичні обставини справи не оспорював. У своїх показаннях пояснив, що дійсно вчинив дії за обставин, викладених в обвинувальному акті. Зокрема, він керував автомобілем марки «Таврія» у селищі Петриківка, перебуваючи у стані алкогольного сп`яніння. Після зупинки працівниками поліції йому було запропоновано пройти медичний огляд з метою встановлення стану сп`яніння, від проходження якого він відмовився. Крім того, обвинувачений зазначив, що запропонував працівникам поліції грошові кошти у сумі 5 000 грн з метою уникнення відповідальності. У вчиненому щиро розкаюється, просить суд суворо його не карати.

На підставі ст. 349 ч.3 КПК України, за згодою учасників процесу, судом визнано недоцільним дослідження доказів, стосовно тих фактичних обставин провадження, які ніким з учасників процесу не оспорюються. При цьому судом з`ясовано, що обвинувачений та інші учасники правильно розуміють зміст цих обставин, сумніву у добровільності та істинності їх позицій немає, а також сторонам роз`яснено, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку.

В ході судового розгляду кримінальної справи, з урахуванням ст. 349 ч. 3 КПК України суд допитав обвинуваченого, дослідив обвинувальний акт, та дійшов до переконання, що вина обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 369 КК України знайшла своє підтвердження повністю, та в повному обсязі підтверджується сукупністю доказів, які були об`єктом судового розгляду, а також доказів які не досліджувались в порядку ст. 349 ч. 3 КПК України та яким надано належну оцінку.

Таким чином, суд вважає встановленим, що обвинувачений своїми умисними діями, які виразилися у пропозиції службовій особі надати їй неправомірну вигоду за не вчинення службовою особою в інтересах того, хто пропонує таку вигоду, будь-якої дії з використанням службового становища, вчинив злочин передбачений ч. 1 ст. 369 КК України.

При призначенні покарання обвинуваченому суд враховує ступінь тяжкості кримінального правопорушення, характер, спосіб та наслідки його вчинення, ставлення обвинуваченого до вчиненого, а також його поведінку після вчинення злочину. Судом також враховано дані про особу винного, а саме: за місцем проживання компрометуючих відомостей щодо нього не встановлено, зазначено, що на критику та зауваження реагує адекватно, намагається уникати повторних помилок; він не перебуває у зареєстрованому шлюбі, однак проживає з жінкою у фактичних шлюбних відносинах; офіційно не працевлаштований, але має тимчасові підробітки; за даними лікаря-нарколога та лікаря-психіатра на обліку не перебуває; на обліку у ІНФОРМАЦІЯ_2 не перебуває. Обвинувачений вчинив кримінальне правопорушення у сфері службової діяльності та професійної діяльності, пов`язаної з наданням публічних послуг, яке відповідно до ст. 12 КК України відноситься до нетяжких злочинів. Разом з тим суд бере до уваги, що обвинувачений повністю визнав свою вину, щиро розкаявся у вчиненому.

Обставиною, що пом`якшує покарання є визнання вини та щире каяття.

Обставини, що обтяжують покарання в межах пред`явленого обвинувачення судом не встановлені.

З огляду на викладене, з урахуванням обставин справи, а також обставин, які пом`якшують покарання, відсутність судимості та обтяжуючих обставин, суд вважає необхідним призначити покарання в межах санкції статті закону, встановленої Особливою частиною КК України за вчинений злочин у виді штрафу в мінімальному розмірі. Це покарання, виходячи з принципів законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації, буде необхідним і достатнім для виправлення обвинуваченого та попередження вчинення нових кримінальних правопорушень, буде ефективним і дієвим з метою профілактики подальшої асоціальної поведінки обвинуваченого

Підстав для призначення покарання нижче від найнижчої межі встановленої санкцією статті, чи звільнення обвинуваченого від покарання, чи його відбування, судом не встановлено.

Цивільний позов не заявлено.

Долю речових доказів вирішити на підставі ст. 100 КПК України.

Підстави для застосування спеціальної конфіскації відсутні.

Процесуальні витрати відсутні.

Щодо заходів забезпечення кримінального провадження.

Ухвалою Петриківського районного суду Дніпропетровської області від 13.01.2026 обрано обвинуваченому запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту строком на два місяці, до 13.03.2026.

Враховуючи, що за результатами судового розгляду обвинуваченому призначається покарання у виді штрафу, суд дійшов висновку про відсутність підстав для подальшого застосування запобіжного заходу. За таких обставин подальше обмеження свободи пересування обвинуваченого не відповідає принципу необхідності та співмірності й буде надмірним втручанням у його права.

Керуючись статтями 337, 349, 368-370, 376 Кримінального процесуального кодексу України, суд, -

УХВАЛИВ:

ОСОБА_5 визнати винуватим у пред`явленому обвинуваченні у вчиненні злочину, передбаченого частиною 1 статті 369 Кримінального кодексу України та призначити йому покарання у виді штрафу в розмір однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що складає 17000 (сімнадцять тисяч) грн.

Обраний ОСОБА_5 запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту - скасувати.

Речові докази:

1) оптичні DVD-R диски на яких містяться відеозаписи огляду місця події та фіксації факту пропозиції надання неправомірної вигоди працівнику поліції - залишаються в матеріалах кримінального провадження протягом усього часу їх зберігання.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після прийняття рішення судом апеляційної інстанції. Вирок може бути оскаржений в апеляційному порядку до Дніпровського апеляційного суду шляхом подачі апеляції через Петриківський районний суд Дніпропетровської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Вирок суду у відповідності з вимогами статті 394 частини 2 Кримінального процесуального кодексу України не може бути оскаржений в апеляційному порядку з підстав заперечення обставин, які ніким не оспорювалися під час судового розгляду і дослідження яких було визнано судом недоцільним відповідно до статті 349 частини 3 Кримінального процесуального кодексу України.

Обвинуваченій та прокурору копія вироку вручається негайно після його проголошення.

Роз`яснити обвинуваченій, захиснику право подати клопотання про помилування, право ознайомитися із журналом судового засідання і подати на нього письмові зауваження.

Суддя ОСОБА_1