Справа № 202/2232/25
Провадження № 1-кс/202/1014/2026
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 лютого 2026 року м. Дніпро

Слідчий суддя Індустріального районного суду м. Дніпра ОСОБА_1 , за участі секретаря ОСОБА_2 розглянувши у відкритому судовому засіданні скаргу адвоката ОСОБА_3 на бездіяльність слідчого СУ ГУ НП в Дніпропетровській області ОСОБА_4 яка полягає у неповерненні тимчасово вилученого майна у кримінальному провадженні, внесеному до ЄРДР за № 0000187,

ВСТАНОВИВ:

Адвокат ОСОБА_3 в інтересах ОСОБА_5 звернувся до слідчого судді зі скаргою на бездіяльність слідчого СУ ГУ НП в Дніпропетровській області ОСОБА_4 яка полягає у неповерненні тимчасово вилученого майна у кримінальному провадженні, внесеному до ЄРДР за № 0000187, обґрунтувавши свої вимоги тим, що 23.01.2026 р. вона звернулась до старшого слідчого відділу СУ ГУНП у Дніпропетровській області ОСОБА_4 з клопотанням про повернення ОСОБА_5 тимчасово вилученого майна під час обшуків, що відбулись 04.11.2025 р. Про результати розгляду клопотання її повідомлено листом від 27.01.2026 № 38383-2026, відповідно до якого у задоволенні клопотання про повернення вилученого майна було відмовлено з причин відсутності правових підстав.

Не погоджуючись із доводами скарги, слідчий ОСОБА_4 подала письмові заперечення, доводи яких звела до того, що дане майно не є тимчасово вилученим, оскілкьи ухвалою слідчого судді від 01.12.2025 на вилучене майно було накладено арешт.

У судове засідання скаржник, його представники та слідчий не з`явилися, однак зважаючи, що свої позиції вони висловили письмово, слідчий суддя вважає за можливе здійснити розгляд скарги за їх відсутності.

Дослідивши скаргу та надані матеріали, слідчий суддя дійшов до наступного висновку.

Як встановлено слідчим суддею, відділом розслідування злочинів загальнокримінальної спрямованості СУ ГУНП в Дніпропетровській області проводиться досудове розслідування кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000187 від 03.12.2024, за ознаками складу кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 358, ч. 4 ст. 190, ч. 5 ст. 361, ч. 3 ст. 362 КК України.

04 листопада 2025 року на підставі ухвали Індустріального районного суду м. Дніпра було проведено санкціонований обшук за місцем роботи ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та вилучено жорсткі диски та принтери.

Постановою слідчого вилучене було визнано речовими доказами у кримінальному провадженні, в порядку ст. 98 КПК України.

Ухвалою Індустріального районного суду м. Дніпра від 01.12.2025 застосовано захід забезпечення кримінального провадження у виді накладення арешту на вилучене 04.11.20205 в ході проведення обшуку за місцем роботи ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 за адресою АДРЕСА_1 , майна, а саме:

-жорсткий диск марки «Seagate», S/N 4QEO1E6V, вилучено до спеціального пакету №RIC2212457;

- жорсткий диск марки «Seagate», S/N W2A7GRYW, вилучено до спеціального пакету №ICR0226340;

- принтер «Epson» чорного кольору, - вилучено до поліетиленового пакету та скріплений биркою;

- принтер «Epson PX-1004», - вилучено до поліетиленового пакету та скріплений биркою;

- принтер «Ricoh» чорного кольору, - вилучено до поліетиленового пакету та скріплений биркою;

- принтер «HP» сірого кольору, - вилучено до поліетиленового пакету та скріплений биркою;

- принтер «Canon» сірого кольору, - вилучено до поліетиленового пакету та скріплений биркою;

- принтер «Epson NF-7510», чорного кольору - вилучено до поліетиленового пакету та скріплений биркою;

- принтер «Epson L800», чорного кольору - вилучено до поліетиленового пакету та скріплений биркою, з метою їх збереження як речових доказів у кримінальному провадженні внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000187 від 03.12.2024, за ознаками складу кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 358, ч. 4 ст. 190, ч. 5 ст. 361, ч. 3 ст. 362 КК України, з позбавленням права відчуження, розпорядження та користування.

Згідно до п.1 ч.1 ст. 303 КПК України на досудовому провадженні може бути оскаржена бездіяльність слідчого, прокурора, що полягає, зокрема, у неповерненні тимчасово вилученого майна згідно з вимогами статті 169 КПК України - заявником, потерпілим, його представником чи законним представником, підозрюваним, його захисником чи законним представником, представником юридичної особи щодо якої здійснюється провадження, володільцем тимчасово вилученого майна, іншою особою, права чи законні інтереси якої обмежуються під час досудового розслідування.

Відповідно до ч. 1 ст. 167 КПК України тимчасовим вилученням майна є фактичне позбавлення підозрюваного або осіб, у володінні яких перебуває зазначене у частині другій цієї статті майно, можливості володіти, користуватися та розпоряджатися певним майном до вирішення питання про арешт майна або його повернення.

Частиною 2 статті 168 КПК України встановлено, що тимчасове вилучення майна може здійснюватися також під час обшуку, огляду.

Згідно з ч. 7 ст. 236 КПК України тимчасово вилученим майном вважаються вилучені речі та документи, які не входять до переліку, щодо якого прямо надано дозвіл на відшукання в ухвалі про дозвіл на проведення обшуку, та не відносяться до предметів, які вилучені законом з обігу.

Відповідно до ч.5 ст. 171 КПК України у разі тимчасового вилучення майна під час обшуку, огляду, здійснюваних на підставі ухвали слідчого судді, передбаченої статтею 235 цього Кодексу, клопотання про арешт такого майна повинно бути подано слідчим, прокурором протягом 48 годин після вилучення майна, інакше майно має бути негайно повернуто особі, в якої його було вилучено.

Зважаючи, що прокурором виконано вимоги ст.. 171 КПК України та після вилучення майна під час обшуку, здійснюваного на підставі ухвали слідчого судді, подано клопотання про арешт такого майна, яке було задоволено, слідчий суддя дійшов до переконання, що вилучене в ході обшуку майно не має статусу тимчасово вилученого та не може бути повернуто слідчим на вимогу власнику, а тому дії слідчого відповідають вимогам КПК України.

У відповідності до практики Європейського Суду з прав людини, володіння майном повинно бути законним (рішення у справі «Іатрідіс проти Греції»). Вимога щодо законності у розумінні Конвенції вимагає дотримання відповідних положень національного законодавства та відповідності принципові верховенства права, що включає свободу від свавілля (рішення у справі «Антріш проти Франції», «Кушоглу проти Болгарії»). Будь-яке втручання державного органу у право на мирне володіння майном повинно забезпечити «справедливий баланс» між загальним інтересом суспільства та вимогами захисту основоположних прав конкретної особи. Необхідність досягнення такого балансу відображена в цілому в структурі статті 1 Першого протоколу. Необхідного балансу не вдасться досягти, якщо на відповідну особу буде покладено індивідуальний та надмірний тягар (рішення у справі «Спорронг та Льонрот проти Швеції»).

Зважаючи встановлені обставини, слідчий суддя дійшов до висновку про необґрунтованість поданої скарги.

Керуючись ст.ст. 2, 7, 8, 167-169, 171, 303, 306-307, 309 КПК України, слідчий суддя,-

П О С Т А Н О В И В:

В задоволенні скарги адвоката ОСОБА_3 на бездіяльність слідчого СУ ГУ НП в Дніпропетровській області ОСОБА_4 яка полягає у неповерненні тимчасово вилученого майна у кримінальному провадженні, внесеному до ЄРДР за № 0000187 відмовити.

Ухвала не підлягає оскарженню, однак проти неї можуть бути подані заперечення під час підготовчого провадження в суді.

.

Слідчий суддя ОСОБА_1